EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 229/2013
af 13. marts 2013
om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, stk. 1, og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsmæssige procedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 (3) er der fastsat særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de problemer, der skyldes de særlige geografiske forhold, der gør sig gældende for de mindre øer i Det Ægæiske Hav. Disse foranstaltninger gennemføres ved hjælp af et støtteprogram, som er et væsentligt værktøj til at forsyne de pågældende øer med landbrugsprodukter og til at støtte den lokale landbrugsproduktion. Med henblik på behovet for at ajourføre de nuværende foranstaltninger, herunder dem som følger af Lissabontraktatens ikrafttræden, bør forordning (EF) nr. 1405/2006 ophæves og erstattes af en ny forordning.
(2)
De grundlæggende mål, som ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav bidrager til at nå, bør præciseres.
(3)
Der er endvidere behov for at præcisere indholdet af støtteprogrammet til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav (»støtteprogrammet«), som i overensstemmelse med nærhedsprincippet bør udarbejdes af Grækenland på det mest hensigtsmæssige geografiske plan og forelægges for Kommissionen til godkendelse.
(4)
For at målene for ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav bedre kan nås, bør støtteprogrammet indeholde foranstaltninger, der sikrer forsyningen med landbrugsprodukter og opretholdelsen og udviklingen af den lokale landbrugsproduktion. Programmeringsniveauet bør bringes tættere på de pågældende områder, og det bør tilstræbes, at tilgangen med partnerskab mellem Kommissionen og Grækenland systematiseres. Kommissionen bør vedtage procedurer og indikatorer for at sikre en gnidningsløs gennemførelse og passende overvågning af programmet.
(5)
De myndigheder, Grækenland har udpeget, kan i overensstemmelse med nærhedsprincippet og for at sikre fleksibilitet, som er principper, der ligger til grund for den programmeringsstrategi, som er vedtaget for ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav, foreslå ændringer af programmet for at tilpasse det til forholdene på disse øer. Med henblik på dette bør de kompetente lokale og regionale myndigheder og andre aktører tilskyndes til at engagere sig i større omfang. Af samme årsag bør proceduren for ændring af programmet tilpasses efter, hvor relevant hver type ændring er.
(6)
De særlige geografiske forhold, der gør sig gældende for nogle af de mindre øer i Det Ægæiske Hav, medfører ekstra transportomkostninger ved levering af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum, forarbejdning eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget. Endvidere påfører objektive faktorer i forbindelse med øernes status som øsamfund og deres afstand fra markederne de erhvervsdrivende og producenterne på disse øer yderligere ulemper, som er stærkt hæmmende for deres virksomhed. I visse tilfælde befinder de erhvervsdrivende og producenterne sig i »øsamfund i dobbelt forstand« bestående i det forhold, at forsyningerne finder sted via andre øer. Disse ulemper kan afhjælpes ved, at priserne på disse vigtige produkter sænkes. Der bør derfor indføres en særlig forsyningsordning for at sikre disse mindre øers forsyning og udligne de ekstraomkostninger, som skyldes deres status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
(7)
De problemer, som gør sig gældende for de mindre øer i Det Ægæiske Hav, skærpes af øernes beskedne størrelse. For at sikre de påtænkte foranstaltningers effektivitet bør foranstaltningerne gælde for alle øer i Det Ægæiske Hav, undtagen Kreta og Evia.
(8)
For effektivt at nå målet om at nedsætte priserne på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, udligne ekstraomkostningerne som følge af øernes status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne og samtidig bevare EU-produkternes konkurrenceevne bør der ydes støtte til levering af EU-produkter til disse øer. Støtten bør være baseret på ekstraomkostningerne ved levering til de mindre øer i Det Ægæiske Hav og, når det drejer sig om rå- og hjælpestoffer til landbruget eller produkter til forarbejdning, ekstraomkostningerne som følge af øernes status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
(9)
For at undgå spekulation, der vil kunne skade de endelige brugere på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, bør det fastsættes, at det kun er produkter af sund og sædvanlig handelskvalitet, der kan omfattes af den særlige forsyningsordning.
(10)
Da de mængder, der omfattes af den særlige forsyningsordning, er begrænset til forsyningsbehovene på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, bør ordningen ikke være til hinder for, at det indre marked kan fungere efter hensigten. Desuden bør de økonomiske fordele ved den særlige forsyningsordning ikke medføre forstyrrelser i det traditionelle handelsmønster for de pågældende produkter. Det bør derfor forbydes at forsende eller eksportere disse produkter fra de mindre øer i Det Ægæiske Hav. Det bør dog være tilladt at forsende eller eksportere disse produkter, hvis den fordel, der følger af den særlige forsyningsordning, betales tilbage.
(11)
Der bør tillades handel med forarbejdede produkter mellem de mindre øer i Det Ægæiske Hav, og transportomkostningerne for disse produkter bør nedbringes for at give øerne mulighed for samhandel. Der bør også tages hensyn til handelsmønstrene i forbindelse med den regionale samhandel og den traditionelle eksport og forsendelse til resten af Unionen og tredjelande, og der bør for alle disse regioner tillades eksport af forarbejdede produkter i et omfang svarende til de traditionelle handelsmønstre.
(12)
For at nå den særlige forsyningsordnings mål bør de økonomiske fordele ved ordningen afspejles i produktionsomkostningerne og nedbringe de priser, som de endelige brugere betaler. Indrømmelsen af fordele bør derfor betinges af, at de faktisk videregives, og der bør føres den nødvendige kontrol.
(13)
Der bør fastsættes regler for, hvordan ordningen skal fungere, navnlig vedrørende oprettelse af et register over erhvervsdrivende og en licensordning baseret på licenser som omhandlet i artikel 161 i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (4).
(14)
Unionens politik til fordel for den lokale produktion på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, som er fastlagt ved forordning (EF) nr. 1405/2006, har været rettet mod mange forskellige produkter og foranstaltninger til fremme af produktion, afsætning eller forarbejdning af disse produkter. Foranstaltningerne har vist sig at være effektive og har sikret, at landbrugsaktiviteterne er blevet videreført og udviklet. Unionen bør fortsat støtte den lokale produktion, som er en grundlæggende faktor for den miljømæssige, sociale og økonomiske ligevægt på de mindre øer i Det Ægæiske Hav. Erfaringen viser, at et styrket partnerskab med de lokale myndigheder, på samme måde som i politikken til udvikling af landdistrikterne, kan gøre det lettere på en mere målrettet måde at imødegå øernes særlige problemer. Den lokale produktion bør derfor fortsat støttes via det støtteprogram, der for første gang blev oprettet ved forordning (EF) nr. 1405/2006. Der bør i den forbindelse lægges vægt på at bevare den traditionelle landbrugsarv og produktionsmetodernes og de lokale og økologiske produkters traditionelle karakteristika.
(15)
Det bør fastsættes, hvilke oplysninger der som et minimum bør gives i støtteprogrammet for at fastlægge foranstaltningerne for den lokale landbrugsproduktion, navnlig en beskrivelse af forholdene, den foreslåede strategi, målene og foranstaltningerne. De principper, der ligger til grund for, at disse foranstaltninger hænger sammen med Unionens andre politikker, bør fastslås for at undgå, at støtteforanstaltninger bliver uforenelige eller overlapper hinanden.
(16)
Med henblik på anvendelsen af denne forordning bør støtteprogrammet også kunne indeholde foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand.
(17)
Landbrugere på de mindre øer i Det Ægæiske Hav bør tilskyndes til at levere kvalitetsprodukter, og afsætningen heraf bør fremmes.
(18)
Der kan dispenseres fra Kommissionens faste praksis om ikke at tillade statslig driftsstøtte til produktion, forarbejdning, afsætning og transport af landbrugsprodukter, der falder ind under bilag I i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«), for derved at afbøde de særlige vanskeligheder for landbrugsproduktionen på de mindre øer i Det Ægæiske Hav som følge af deres status som øsamfund, deres lille størrelse, deres vanskelige topografiske og klimatiske forhold, deres økonomiske afhængighed af nogle få produkter og deres afstand fra markederne.
