KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 285/2014
af 13. februar 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder om aftalers direkte, væsentlige og forudselige virkninger i Unionen og for at forhindre omgåelse af regler og forpligtelser
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1), særlig artikel 4, stk. 4, og artikel 11, stk. 14, litra e), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der findes en lang række forskellige OTC-derivataftaler, og der bør derfor vedtages en kriteriebaseret fremgangsmåde for at afgøre, om en OTC-derivataftale kan anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, og afgøre, i hvilke tilfælde det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt at forhindre omgåelse af de regler og forpligtelser, der følger af forordning (EU) nr. 648/2012.
(2)
Da bestemmelserne i forordning (EU) nr. 648/2012 i henhold til artikel 13, stk. 3, heri vil blive anset for at være opfyldt, når mindst en af modparterne er etableret i et land, for hvilket Kommissionen har vedtaget en gennemførelsesretsakt om ækvivalens i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, bør disse reguleringsmæssige tekniske standarder finde anvendelse på aftaler, hvor begge modparter er etableret i et tredjeland, hvis retlige, tilsynsmæssige og håndhævelsesmæssige rammer endnu ikke er blevet erklæret ækvivalente med de betingelser, som er fastsat i nævnte forordning.
(3)
Visse oplysninger om aftaler, der indgås af tredjelandsenheder, vil fortsat kun være til rådighed for de kompetente myndigheder i de pågældende tredjelande. De kompetente myndigheder i EU bør derfor arbejde tæt sammen med disse myndigheder for at sikre, at de relevante bestemmelser anvendes og håndhæves.
(4)
Da det er nødvendigt med et teknisk udtryk for at tilvejebringe en overordnet forståelse af de relevante tekniske standarder, bør dette udtryk defineres.
(5)
OTC-derivataftaler indgået af enheder, som er etableret i tredjelande, og som er omfattet af en garanti, der er stillet af enheder, der er etableret i Unionen, medfører en finansiel risiko for den garantistiller, der er etableret i Unionen. Da risikoen afhænger af størrelsen af den garanti, der stilles af de finansielle modparter for at dække OTC-derivataftaler, og i betragtning af de indbyrdes forbindelser mellem finansielle modparter i forhold til mellem ikke-finansielle modparter er det desuden kun OTC-derivataftaler, der er indgået af enheder, der er etableret i tredjelande, som er dækket af en garanti, der overstiger visse kvantitative beløbsgrænser, og som stilles af finansielle modparter, som er etableret i Unionen, der bør anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen.
(6)
Finansielle modparter, der er etableret i tredjelande, kan indgå OTC-derivataftaler gennem deres EU-filialer. I betragtning af virkningen af disse filialers aktiviteter på EU-markedet, bør OTC-derivataftaler, der indgås mellem disse EU-filialer, anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen.
(7)
OTC-derivataftaler, der indgås af specifikke modparter med det primære formål at undgå anvendelsen af clearingsforpligtelsen eller de risikokontrolmekanismer, der gælder for enheder, der burde have været aftalens naturlige modparter, bør anses for at omgå de regler og forpligtelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 648/2012, eftersom de gør det vanskeligt at opfylde formålet med denne forordning, nemlig at reducere modpartskreditrisikoen.
(8)
OTC-derivataftaler, som er en del af et arrangement, som ikke har en forretningsmæssig begrundelse eller et erhvervsmæssigt indhold, og hvis primære formål er at omgå forordning (EU) nr. 648/2012, herunder reglerne om, på hvilke betingelser der kan undtages fra reglerne, bør betragtes som en overtrædelse af de regler og forpligtelser, der er fastsat i forordningen.
(9)
Situationer, hvor de enkelte dele af arrangementet er i strid med arrangementets retlige substans som helhed, når arrangementet gennemføres på en måde, som ikke normalt ville finde anvendelse inden for rammerne af det, der forventes at være rimelig erhvervsmæssig adfærd, når arrangementet eller rækken af arrangementer omfatter elementer, der har til virkning at opveje eller at annullere deres gensidige økonomiske indhold, når transaktionerne er cirkulære af karakter, bør betragtes som indikatorer for et fiktivt arrangement eller en række fiktive arrangementer.
