EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 661/2014
af 15. maj 2014
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3, og artikel 212, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (»fonden«) blev oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 (4).
(2)
Det er vigtigt for Unionen at råde over et solidt og fleksibelt instrument for at kunne vise solidaritet, sende et klart politisk signal og yde reel støtte til borgere, der er berørt af større naturkatastrofer, som har alvorlige følger for den økonomiske og sociale udvikling.
(3)
Unionens erklærede hensigt om at bistå kandidatlande på vejen mod stabilitet og bæredygtig økonomisk og politisk udvikling gennem et klart europæisk perspektiv bør ikke bremses af større naturkatastrofers negative virkninger. Unionen bør derfor fortsat udvise solidaritet med de tredjelande, der er i gang med tiltrædelsesforhandlinger med Unionen, og med hvilke der er indledt regeringskonference om tiltrædelse. Medtagelsen af disse lande i anvendelsesområdet for denne forordning indebærer som følge heraf, at artikel 212 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) anvendes som supplerende retsgrundlag.
(4)
Kommissionen bør være i stand til at træffe en hurtig afgørelse om at afsætte specifikke finansielle ressourcer og om at frigøre dem så hurtigt som muligt. De administrative procedurer bør justeres med dette for øje og begrænses til det absolut nødvendige. Med henblik herpå indgik Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (5).
(5)
Terminologien indeholdt i og procedurerne fastsat i forordning (EF) nr. 2012/2002 bør bringes i overensstemmelse med bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6).
(6)
Definitionen på en naturkatastrofe, der er afgørende for anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 2012/2002, bør være entydig.
(7)
Skader forårsaget af andre typer katastrofer, som gennem en dominovirkning er en direkte konsekvens af en naturkatastrofe, bør i forbindelse med forordning (EF) nr. 2012/2002, betragtes som en del af de direkte skader, der er forårsaget af denne naturkatastrofe.
(8)
For at kodificere den etablerede praksis og sikre ligebehandling af ansøgningerne bør finansielle bidrag fra fonden kun bevilges i forbindelse med direkte skader.
(9)
En »større naturkatastrofe« som omhandlet i forordning (EF) nr. 2012/2002 bør defineres som en katastrofe, der har forårsaget direkte skade over en tærskelværdi udtrykt i finansielle termer. Sådan skade bør udtrykkes i referenceårets priser eller som en procentsats af bruttonationalindkomsten (BNI) i den pågældende stat.
(10)
For bedre at kunne tage hensyn til den særlige karakter af naturkatastrofer, der, selv om de har alvorlige følger for den sociale og økonomiske udvikling i de berørte regioner, ikke når op på det minimumsomfang, der kræves for at opnå finansielle bidrag fra fonden, bør kriterierne for regionale naturkatastrofer bestemmes ud fra skaden, der kan beregnes med henvisning til det regionale bruttonationalprodukt (BNP), hvorved den specifikke strukturelle sociale og økonomiske situation, der er sammensat af de særlige karakteristika for Guadeloupe, Fransk Guyana, Martinique, Réunion, Mayotte, Saint-Martin, Azorerne, Madeira og De Kanariske Øer som regioner i den yderste periferi som defineret i artikel 349 i TEUF, berettiger, at der som en undtagelse fastsættes en særlig tærskel på 1 % af BNP for dem. Disse kriterier bør beregnes på en klar og simpel måde for at mindske muligheden for, at der indgives ansøgninger, som ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 2012/2002.
(11)
Ved bestemmelsen af direkte skade bør der anvendes data med et harmoniseret format leveret af Eurostat for at sikre en fair behandling af ansøgninger.
(12)
Fonden bør bidrage til genoprettelsen af en anvendelig infrastruktur, til oprydning i katastroferamte områder og til udgifter til nødhjælpstjenester og midlertidig indkvartering af den berørte befolkning under hele gennemførelsesperioden. Det bør defineres, hvad der forstås ved genoprettelse af anvendelig infrastruktur, og det omfang, i hvilket fonden kan bidrage til udgifterne hertil, bør klarlægges. Det bør også defineres, hvor længe indkvarteringen af personer, der er blevet hjemløse på grund af en naturkatastrofe, kan betragtes som midlertidig.
