RÅDETS AFGØRELSE
af 4. december 2014
om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af Haagerkonventionen af 30. juni 2005 om værnetingsaftaler
(2014/887/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Union ønsker at skabe et fælles retligt område, der bygger på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser.
(2)
Konventionen om værnetingsaftaler (»konventionen«), der blev indgået den 30. juni 2005 inden for rammerne af Haagerkonferencen om International Privatret, yder et effektivt bidrag til fremme af partsautonomi i internationale handelstransaktioner og til en større forudsigelighed for retsafgørelser vedrørende sådanne transaktioner. Konventionen giver navnlig den fornødne retssikkerhed for, at parternes værnetingsaftale vil blive respekteret, og for at en retsafgørelse, der træffes af den valgt domstol, vil kunne anerkendes og fuldbyrdes i internationale sager.
(3)
Konventionens artikel 29 giver organisationer for regional økonomisk integration, såsom Den Europæiske Union, mulighed for at undertegne, acceptere, godkende eller tiltræde konventionen. Unionen undertegnede konventionen den 1. april 2009 med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt, jf. Rådets afgørelse 2009/397/EF (1).
(4)
Konventionen påvirker Unionens afledte lovgivning vedrørende retternes kompetence baseret på parternes valg og anerkendelse og fuldbyrdelse af de resulterende retsafgørelser, navnlig Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 (2), der erstattes fra og med den 10. januar 2015 af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (3).
(5)
Med vedtagelsen af forordning (EU) nr. 1215/2012 banede Unionen vejen for godkendelsen af konventionen på Unionens vegne ved at sikre sammenhæng mellem Unionens regler om værneting i civil- og handelssager og konventionens regler herom.
(6)
Da Unionen undertegnede konventionen, erklærede den i overensstemmelse med konventionens artikel 30, at den har kompetence på alle de af konventionen regulerede områder. Medlemsstaterne vil derfor være bundet af konventionen i kraft af Unionens godkendelse heraf.
(7)
Unionen bør på tidspunktet for godkendelse af konventionen desuden afgive den erklæring, der er omhandlet i artikel 21, og dermed i almindelighed udelukke forsikringsaftaler fra konventionens anvendelsesområde, dog med visse veldefinerede undtagelser. Erklæringens mål er at bevare de beskyttende kompetenceregler for forsikringstageren, den forsikrede part eller en begunstiget i sager, der handler om forsikring i henhold til forordning (EF) nr. 44/2001. Udelukkelsen bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for at beskytte den svage parts interesser i forsikringsaftaler. Den bør derfor hverken omfatte genforsikringsaftaler eller kontrakter vedrørende store risici. Unionen bør samtidig afgive en ensidig erklæring, hvori den angiver, at den på et senere tidspunkt i lyset af de erfaringer, der indhøstes i forbindelse med konventionens anvendelse, kan revurdere behovet for at fastholde sin erklæring i henhold til artikel 21.
(8)
Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af forordning (EF) nr. 44/2001 og deltager derfor i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.
(9)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Haagerkonventionen af 30. juni 2005 om værnetingsaftaler (»konventionen«) godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne. (4)
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at udpege den eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at deponere det godkendelsesinstrument, der er fastsat i konventionens artikel 27, stk. 4.
Deponeringen af godkendelsesinstrumentet, jf. stk. 1, finder sted inden for en måned fra.5. juni 2015. (5)
Artikel 3
1. Ved deponering af det godkendelsesinstrument, der er fastsat i konventionens artikel 27, stk. 4, afgiver Unionen i henhold til konventionens artikel 21 en erklæring om forsikringsaftaler.
Teksten til denne erklæring er vedlagt som bilag I til denne afgørelse.
2. Ved deponering af det godkendelsesinstrument, der er fastsat i konventionens artikel 27, stk. 4, afgiver Unionen en ensidig erklæring.
Teksten til denne erklæring er vedlagt som bilag II til denne afgørelse.
Artikel 4
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2014.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2014. december 4.)
a joghatósági megállapodásokról szóló, 2005. június 30-i Hágai Egyezménynek az Európai Unió nevében történő jóváhagyásáról
(2014/887/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 81. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdése második albekezdésének a) pontjával,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
mivel:
(1)
Az Európai Unió a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapuló, közös igazságügyi térség létrehozásán munkálkodik.