(10)
Det er ønskeligt at skabe tekniske standarder i forbindelse med aftaler, som har en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, samt tekniske standarder til at forhindre omgåelse af regler og forpligtelser i forordning (EU) nr. 648/2012, i en enkelt retsakt, da begge sæt tekniske standarder vedrører clearingsforpligtelsen og risikokontrolmekanismerne. De har desuden visse fællestræk, f.eks. deres anvendelse på en aftale, hvis modparter ikke ville være omfattet af clearingforpligtelsen eller risikokontrolmekanismerne, hvis betingelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. v), og artikel 11, stk. 14, litra e), i forordning (EU) nr. 648/2012, der er specificeret yderligere i denne forordning, ikke er overholdt.
(11)
Da tredjelandsenheder, som er berørt af disse reguleringsmæssige tekniske standarder, har brug for tid for at sikre overensstemmelse med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012, når deres OTC-derivataftaler opfylder betingelserne i disse reguleringsmæssige tekniske standarder for at blive anset for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, er det hensigtsmæssigt at udsætte anvendelsen af den bestemmelse, der indeholder sådanne betingelser, med seks måneder.
(12)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(13)
I overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (2) har Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra ESMA's interessentgruppe for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i denne forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
»garanti«: en garantistillers udtrykkeligt dokumenterede retlige forpligtelse til over for den begunstigede at dække betalinger af de beløb, der er skyldige eller kan forfalde til betaling i henhold til OTC-derivataftaler, som er omfattet af garantien og indgået af den garanterede enhed, når der forekommer en misligholdelse som defineret i garantien, eller når den garanterede enhed ikke har gennemført nogen betaling.
Artikel 2
Aftaler med en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen
1. En OTC-derivataftale anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, når mindst én tredjelandsenhed benytter en garanti, der stilles af en finansiel modpart, der er etableret i Unionen, og som omfatter hele eller en del af dens forpligtelse i henhold til den pågældende OTC-derivataftale, i det omfang garantien opfylder følgende betingelser:
a)
den dækker en tredjelandsenheds samlede forpligtelse hidrørende fra en eller flere OTC-derivataftaler for en aggregeret nominel værdi på mindst 8 mia. EUR eller et tilsvarende beløb i den relevante udenlandske valuta, eller den dækker kun en del af en tredjelandsenheds forpligtelse hidrørende fra en eller flere OTC-derivataftaler for en aggregeret nominel værdi på mindst 8 mia. EUR eller et tilsvarende beløb i den relevante udenlandske valuta divideret med den procentdel af forpligtelsen, der dækkes
b)
den svarer mindst til 5 % af summen af de aktuelle eksponeringer, som defineret i artikel 272, nr. 17), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (3), i de OTC-derivataftaler, der er indgået af den finansielle modpart, der er etableret i Unionen, og som har stillet garantien.
Når der stilles garanti for et maksimumbeløb, der er lavere end den beløbsgrænse, som er anført i litra a) i første afsnit, har de aftaler, der er omfattet af garantien, ikke nogen direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, medmindre garantibeløbet forhøjes, i hvilket tilfælde aftalernes direkte, væsentlige og forudselige virkning i Unionen skal revurderes af garantistilleren på dagen for forhøjelsen i forhold til bestemmelserne i litra a) og b) i første afsnit.
Hvis forpligtelsen hidrørende fra en eller flere OTC-derivataftaler er lavere end den beløbsgrænse, der er anført i litra a) i første afsnit, anses sådanne aftaler ikke for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, heller ikke selv om garantiens maksimumbeløb, der dækker en sådan forpligtelse, er lig med eller større end den beløbsgrænse, der er fastsat i litra a) i første afsnit, og selv om betingelsen i litra b) i første afsnit er opfyldt.
I tilfælde af en forhøjelse af forpligtelsen hidrørende fra OTC-derivataftaler eller en nedbringelse af den aktuelle eksponering, skal garantistilleren revurdere, hvorvidt betingelserne i litra a) og b) i første afsnit er opfyldt. En sådan revurdering skal foretages henholdsvis på dagen for forhøjelse af forpligtelsen for så vidt angår betingelsen i litra a) i første afsnit og på månedsbasis for så vidt angår forpligtelsen i litra b) i første afsnit.
OTC-derivataftaler for et aggregeret nominelt beløb på mindst 8 mia. EUR eller et tilsvarende beløb i den relevante udenlandske valuta, der indgås, før garantien stilles eller forhøjes, og som efterfølgende bliver omfattet af en garanti, der opfylder betingelserne i litra a) og b) i første afsnit, anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen.
2. En OTC-derivataftale anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, når de to enheder, som er etableret i et tredjeland, indgår OTC-derivataftalen gennem deres filialer i Unionen og ville være at betragte som finansielle modparter, hvis de havde været etableret i Unionen.