(13)
Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2012/2002 bør bringes i tråd med den generelle EU-finansieringspolitik vedrørende merværdiafgift.
(14)
Det bør også præciseres, i hvilket omfang de støtteberettigede tiltag kan omfatte udgifter til teknisk bistand.
(15)
For at udelukke modtagerstaterne fra opnår et nettooverskud fra en intervention gennem fonden, bør der ske en præcisering af betingelserne for, hvordan de foranstaltninger, der er finansieret af fonden, kan generere indtægter.
(16)
Visse typer naturkatastrofer, f.eks. tørke, udvikles over en længere tidsperiode, inden virkningerne kan mærkes. Der bør indføres bestemmelser, der giver mulighed for, at fonden også kan anvendes i sådanne tilfælde.
(17)
Det er vigtigt at sikre, at støtteberettigede stater foretager det nødvendige for at forebygge naturkatastrofer og afbøde deres virkninger, herunder fuld gennemførelse af relevant EU-lovgivning om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici og anvendelse af de disponible EU-midler til relevante investeringer. Der bør derfor fastsættes bestemmelser om, at hvis en medlemsstat undlader at overholde relevant EU-lovgivning om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici, og dette fastslås i en endelig dom fra Den Europæiske Unions Domstol, efter at have modtaget et finansielt bidrag fra fonden til en tidligere naturkatastrofe, kan det medføre en afvisning af ansøgningen, eller en nedsættelse af det finansielle bidrag i tilfælde af en ny ansøgning vedrørende en naturkatastrofe af samme art.
(18)
Medlemsstaterne kan få behov for finansiel støtte som reaktion på en naturkatastrofe hurtigere, end det er muligt gennem den normale procedure. I den henseende bør der gives mulighed for at udbetale et forskud efter anmodning fra den pågældende medlemsstat, kort efter at ansøgningen om et finansielt bidrag fra fonden er blevet forelagt Kommissionen. Forskuddet bør ikke overstige et vist beløb, og det bør indregnes, når det endelige finansielle bidrag udbetales. Uberettiget udbetalte forskud bør tilbagebetales af medlemsstaten inden for en bestemt kort periode. Udbetalingen af et forskud bør ikke foregribe resultatet af den endelige afgørelse om anvendelse af fonden.
(19)
Administrative procedurer i forbindelse med udbetalingen af et finansielt bidrag bør være så enkle og tidsmæssigt forsvarlige som muligt. For medlemsstaterne bør de nærmere bestemmelser om gennemførelse af det finansielle bidrag fra fonden derfor være indeholdt i gennemførelsesretsakterne om tildeling af dette finansielle bidrag. For de modtagerstater, som endnu ikke er medlemsstater, bør der af retlige årsager findes separate gennemførelsesaftaler.
(20)
Kommissionen bør give vejledning til medlemsstaterne i, hvordan de effektivt kan få adgang til og bruge fonden, og hvordan de på den enkleste måde kan anmode om støtte fra fonden.
(21)
Ved forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 indførtes ændringer i delt og indirekte forvaltning, herunder specifikke rapporteringskrav, som bør tages i betragtning. Rapporteringsforpligtelserne bør afspejle den korte gennemførelsesperiode i forbindelse med fondens foranstaltninger. Procedurerne for udpegelse af de organer, der har ansvaret for forvaltning og kontrol af EU-midler, bør afspejle instrumentets karakter og ikke forsinke udbetalingen af det finansielle bidrag fra fonden. Det er derfor nødvendigt at fravige forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
(22)
Der bør fastsættes bestemmelser med henblik på at undgå dobbeltfinansiering af foranstaltninger, der finansieres af fonden via Unionens øvrige finansielle instrumenter eller internationale retlige instrumenter i forbindelse med kompensation for specifikke skader.
