EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 911/2014
af 23. juli 2014
om flerårig finansiering af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds tiltag inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 (3) blev der oprettet et europæisk agentur for søfartssikkerhed (»agenturet«) med det formål at sikre et højt, ensartet og effektivt niveau for søfartssikkerhed og for forebyggelse af forurening fra skibe.
(2)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 724/2004 (4), der ændrede forordning (EF) nr. 1406/2002, pålagde agenturet opgaver vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af forurening forårsaget af skibe efter ulykker i EU-farvande; ikke mindst ulykkerne med olietankskibene »Erika« og »Prestige«.
(3)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 100/2013 (5) om ændring af forordning (EF) nr. 1406/2002 pålagde agenturet opgaver vedrørende bekæmpelse af havforurening forårsaget af olie- og gasanlæg og udvidede agenturets opgaver til at omfatte de stater, der ansøger om tiltrædelse af Unionen, og partnerlande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik.
(4)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2038/2006 (6) blev der fastsat en flerårig finansiering af agenturets tiltag inden for bekæmpelse af forurening forårsaget af skibe, som udløb den 31. december 2013.
(5)
I betragtning af de potentielt ødelæggende miljømæssige konsekvenser og de ekstremt høje økonomiske omkostninger forbundet med forureningsulykker, såvel som den mulige socioøkonomiske indvirkning af sådanne ulykker på andre sektorer såsom turisme og fiskeri, bør agenturet have tilstrækkelige midler til rådighed til at kunne varetage de opgaver, det er pålagt, for så vidt angår bekæmpelse af havforurening fra skibe og olie- og gasanlæg. Disse opgaver er vigtige for at forhindre yderligere skade af både økonomisk og anden art.
(6)
For at udføre opgaverne på området forebyggelse og bekæmpelse af forurening fra skibe vedtog agenturets bestyrelse den 22. oktober 2004 en handlingsplan for forureningsberedskab og bekæmpelse af olieforurening, hvori agenturets aktiviteter til bekæmpelse af olieforurening fastlægges, og hvormed det tilstræbes at sikre den bedst mulige udnyttelse af de finansieringsmidler, der står til agenturets rådighed. Den 12. juni 2007 vedtog bestyrelsen en handlingsplan for forureningsberedskab og bekæmpelse af forurening med farlige og skadelige stoffer. I overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EF) nr. 1406/2002 ajourføres begge handlingsplaner hvert år via agenturets årlige arbejdsprogram.
(7)
Der bør tages hensyn til de eksisterende aftaler om utilsigtet forurening, der letter gensidig bistand og samarbejde mellem medlemsstaterne på dette område, og til de relevante internationale konventioner og aftaler om beskyttelse af de europæiske havområder mod forureningsulykker, som kræver, at parterne træffer alle nødvendige beredskabs- og bekæmpelsesforanstaltninger i forbindelse med en olieforureningsulykke.
(8)
Agenturets tiltag til bekæmpelse af forurening, som specificeret i dets handlingsplaner, vedrører aktiviteter på områderne information, samarbejde og koordinering, herunder med hensyn til havforurening forårsaget af farlige og skadelige stoffer. Dette bekæmpelsestiltag vedrører frem for alt operativ assistance til de berørte medlemsstater eller tredjelande, der deler et regionalt havområde med Unionen (»berørte stater«), ved at disse efter anmodning får supplerende forureningsbekæmpende fartøjer stillet til rådighed med henblik på at bekæmpe olieforurening forårsaget af skibe samt havforurening forårsaget af olie- og gasanlæg. Agenturet bør især tage hensyn til de områder, der er udpeget som de mest sårbare, uden at dette berører dets bistand til andre områder, der har behov herfor.
(9)
Agenturets aktiviteter inden for bekæmpelse af forurening bør respektere de eksisterende samarbejdsaftaler om gensidig bistand i tilfælde af havforureningsulykker. Unionen er tiltrådt forskellige regionale organisationer og forbereder sig på at tiltræde andre regionale organisationer.
(10)
Agenturets tiltag bør samordnes med aktiviteterne i henhold til de bilaterale og regionale aftaler, som Unionen er part i. Ved havforureningsulykker bør agenturet bistå berørte stater, under hvis myndighed oprensningsarbejdet finder sted.