(19)
Gennemførelsen af denne forordning bør ikke resultere i en nedgang i den særlige støtte, som de mindre øer i Det Ægæiske Hav hidtil har fået. For at kunne gennemføre de nødvendige foranstaltninger bør Grækenland derfor råde over beløb svarende til den støtte, som Unionen allerede har ydet i henhold til forordning (EF) nr. 1405/2006.
(20)
Siden 2007 er behovet for vigtige produkter steget på de mindre øer i Det Ægæiske Hav på grund af udviklingen i husdyrbestanden og befolkningspresset. Derfor bør den andel af budgettet, som Grækenland bør kunne anvende til den særlige forsyningsordning for de mindre øer i Det Ægæiske Hav, forhøjes.
(21)
For at gøre det muligt for Grækenland at vurdere alle elementerne i gennemførelsen af støtteprogrammet i det foregående år og gøre det muligt at forelægge Kommissionen en fuldstændig evalueringsrapport bør datoen for forelæggelsen af denne rapport udskydes fra den 30. juni til den 30. september i året efter referenceåret.
(22)
Kommissionen bør pålægges senest den 31. december 2016 og derefter hvert femte år at forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en generel rapport om virkningerne af de foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre denne forordning, om nødvendigt ledsaget af passende anbefalinger.
(23)
For at sikre, at den med denne forordning indførte ordning kan fungere efter hensigten, bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med traktatens artikel 290 tillægges Kommissionen for så vidt angår supplering eller ændring af visse ikke-væsentlige elementer i denne forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(24)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af ordningen til fordel for de mindre øer i Det Ægæiske Hav i forhold til andre lignende ordninger og undgå konkurrenceforvridning og forskelsbehandling af de erhvervsdrivende bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med EuropaParlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (5).
(25)
For at sikre øjeblikkelig anvendelse af de påtænkte foranstaltninger bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND OG MÅL
Artikel 1
Genstand
1. I denne forordning fastsættes særlige foranstaltninger på landbrugsområdet for at afhjælpe de vanskeligheder, der er forårsaget af de mindre øer i Det Ægæiske Havs (»de mindre øer«) status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
2. I denne forordning forstås ved »de mindre øer« alle øerne i Det Ægæiske Hav med undtagelse af Kreta og Evia.
Artikel 2
Mål
1. De særlige foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, bidrager til at nå følgende mål:
a)
at sikre de mindre øers forsyninger af vigtige produkter, der skal anvendes til konsum eller forarbejdning og som rå- og hjælpestoffer til landbruget, ved at udligne de ekstraomkostninger, som skyldes deres status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne
b)
at bevare og udvikle landbruget på de mindre øer, herunder produktionen, forarbejdningen, afsætningen og transporten af lokale uforarbejdede og forarbejdede produkter.
2. Målene i stk. 1 gennemføres ved hjælp af de foranstaltninger, der er anført i kapitel III, IV og V.
KAPITEL II
STØTTEPROGRAM
Artikel 3
Fastlæggelse af støtteprogrammet
1. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, fastlægges ved et støtteprogram, der omfatter:
a)
en særlig forsyningsordning som fastlagt i kapitel III og
b)
særlige foranstaltninger for den lokale landbrugsproduktion som fastlagt i kapitel IV.
2. Støtteprogrammet etableres på det geografiske plan, som Grækenland finder, er det mest hensigtsmæssige. Det udarbejdes af de lokale og regionale myndigheder, som Grækenland har udpeget, og medlemsstaten forelægger det efter høring af de ansvarlige myndigheder og organisationer på det relevante lokale niveau for Kommissionen til godkendelse, jf. artikel 6.
Artikel 4
Forenelighed og sammenhæng
1. Foranstaltninger, der træffes som led i støtteprogrammet, skal være forenelige med EU-retten. Sådanne foranstaltninger skal hænge sammen med andre af Unionens politikker og dertil hørende tiltag.
2. Det sikres, at der er sammenhæng mellem de foranstaltninger, der træffes som led i støtteprogrammet, og de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik, navnlig fælles markedsordninger, landdistriktsudvikling, produktkvalitet, dyrevelfærd og miljøbeskyttelse.
Navnlig må en foranstaltning i henhold til denne forordning ikke finansieres som:
a)
supplerende støtte til præmie- eller støtteordninger, der er indført i henhold til en fælles markedsordning, medmindre der foreligger undtagelsestilfælde, der begrundes på grundlag af objektive kriterier
b)
støtte til forskningsprojekter, foranstaltninger til fremme af forskningsprojekter eller foranstaltninger, der er berettiget til EU-finansiering i henhold til Rådets beslutning 2009/470/EF af 25. maj 2009 om visse udgifter på veterinærområdet (6)
c)
støtte til foranstaltninger, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (7).
Artikel 5
Støtteprogrammets indhold
Støtteprogrammet omfatter:
a)
en tidsplan for foranstaltningernes gennemførelse og en samlet vejledende årlig finansieringsoversigt over de midler, som skal tilvejebringes
b)
bevis for de forskellige programforanstaltningers indbyrdes forenelighed og sammenhæng samt med de kvantitative kriterier og indikatorer, der skal anvendes til overvågning og evaluering
c)
tiltag, som sikrer en effektiv og korrekt gennemførelse af programmet, herunder informering af offentligheden, overvågning og evaluering, samt angivelse af kvantitative indikatorer for evaluering
d)
udpegelse af de kompetente myndigheder og de organer, der er ansvarlige for gennemførelsen af programmet, og af myndigheder, organer, arbejdsmarkedsparter og økonomiske interesseorganisationer på de relevante niveauer samt angivelse af resultaterne af de høringer, der er foretaget.
Artikel 6
Godkendelse og ændringer af programmet
1. Støtteprogrammet er udarbejdet i medfør af forordning (EF) nr. 1405/2006 og finansieres under den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 18, stk. 2 og 3.
Programmet omfatter en foreløbig forsyningsopgørelse med angivelse af produkter, mængder og støtte til forsyninger fra Unionen samt et støtteprogram for den lokale produktion.
2. Afhængigt af den årlige evaluering af gennemførelsen af støtteprogrammets foranstaltninger kan Grækenland forelægge Kommissionen behørigt begrundede forslag til ændring af foranstaltningerne inden for den bevillingsramme, der er omhandlet i artikel 18, stk. 2 og 3, for bedre at tilpasse dem til de mindre øers krav og den foreslåede strategi. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter procedurerne for vurdering af, hvorvidt de foreslåede ændringer er forenelige med EU-retten, og for afgørelse af, om de skal godkendes. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
3. De procedurer, der fastsættes i gennemførelsesretsakter som omhandlet i stk. 2, kan differentieres på grundlag af følgende elementer: betydningen af de ændringer, som Grækenland foreslår for så vidt angår indførelse af nye foranstaltninger; hvorvidt ændringerne i det budget, der er afsat til foranstaltningerne, er væsentlige; ændringer i mængderne og støtteniveauer for produkter i de foreløbige forsyningsopgørelser; samt enhver ændring i de koder og beskrivelser, der er fastlagt i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (8).
4. De gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i stk. 2, fastsætter endvidere for hver procedure hyppigheden, med hvilken anmodninger om ændringer kan fremsættes, samt de tidsrammer, som de godkendte ændringer skal gennemføres inden for.
Artikel 7
Kontrol og overvågning
Grækenland fører kontrol ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som Grækenland skal gennemføre.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende procedurerne og fysiske og finansielle indikatorer for at sikre en effektiv overvågning af gennemførelsen af programmet.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
KAPITEL III
SÆRLIG FORSYNINGSORDNING
Artikel 8
Foreløbig forsyningsopgørelse
1. Der fastsættes en særlig forsyningsordning for de af Unionens landbrugsprodukter, der er anført i bilag I til traktaten (»landbrugsprodukterne«), og som på de mindre øer er vigtige til konsum eller til forarbejdning af andre produkter eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget.
2. Grækenland udarbejder på det geografiske plan, det finder mest hensigtsmæssigt, en foreløbig forsyningsopgørelse over de mindre øers årlige forsyningsbehov, hvad angår landbrugsprodukterne.