Artikel 3
Tilfælde, hvor det er nødvendigt eller hensigtsmæssig at forhindre omgåelse af de regler eller forpligtelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 648/2012
1. En OTC-derivataftale anses for at være blevet indgået for at omgå en eller flere bestemmelser i forordning (EU) nr. 648/2012, hvis den måde, hvorpå denne aftale er indgået, set som helhed og under hensyntagen til alle omstændigheder, kan anses for at have til primært formål at undgå anvendelsen af en eller flere bestemmelser i denne forordning.
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1 anses en aftale for at have til primært formål at omgå en eller flere bestemmelser i forordning (EU) nr. 648/2012, hvis det primære formål med et arrangement eller en række arrangementer vedrørende OTC-derivataftalen er at modvirke formålet, ånden og hensigten med en eller flere bestemmelser i forordning (EU) nr. 648/2012, som ellers ville finde anvendelse, herunder hvis den indgår i et fiktivt arrangement eller en række fiktive arrangementer.
Et arrangement, der i sig selv mangler forretningsmæssigt grundlag, erhvervsmæssigt indhold eller relevant økonomisk begrundelse og består af en hvilken som helst form for kontrakt, transaktion, ordning, handling, operation, aftale, indrømmelse, forståelse, løfte, forpligtelse eller hændelse, anses for at være et fiktivt arrangement. Et arrangement kan omfatte mere end ét trin eller én del.
Artikel 4
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 2 anvendes fra den 10. oktober 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. februar 2014.
A BIZOTTSÁG 285/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. február 13.)
a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyletekre, valamint a szabályok és kötelezettségek kijátszásának megakadályozására alkalmazandó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (4) bekezdésére, valamint 11. cikke (14) bekezdésére,
mivel:
(1)
Tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek rendkívül változatos jellegére, kritériumalapú megközelítés szükséges annak meghatározása érdekében, hogy egyrészt egy tőzsdén kívüli származtatott ügylet az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősül-e, másrészt mely esetekben szükséges vagy alkalmas a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályok és kötelezettségek kijátszásának a megakadályozása.
(2)
Tekintettel arra, hogy a 648/2012/EU rendelet 13. cikkének (3) bekezdése értelmében az említett rendelet rendelkezései abban az esetben teljesülnének, ha legalább az egyik szerződő fél székhelye olyan országban található, amelyre vonatkozóan a Bizottság a 648/2012/EU rendelet 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban egyenértékűségre vonatkozó végrehajtási jogi aktust fogadott el, a szóban forgó szabályozástechnikai standardok olyan ügyletekre alkalmazandók, amelyek esetében mindkét szerződő fél olyan harmadik országban rendelkezik székhellyel, amelynek jogi, felügyeleti és végrehajtási intézkedéseit még nem nyilvánították egyenértékűnek az említett rendeletben megállapított követelményekkel.
(3)
A harmadik országbeli szervezetek között kötött ügyletekkel kapcsolatos egyes információk továbbra is kizárólag a harmadik országok illetékes hatóságai számára hozzáférhetőek. Ezért az illetékes uniós hatóságoknak szorosan együtt kell működniük az említett hatóságokkal annak biztosítása érdekében, hogy az érintett rendelkezéseket alkalmazzák és érvényre juttassák.
(4)
Tekintettel arra, hogy szakkifejezésre van szükség a megfelelő technikai standardok átfogó értelmezéséhez, e fogalmat meg kell határozni.
(5)
Az Unióban székhellyel rendelkező szervezetek által nyújtott garanciával fedezett, harmadik országbeli szervezetek között kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek az Unióban székhellyel rendelkező garancianyújtó számára pénzügyi kockázatot jelentenek. Tekintettel továbbá arra, hogy a kockázat a pénzügyi szerződő felek által tőzsdén kívüli származtatott ügyletek fedezésére biztosított garancia mértékétől függene, és tekintettel a pénzügyi szerződő felek nem pénzügyi szerződő felekkel szembeni összekapcsoltságára, kizárólag bizonyos mennyiségi küszöbértéket meghaladó, az Unióban székhellyel rendelkező pénzügyi szerződő felek által nyújtott garanciával fedezett, harmadik országbeli szervezetek között kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintendők az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek.
(6)
Harmadik országban székhellyel rendelkező pénzügyi szerződő felek uniós fióktelepük révén is köthetnek tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket. Tekintettel az említett fióktelepek tevékenységének uniós piacra gyakorolt hatására, a szóban forgó uniós fióktelepek között kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek tekintendők.
