KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 29. april 2014
om afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2013
(meddelt under nummer C(2014) 2792)
(2014/260/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (1), særlig artikel 119, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (2), særlig artikel 30,
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 883/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår betalingsorganernes regnskabsføring, anmeldelser af udgifter og indtægter og betingelser for godtgørelse af udgifter inden for rammerne af EGFL og ELFUL (3), særlig artikel 9,
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 af 21. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL (4), særlig artikel 10,
efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved artikel 119, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 som ændret ved artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1310/2013 af 17. december 2013 om fastsættelse af overgangsforanstaltninger vedrørende støtte til landdistriktsudvikling fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår midler og deres fordeling i 2014 og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1308/2013 med hensyn til deres anvendelse i 2014 (5) fastsættes det, at artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 finder anvendelse på udgifter, der er afholdt, og betalinger, der er foretaget for regnskabsåret for landbruget 2013.
(2)
I henhold til artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005 afslutter Kommissionen regnskaberne for de betalingsorganer, der er omhandlet i nævnte forordnings artikel 6, på grundlag af medlemsstaternes årsregnskaber ledsaget af de oplysninger, der er nødvendige for regnskabernes afslutning, og af en attest om, at de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, samt af godkendelsesorganernes rapporter.
(3)
I henhold til artikel 5, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 883/2006 tages der for regnskabsåret 2013 hensyn til udgifter, der er afholdt af medlemsstaterne i perioden fra den 16. oktober 2012 til den 15. oktober 2013.
(4)
I artikel 10, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 885/2006 fastsættes det, at de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til den afgørelse om regnskabsafslutning, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning fastsættes ved, at de månedlige betalinger, der er foretaget for det pågældende regnskabsår, dvs. 2013, fratrækkes de udgifter, der er godkendt for samme år i henhold til stk. 1. Kommissionen trækker dette beløb fra eller lægger det til den månedlige betaling vedrørende de udgifter, der er afholdt i den anden måned efter den måned, hvor afgørelsen om regnskabsafslutning træffes.
(5)
Kommissionen har kontrolleret de fremsendte oplysninger og har inden den 31. marts 2014 meddelt medlemsstaterne resultaterne af kontrollen af disse oplysninger, vedlagt de nødvendige ændringer.
(6)
Kommissionen kan på grundlag af årsregnskaberne og ledsagedokumenterne for nogle af betalingsorganernes vedkommende træffe afgørelse om, at de fremsendte regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige. De beløb, som medlemsstaterne har afsluttet, og de beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til de medlemsstater, hvis regnskaber er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, er anført i bilag I.
(7)
De oplysninger, som visse andre betalingsorganer har fremsendt, kræver yderligere undersøgelse, og deres regnskaber kan derfor ikke afsluttes ved nærværende afgørelse. De pågældende betalingsorganer er anført i bilag II.
(8)
Ifølge artikel 9, stk. 4, i forordning (EF) nr. 883/2006 tages eventuelle fristoverskridelser, der finder sted i august, september og oktober, i betragtning ved afgørelsen om regnskabsafslutning. Nogle af de udgifter, som visse medlemsstater anmeldte i disse måneder af 2013, blev afholdt efter udløbet af de gældende frister. De relevante nedsættelser for de beløb, der skal afsluttes, bør dermed fastsættes i nærværende afgørelse
(9)
Kommissionen har i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 9 i forordning (EF) nr. 883/2006 allerede nedsat eller suspenderet visse månedlige forskud på bogføring af udgifter for regnskabsåret 2013 på grund af overskridelse af lofter eller manglende overholdelse af betalingsfrister. Kommissionen bør ved vedtagelsen af nærværende afgørelse tage reducerede eller suspenderede beløb i betragtning med henblik på at undgå uhensigtsmæssige eller tidlige betalinger og dermed tilbagebetaling af beløb, som senere kunne være genstand for en finansiel korrektion. De pågældende beløb undersøges om nødvendigt nærmere efter proceduren for efterprøvende regnskabsafslutning, jf. artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005. Med henblik derpå foregriber denne afgørelse dog ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 31, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(10)
Ved artikel 10, stk. 1, andet og tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 885/2006 fastsættes det, at de beløb, der skal debiteres EU og den berørte medlemsstat i henhold til artikel 32 og 33 i forordning (EF) nr. 1290/2005, bør fastsættes i afgørelsen om regnskabsafslutning. I henhold til artikel 119, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1306/2013 finder proceduren i artikel 30 i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 fortsat anvendelse på udgifter, der er afholdt, og betalinger, der er foretaget for regnskabsåret for landbruget 2013. Artikel 32 og 33 fandt anvendelse i regnskabsåret for landbruget 2013, og de beløb, der følger af anvendelsen heraf bør derfor tages i betragtning i forbindelse med afgørelsen om regnskabsafslutning for regnskabsåret 2013.