Der kan udarbejdes en særskilt foreløbig opgørelse over behovene hos de virksomheder, der emballerer eller forarbejder produkter til det lokale marked, til videreforsendelse til resten af Unionen eller til eksport til tredjelande som led i traditionel samhandel, jf. artikel 13, stk. 2 og 3.
Artikel 9
Den særlige forsyningsordnings virkemåde
1. Der ydes støtte til levering af landbrugsprodukter til de mindre øer.
Støtten fastsættes for hvert enkelt af de pågældende produkter under hensyntagen til de meromkostninger, der er forbundet med afsætning af produkterne til de mindre øer, beregnet ab de havne på det græske fastland, som forsyningerne normalt sendes fra, samt ab havnene på de øer, hvor varerne transiterer eller indlades til de øer, der er endeligt bestemmelsessted. I forbindelse med rå- og hjælpestoffer til landbruget eller produkter til forarbejdning tages der ved fastsættelsen af støtten hensyn til meromkostningerne i forbindelse med øernes status som øsamfund, deres lille størrelse og deres afstand fra markederne.
2. Kun landbrugsprodukter af sund og sædvanlig handelskvalitet er omfattet af den særlige forsyningsordning.
Artikel 10
Gennemførelse
Den særlige forsyningsordning gennemføres på en sådan måde, at der især tages hensyn til:
a)
de mindre øers særlige behov og til præcise kvalitetskrav
b)
traditionel samhandel med havne på det græske fastland og mellem øerne i Det Ægæiske Hav
c)
de økonomiske aspekter ved den påtænkte støtte
d)
når det er relevant, det forhold, at mulighederne for udvikling af den lokale produktion ikke må indskrænkes.
Artikel 11
Licenser
1. Der ydes støtte i henhold til artikel 9, stk. 1, mod fremlæggelse af en licens.
Licenser udstedes kun til erhvervsdrivende, der er optaget i et register, de kompetente myndigheder fører.
Licenserne kan ikke overdrages.
2. Der kræves ingen sikkerhedsstillelse ved ansøgning om licens. Den kompetente myndighed kan imidlertid, i den udstrækning det er nødvendigt for at sikre korrekt anvendelse af denne forordning, kræve, at der stilles en sikkerhed svarende til den i artikel 12 omhandlede fordel. I sådanne tilfælde finder artikel 34, stk. 1, 4, 5, 6, 7 og 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (9) anvendelse.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21 vedrørende fastsættelse af betingelserne for registrering af de erhvervsdrivende i registret og de erhvervsdrivendes fulde udøvelse af deres rettigheder til at deltage i den særlige forsyningsordning.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at Grækenland anvender denne artikel ensartet, særlig med hensyn til gennemførelsen af licensordningen og de af de erhvervsdrivende ved registreringen påtagne forpligtelser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
Artikel 12
Overførelse af fordelen
1. Tildelingen af støtte i henhold til den særlige forsyningsordning er betinget af, at den deraf følgende økonomiske fordel rent faktisk overføres til den endelige bruger, der afhængigt af det enkelte tilfælde kan være forbrugeren, når det drejer sig om produkter til direkte konsum, den sidste forarbejdnings- eller emballeringsvirksomhed, når det drejer sig om produkter til forarbejdnings- eller emballeringsindustrien, eller landbrugeren, når det drejer sig om produkter, der skal anvendes til foder eller som rå- og hjælpestoffer til landbruget.
Den i første afsnit omhandlede fordel svarer til støttebeløbet.
2. For at sikre, at stk. 1 anvendes ensartet, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende anvendelsen af reglerne i stk. 1, herunder navnlig betingelserne for medlemsstatens kontrol af, at fordelen rent faktisk overføres til den endelige bruger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
Artikel 13
Eksport til tredjelande og forsendelse til resten af Unionen
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende fastlæggelse af de krav, der skal være opfyldt, for at produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning, må eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
Disse krav omfatter navnlig tilbagebetaling af den støtte, som er modtaget i henhold til den særlige forsyningsordning.
Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
2. Stk. 1, første afsnit, gælder ikke for produkter, der er forarbejdet på de mindre øer under anvendelse af landbrugsprodukter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning, og:
a)
som eksporteres til tredjelande eller forsendes til resten af Unionen inden for de mængder, der modsvarer henholdsvis traditionel forsendelse og traditionel eksport
b)
som eksporteres til tredjelande som led i regional samhandel under overholdelse af bestemmelsessteder og detaljerede bestemmelser, som Kommissionen fastlægger
c)
som forsendes mellem de mindre øer.
Der skal ikke fremlægges licens ved eksport til tredjelande af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).
Der ydes ingen restitutioner ved eksport af produkter som nævnt i første afsnit, litra a) og b).
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de maksimale mængder af de i litra a) nævnte produkter og de i litra b) nævnte detaljerede bestemmelser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
3. Forarbejdning, der kan give anledning til traditionelle forsendelser eller traditionel samhandel, skal med de fornødne ændringer opfylde de gældende betingelser for forarbejdning under toldkontrol, der er fastsat i EU-lovgivningen, idet der ses bort fra alle sædvanlige behandlinger.
Artikel 14
Kontrol og sanktioner
1. Der føres administrativ kontrol ved indførsel til de mindre øer og ved eksport eller forsendelse herfra af landbrugsprodukter, der er omfattet af den særlige forsyningsordning.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende mindstekravene til den kontrol, som Grækenland skal gennemføre. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
2. Opfylder den erhvervsdrivende ikke sine forpligtelser som omhandlet i artikel 11 skal den kompetente myndighed, uden at dette berører eventuelle sanktioner i henhold til national ret, bortset fra tilfælde hvor der foreligger force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold:
a)
kræve den fordel, den erhvervsdrivende har fået indrømmet, tilbagebetalt
b)
midlertidigt suspendere eller tilbagekalde den erhvervsdrivendes registrering, afhængigt af hvor alvorlig overtrædelsen er.
3. Sørger en erhvervsdrivende ikke for den i artikel 11 omhandlede optagelse, suspenderes vedkommendes ret til at ansøge om licenser af den kompetente myndighed for en periode på 60 dage efter udløbet af denne licens, bortset fra tilfælde hvor der foreligger force majeure eller ekstraordinære klimatiske forhold. Efter suspensionsperioden er udstedelsen af yderligere licenser betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til størrelsen af den indrømmede fordel i en periode, der fastsættes af den kompetente myndighed.
Den kompetente myndighed vedtager de nødvendige foranstaltninger med henblik på genanvendelse af de produktmængder, der er blevet disponible, som følge af at allerede udstedte licenser slet ikke eller kun delvis er blevet udnyttet eller er blevet annulleret, eller fordi fordelen er blevet tilbagebetalt.
KAPITEL IV
FORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR DEN LOKALE LANDBRUGSPRODUKTION
Artikel 15
Foranstaltninger
1. Støtteprogrammet indeholder de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de forskellige former for lokal landbrugsproduktion på de mindre øer videreføres og udvikles inden for det anvendelsesområde, der er fastsat i tredje del, afsnit III, i traktaten.
2. Den del af programmet, der vedrører foranstaltninger for den lokale produktion, skal mindst indeholde følgende:
a)
en kvantificeret beskrivelse af den pågældende landbrugsproduktions situation, hvori der er taget højde for tilgængelige evalueringsresultater og gjort rede for udviklingsmæssige skævheder, mangler og muligheder og de finansielle midler, der er anvendt
b)
en beskrivelse af den foreslåede strategi, valgte prioriteter og kvantificerede generelle og operationelle mål og en vurdering af den forventede økonomiske, miljømæssige og sociale virkning, herunder virkning på beskæftigelsen
c)
en beskrivelse af de påtænkte foranstaltninger, særlig støtteordninger til gennemførelse af dem og eventuelt oplysninger om behov for undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse eller teknisk bistand i forbindelse med udformningen, gennemførelsen eller tilpasningen af de pågældende foranstaltninger
d)
en liste over støtte, der udgør direkte betalinger, jf. artikel 2, litra d), i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte til landbrugere og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (10)
e)
den støtte, der er fastsat for de enkelte foranstaltninger, og det overslag, der er fastsat for de enkelte tiltag for at nå et eller flere af programmets mål.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende krav til udbetaling af den støtte, der er omhandlet i stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
4. Programmet kan indeholde foranstaltninger til fremme af produktionen, forarbejdningen, afsætningen og transporten af de mindre øers uforarbejdede og forarbejdede landbrugsprodukter.