(11)
Agenturet bør spille en aktiv rolle i opretholdelsen og videreudviklingen af den europæiske satellitovervågningstjeneste for olieudslip (CleanSeaNet) med henblik på overvågning, tidlig varsling af forurening og identificering af de ansvarlige skibe eller olie- og gasanlæg, eksempelvis i tilfælde af olieudledninger fra skibe samt driftsrelaterede udledninger og utilsigtede udslip fra offshore-platforme. Denne tjeneste bør lette adgangen til data og forbedre effektiviteten og rettidigheden af forureningsbekæmpelsen.
(12)
De supplerende midler, som agenturet stiller til rådighed for berørte stater, bør gøres tilgængelige via EU-civilbeskyttelsesmekanismen, som er indført ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1313/2013/EU (7).
(13)
Oplysningerne vedrørende offentlige og private forureningsbekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet i Unionens forskellige regioner bør stilles til rådighed af medlemsstaterne gennem det fælles varslings- og informationssystem (CECIS) oprettet ved Rådets beslutning 2007/779/EF, Euratom (8), når disse er tilgængelige til dette formål.
(14)
Med henblik på at gøre agenturets operationelle bistand mere effektiv i betragtning af udvidelsen af agenturets forureningsbekæmpelsesmandat til også at omfatte tredjelande, der deler et regionalt havområde med Unionen, bør agenturet bestræbe sig til det yderste på at tilskynde disse tredjelande til at samle oplysninger og at samarbejde med agenturet i dets forvaltning af en liste over bekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet.
(15)
Med henblik på at forbedre effektiviteten af agenturets forureningsbekæmpelsesaktiviteter, bør medlemsstaterne delagtiggøre agenturet i eventuelle videnskabelige undersøgelser, som de har udført vedrørende virkningerne af kemikalier anvendt som dispergeringsmiddel, der kan være relevante for disse aktiviteter.
(16)
For at sikre en fyldestgørende gennemførelse af agenturets handlingsplaner bør agenturet råde over et levedygtigt og omkostningseffektivt finansieringssystem, navnlig til at yde operativ assistance til berørte stater.
(17)
Der bør derfor tilvejebringes sikkerhed for finansieringen af agenturets opgaver inden for forureningsbekæmpelse og dermed forbundne tiltag på grundlag af en flerårig finansieringsforpligtelse. Størrelsen af denne flerårige finansieringsforpligtelse bør afspejle udvidelsen af agenturets ressortområde hvad angår forureningsbekæmpelse og tillige nødvendigheden af, at agenturet forøger effektiviteten i anvendelsen af sine tildelte midler, jf. de budgetmæssige begrænsninger. Unionens årlige bidragsbeløb bør fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med den årlige budgetprocedure. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører en midtvejsevaluering af agenturets evne til at forvalte sit ansvar på virkningsfuld og omkostningseffektiv vis inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg.
(18)
Udgiftsforpligtelserne til finansiering af forureningsbekæmpelsen bør dække perioden fra 1. januar 2014 til 31. december 2020 i tråd med den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (9) (»den flerårige finansielle ramme«). Der bør derfor tilvejebringes en finansieringsramme, som dækker samme periode.
(19)
Agenturets støtte til stater, der ansøger om tiltrædelse af Unionen, og til partnerlande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, bør finansieres over Unionens eksisterende programmer for disse stater og lande og bør derfor ikke indgå i den flerårige finansiering af agenturet.
(20)
For at fordele udgiftsforpligtelserne bedst muligt og tage hensyn til eventuelle ændringer, hvad angår aktiviteter til bekæmpelse af forurening forårsaget af skibe, bør der føres løbende tilsyn med de særlige behov for tiltag, således at de årlige finansielle forpligtelser kan tilpasses herefter.
(21)
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1406/2002 bør agenturet aflægge beretning om den finansielle gennemførelse af den flerårige finansiering af agenturet i sin årsberetning.
(22)
Det er hensigtsmæssigt at sikre kontinuitet i den finansiering, der ydes i forbindelse med agenturets tiltag inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, og at indordne anvendelsesperioden for denne forordning efter anvendelsesperioden for forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013. Nærværende forordning bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastlægges de nærmere bestemmelser for Unionens finansielle bidrag til Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds (»agenturet«) budget med henblik på udførelsen af de opgaver, det har fået tildelt inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, jf. artikel 1 og 2 i forordning (EF) nr. 1406/2002.