(11)
I henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 bør den pågældende medlemsstat bære 50 % af de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, hvis inddrivelsen af de beløb, der er berørt af sådanne uregelmæssigheder ikke har fundet sted inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole. I henhold til artikel 32, stk. 3, i nævnte forordning skal medlemsstaterne i forbindelse med fremsendelsen af årsregnskaberne til Kommissionen sende en sammenfattende rapport over de inddrivelsesprocedurer, der er iværksat som følge af uregelmæssigheder. I forordning (EF) nr. 885/2006 er der fastsat nærmere bestemmelser om medlemsstaternes forpligtelse til at indberette beløb, der skal inddrives. I bilag III til nævnte forordning er der fastsat en tabel, som medlemsstaterne skulle fremlægge i 2014. Kommissionen bør på basis af de tabeller, som medlemsstaterne har udfyldt, træffe afgørelse om de finansielle konsekvenser af manglende inddrivelse som følge af uregelmæssigheder, der er mere end henholdsvis fire eller otte år gamle. Denne afgørelse foregriber dog ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(12)
I henhold til artikel 32, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1290/2005 og artikel 10 i forordning (EF) nr. 885/2006 kan medlemsstaterne beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen. En sådan beslutning kan kun træffes, hvis de allerede påløbne og de yderligere forventede udgifter til inddrivelse tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives, eller hvis inddrivelse ikke er mulig, fordi debitor eller de personer, der er juridisk ansvarlige for uregelmæssigheden, er insolvente, hvilket skal være konstateret og anerkendt i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning. Hvis denne beslutning er truffet inden for en frist på fire år efter datoen for den første administrative eller retslige konstatering eller otte år, hvis inddrivelsen er genstand for søgsmål ved de nationale domstole, bør de finansielle konsekvenser af den manglende inddrivelse bæres af EU-budgettet med 100 %. De beløb, som medlemsstaterne har besluttet ikke at inddrive, og grundlaget herfor findes i de sammenfattende rapporter, som de pågældende medlemsstater har fremsendt i henhold til artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1290/2005. Kommissionen bør for så vidt angår nærværende afgørelse ikke debitere de pågældende medlemsstater for disse beløb, og de deraf følgende finansielle konsekvenser bæres derfor af EU-budgettet. Med henblik derpå foregriber denne afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 32, stk. 8, i forordning (EF) nr. 1290/2005.
(13)
I henhold til artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005 foregriber denne afgørelse ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer om at udelukke udgifter, der ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-reglerne, fra EU-finansiering -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Hermed afsluttes regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2013, dog med undtagelse af de betalingsorganer, der er nævnt i artikel 2.
De beløb, der skal tilbagebetales af eller udbetales til den enkelte medlemsstat i henhold til nærværende afgørelse, herunder dem, der følger af anvendelsen af artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005, er angivet i bilag I.
Artikel 2
For de af medlemsstaternes betalingsorganer, der er opført i bilag II, udskilles regnskaberne vedrørende udgifter, der finansieres af EGFL for regnskabsåret 2013, fra nærværende afgørelse og vil blive omfattet af en senere afgørelse om regnskabsafslutning.