Hver foranstaltning kan opdeles i tiltag. For hvert tiltag i programmet fastsættes mindst følgende:
a)
modtagere
b)
betingelser for støtteberettigelse
c)
enhedsstøttebeløb.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21 vedrørende betingelser for fastsættelse af den støtte, der ydes til afsætning og transport af uforarbejdede og forarbejdede produkter uden for det område, hvor de er produceret, og eventuelt vedrørende betingelser for fastsættelse af de produktmængder, der kan ydes støtte til.
Artikel 16
Kontrol og tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb
1. Der føres kontrol med de foranstaltninger, der er omhandlet i dette kapitel, ved hjælp af administrativ kontrol og kontrol på stedet.
2. Modtagere af uretmæssigt udbetalte beløb skal tilbagebetale de pågældende beløb. Artikel 80 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 af 30. november 2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin (11) finder tilsvarende anvendelse.
KAPITEL V
LEDSAGEFORANSTALTNINGER
Artikel 17
Statsstøtte
1. For de landbrugsprodukter i traktatens bilag I, som traktatens artikel 107, 108 og 109 gælder for, kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 108 give tilladelse til driftsstøtte til produktion, forarbejdning, afsætning og transport for at afhjælpe de særlige ulemper, der påhviler landbrugsproduktionen på de mindre øer som følge af deres status som øsamfund, deres lille størrelse, deres vanskelige topografiske og klimatiske forhold, deres økonomiske afhængighed af nogle få produkter samt deres afstand fra markederne.
2. Grækenland kan yde yderligere støtte til gennemførelsen af støtteprogrammet. I så fald skal Grækenland anmelde statsstøtten til Kommissionen, som skal godkende den i overensstemmelse med denne forordning som en del af støtteprogrammet. Den således anmeldte støtte anses for at være anmeldt i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, første punktum, i traktaten.
3. Med forbehold af nærværende artikels stk. 1 og 2 og uanset artikel 180 i forordning (EF) nr. 1234/2007 og artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med visse landbrugsvarer (12) finder traktatens artikel 107, 108 og 109 ikke anvendelse på betalinger, som Grækenland i overensstemmelse med nærværende forordning foretager i henhold til kapitel III og IV i nærværende forordning.
KAPITEL VI
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 18
Bevillingsramme
1. De foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning, er interventioner til regulering af landbrugsmarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (13).
2. Unionen finansierer de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel III og IV, med et årligt beløb på op til 23,93 mio. EUR.
3. Det beløb, der årligt bevilges til finansiering af den særlige forsyningsordning, som er omhandlet i kapitel III, må ikke overstige 7,11 mio. EUR.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, hvori de krav fastsættes, i henhold til hvilke Grækenland kan ændre fordelingen af de midler, der hvert år afsættes til forskellige produkter, som er omfattet af den særlige forsyningsordning. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 22, stk. 2.
4. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 21, vedrørende betingelserne for fastsættelsen af det årligt maksimumsbeløb, der kan afsættes til foranstaltninger til finansiering af undersøgelser, demonstrationsprojekter, uddannelse og teknisk bistand, forudsat at en sådan tildeling er rimelig og forholdsmæssig.
KAPITEL VII
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Nationale foranstaltninger
Grækenland træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at de i forordningen fastsatte kontrolforanstaltninger og administrative sanktioner overholdes, og underretter Kommissionen herom.
Artikel 20
Meddelelser og rapporter
1. Senest den 15. februar hvert år meddeler Grækenland Kommissionen, hvilke bevillinger det disponerer over til gennemførelse det følgende år af den foreløbige forsyningsopgørelse og de enkelte foranstaltninger til fordel for den lokale landbrugsproduktion i støtteprogrammet.
2. Senest den 30. september hvert år forelægger Grækenland Kommissionen en rapport om gennemførelsen i det foregående år af de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning.
3. Senest den 31. december 2016 og derefter hvert femte år forelægger Kommissionen en generel rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der redegøres for virkningerne af de foranstaltninger, der er blevet gennemført i henhold til denne forordning; rapporten ledsages eventuelt af passende forslag.
Artikel 21
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 11, stk. 2, artikel 15, stk. 4, og artikel 18, stk. 4, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 21. marts 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 11, stk. 2, artikel 15, stk. 4, og artikel 18, stk. 4, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 11, stk. 2, artikel 15, stk. 4, og artikel 18, stk. 4, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen kan forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 22
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger, der er nedsat ved artikel 141 i forordning (EF) nr. 73/2009. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 23
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1405/2006 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilaget.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. marts 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 229/2013/EU RENDELETE
(2013. március 13.)
egyedi mezőgazdasági intézkedéseknek a kisebb égei-tengeri szigetek javára történő megállapításáról és az 1405/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 42. cikke első bekezdésére és 43. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az 1405/2006/EK tanácsi rendelet (3) egyedi mezőgazdasági intézkedéseket állapított meg a kisebb égei-tengeri szigetek sajátos földrajzi helyzetéből adódó nehézségek orvoslása céljából. Ezek az intézkedések egy olyan támogatási program keretében kerültek végrehajtásra, amely alapvetően fontos e szigetek mezőgazdasági termékekkel való ellátásához és a helyi mezőgazdasági termelés támogatásához. A jelenlegi intézkedések szükséges naprakésszé tétele miatt - ami többek között a Lisszaboni Szerződés hatálybalépéséből fakad - az 1405/2006/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni, és helyette új rendeletet kell elfogadni.
(2)
Meg kell határozni azokat az alapvető célkitűzéseket, amelyek megvalósításához a kisebb égei-tengeri szigetek támogatását szolgáló rendszer hozzájárul.
(3)
Meg kell továbbá határozni a kisebb égei-tengeri szigetek támogatására irányuló program (a továbbiakban: a támogatási program) tartalmát, amelyet a szubszidiaritás elvével összhangban Görögországnak a legmegfelelőbb földrajzi szinten kell megállapítania, és amelyet Görögországnak kell a Bizottsághoz jóváhagyásra benyújtania.
(4)
A kisebb égei-tengeri szigetek támogatását célzó rendszer célkitűzéseinek hatékonyabb megvalósítása érdekében a támogatási programnak tartalmaznia kell olyan intézkedéseket, amelyek garantálják a mezőgazdasági termékekkel való ellátást, valamint a helyi mezőgazdasági termelés fenntartását és fejlődését. Indokolt összehangolni a programozás szintjét és a Bizottság és Görögország közötti partnerségi megközelítést következetesen alkalmazni. A Bizottságnak eljárásokat és mutatókat kell elfogadnia a program zökkenőmentes végrehajtásának és megfelelő nyomon követésének biztosítása érdekében.
(5)
A szubszidiaritás elvét alkalmazva és a rugalmasság szellemében - amely elvek a kisebb égei-tengeri szigetek támogatási rendszeréhez elfogadott programozási megközelítés alapját képezik - a Görögország által kijelölt hatóságok a programra vonatkozóan módosításokat javasolhatnak azért, hogy az igazodjon e szigetek valós helyzetéhez. E célból ösztönözni kell az illetékes helyi és regionális hatóságok, valamint a többi érdekelt fél fokozottabb részvételét. E szemléletet követve a program módosítására irányuló eljárást hozzá kell igazítani az egyes módosítási típusok relevanciájának mértékéhez.