2. Agenturets aktiviteter inden for bekæmpelse af forurening fritager ikke kyststaterne fra deres ansvar for at sikre, at der er etableret passende forureningsbekæmpelsesmekanismer.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »olie«: enhver form for mineralolie, herunder råolie, brændselsolie, olieslam, olieaffald og raffinerede produkter som fastsat ved Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) internationale konvention af 1990 om beredskab, bekæmpelse og samarbejde vedrørende olieforurening
b) »farlige og skadelige stoffer«: ethvert stof bortset fra olie, som, hvis det tilføres havmiljøet, kan bringe menneskers sundhed i fare, skade levende ressourcer og havets flora og fauna, ødelægge områdernes rekreative værdier eller være til hinder for anden retmæssig udnyttelse af havet som fastsat ved IMO's protokol af 2000 om beredskab, bekæmpelse og samarbejde vedrørende forureningsulykker forårsaget af farlige og skadelige stoffer
c) »olie- og gasanlæg«: et stationært eller mobilt anlæg eller en kombination af anlæg, der permanent er forbundet med hinanden ved hjælp af broer eller andre strukturer, som anvendes til offshore olie- eller gasudvinding eller hertil knyttede aktiviteter; olie- og gasanlæg omfatter kun mobile offshore boreanlæg, hvis de er placeret i åbent farvand med henblik på boring, produktion eller andre aktiviteter i forbindelse med offshore olie- eller gasudvinding, samt infrastruktur og faciliteter, som anvendes til at transportere olie og gas i land og til terminaler i land.
Artikel 3
Anvendelsesområde
Unionens finansielle bidrag, jf. artikel 1, tildeles agenturet til finansiering af tiltag inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg som omhandlet i den detaljerede plan, der er fastlagt i henhold til artikel 10, stk. 2, litra k), i forordning (EF) nr. 1406/2002, navnlig vedrørende:
a)
operativ assistance og støtte med supplerende midler, f.eks. stand by-fartøjer til forureningsbekæmpelse, satellitbilleder og udstyr, til forureningsbekæmpelsestiltag, efter anmodning fra de berørte stater, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra d), og artikel 2, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1406/2002 i tilfælde af utilsigtet eller forsætlig havforurening forårsaget af skibe eller olie- og gasanlæg
b)
samarbejde og koordinering samt videnskabelig og teknisk bistand til medlemsstaterne og Kommissionen i forbindelse med de relevante aktiviteter inden for rammerne af EU-civilbeskyttelsesmekanismen, IMO og relevante regionale organisationer
c)
oplysninger, herunder navnlig indsamling, analyse og udbredelse af bedste praksis, ekspertise, teknikker samt innovation inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg.
Artikel 4
Unionens finansiering
1. Agenturet gives inden for den flerårige finansielle ramme de fornødne bevillinger til på virkningsfuld og omkostningseffektiv vis at kunne varetage sine opgaver inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg.
2. Finansieringsrammen for gennemførelsen af de opgaver, der er nævnt i artikel 3, er for perioden 1. januar 2014 til 31. december 2020 fastsat til 160 500 000 EUR udtrykt i løbende priser.
3. De årlige bevillinger fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme. I denne forbindelse skal den nødvendige finansiering af den operative assistance til medlemsstaterne i henhold til artikel 3, litra a), garanteres.
Artikel 5
Overvågning af den eksisterende kapacitet
1. Med henblik på at fastsætte kravene til og forbedre effektiviteten af agenturets operative assistance, f.eks. i form af forureningsbekæmpelsesfartøjer som supplement til medlemsstaternes kapacitet, fører agenturet en liste over offentlige og, hvis til rådighed, private forureningsbekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet i Unionens forskellige regioner.
2. Agenturet fører listen på grundlag af oplysninger indsendt af medlemsstaterne. Agenturet bestræber sig i forvaltningen af listen på at indhente oplysninger om forureningsbekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet fra tredjelande, der deler et regionalt havområde med Unionen.
3. Agenturets bestyrelse tager hensyn til denne liste og andre hensigtsmæssige oplysninger, der er relevante for de forureningsbekæmpelsesmål, der er fastsat i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1406/2002, herunder oplysninger i risikovurderinger og videnskabelige undersøgelser om virkningerne af kemikalier anvendt som dispergeringsmiddel, inden der træffes beslutning om agenturets forureningsbekæmpelsesaktiviteter inden for rammerne af agenturets årlige arbejdsprogrammer. I denne forbindelse retter agenturet især sin opmærksomhed mod områder, der er udpeget som de mest sårbare, uden dog at tilsidesætte andre indsatskrævende områder.
Artikel 6
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen og agenturet sikrer i forbindelse med gennemførelsen af tiltag, der finansieres i henhold til denne forordning, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, gennem effektiv kontrol og effektive inspektioner og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt gennem sanktioner, der er effektive, står i forhold til overtrædelsens omfang og har en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (10) og (Euratom, EF) nr. 2185/96 (11) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (12).