(7)
Azok az adott szerződő felek által kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, melyek elsődleges célja az elszámolási kötelezettség vagy azon kockázatcsökkentési módszerek alkalmazásának elkerülése, melyek olyan szervezetek esetében alkalmazandók, amelyek természetes szerződő félként léptek volna fel, a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályokat és kötelezettségeket kijátszónak tekintendők, mivel megakadályozzák a rendelet céljának, azaz a partnerkockázat enyhítésének megvalósítását.
(8)
Az olyan eljárás részét képező tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelynek jellemzőit üzleti megfontolások vagy kereskedelmi tartalom nem támasztja alá, és elsődleges céljuk a 648/2012/EU rendelet alkalmazásának, köztük a mentesség feltételeire vonatkozó szabályoknak a kijátszása, az említett rendeletben foglalt szabályokat és kötelezettségeket kijátszónak tekintendők.
(9)
Azok az esetek, amikor az eljárás elemei nem állnak összhangban az eljárás egészének jogi tartalmával, amikor az eljárásra oly módon kerül sor, amelyet rendszerint nem alkalmaznak ésszerű üzleti magatartás esetén, amikor az eljárás vagy eljárások olyan elemeket tartalmaznak, amelyek kölcsönös gazdasági tartalmukra kiegyenlítő vagy megsemmisítő hatással vannak, illetve amikor körkörös ügyleteket bonyolítanak, mesterséges megállapodás vagy megállapodásokra utaló jeleknek tekintendők.
(10)
Kívánatos az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyletekre, valamint a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályok és kötelezettségek kijátszásának a megakadályozására vonatkozó technikai standardokat egyetlen eszköz révén megállapítani, mivel a technikai standardok mindkét csoportja az elszámolási kötelezettséggel, illetve a kockázatcsökkentési módszerekkel kapcsolatos. Ezenfelül közös jellemzőjük, hogy olyan ügyletek esetében alkalmazandók, amelyek szerződő feleire nem vonatkozna az elszámolási kötelezettség vagy a kockázatcsökkentési módszerek alkalmazása, amennyiben a 648/2012/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdése a) pontjának v. alpontjában, valamint 11. cikke (14) bekezdésének e) pontjában rögzített, és e rendeletben részletesebben kifejtett feltételek nem teljesülnének.
(11)
Tekintettel arra, hogy e szabályozástechnikai standardok által érintett harmadik országbeli szervezeteknek időre van szükségük ahhoz, hogy a 648/2012/EU rendelet követelményeinek való megfelelés érdekében intézkedéseket hozzanak abban az esetben, amikor tőzsdén kívüli származtatott ügyleteik teljesítik az e szabályozástechnikai standardokban megállapított feltételeket, melyek szerint az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősülnek, helyénvaló a szóban forgó feltételeket tartalmazó rendelkezés alkalmazását hat hónappal elhalasztani.
(12)
Ez a rendelet az Európai Értékpapír-piaci Hatóság által a Bizottságnak benyújtott szabályozástechnikai standardok tervezetén alapul.
(13)
Az Európai Értékpapír-piaci Hatóság az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 10. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott a szabályozástechnikai standardok tervezetéről, elemezte a lehetséges kapcsolódó költségeket és hasznokat, és kikérte az említett rendelet 37. cikke szerint létrehozott Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
„garancia”: a garancianyújtó által vállalt, részletesen dokumentált jogi kötelezettség a szóban forgó garanciával fedezett és a garantált intézmény által kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletek értelmében esedékes vagy esedékessé válható összegek kedvezményezett számára történő kifizetésére, amennyiben a garancia értelmében nemteljesítés következik be, vagy amennyiben a garantált intézmény nem teljesíti a kifizetést.
2. cikk
Az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyletek
(1) Azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintendők az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtő ügyleteknek, melyek esetében legalább az egyik harmadik országbeli szervezet olyan garanciában részesül, amelyet egy az Unióban székhellyel rendelkező pénzügyi szerződő fél nyújt a tőzsdén kívüli származtatott ügyletből adódó kötelezettség egészének vagy egy részének fedezésére, amennyiben a garancia megfelel mindkét alábbi kritériumnak:
a)
teljes mértékben fedezi a harmadik országbeli szervezet tőzsdén kívüli származtatott ügyletből vagy ügyletekből adódó, összesen legalább 8 milliárd EUR névleges értékű vagy ennek megfelelő, releváns külföldi pénznemben kifejezett összegű kötelezettségét, vagy összesen legalább 8 milliárd EUR névleges érték vagy ennek megfelelő összegű releváns külföldi pénznem a fedezett kötelezettségnek megfelelő százalékos arányában részben fedezi a harmadik országbeli szervezet tőzsdén kívüli származtatott ügyletből vagy ügyletekből adódó kötelezettséget;
b)
egyenértékű az Unióban székhellyel rendelkező, garancianyújtó pénzügyi szerződő fél tőzsdén kívüli származtatott ügyletei tekintetében fennálló, az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 272. cikkének 17. pontjában meghatározottak szerinti aktuális kitettségek összegének legalább 5 százalékával.