(6)
Néhány kisebb égei-tengeri sziget sajátos földrajzi elhelyezkedése szállítási többletköltségeket eredményez azon termékek vonatkozásában, amelyek emberi fogyasztás vagy feldolgozás céljára, illetőleg mezőgazdasági input anyagként alapvetően szükségesek. Ezen túlmenően a szigetjellegből és a piacoktól való távolságból eredő objektív körülmények további nehézségeket okoznak ezeken az égei-tengeri szigeteken a gazdasági szereplők és a termelők számára, amely tényezők jelentős mértékben akadályozzák tevékenységüket. A gazdasági szereplőket és a termelőket egyes esetekben „kettős szigetjelleg” is sújtja, vagyis az, hogy az ellátás más szigeteken keresztül történik. Ezek a hátrányok az érintett alapvető termékek árának mérséklésével csökkenthetők. Ezért a kisebb égei-tengeri szigetek ellátásának biztosítására, a szigetjellegükből, kis területükből, valamint a piacoktól való távolságukból adódó többletköltségek enyhítésére indokolt egyedi ellátási szabályokat bevezetni.
(7)
A kisebb égei-tengeri szigeteken tapasztalt problémákat súlyosbítja e szigetek kis területe. A tervezett intézkedések hatékonyságának biztosításához fontos, hogy ezek az intézkedések Kréta és Evia kivételével az összes égei-tengeri szigetre vonatkozzanak.
(8)
Annak érdekében, hogy az árak csökkentésére irányuló célkitűzés megvalósítható legyen a kisebb égei-tengeri szigeteken, valamint, hogy - az uniós termékek versenyképességének megőrzése mellett - mérsékelni lehessen a szigetjellegből, e szigetek kis területéből, valamint a piacoktól való távolságukból eredő többletköltségeket, támogatást kell nyújtani az uniós termékek kisebb égei-tengeri szigetekre történő szállításához. E támogatásnak figyelembe kell vennie a kisebb égei-tengeri szigetekre történő szállítás többletköltségeit és - a mezőgazdasági input anyagok, valamint a feldolgozásra szánt termékek esetében - a szigetjellegből, kis területből és a piacoktól való távolságból eredő többletköltségeket.
(9)
A kisebb égei-tengeri szigetek végfelhasználói számára káros spekulációk elkerülése végett helyénvaló előírni, hogy az egyedi ellátási szabályok csak a megbízható és kifogástalan piaci minőségű termékekre vonatkozzanak.
(10)
Mivel az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó mennyiségek kizárólag a kisebb égei-tengeri szigetek ellátási igényének kielégítését szolgálják, e szabályok nem érintik hátrányosan a belső piac szabályszerű működését. Az egyedi ellátási szabályokból eredő gazdasági előnyök továbbá nem eredményezhetik az érintett termékek kereskedelmének eltérülését. Ennek érdekében indokolt megtiltani e termékeknek a kisebb égei-tengeri szigetekről történő továbbszállítását vagy kivitelét. Meg kell azonban engedni e termékek továbbszállítását vagy kivitelét abban az esetben, ha az egyedi ellátási szabályokból származó előnyt visszatérítik.
(11)
A feldolgozott termékek tekintetében indokolt a kisebb égei-tengeri szigetek közötti kereskedelmet engedélyezni, és e termékek szállítási költségeit csökkenteni annak érdekében, hogy e szigetek között kereskedelmi kapcsolatok jöhessenek létre. Helyénvaló továbbá figyelembe venni a regionális kereskedelem keretében zajló kereskedelmi forgalmat és e szigeteknek az Unió többi részébe vagy harmadik országokba irányuló hagyományos kivitelét és szállításait, és engedélyezni kell a feldolgozott termékek hagyományos kereskedelmi forgalomnak megfelelő kivitelét.
(12)
Az egyedi ellátási intézkedések célkitűzéseinek elérése érdekében az intézkedések gazdasági előnyeit a termelési költségek tekintetében kell meghatározni, és az árakat a végfelhasználó szintjéig csökkenteni kell. Ezért ezek abban az esetben nyújthatók, amennyiben hatékonyan fejtik ki hatásukat, és megfelelő ellenőrzéseket kell folytatni.
(13)
Indokolt előírni a rendszer működésének szabályait, különös tekintettel a gazdasági szereplők nyilvántartására és egy tanúsítványrendszer létrehozására vonatkozóan, a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendelet (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (4) 161. cikkében előírt engedélyek mintájára.
(14)
A kisebb égei-tengeri szigetek mezőgazdasági termelését támogató, az 1405/2006/EK rendelettel létrehozott uniós politika számos termékre vonatkozott és sok olyan intézkedést foglalt magában, amelyek e termékek előállításának, forgalmazásának vagy feldolgozásának támogatására irányultak. Az intézkedések hatékonynak bizonyultak és biztosították, hogy a mezőgazdasági tevékenységek fennmaradjanak és fejlődjenek. Az Uniónak továbbra is támogatnia kell azokat a termelési formákat, amelyek kulcsszerepet játszanak a kisebb égei-tengeri szigetek környezetvédelmi, társadalmi és gazdasági egyensúlyában. A tapasztalatok szerint - a vidékfejlesztési politikához hasonlóan - a helyi hatóságokkal kialakított szorosabb együttműködés segíthet célzottabb módon megoldani a szigeteket érintő egyedi problémákat. Ezért az első ízben az 1405/2006/EK rendelettel létrehozott támogatási program révén indokolt továbbra is támogatást nyújtani a helyi termelésnek. E tekintetben a hangsúlyt a hagyományos mezőgazdasági örökség, valamint a termelési eljárások, illetve a helyi és biotermékek hagyományos jellemzőinek megőrzésére kell helyezni.
(15)
A helyi mezőgazdasági termelés támogatására irányuló intézkedések megállapítása érdekében helyénvaló meghatározni a támogatási programok keretében minimálisan megadandó elemeket, különösen a hely bemutatását, a javasolt stratégiát, a célkitűzéseket és az intézkedéseket. A támogatások összeegyeztethetetlensége és a támogatások közötti átfedések elkerülése céljából pontosítani kell azokat az elveket is, amelyek biztosítják a szóban forgó intézkedések összhangját az Unió egyéb szakpolitikáival.
(16)
E rendelet alkalmazása céljából a támogatási program tanulmányok, bemutatóprojektek, képzés és technikai segítségnyújtás finanszírozását szolgáló intézkedéseket is tartalmazhat.
(17)
A kisebb égei-tengeri szigetek mezőgazdasági termelőit ösztönözni kell a minőségi termékek előállítására, és támogatni kell e termékek forgalomba hozatalát.
(18)
A kisebb égei-tengeri szigeteken folytatott mezőgazdasági termelés - a szigetjellegből, a szigetek kis területéből, hegyvidéki domborzatából és éghajlatából, valamint a gazdaság kis számú terméktől való függéséből és a piacoktól való távolságából adódó - sajátos korlátainak enyhítése érdekében el lehet térni attól a következetes bizottsági politikától, amely nem engedélyezi az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: a Szerződés) I. mellékletében felsorolt mezőgazdasági termékek előállítására, feldolgozására, forgalomba hozatalára vagy szállítására vonatkozó állami támogatás nyújtását.
(19)
E rendelet végrehajtása nem érintheti hátrányosan azon egyedi támogatás szintjét, amelyben a kisebb égei-tengeri szigetek ez idáig részesültek. A megfelelő intézkedések végrehajtásához ezért Görögország számára továbbra is rendelkezésre kell bocsátani az Unió által az 1405/2006/EK rendelet alapján már megítélt támogatásnak megfelelő összegeket.
(20)
Az állatállomány bővülése és a demográfiai nyomás következtében a kisebb égei-tengeri szigeteken 2007 óta nőtt az alapvető termékek iránti kereslet. Ezért növelni kell a költségvetés azon részét, amelyet Görögország a kisebb égei-tengeri szigetek egyedi ellátási szabályai céljára felhasználhat.
(21)
A támogatási program előző évi végrehajtásának Görögország általi teljes körű értékelése és a teljes éves értékelő jelentés Bizottság részére történő benyújtásának lehetővé tétele céljából a szóban forgó jelentés benyújtási határidejét indokolt a referenciaévet követő év június 30. napjáról szeptember 30. napjáig meghosszabbítani.