2. Hvad angår Unionens tiltag, der finansieres i henhold til denne forordning, skal begrebet uregelmæssighed som beskrevet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 forstås som enhver overtrædelse af en EU-bestemmelse eller forsømmelse af en kontraktlig forpligtelse, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse, der skader eller kunne skade Unionens almindelige budget eller budgetter, der forvaltes heraf, ved at påføre en uretmæssig udgift.
3. Kommissionen og agenturet sikrer inden for deres respektive ansvarsområder, at der opnås mest mulig valuta for pengene i forbindelse med finansieringen af Unionens tiltag i medfør af denne forordning.
Artikel 7
Midtvejsevaluering
1. På grundlag af agenturets oplysninger forelægger Kommissionen senest den 31. december 2017 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning. Denne rapport udarbejdes, uden at det berører den rolle, som agenturets bestyrelse har, og den skal beskrive de resultater, der er opnået ved anvendelsen af Unionens bidrag, jf. artikel 4, hvad angår forpligtelser og udgifter i perioden mellem den 1. januar 2014 og den 31. december 2016.
2. I denne rapport fremlægger Kommissionen en evaluering af agenturets evne til at forvalte sine ansvarsområder på virkningsfuld og omkostningseffektiv vis. Om nødvendigt foreslår Kommissionen, for så vidt angår perioden 2018-2020, på grundlag af evalueringen og i betragtning af nødvendigheden af, at agenturet varetager de opgaver, det er blevet pålagt, en hensigtsmæssig justering på højst 8 % af den flerårige finansielle finansieringsramme for agenturet til gennemførelse af de opgaver, der er anført i artikel 3. En eventuel justering skal holdes inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme og berører ikke de årlige budgetprocedurer eller den kommende revision af den flerårige finansielle ramme.
3. Denne rapport skal indeholde oplysninger om de socioøkonomiske, miljømæssige og finansielle implikationer ved agenturets forureningsbekæmpelsesberedskab i forbindelse med havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, hvis sådanne oplysninger er tilgængelige.
4. Endvidere kan Kommissionen på grundlag af denne rapport om nødvendigt foreslå ændringer af nærværende forordning for at tage hensyn til videnskabelige fremskridt inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, herunder hvad angår forurening forårsaget af farlige og skadelige stoffer, såvel som relevante ændringer af instrumenter om oprettelse af regionale organisationer, hvis aktiviteter er omfattet af agenturets aktiviteter med hensyn til bekæmpelse af forurening, og som Unionen er tiltrådt.
Artikel 8
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 911/2014/EU RENDELETE
(2014. július 23.)
az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnek a hajók és az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárításával kapcsolatos tevékenységeinek többéves finanszírozásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) egy magas szintű tengeri biztonság biztosítása, valamint a hajók okozta szennyezés egységes és hatékony megelőzése céljából létrehozta az Európai Tengerbiztonsági Ügynökséget (a továbbiakban: ügynökség).
(2)
Az uniós vizeken bekövetkezett balesetek - különösen az „Erika” és a „Prestige” olajszállítók balesetei - nyomán az 1406/2002/EK rendeletet módosító 724/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) az ügynökség számára feladatokat jelölt ki a hajók által okozott szennyezés megelőzésére és elhárítására.
(3)
Az 1406/2002/EK rendeletet módosító 100/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) egyrészt az ügynökség hatáskörébe utalt az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárításával összefüggő feladatokat, másrészt kiterjesztette az ügynökség szolgáltatásait az Unióhoz való csatlakozást kérelmező államokra és az európai szomszédságpolitika partnerországaira.
(4)
A hajók által okozott szennyezés elleni fellépés területén az ügynökség tevékenységeinek a 2038/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) életre hívott többéves finanszírozása 2013. december 31-én lejárt.
(5)
Tekintettel a szennyezési események potenciálisan pusztító környezeti hatásaira és hatalmas gazdasági költségeire, valamint a más ágazatokra - például a turizmusra és a halászatra - gyakorolt lehetséges társadalmi-gazdasági hatásokra, az ügynökségnek a hajók, illetve az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárítása vonatkozásában ráruházott feladatok elvégzéséhez megfelelő eszközökkel kell rendelkeznie. E feladatok fontosak a további monetáris és nem monetáris károk megelőzése tekintetében.