Artikel 3
Denne afgørelse foregriber ikke eventuelle senere afgørelser om efterprøvende regnskabsafslutning, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005, om at udelukke udgifter, der ikke er afholdt i overensstemmelse med EU-bestemmelserne, fra EU-finansiering.
Artikel 4
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. április 29.)
a tagállami kifizető ügynökségeknek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) a 2013-as pénzügyi évre vonatkozóan finanszírozott kiadásokat érintő számláinak elszámolásáról
(az értesítés a C(2014) 2792. számú dokumentummal történt)
(2014/260/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról, irányításáról és monitoringjáról és a 352/78/EGK, a 165/94/EK, a 2799/98/EK, a 814/2000/EK, az 1290/2005/EK és a 485/2008/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1306/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 119. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 30. cikkére,
tekintettel az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek az EMGA és az EMVA keretében a kifizető ügynökségek számlavezetésére, a kiadásigazoló és a bevételi nyilatkozatokra, valamint a kiadások visszatérítési feltételeire vonatkozó részletes alkalmazási szabályairól szóló, 2006. június 21-i 883/2006/EK bizottsági rendeletre (3) és különösen annak 9. cikkére,
tekintettel az 1290/2005/EK tanácsi rendeletnek a kifizető ügynökségek és más testületek akkreditációja és az EMGA és az EMVA számláinak elszámolása tekintetében történő alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 21-i 885/2006/EK bizottsági rendeletre (4) és különösen annak 10. cikkére,
a Mezőgazdasági Alapok Bizottságával való konzultációt követően,
mivel:
(1)
Az 1306/2013/EU rendelet 119. cikke (1) bekezdésének az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásra vonatkozó egyes átmeneti rendelkezések megállapításáról, az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a források és a források 2014. évben történő elosztása tekintetében történő módosításáról, valamint a 73/2009/EK tanácsi rendeletnek és az 1307/2013/EU, az 1306/2013/EU és az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a 2014. évben való alkalmazásuk tekintetében történő módosításáról szóló, 2013. december 17-i 1310/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 8. cikkével módosított második albekezdése előírja, hogy az 1290/2005/EK rendelet 30. cikkét kell alkalmazni a 2013-as mezőgazdasági pénzügyi év során felmerült kiadások, illetve teljesített kifizetések pénzügyi záróelszámolására.
(2)
Az 1290/2005/EK rendelet 30. cikke alapján a Bizottság a tagállamok által benyújtott, a záróelszámoláshoz szükséges információkkal és a számlák teljességére, pontosságára és valódiságára vonatkozó tanúsítvánnyal kiegészített éves beszámolók, valamint az igazoló szervek által elkészített jelentések alapján elszámolja a szóban forgó rendelet 6. cikkében említett kifizető ügynökségek számláit.
(3)
A 883/2006/EK rendelet 5. cikke (1) bekezdésének második albekezdése értelmében a 2013-as pénzügyi évre vonatkozóan a tagállamoknál 2012. október 16. és 2013. október 15. között felmerült kiadásokat veszik figyelembe.
(4)
A 885/2006/EK rendelet 10. cikke (2) bekezdésének első albekezdése szerint a szóban forgó rendelet 10. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerinti záróelszámolási határozat alapján az egyes tagállamoktól behajtandó vagy számukra kifizetendő összegeket úgy kell meghatározni, hogy a szóban forgó pénzügyi évre (tehát 2013-ra) vonatkozó havi kifizetéseket kivonják az adott évre vonatkozó, az (1) bekezdés szerint elismert kiadásokból. Ezt az összeget a Bizottság levonja a záróelszámolási határozat meghozatalának hónapját követő második hónapban felmerülő kiadásokhoz kapcsolódó havi kifizetésből, illetve hozzáadja ahhoz.
(5)
A Bizottság megvizsgálta a tagállamok által benyújtott információkat, és 2014. március 31. előtt tájékoztatta a tagállamokat az ellenőrzések eredményeiről, valamint a szükséges módosításokról.