(22)
A Bizottságot fel kell kérni, hogy legkésőbb 2016. december 31-ig, majd azt követően ötévente általános jelentést nyújtson be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az e rendelet végrehajtása érdekében hozott intézkedések hatásáról, amely jelentést adott esetben megfelelő ajánlások egészítik ki.
(23)
Az e rendelet által bevezetett rendszer megfelelő működésének biztosítása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy a Szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el e rendelet nem alapvető rendelkezéseinek kiegészítésére vagy módosítására vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(24)
Annak érdekében, hogy a kisebb égei-tengeri szigetek támogatását célzó rendszer ugyanúgy kerüljön végrehajtásra, mint ahogyan az más hasonló programok esetében is történt, továbbá a verseny torzulásának és a gazdasági szereplők közötti hátrányos megkülönböztetésnek az elkerülése céljából a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kell gyakorolni.
(25)
Az előirányzott intézkedések mielőbbi alkalmazásának lehetővé tétele érdekében e rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS CÉLOK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet egyedi mezőgazdasági intézkedéseket határoz meg abból a célból, hogy orvosolja a kisebb égei-tengeri szigetek (a továbbiakban: a kisebb szigetek) szigetjellegéből, kis területéből és a piacoktól való távolságából adódó nehézségeket.
(2) E rendelet alkalmazásában Kréta és Evia kivételével minden égei-tengeri sziget kisebb szigetnek minősül.
2. cikk
Célkitűzések
(1) Az 1. cikkben meghatározott egyedi intézkedések az alábbi célok megvalósításához járulnak hozzá:
a)
a szigetjellegből, a kis területből és a piacoktól való távolságból adódó többletköltségek mérséklése által a kisebb szigetek ellátásának biztosítása olyan termékek tekintetében, amelyek alapvető fontosságúak az emberi fogyasztás vagy a feldolgozás szempontjából, illetve mezőgazdasági input anyagként;
b)
a mezőgazdasági tevékenység megőrzése és fejlesztése a kisebb szigeteken, beleértve a nyers és feldolgozott helyi termékek előállítását, feldolgozását, forgalmazását és szállítását.
(2) Az (1) bekezdésben említett célok megvalósítása a III., IV. és V. fejezetben foglalt intézkedésekkel történik.
II. FEJEZET
TÁMOGATÁSI PROGRAM
3. cikk
A támogatási program létrehozása
(1) Az 1. cikkben említett intézkedéseket egy támogatási program határozza meg, amely tartalmazza a következőket:
a)
egyedi ellátási szabályok a III. fejezet szerint; és
b)
a helyi mezőgazdasági termelést támogató egyedi intézkedések a IV. fejezet szerint.
(2) A támogatási programot a Görögország által legmegfelelőbbnek ítélt földrajzi szinten kell kialakítani. A programot a Görögország által kijelölt illetékes helyi és regionális hatóságok készítik el, amelyek azt a megfelelő regionális szintű illetékes hatóságokkal és szervezetekkel folytatott konzultáció után a 6. cikkel összhangban jóváhagyás céljából benyújtják a Bizottsághoz.
4. cikk
Összeegyeztethetőség és összhang
(1) A támogatási program keretében hozott intézkedéseknek meg kell felelniük az uniós jognak. Az intézkedéseknek összhangban kell lenniük a többi uniós szakpolitikával és az ezek alapján hozott intézkedésekkel.
(2) Gondoskodni kell arról, hogy a támogatási program keretében hozott intézkedések összhangban legyenek a közös agrárpolitika egyéb eszközei alapján végrehajtott intézkedésekkel, különös tekintettel a piacok közös szervezésére, a vidékfejlesztésre, a termékminőségre, az állatjóllétre és a környezetvédelemre.
Nem finanszírozhatóak e rendelet alapján különösen az alábbi intézkedések:
a)
a piac közös szervezésére vonatkozó jövedelemtámogatási vagy támogatási rendszer kiegészítő támogatása, kivéve az objektív kritériumok alapján indokolt kivételes esetekben;
b)
kutatási projektek vagy kutatási projektek támogatását célzó intézkedések, valamint az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 2009. május 25-i 2009/470/EK tanácsi határozat (6) keretében uniós támogatásra jogosult intézkedések támogatása;
c)
az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendelet (7) hatálya alá tartozó intézkedések támogatása.
5. cikk
A támogatási program tartalma
A támogatási program tartalmazza:
a)
az intézkedések megvalósításának ütemtervét és egy általános, éves szintű indikatív finanszírozási táblázatot, amely bemutatja a rendelkezésre bocsátandó forrásokat;
b)
a különféle programintézkedések összeegyeztethetőségének és összhangjának igazolását, valamint a nyomon követés és az értékelés céljából alkalmazott kritériumok és mennyiségi mutatók meghatározását;
c)
a program hatékony és megfelelő végrehajtása érdekében hozott rendelkezéseket, ideértve a tájékoztatási, a nyomonkövetési és az értékelési intézkedéseket is, valamint a program értékelésére szolgáló mennyiségi mutatók meghatározását;
d)
az illetékes hatóságok és a programok végrehajtásáért felelős szervezetek megjelölését, a hatóságok vagy kapcsolódó szervek és a társadalmi-gazdasági partnerek megfelelő szinten történő kijelölését, valamint a lefolytatott egyeztetések eredményét.
6. cikk
A program jóváhagyása és módosításai
(1) A támogatási program az 1405/2006/EK rendelet értelmében jön létre, és a 18. cikk (2) és (3) bekezdésében említett pénzügyi források alapján finanszírozzák.
A program tartalmaz egy előzetes ellátási mérleget, amely feltünteti a termékeket, azok mennyiségét és az uniós ellátási támogatás összegét, valamint a helyi termelés támogatásának programtervezetét.
(2) A támogatási programban foglalt intézkedések végrehajtásának éves értékelésétől függően Görögország megfelelően indokolt javaslatokat nyújthat be a Bizottság részére az említett intézkedéseknek a 18. cikk (2) és (3) bekezdésében foglalt pénzügyi előirányzat tekintetében történő módosítására azért, hogy a program jobban megfeleljen a kisebb szigetek igényeinek és a javasolt stratégiának. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el azon eljárások meghatározására, amelyek révén értékelni lehet, hogy a javasolt módosítások megfelelnek-e az uniós jognak, és amelyekkel határozni lehet azok jóváhagyásáról. E végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) A (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokban meghatározott eljárások tekintettel lehetnek a következő szempontokra: a Görögország által javasolt módosítások jelentősége az új intézkedések bevezetése tekintetében, az intézkedésekre elkülönített költségvetés módosulása jelentős-e, az előzetes ellátási mérlegekben szereplő termékek mennyiségét és a rájuk vonatkozó támogatásokat érintő változások, illetve a vám- és statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletben (8) meghatározott kódok és megnevezések módosítása.
(4) A (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusok minden egyes eljárásra vonatkozóan meghatározzák a módosítási kérelmek gyakoriságát, valamint az elfogadott módosítások végrehajtására megszabott időkeretet.
7. cikk
Ellenőrzések és nyomon követés
Görögország adminisztratív és helyszíni ellenőrzések formájában ellenőrzéseket hajt végre. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a Görögország által alkalmazandó ellenőrzések minimumkövetelményeire vonatkozóan.
A Bizottság szintén végrehajtási jogi aktusokat fogad el a program végrehajtásának hatékony nyomon követéséhez szükséges eljárásokról, valamint a fizikai és pénzügyi mutatókról.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
III. FEJEZET
EGYEDI ELLÁTÁSI SZABÁLYOK
8. cikk
Előzetes ellátási mérleg
(1) Az egyedi ellátási szabályokat a Szerződés I. mellékletében szereplő azon uniós mezőgazdasági termékek (a továbbiakban: a mezőgazdasági termékek) tekintetében kell bevezetni, amelyek a kisebb szigeteken az emberi fogyasztás vagy más termékek előállítása tekintetében, illetve mezőgazdasági input anyagként alapvető fontosságúak.
(2) Görögország az általa legmegfelelőbbnek tartott földrajzi szinten előzetes ellátási mérleget készít azért, hogy a mezőgazdasági termékek tekintetében számszerűsíthetők legyenek a kisebb szigetek éves ellátási igényei.