(6)
Az ügynökség igazgatási tanácsa a hajók által okozott szennyezés megelőzésével és elhárításával összefüggő feladatok végrehajtása érdekében 2004. október 22-én cselekvési tervet fogadott el az olajszennyezés elhárítását célzó készültségre és a szennyezéssel kapcsolatos válaszintézkedésekre, amely terv meghatározza az ügynökségnek az olajszennyezés elhárításához kötődő tevékenységeit, és célja, hogy biztosítsa az ügynökség rendelkezésére álló pénzügyi eszközök optimális felhasználását. 2007. június 12-én az igazgatási tanács elfogadta a veszélyes és káros anyagok szennyezésének elhárítását célzó készültségre és a szennyezéssel kapcsolatos válaszintézkedésekre vonatkozó cselekvési tervet. Az 1406/2002/EK rendelet 15. cikkével összhangban mindkét cselekvési tervet évente frissítik az ügynökség éves munkaprogramja keretében.
(7)
Tekintetbe kell venni a véletlen szennyezéssel kapcsolatos fennálló megállapodásokat, amelyek e területen elősegítik a tagállamok közötti kölcsönös segítségnyújtást és együttműködést, továbbá az európai tengeri területek szennyezési eseményekkel szembeni védelmével kapcsolatos vonatkozó nemzetközi egyezményeket és megállapodásokat, amelyek arra kötelezik a feleket, hogy tegyék meg az olajszennyezési eseményekre való felkészülést és az azok elhárítását célzó megfelelő intézkedéseket.
(8)
A cselekvési terveinek meghatározása szerint az ügynökség szennyezés elhárításával kapcsolatos intézkedései - többek között a veszélyes és káros anyagok által okozott tengerszennyezéssel kapcsolatos - információs, együttműködési és összehangolási tevékenységekre terjednek ki. Ezek a válaszintézkedések elsősorban az érintett tagállamoknak, illetve az Unióval közös regionális tengermedencén osztozó harmadik országoknak (a továbbiakban: érintett országok) nyújtott műveleti segítségnyújtásra vonatkoznak, melynek keretében kérésre további szennyezéselhárító hajókat bocsátanak rendelkezésre a hajók által okozott olajszennyezés, valamint az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elleni küzdelem céljából. Az ügynökségnek különös figyelmet kell fordítania a legsérülékenyebbekként meghatározott területekre, a segítségre szoruló bármely más terület támogatásának sérelme nélkül.
(9)
Az ügynökségnek a szennyezéselhárítás területén kifejtett tevékenységei meg kell, hogy feleljenek a tengeri szennyezési esemény bekövetkezésekor kölcsönös segítségnyújtást biztosító, meglévő együttműködési megállapodásoknak. Az Unió már több regionális szervezethez csatlakozott és jelenleg további regionális szervezetekhez való csatlakozását készíti elő.
(10)
Az ügynökség intézkedéseit össze kell hangolni azoknak a kétoldalú és regionális megállapodásoknak a tevékenységeivel, amelyeknek az Unió részes fele. Tengeri szennyezési esemény bekövetkezése esetén az ügynökségnek segítséget kell nyújtania azon érintett ország(ok) számára, amelyek fennhatósága alatt a tisztítási műveleteket el fogják végezni.
(11)
Az ügynökségnek aktív szerepet kell vállalnia az európai műholdas olajszennyezés-figyelő szolgálat (CleanSeaNet) fenntartásában és továbbfejlesztésében, amely a felügyeletre, a szennyezés korai felismerésére és a szennyezésért felelős hajók, illetve olaj- és gázipari létesítmények azonosítására szolgál, például a hajók olajkibocsátása vagy a tengeri fúróplatformok működésből származó és véletlen kibocsátásai esetén. A szolgálatnak javítania kell az adatok elérhetőségét és a szennyezéssel kapcsolatos válaszintézkedések eredményességét és időben való megtételét.
(12)
Az ügynökség által az érintett országoknak nyújtandó kiegészítő eszközöket a 1313/2013/EU európai parlamenti és tanácsi határozattal (7) kialakított uniós polgári védelmi mechanizmus révén kell rendelkezésre bocsátani.
(13)
A tagállamoknak a 2007/779/EK, Euratom tanácsi határozattal (8) létrehozott, a vészhelyzetek kezelésére szolgáló közös kommunikációs és tájékoztatási rendszer (CECIS) keretén belül kell rendelkezésre bocsátaniuk az Unió különböző régióiban alkalmazott állami és kereskedelmi szennyezéselhárítási mechanizmusokra és a kapcsolódó válaszintézkedési kapacitásokra vonatkozó információkat, amennyiben rendelkezésre állnak ilyenek.