(6)
Egyes kifizető ügynökségek esetében a benyújtott éves beszámolók és kísérő dokumentumok lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy határozatot hozzon a benyújtott éves beszámolók teljességéről, pontosságáról és valódiságáról. Azon tagállamokra vonatkozóan, amelyek beszámolóit a Bizottság teljesnek, pontosnak és valódinak találta, az I. melléklet felsorolja az elszámolt összegeket és az egyes tagállamok által visszafizetendő vagy részükre kifizetendő összegeket.
(7)
Más kifizető ügynökségek esetében a benyújtott információk további vizsgálatot tesznek szükségessé, így számláikat nem lehet e határozatban elszámolni. Az érintett kifizető ügynökségek jegyzékét a II. melléklet tartalmazza.
(8)
A 883/2006/EK rendelet 9. cikkének (4) bekezdése alapján az augusztus, szeptember és október folyamán bekövetkezett esetleges határidő-túllépéseket az éves záróelszámolási határozatban kell figyelembe venni. A bizonyos tagállamok által a 2013. év e hónapjaiban bejelentett kiadások egy részét a megadott határidők lejárta után teljesítették. Ennek a határozatnak tehát meg kell határoznia az elszámolandó összegek megfelelő csökkentéseit.
(9)
A Bizottság az 1290/2005/EK rendelet 17. cikkének és a 883/2006/EK rendelet 9. cikkének megfelelően a felső határok túllépése vagy a kifizetési határidők be nem tartása miatt már több havi kifizetést csökkentett vagy felfüggesztett a 2013. pénzügyi évre vonatkozó kiadások könyvelésénél. E határozat meghozatalakor a Bizottságnak figyelembe kell vennie a csökkentett vagy felfüggesztett összegeket annak érdekében, hogy elkerülje a megalapozatlan vagy nem időszerű kifizetéseket és olyan összegek visszatérítését, amelyek kapcsán később pénzügyi korrekcióra kerülhet sor. A szóban forgó összegek adott esetben tovább vizsgálhatók az 1290/2005/EK tanácsi rendelet 31. cikke szerinti szabályszerűségi záróelszámolási eljárás keretében. Ezért ez a határozat nem érinti a Bizottság által az 1290/2005/EK rendelet 31. cikke alapján a későbbiekben meghozott lehetséges szabályszerűségi záróelszámolási határozatokat.
(10)
A 885/2006/EK rendelet 10. cikke (1) bekezdésének második és harmadik albekezdése előírja, hogy a pénzügyi záróelszámolási határozatnak meg kell határoznia az EU-ra és az érintett tagállamra terhelendő, az 1290/2005/EK rendelet 32. és 33. cikke szerinti összegeket. Az 1306/2013/EU rendelet 119. cikke (1) bekezdése második albekezdésének megfelelően az 1290/2005/EK rendelet 30. cikke szerinti eljárást továbbra is alkalmazni kell a 2013-as mezőgazdasági pénzügyi évben felmerült kiadásokra és teljesített kifizetésekre. A 2013-as mezőgazdasági pénzügyi évben a 32. és a 33. cikk hatályban volt, ezért az e cikkek alkalmazásából eredő összegeket figyelembe kell venni a 2013-as pénzügyi évre vonatkozó pénzügyi záróelszámolási határozatban.
(11)
Az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (5) bekezdése értelmében abban az esetben, ha a szabálytalanságokkal érintett összegek behajtására a közigazgatási vagy jogi eljárásban történt első ténymegállapítást követő négy, illetve - ha a behajtás nemzeti igazságszolgáltatási szervek előtti eljárás tárgyát képezi - nyolc éven belül nem kerül sor, akkor a szabálytalanságok miatti behajtás elmaradásából származó pénzügyi következmények 50 %-át az érintett tagállamnak kell viselnie. A szóban forgó rendelet 32. cikkének (3) bekezdése értelmében a tagállamok az éves beszámolóval együtt összesítő bevallást nyújtanak be a Bizottságnak a szabálytalanságok nyomán kezdeményezett behajtási eljárásokról. A visszafizettetendő összegekre vonatkozó tagállami bejelentési kötelezettség végrehajtásának részletes szabályait a 885/2006/EK rendelet állapítja meg. Az említett rendelet III. melléklete tartalmazza a tagállamok által 2014-ben benyújtandó táblázatot. A tagállamok által kitöltött táblázatok alapján a Bizottságnak határozatot kell hoznia a négy, illetve nyolc évnél régebbi szabálytalanságok miatti behajtási eljárások elmaradásának pénzügyi következményeiről. Ezért ez a határozat nem érinti a Bizottság által az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (8) bekezdése alapján a későbbiekben meghozott lehetséges szabályszerűségi záróelszámolási határozatokat.