(23)
Det bør være så enkelt som muligt at anmelde udgifter, der er påløbet i forbindelse med et finansielt bidrag fra fonden. Der bør derfor anvendes en enkelt vekselkurs under gennemførelsen af det finansielle bidrag for lande, der ikke er medlemmer af euroområdet.
(24)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af forordning (EF) nr. 2012/2002 bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til afgørelser om konkrete finansielle bidrag fra eller om eventuelle udbetalinger af forskud til støtteberettigede stater.
(25)
Bestemmelserne i forordning (EF) nr. 2012/2002 vedrørende beskyttelse af Unionens finansielle interesser bør gøres mere specifikke, således at der tydeligt udpeges foranstaltninger til forebyggelse, opdagelse og efterforskning af uregelmæssigheder og tilbagesøgning af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert.
(26)
Målene for denne forordning, nemlig at sikre EU-dækkende solidaritet for at støtte stater, der er ramt af en naturkatastrofe, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på ad hoc-basis, men kan på grund af anvendelsen af en systematisk, regelmæssig og retfærdig metode til at yde finansiel bistand, der omfatter alle medlemsstaterne alt efter deres kapacitet, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(27)
Forordning (EF) nr. 2012/2002 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringer
I forordning (EF) nr. 2012/2002 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2 affattes således:
»Artikel 2
1. Efter anmodning fra en medlemsstat eller et land, med hvilket der føres forhandlinger om tiltrædelse af Unionen, i det følgende benævnt »støtteberettiget stat«, kan der frigøres midler fra fonden, når der opstår alvorlige følgevirkninger for borgernes livsvilkår, det naturlige miljø eller økonomien i en eller flere regioner i denne støtteberettigede stat som følge af en større eller en regional naturkatastrofe, der har fundet sted på denne støtteberettigede stats område, eller i en støtteberettiget nabostat. Direkte skader, som er den direkte følge af en naturkatastrofe, betragtes som en del af de skader, der er forårsaget af denne naturkatastrofe.
2. I denne forordning forstås ved en »større naturkatastrofe« en naturkatastrofe, som i en støtteberettiget stat medfører direkte skade, der vurderes til enten mere end 3 000 000 000 EUR i 2011-priser eller til mere end 0,6 % af statens BNI.
3. I denne forordning forstås ved en »regional naturkatastrofe« en naturkatastrofe, som i en region på NUTS 2-niveau i en støtteberettiget stat medfører direkte skade, der overstiger 1,5 % af regionens bruttonationalprodukt (BNP).
Når den berørte region, hvor en naturkatastrofe har fundet sted, er en region i den yderste periferi, jf. artikel 349 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, forstås som en undtagelse fra første afsnit ved »regional naturkatastrofe« enhver naturkatastrofe, som medfører direkte skade, der overstiger 1 % af BNP i den pågældende region.
Når naturkatastrofen vedrører flere regioner på NUTS 2-niveau, anvendes tærskelværdien på det gennemsnitlige BNP i disse regioner, som vægtes efter andelen i den samlede skade i hver region.
4. Der kan også frigøres midler fra fonden til naturkatastrofer i en støtteberettiget stat, der også er en større naturkatastrofe i en støtteberettiget nabostat.
5. Ved anvendelsen af denne artikel anvendes der harmoniserede statistiske data fra Eurostat.«.
2)
Artikel 3 ændres således:
a)
Stk. 1, 2 og 3 affattes således:
»1. Støtten har form af et finansielt bidrag fra fonden. En støtteberettiget stat kan kun modtage et enkelt finansielt bidrag i forbindelse med en og samme naturkatastrofe.