(14)
Az ügynökség műveleti segítségnyújtásának hatékonyabbá tétele érdekében - tekintettel az ügynökség szennyezéssel kapcsolatos válaszintézkedésekre vonatkozó megbízatásának az Unióval közös regionális tengermedencén osztozó harmadik országokra való kiterjesztésére - az ügynökségnek minden erőfeszítést meg kell tennie annak érdekében, hogy ösztönözze ezeket a harmadik országokat az információk megosztására, valamint a szennyezéselhárítási mechanizmusok és a kapcsolódó válaszintézkedési kapacitások listájának az ügynökség általi naprakészen tartásában való együttműködésre.
(15)
Az ügynökség szennyezéselhárítási tevékenységei hatékonyságának javítása céljából a tagállamoknak meg kell osztaniuk az ügynökséggel azokat az e tevékenységek tekintetében releváns tudományos tanulmányokat, amelyeket a diszpergálószerekként használt vegyi anyagok hatásairól esetlegesen készítettek.
(16)
Az ügynökség cselekvési tervei teljes körű végrehajtásának biztosítása érdekében az ügynökség rendelkezésére kell bocsátani egy olyan megvalósítható és költséghatékony rendszert, amely révén az ügynökség különösen az érintett országok részére történő műveleti segítségnyújtást finanszírozza.
(17)
A szennyezéselhárítás és a járulékos intézkedések területén az ügynökségre bízott feladatok finanszírozása érdekében ezért egy többéves kötelezettségvállalás alapján gondoskodni kell a megfelelő pénzügyi biztonságról. E többéves kötelezettségvállalás mértékének tükröznie kell az ügynökség szennyezéselhárítással kapcsolatos hatáskörének bővülését, valamint azt, hogy az ügynökségnek a költségvetési korlátok keretében növelnie kell a számára előirányzott pénzeszközök felhasználásának hatékonyságát. Az Unió éves hozzájárulásának összegéről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak kell döntenie az éves költségvetési eljárással összhangban. Különösen fontos, hogy a Bizottság félidőben értékelje, hogy az ügynökség hatékony és költséghatékony módon teljesíti-e a feladatait a hajók és az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárítása területén.
(18)
A szennyezéssel kapcsolatos válaszintézkedésekre fordítandó összegeknek a 2014. január 1-jétől a 2020. december 31-ig tartó időszakot kell fedezniük, összhangban az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendeletben (9) meghatározott többéves pénzügyi kerettel (a továbbiakban: többéves pénzügyi keret). Ennek megfelelően biztosítani kell az említett időszakra vonatkozó pénzügyi keretösszeget.
(19)
Az Unióhoz való csatlakozást kérelmező államoknak és az európai szomszédságpolitika partnerországainak biztosított ügynökségi támogatás finanszírozását az ezen országokra vonatkozó, már meglévő uniós programokból kell fedezni, ezért ez nem szerepelhet az ügynökség többéves finanszírozásában.
(20)
A kötelezettségvállalások legjobb felosztása és a hajók által okozott szennyezés elhárításával kapcsolatos tevékenységek tekintetében előforduló változások figyelembevétele érdekében biztosítani kell az intézkedések iránti különleges igények folyamatos figyelemmel kísérését az éves pénzügyi kötelezettségvállalások kiigazításának lehetővé tétele érdekében.
(21)
Az 1406/2002/EK rendeletnek megfelelően az ügynökség éves jelentésében ismerteti a többéves finanszírozásának végrehajtását.
(22)
Helyénvaló biztosítani a hajók és az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárítása területén az ügynökség intézkedéseire nyújtott finanszírozás folytonosságát, valamint összehangolni e rendelet és az 1311/2013/EU, Euratom rendelet alkalmazásának időszakát. Ezért ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
(1) E rendelet meghatározza az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnek (a továbbiakban: ügynökség) a hajók és az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárítása területén az 1406/2002/EK rendelet 1. és 2. cikke értelmében kijelölt feladatok végrehajtását szolgáló költségvetéséhez történő uniós pénzügyi hozzájárulás részletes szabályait.