(12)
Az 1290/2005/EK rendelet 32. cikke (6) bekezdésének megfelelően, és a 885/2006/EK rendelet 10. cikke értelmében a tagállamok határozhatnak úgy, hogy nem hajtják végre a behajtási eljárást. Ilyen határozatot csak abban az esetben hozhatnak, ha a már felmerült költségek és a még várhatóan felmerülő költségek összességében meghaladják a visszafizetendő pénzösszeget, vagy ha a behajtás lehetetlennek bizonyul az adós vagy a szabálytalanságért jogilag felelős személyek - nemzeti joggal összhangban megállapított és elfogadott - fizetésképtelensége miatt. Abban az esetben, ha a határozatot a közigazgatási vagy jogi eljárásban történt első ténymegállapítás időpontját követő négy éven belül vagy - amennyiben a behajtás nemzeti igazságszolgáltatási szervek előtti eljárás tárgyát képezi - nyolc éven belül meghozzák, a behajtás elmaradásából származó pénzügyi következmények 100 %-át az uniós költségvetésből kell finanszírozni. Azok a pénzösszegek, amelyek esetében a tagállam úgy határozott, hogy nem hajtja végre a behajtást, valamint ennek indoklása az érintett tagállam által az 1290/2005/EK tanácsi rendelet 32. cikke (3) bekezdésének megfelelően benyújtott összesítő bevallásban szerepelnek. A Bizottság e határozat alapján nem terhelheti ezeket az összegeket az érintett tagállamokra, ebből következően a vonatkozó pénzügyi következményeket az Unió költségvetésének kell viselnie. Ezért ez a határozat nem érinti a Bizottság által az 1290/2005/EK rendelet 32. cikkének (8) bekezdése alapján a későbbiekben meghozott lehetséges szabályszerűségi záróelszámolási határozatokat.
(13)
Az 1290/2005/EK rendelet 30. cikkének (2) bekezdésével összhangban e határozat nem érinti a Bizottság által elfogadott azon lehetséges későbbi szabályszerűségi záróelszámolási határozatokat, amelyek az európai uniós szabályoknak meg nem felelő kiadásokat kizárják az európai uniós finanszírozásból,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2. cikkben említett kifizető ügynökségek kivételével a tagállami kifizető ügynökségeknek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapból (EMGA) a 2013-as pénzügyi évre vonatkozóan finanszírozott kiadásokat érintő számlái elszámolásra kerülnek.
Az I. melléklet tartalmazza az e határozat alapján az egyes tagállamok által visszafizetendő vagy részükre kifizetendő pénzösszegeket, ideértve az 1290/2005/EK rendelet 32. cikke (5) bekezdésének alkalmazásából eredő pénzösszegeket.
2. cikk
A 2013-as pénzügyi év tekintetében a II. mellékletben szereplő tagállami kifizető ügynökségeknek az EMGA által finanszírozott kiadásokra vonatkozó számlái e határozattól elkülönítésre kerülnek és egy későbbi záróelszámolási határozat tárgyát képezik.
3. cikk
E határozat nem érinti a Bizottság által az 1290/2005/EK rendelet 31. cikke alapján elfogadott azon lehetséges későbbi szabályszerűségi záróelszámolási határozatokat, amelyek az európai uniós szabályoknak meg nem felelő kiadásokat kizárják az európai uniós finanszírozásból.
4. cikk
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 29-én.