Külön előzetes mérleg készíthető az olyan termékek csomagolásával és feldolgozásával foglalkozó vállalkozások igényeiről, amelyeket helyi fogyasztásra szánnak, az Unió egyéb részeibe szállítanak vagy a 13. cikk (2) és (3) bekezdése szerint hagyományos kereskedelmi forgalom keretében harmadik országokba exportálnak.
9. cikk
Az egyedi ellátási szabályok működése
(1) Támogatás nyújtható a kisebb szigetek mezőgazdasági termékekkel való ellátására.
A támogatás összegét minden érintett termékre vonatkozóan meg kell határozni, figyelembe véve a termékek kisebb szigeteken történő forgalomba hozatalának többletköltségeit, amelyeket a szigeteket rendszerint ellátó görög szárazföldi szállítási kikötőktől, illetve a végső célállomásként szolgáló szigetekre szállítandó termékek átmenő forgalmát vagy berakodását lebonyolító szigetek tranzitkikötőitől kell számítani. A mezőgazdasági input anyagok és a feldolgozásra szánt termékek esetében a támogatás meghatározásakor figyelembe kell venni a szigetjellegből, a kis területből és a piacoktól való távolságból adódó többletköltségeket.
(2) Az egyedi ellátási szabályok keretében csak a megbízható és kifogástalan piaci minőségű mezőgazdasági termékek támogathatók.
10. cikk
Végrehajtás
Az egyedi ellátási szabályok végrehajtása során figyelembe kell venni különösen:
a)
a kisebb szigetek egyedi igényeit és az előírt minőségi követelményeket;
b)
a görög szárazföldi kikötőkkel bonyolított és az égei-tengeri szigetek közötti hagyományos kereskedelmi forgalmat;
c)
a javasolt támogatás gazdasági vonatkozásait;
d)
adott esetben annak szükségességét, hogy a helyi termékek fejlődését semmi se akadályozza.
11. cikk
Tanúsítványok
(1) A 9. cikk (1) bekezdésében előírt támogatás igénybevétele tanúsítvány bemutatásához kötött.
A tanúsítványok kizárólag az illetékes hatóságok által vezetett nyilvántartásba felvett gazdasági szereplők számára állíthatók ki.
Ezen tanúsítványok nem átruházhatók.
(2) A tanúsítványok kérelmezésekor biztosíték adására nincs szükség. Azonban e rendelet megfelelő alkalmazásának biztosítása érdekében az illetékes hatóságok a 12. cikkben említett kedvezmény összegével megegyező biztosíték letétbe helyezését írhatják elő. Ilyen esetekben a mezőgazdasági termékekre vonatkozó behozatali és kiviteli engedélyek és előzetes rögzítési igazolások rendszerének alkalmazására kialakított részletes közös szabályok megállapításáról szóló, 2008. április 23-i 376/2008/EK bizottsági rendelet (9) 34. cikkének (1), (4), (5), (6), (7) és (8) bekezdése alkalmazandó.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 21. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a gazdasági szereplők nyilvántartásbavételi feltételeinek meghatározására és az egyedi ellátási szabályokban való részvételhez a gazdasági szereplők jogai teljes körű gyakorlásának biztosítására.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az annak biztosításához szükséges intézkedések vonatkozásában, hogy Görögország egységesen alkalmazza ezt a cikket, különös tekintettel a tanúsítványok kiadásának rendszerére, valamint a gazdasági szereplők nyilvántartásba vételkor vállalt kötelezettségeire. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
12. cikk
Az előnyök kihatása
(1) Az egyedi ellátási szabályokból eredő előnyök igénybevételének az a feltétele, hogy a gazdasági előnyt továbbadják a végfelhasználónak, aki - esettől függően - lehet a közvetlen fogyasztásra szánt termékek fogyasztója, a feldolgozó- vagy csomagolóipar részére szánt termékek végső feldolgozója vagy csomagolója, vagy a mezőgazdasági termelő a takarmányozásra vagy mezőgazdasági input anyagként való felhasználásra szánt termékek esetében.
Az első albekezdésben említett előny megegyezik a támogatás összegével.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az (1) bekezdésben meghatározott szabályok alkalmazására és különösen azon feltételekre vonatkozóan, amelyek szerint a tagállamok megbizonyosodnak afelől, hogy az előnyöket ténylegesen továbbadták a végfelhasználónak. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
13. cikk
Harmadik országokba irányuló kivitel és az Unió többi részébe történő szállítás
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el azon követelmények megállapítása céljából, amelyek alapján az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó termékek harmadik országokba exportálhatók vagy az Unió többi részébe szállíthatók. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
E követelmények közé tartozik különösen az egyedi ellátási szabályok alapján kapott támogatás visszafizetése.
Az egyedi ellátási szabályok alapján kedvezményben részesülő termékek harmadik országokba történő kivitele nem kötött tanúsítvány bemutatásához.
(2) Az (1) bekezdés első albekezdése nem alkalmazandó azokra a kisebb szigeteken feldolgozott termékekre, amelyek az egyedi ellátási szabályok alapján támogatott termékek felhasználásával készültek, és amelyeket:
a)
harmadik országokba exportálnak vagy az Unió többi részébe szállítanak a hagyományos kivitelt és hagyományos szállítást meg nem haladó mennyiségben;
b)
regionális kereskedelem keretében a Bizottság által meghatározandó célállomásoknak és részletes rendelkezéseknek megfelelően harmadik országokba exportálnak;
c)
a kisebb szigetek között szállítanak.
Az első albekezdés a) és b) pontjában említett termékek harmadik országokba történő kivitele nem kötött tanúsítvány bemutatásához.
Az első albekezdés a) és b) pontjában említett termékek kivitele után nem jár export-visszatérítés.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján megállapítja az a) pontban említett termékmennyiségek határait és a b) pontban említett részletes rendelkezéseket. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) A hagyományos kereskedelmi kivitelt vagy hagyományos szállítást eredményező feldolgozási műveleteknek - a kezelés szokásos formáinak kivételével - értelemszerűen meg kell felelniük a vonatkozó uniós jogszabályokban előírt vámellenőrzés esetében alkalmazandó feldolgozási feltételeknek.
14. cikk
Ellenőrzés és szankciók
(1) Az egyedi ellátási szabályok hatálya alá tartozó mezőgazdasági termékeket a kisebb szigetekre történő belépésükkor, valamint az innen kiinduló kivitelük vagy szállításuk alkalmával adminisztratív ellenőrzéseknek kell alávetni.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a Görögország által alkalmazandó ellenőrzések minimumkövetelményeire vonatkozóan. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(2) Amennyiben valamely, a 11. cikkben említett gazdasági szereplő - a vis maior és a rendkívüli éghajlati körülmények kivételével - nem teljesíti az ugyanazon cikkel összhangban vállalt kötelezettségeit, az illetékes hatóság a nemzeti jog szerint alkalmazandó szankciók sérelme nélkül:
a)
visszaköveteli a gazdasági szereplőnek nyújtott előnyt;
b)
a kötelezettségszegés súlyosságától függően ideiglenesen felfüggeszti vagy visszavonja a gazdasági szereplő nyilvántartásba vételét.
(3) Amennyiben a 11. cikkben említett gazdasági szereplő - a vis maior és a rendkívüli éghajlati körülmények kivételével - nem hajtja végre a tervezett belépést, az illetékes hatóság a tanúsítványkérésre való jogosultságát a tanúsítvány lejártát követő 60 napos időszakra felfüggeszti. A felfüggesztési időszakot követően az újabb tanúsítvány kiadása az illetékes hatóságok által meghatározott időszak alatt a nyújtott kedvezmény összegével megegyező biztosíték letétbe helyezéséhez kötött.
Az illetékes hatóságok elfogadják a végrehajtás teljes vagy részleges elmulasztása, vagy a kiadott tanúsítványok érvénytelenítése, illetve a nyújtott kedvezmény visszatérítése miatt rendelkezésre álló bármely termékmennyiség újrafelhasználásához szükséges intézkedéseket.