Amennyiben a garancia maximális összege nem éri el az első albekezdés a) pontjában megállapított küszöbértéket, a szóban forgó garancia által fedezett ügyletek nem fejtenek ki az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást, ugyanakkor amennyiben a garancia összegét megnövelik, garancianyújtó a garancia megnövelésének napján újraértékeli az ügyletek Unióban kifejtett közvetlen, jelentős és előrelátható hatását az első albekezdés a) és b) pontjában megállapított feltételek figyelembevételével.
Amennyiben a tőzsdén kívüli származtatott ügyletből vagy ügyletekből adódó kötelezettség nem éri el az első albekezdés a) pontjában megállapított küszöbértéket, ezek az ügyletek nem tekintendők az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek még abban az esetben sem, ha az említett kötelezettséget fedező garancia maximális összege megegyezik az első albekezdés a) pontjában megállapított küszöbértékkel, vagy meghaladja azt, továbbá abban az esetben sem, ha az első albekezdés b) pontjában megállapított feltétel teljesül.
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletekből adódó kötelezettség növekedése, vagy az aktuális kitettség csökkenése esetén a garancianyújtó újraértékeli, hogy az első albekezdés a) és b) pontjában megállapított feltételek teljesülnek-e. Az említett értékelést az első albekezdés a) pontjában megállapított feltétel tekintetében a kötelezettség növekedésének napján, az első albekezdés b) pontjában megállapított feltétel tekintetében havonta végzik.
Az összesen legalább 8 milliárd EUR névleges értékben, vagy ennek megfelelő összegű releváns külföldi pénznemben a garancia kibocsátását vagy növelését megelőzően kötött, majd ezt követően az első albekezdés a) és b) pontjában megállapított feltételeknek megfelelő garanciával fedezett tőzsdén kívüli származtatott ügyletek az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősülnek.
(2) Az Unióban közvetlen, jelentős és előrelátható hatást kifejtőnek minősülnek azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek, amelyek esetében két harmadik országban székhellyel rendelkező szervezet uniós fióktelepe révén köt tőzsdén kívüli származtatott ügyletet, és amennyiben ezek pénzügyi szerződő feleknek minősülnének, ha rendelkeznének uniós székhellyel.
3. cikk
Esetek, amelyekben szükséges vagy alkalmas a 648/2012/EU rendeletben foglalt szabályok és kötelezettségek kijátszásának megakadályozása
(1) Azok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek minősülnek a 648/2012/EU rendelet valamely rendelkezésének alkalmazását kijátszó ügyleteknek, melyek esetében az ügylet egészét tekintve és a körülményeket figyelembe véve oly módon jött létre, hogy elsődleges célja az említett rendelet valamely rendelkezése alkalmazásának az elkerülése.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában egy ügylet akkor tekintendő olyan ügyletnek, melynek elsődleges célja a 648/2012/EU rendelet valamely rendelkezése alkalmazásának elkerülése, ha a tőzsdén kívüli származtatott ügylethez kapcsolódó eljárás vagy eljárások elsődleges célja a 648/2012/EU rendelet valamely olyan rendelkezése tárgyának, rendeltetésének vagy céljának meghiúsítása, amely egyébként még abban az esetben is alkalmazandó lenne, ha mesterséges megállapodás vagy megállapodások részét képezné.
Az olyan eljárás, amely alapvetően üzleti megfontolások, kereskedelmi tartalom vagy releváns gazdasági indok híján van, és amelynek részét képezi bármely ügylet, tranzakció, rendszer, fellépés, művelet, egyezség, támogatás, egyetértés, ígéret, kötelezettségvállalás vagy esemény, mesterséges megállapodásnak tekintendő. Az eljárás több lépésből vagy részből is állhat.
4. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A 2. cikk 2014. október 10-től alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. február 13-án.