(2) Az ügynökség által a szennyezés elhárítás terén végzett tevékenységek nem mentesítik a part menti államokat azon kötelezettségük alól, hogy megfelelő szennyezéselhárítási mechanizmusokkal rendelkezzenek.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „olaj”: kőolaj bármely formájában, ideértve a nyersolajat, a fűtőolajat, az olajüledéket, a kőolajmaradékot és a finomított termékeket, a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek az olajszennyezés elhárítását célzó készültségről, ellenintézkedésről és együttműködésről szóló 1990. évi nemzetközi egyezménye értelmében;
b) „veszélyes és káros anyagok”: az olaj kivételével minden olyan anyag, amely tengeri környezetbe kerülve valószínűleg veszélyezteti az emberi egészséget, árt az élő erőforrásoknak és a tengeri élővilágnak, kárt okoz a tengeri környezet üdülési vagy egyéb jogszerű felhasználásában, a Nemzetközi Tengerészeti Szervezetnek a veszélyes és káros anyagok okozta szennyezés elhárítását célzó készültségről, ellenintézkedésről és együttműködésről szóló 2000. évi jegyzőkönyve értelmében;
c) „olaj- és gázipari létesítmény”: olyan rögzített vagy mobil létesítmény, illetve hidakkal vagy egyéb szerkezetekkel tartósan összekapcsolt létesítményegyüttes, amelyet tengeri olaj- és gázipari tevékenységek végzésére vagy azokkal összefüggésben használnak; az olaj- és gázipari létesítmények közé tartoznak a tengeri mobil fúrótornyok, ha azok nyílt tengeren fúrást, termelést vagy egyéb, tengeri olaj- és gázipari tevékenységekhez kötődő műveleteket végeznek, valamint az olajnak és a gáznak a szárazföldre és a szárazföldi tárolókba történő szállítására szolgáló infrastruktúrák és berendezések is.
3. cikk
Hatály
Az ügynökség számára rendelkezésre bocsátott, az 1. cikkben meghatározott uniós pénzügyi hozzájárulás célja a hajók és az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárításával kapcsolatos, az 1406/2002/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének k) pontja értelmében kidolgozott részletes tervben említett intézkedésekhez kötődő tevékenységek finanszírozása, különös tekintettel az alábbiakra:
a)
a hajók, valamint az olaj- és gázipari létesítmények által véletlenül vagy szándékosan okozott tengerszennyezés esetén az érintett államok kérésére a szennyezéselhárító intézkedések műveleti segítségnyújtás révén és kiegészítő eszközökkel - például készenléti szennyezéselhárító hajókkal, műholdfelvételekkel és felszerelésekkel - történő támogatása, az 1406/2002/EK rendelet 2. cikke (3) bekezdése d) pontjának és 2. cikke (5) bekezdésének megfelelően;
b)
együttműködés és összehangolás, valamint a tagállamoknak és a Bizottságnak nyújtott technikai és tudományos segítségnyújtás az uniós polgári védelmi mechanizmus, a Nemzetközi Tengerészeti Szervezet és az érintett regionális szervezetek kapcsolódó tevékenységeinek keretében;
c)
információk nyújtása, különös tekintettel a hajók, illetve az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárításának terén a legjobb gyakorlatok, a szakértelem, a technológiák és innováció gyűjtésére, elemzésére és terjesztésére.
4. cikk
Uniós finanszírozás
(1) A többéves pénzügyi keret korlátain belül az ügynökség számára biztosítani kell a hajók és az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárításával kapcsolatos feladatai hatékony és költséghatékony ellátásához szükséges előirányzatokat.
(2) A 3. cikkben említett feladatok végrehajtására szolgáló, folyó áron kifejezett pénzügyi keretösszeg a 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig tartó időszakra 160 500 000 EUR.
(3) Az éves előirányzatokat a többéves pénzügyi keret határain belül az Európai Parlament és a Tanács határozza meg. Ezzel kapcsolatban garantálni kell a tagállamok részére a 3. cikk a) pontja szerint járó műveleti segítségnyújtás finanszírozását.
5. cikk
A meglévő kapacitások figyelemmel kísérése
(1) Az ügynökség által biztosított műveleti segítségnyújtás követelményeinek meghatározása és hatékonyságának - például a tagállamok kapacitásait kiegészítő további szennyezéselhárító hajók által történő - növelése érdekében az ügynökség a tagállamokkal együttműködve listát vezet az Unió különböző régióiban rendelkezésre álló állami és adott esetben kereskedelmi szennyezéselhárítási mechanizmusokról és a kapcsolódó válaszintézkedési kapacitásokról.
(2) Az ügynökség ezt a listát a tagállamok által szolgáltatott információk alapján naprakészen tartja. Az említett lista naprakészen tartása során az ügynökség törekszik arra, hogy a szennyezéselhárítási mechanizmusokról és a kapcsolódó válaszintézkedési kapacitásokról információt szerezzen az Unióval közös regionális tengermedencén osztozó harmadik országoktól.