IV. FEJEZET
A HELYI MEZŐGAZDASÁGI TERMÉKEK TÁMOGATÁSÁRA VONATKOZÓ INTÉZKEDÉSEK
15. cikk
Intézkedések
(1) A támogatási program tartalmazza a kisebb szigeteken a helyi mezőgazdasági termelés folytonosságának megőrzéséhez és fejlesztéséhez szükséges, a Szerződés harmadik része III. címének hatálya alá tartozó intézkedéseket.
(2) A programnak a helyi mezőgazdasági termelés támogatására irányuló intézkedései tartalmazzák legalább az alábbiakat:
a)
a jelenlegi mezőgazdasági termelési helyzet mennyiségi leírása, figyelembe véve a rendelkezésre álló értékelések eredményeit, rámutatva az aránytalanságokra, a hiányokra és a fejlesztési lehetőségekre, valamint a mobilizált pénzügyi forrásokra;
b)
a javasolt stratégia leírása, prioritások meghatározása és számszerűsített általános és működési célkitűzések, valamint a gazdasági, környezeti és szociális - ideértve a foglalkoztatást is - területen várható hatások felmérése;
c)
a tervezett intézkedések leírása, különös tekintettel a megvalósításuk érdekében nyújtandó támogatásokra, valamint adott esetben az érintett intézkedések előkészítésével, megvalósításával vagy módosításával kapcsolatos tanulmányokra, bemutatóprojektekre, képzési tevékenységre és technikai segítségnyújtásra vonatkozó igényekről szóló információkra;
d)
a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet (10) 2. cikkének d) pontja értelmében közvetlen kifizetésnek minősülő támogatások listája;
e)
az egyes intézkedésekre megállapított támogatás összege, továbbá az egyes fellépésekre előzetesen megállapított összeg a program által megfogalmazott célkitűzések közül egy vagy több elérése érdekében.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a (2) bekezdésben említett támogatások nyújtásával kapcsolatos követelményekre vonatkozóan. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A program tartalmazhat a kisebb szigetek nyers és feldolgozott mezőgazdasági termékeinek előállítását, feldolgozását, forgalmazását és szállítását támogató intézkedéseket.
Minden intézkedés felosztható fellépésekre. A programnak minden egyes cselekvés esetében meg kell határoznia legalább:
a)
a kedvezményezetteket;
b)
a támogathatóság feltételeit;
c)
a támogatás egységösszegét.
A Bizottság a 21. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a nyers és feldolgozott termékeknek az előállítási régiójukon kívüli forgalmazása és szállítása elősegítése céljából nyújtott támogatás összegének meghatározására vonatkozó feltételekre és - adott esetben - a támogatható maximális mennyiségek meghatározására vonatkozó feltételekre vonatkozóan.
16. cikk
Ellenőrzések és jogosulatlan kifizetések
(1) Az e fejezetben említett intézkedések ellenőrzései adminisztratív és helyszíni ellenőrzések révén valósulnak meg.
(2) Amennyiben jogosulatlan kifizetés történt, az érintett kedvezményezett a szóban forgó összegeket köteles visszatéríteni. A 73/2009/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés, a moduláció és az integrált igazgatási és ellenőrzési rendszer tekintetében, az említett rendeletben létrehozott, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról, valamint az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a kölcsönös megfeleltetés tekintetében, a borágazatban meghatározott támogatási rendszer keretében történő végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2009. november 30-i 1122/2009/EK bizottsági rendelet (11) 80. cikke értelemszerűen alkalmazandó.
V. FEJEZET
KÍSÉRŐ INTÉZKEDÉSEK
17. cikk
Állami támogatások
(1) A Szerződés I. mellékletének hatálya alá tartozó azon mezőgazdasági termékekre vonatkozóan, amelyekre a Szerződés 107., 108. és 109. cikkét kell alkalmazni, a Bizottság a Szerződés 108. cikkével összhangban engedélyezhet működési támogatást az e termékeket termelő, feldolgozó, forgalmazó és szállító ágazatokban annak érdekében, hogy enyhítse a kisebb szigeteken folytatott mezőgazdasági termelésre jellemző, a szigetjellegből, kis területből, a hegyvidéki domborzatból és éghajlatból, a kis számú terméktől való gazdasági függésből és a piacoktól való távolságból adódó megkötöttségeket.
(2) Görögország kiegészítő finanszírozást biztosíthat a támogatási program megvalósítására. Ebben az esetben az állami támogatást - az említett program részeként - Görögországnak e rendelettel összhangban be kell jelentenie, és azt a Bizottságnak jóvá kell hagynia. Az így bejelentett támogatás a Szerződés 108. cikke (3) bekezdésének első mondata alapján bejelentett támogatásnak minősül.
(3) E cikk (1) és (2) bekezdésének sérelme nélkül, valamint az 1234/2007/EK rendelet 180. cikkétől és az egyes versenyszabályok mezőgazdasági termékek termelésére és kereskedelmére történő alkalmazásáról szóló, 2006. július 24-i 1184/2006/EK tanácsi rendelet (12) 3. cikkétől eltérve, a Szerződés 107., 108. és 109. cikke nem alkalmazandó a Görögország által az e rendelet III. és IV. fejezete alapján, e rendeletnek megfelelően teljesített kifizetésekre.
VI. FEJEZET
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
18. cikk
Pénzügyi források
(1) Az e rendeletben meghatározott intézkedések az agrárpiacok stabilizációját célzó beavatkozásnak minősülnek a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (13) 3. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében.
(2) Az Unió a III. és a IV. fejezetben előírt intézkedéseket legfeljebb évi 23,93 millió EUR erejéig finanszírozza.
(3) A III. fejezetben említett egyedi ellátási szabályok finanszírozására előirányzott éves összeg nem haladhatja meg a 7,11 millió EUR-t.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyekben meghatározza azokat a követelményeket, amelyek alapján Görögország módosíthatja az egyedi ellátási szabályok előnyeiben részesülő termékekre évente előirányzott források felhasználását. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 22. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A Bizottság a 21. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a tanulmányok, bemutatóprojektek, képzés és a technikai segítségnyújtási finanszírozásra szolgáló intézkedésekre előirányozható éves maximumösszeg meghatározásának feltételeiről, feltéve, hogy az előirányzat ésszerű és arányos.
VII. FEJEZET
ÁLTALÁNOS ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
19. cikk
Nemzeti intézkedések
Görögország megteszi mindazokat az intézkedéseket, amelyek az e rendeletnek való megfeleléshez szükségesek, különös tekintettel az ellenőrzésekre és igazgatási szankciókra, és ezekről tájékoztatja a Bizottságot.
20. cikk
Tájékoztatás és jelentések
(1) Görögország minden évben legkésőbb február 15-ig tájékoztatja a Bizottságot arról, hogy a rendelkezésére álló előirányzatokból a következő évben mekkora összeget szándékozik felhasználni az előzetes ellátási mérleg végrehajtására és a támogatási programban szereplő, a helyi mezőgazdasági termelés támogatását célzó egyes intézkedésekre.
(2) Görögország minden évben legkésőbb szeptember 30-ig jelentést nyújt be a Bizottsághoz az e rendeletben előírt intézkedések előző évi végrehajtásáról.
(3) A Bizottság 2016. december 31-én, azt követően pedig ötévente általános jelentést nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az e rendelet alapján végzett tevékenység hatásáról, és ahhoz csatolja esetleges javaslatait.
21. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 11. cikk (2) bekezdésében, a 15. cikk (4) bekezdésében, valamint a 18. cikk (4) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól, 2013. március 21-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 11. cikk (2) bekezdésében, a 15. cikk (4) bekezdésében, valamint a 18. cikk (4) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 11. cikk (2) bekezdése, a 15. cikk (4) bekezdése és a 18. cikk (4) bekezdése értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve, ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
22. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 73/2009/EK rendelet 141. cikkével létrehozott, közvetlen kifizetésekkel foglalkozó irányítóbizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
23. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 1405/2006/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni a mellékletben szereplő megfelelési táblázatnak megfelelően.
24. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. március 13-án.