(2)
A joghatósági megállapodásokról szóló, a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia égisze alatt 2005. június 30-án megkötött egyezmény (a továbbiakban: az egyezmény) jelentősen hozzájárul a felek nemzetközi kereskedelmi ügyletekkel kapcsolatos autonómiájának, valamint az ilyen ügyletek bírósági rendezése kiszámíthatóságának növeléséhez. Az egyezmény kellő jogbiztonságot biztosít a felek számára azzal kapcsolatban, hogy joghatósági megállapodásukat tiszteletben tartják, és hogy a kikötött bíróság által hozott ítélet elismerhető és végrehajtható lesz nemzetközi ügyekben.
(3)
Az egyezmény 29. cikke lehetővé teszi a regionális gazdasági integrációs szervezetek, például az Európai Unió számára, hogy az egyezményt aláírják, elfogadják, jóváhagyják, illetve csatlakozzanak hozzá. Az Unió 2009. április 1-jén, a 2009/397/EK tanácsi határozattal (1) összhangban írta alá az egyezményt, feltételezve annak egy későbbi időpontban történő megkötését.
(4)
Az egyezmény érinti a felek választásán alapuló joghatósággal és az ennek eredményeképpen hozott ítéletek elismerésével és végrehajtásával kapcsolatos másodlagos uniós jogszabályokat, különösen a 44/2001/EK tanácsi rendeletre (2), amelyet 2015. január 10-től az 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) vált fel.
(5)
Az 1215/2012/EU rendelet elfogadásával az Unió előkészítette az egyezménynek az Unió nevében való jóváhagyását azáltal, hogy összhangot biztosított a polgári és kereskedelmi ügyekben történő joghatóság-kikötésre vonatkozó uniós szabályok és az egyezményben foglalt szabályok között.
(6)
Az egyezmény aláírásakor az Unió az egyezmény 30. cikkének megfelelően nyilatkozott arról, hogy az egyezmény által szabályozott valamennyi kérdésben hatáskörrel rendelkezik. Ennek következtében az egyezmény - az Unió általi jóváhagyásából fakadóan - a tagállamokra nézve kötelező.
(7)
Emellett az egyezmény jóváhagyásakor az Uniónak egy, a 21. cikk alapján lehetővé tett nyilatkozatot kell tennie, miszerint a biztosítási szerződéseket általánosságban - bizonyos jól körülhatárolt kivételekkel - kizárja az egyezmény hatálya alól. A nyilatkozatnak az a célja, hogy fenntartsa a biztosítási kötvény jogosultja, a biztosított fél és a kedvezményezett számára védelmet biztosító, a 44/2001/EK rendelet alapján biztosítási ügyekben alkalmazandó joghatósági szabályokat. A kizárásnak arra kell korlátozódnia, ami a biztosítási szerződésekben a gyengébb felek érdekeinek védelméhez szükséges. Ennélfogva nem indokolt a kizárásnak sem a viszontbiztosítási szerződésekre, sem a nagykockázatokhoz kapcsolódó szerződésekre történő kiterjesztése. Célszerű ugyanakkor, hogy az Unió egyoldalú nyilatkozatot tegyen, amelyben kijelenti, hogy az egyezmény alkalmazása során szerzett tapasztalatok fényében a későbbiekben átértékelheti a 21. cikk szerinti nyilatkozata fenntartásának szükségességét.
(8)
A 44/2001/EK rendelet az Egyesült Királyságra és Írországra nézve kötelező, így részt vesznek e határozat elfogadásában és alkalmazásában.
(9)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Tanács az Európai Unió nevében jóváhagyja a joghatósági megállapodásokról szóló, 2005. június 30-i Hágai Egyezményt (a továbbiakban: az egyezmény) (4).
2. cikk
A Tanács elnöke felhatalmazást kap az egyezmény 27. cikkének (4) bekezdésében említett jóváhagyó okiratnak az Unió nevében történő letétbe helyezésére jogosult személy(ek) kijelölésére.
A jóváhagyásról szóló okiratnak az első albekezdésben említett letétbe helyezésére 2015. június 5-től számított egy hónapon belül kerülhet sor (5).
3. cikk
(1) Az egyezmény 27. cikkének (4) bekezdésében említett jóváhagyó okirat letétbe helyezésekor az Unió az egyezmény 21. cikkével összhangban nyilatkozatot tesz a biztosítási szerződésekről.
A nyilatkozat szövegét e határozat I. melléklete tartalmazza.
(2) Az egyezmény 27. cikkének (4) bekezdésében említett jóváhagyó okirat letétbe helyezésekor az Unió egyoldalú nyilatkozatot tesz.
A nyilatkozat szövegét e határozat II. melléklete tartalmazza.
4. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. december 4-én.