(3) Az ügynökség igazgatási tanácsa figyelembe veszi a szóban forgó listát és az 1406/2002/EK rendelet 1. cikkében meghatározott szennyezéselhárítási célkitűzésekkel kapcsolatos egyéb megfelelő - például a diszpergálószerekként használt vegyi anyagok hatásairól szóló kockázatelemzésekben és tudományos tanulmányokban szereplő - információkat, mielőtt döntést hozna arról, hogy az ügynökség milyen szennyezéselhárítási tevékenységeket fog végezni éves munkaprogramjai keretében. Ebben az összefüggésben az ügynökség különös figyelmet fordít a legsérülékenyebbként meghatározott területekre, a segítségre szoruló bármely más terület támogatásának sérelme nélkül.
6. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság a 2988/95/EK, Euratom (10) és a 2185/96/Euratom, EK (11) tanácsi rendelettel, valamint a 883/2013/EU/Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (12) összhangban megfelelő intézkedésekkel - csalás, korrupció és egyéb jogellenes cselekmények elleni megelőző intézkedésekkel, hatékony ellenőrzésekkel és vizsgálatokkal, szabálytalanságok feltárása esetén a jogosulatlanul kifizetett pénzösszegek visszafizettetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű adminisztratív és pénzügyi szankciókkal - biztosítja, hogy az Unió pénzügyi érdekei az e rendelet alapján finanszírozott intézkedések végrehajtása során ne sérüljenek.
(2) Az e rendelet alapján finanszírozott uniós intézkedések tekintetében a 2988/95/EK, Euratom rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében említett szabálytalanság az uniós jog valamely rendelkezésének megsértése vagy egy szerződéses kötelezettségnek egy gazdasági szereplő által cselekmény vagy mulasztás útján történő megszegése, amelynek eredményeként az Unió általános költségvetése vagy az általa kezelt költségvetések kárt szenvednek vagy szenvednének az indokolatlan kiadási tételek miatt.
(3) A Bizottság és az ügynökség saját feladatkörén belül biztosítja az uniós intézkedések e rendelet szerinti finanszírozása során a pénzeszközök optimális felhasználását.
7. cikk
Félidős értékelés
(1) A Bizottság legkésőbb 2017. december 31-ig - az ügynökség által szolgáltatott információk alapján - e rendelet végrehajtásáról szóló jelentést nyújt be az Európai Parlament és a Tanács részére. A jelentés - amelyet az ügynökség igazgatási tanácsa hatáskörének sérelme nélkül kell elkészíteni - a 2014. január 1-jétől2016. december 31-ig tartó időszakra vonatkozó kötelezettségvállalások és kiadások tekintetében tartalmazza a 4. cikkben említett uniós hozzájárulások felhasználásának eredményeit.
(2) A jelentésben a Bizottság értékeli, hogy az ügynökség hatékony és költséghatékony módon teljesíti-e feladatait. A 2018-2020 közötti időszakra - az értékelés alapján és figyelembe véve, hogy az ügynökségnek el kell végeznie a rábízott feladatokat - a Bizottság szükség esetén az ügynökségnek a 3. cikkben említett feladatai végrehajtásához előirányzott többéves pénzügyi keretösszeg legfeljebb 8 %-os megfelelő kiigazítását javasolja. Ez az esetleges kiigazítás a többéves pénzügyi keret korlátain belül marad, és nem érinti az éves költségvetési eljárásokat, illetve a többéves pénzügyi keret következő felülvizsgálatát.
(3) A jelentés a rendelkezésre álló információk függvényében tájékoztatást nyújt arról, hogy milyen gazdasági-társadalmi, ökológiai és pénzügyi vonatkozásai vannak a hajók és olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés elhárításával kapcsolatos ügynökségi felkészültségnek.
(4) Továbbá, a jelentés alapján a Bizottság, amennyiben szükséges, javaslatot tehet e rendelet módosítására elsősorban a hajók és az olaj- és gázipari létesítmények által okozott tengerszennyezés - ideértve a veszélyes vagy káros anyagok által okozott szennyezést is - elleni küzdelem terén elért tudományos eredmények, valamint a szennyezés tekintetében az ügynökség tevékenységei által lefedett tevékenységet végző regionális szervezeteket - amely szervezetekhez az Unió csatlakozott - létrehozó eszközökben bekövetkezett releváns változások figyelembevétele érdekében.
8. cikk
Hatálybalépés és az alkalmazás kezdetének időpontja
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 23-án.