2. Fondens formål er at supplere de berørte staters egen indsats og dække en del af deres offentlige udgifter for at hjælpe den støtteberettigede stat med, alt efter naturkatastrofens art, at gennemføre følgende påtrængende nødhjælps- og genopretningstiltag:
a)
udbedring af infrastruktur og faciliteter på energi-, vandforsynings-, spildevands-, telekommunikations-, transport-, sundheds- og undervisningsområdet
b)
midlertidig indkvartering og nødhjælp for at opfylde befolkningens behov
c)
sikring af forebyggende infrastrukturer og foranstaltninger til beskyttelse af kulturarven
d)
rensning af katastroferamte områder, herunder naturområder, når det er hensigtsmæssigt i overensstemmelse med økosystembaserede tilgange, samt omgående udbedring af berørte naturområder for at undgå umiddelbare virkninger af jorderosion.
Med henblik på litra a) forstås ved »udbedring« genopretning af infrastruktur og faciliteter til deres tilstand før naturkatastrofen indtraf. Er det ikke juridisk muligt eller økonomisk berettiget at genoprette tilstanden fra før naturkatastrofen indtraf, eller beslutter modtagerstaten at flytte eller forbedre funktionen af den berørte infrastruktur eller de berørte faciliteter for at forbedre kapaciteten til at modstå fremtidige naturkatastrofer, kan fonden kun bidrage til genopretningsomkostningerne op til de anslåede udgifter til at genetablere den tidligere situation.
Omkostninger, der overstiger det i andet afsnit nævnte omkostningsniveau, finansieres af modtagerstaten med dens egne midler eller, hvor det er muligt, med andre EU-midler.
Med henblik på litra b) forstås ved »midlertidig indkvartering« indkvartering, der varer, indtil den berørte befolkning er i stand til at vende tilbage til deres oprindelige hjem, efter at dette er udbedret eller genopbygget.
3. Udbetalinger fra fonden er begrænset til finansiering af foranstaltninger til afhjælpning af skader, der ikke kan forsikres, og skal tilbagebetales i overensstemmelse med artikel 8, stk. 4, hvis udgifterne til udbedring af skaden efterfølgende dækkes af tredjepart.«
b)
Følgende stykker tilføjes:
»4. Merværdiafgift (moms) er ikke en støtteberettiget udgift i forbindelse med et tiltag, medmindre den ikke kan refunderes i henhold til national momslovgivning.
5. Teknisk bistand til forvaltning, overvågning, information og kommunikation, tvistbilæggelse samt kontrol og revision er ikke berettiget til finansielt bidrag fra fonden.
Omkostninger til forberedelse og gennemførelse af de tiltag, der er omhandlet i stk. 2, herunder omkostninger til nødvendig teknisk ekspertise, er støtteberettigede som en del af projektomkostningerne.
6. Skabes der indtægter fra de tiltag, der er omhandlet i stk. 2, med et finansielt bidrag fra fonden, må det samlede finansielle bidrag fra fonden ikke overstige de samlede nettoomkostninger til nødhjælps- og genopretningstiltag, der afholdes af modtagerstaten. Modtagerstaten afgiver en erklæring herom i rapporten om gennemførelsen af fondens finansielle bidrag i henhold til artikel 8, stk. 3.
7. Den 1. oktober hvert år bør mindst en fjerdedel af fondens årlige beløb fortsat være til rådighed for at dække behov, der måtte opstå indtil årets udgang.«.
3)
Artikel 4 ændres således:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. Så hurtigt som muligt og senest tolv uger efter den første skade i forbindelse med en naturkatastrofe kan de ansvarlige nationale myndigheder i en støtteberettiget stat rette ansøgning til Kommissionen om finansielt bidrag fra fonden indeholdende som minimum alle tilgængelige oplysninger om:
a)
naturkatastrofens samlede direkte skadeomfang og dens indvirkning på den berørte befolkning og samfundsøkonomi og på det berørte miljø
b)
en vurdering af omkostningerne i forbindelse med de i artikel 3, stk. 2, omhandlede tiltag
c)
eventuelle andre EU-finansieringskilder
d)
eventuelle andre nationale eller internationale finansieringskilder, herunder offentlig eller privat forsikringsdækning, der kan medvirke til at dække udgifterne til udbedring af skaderne
e)
en kort beskrivelse af gennemførelsen af EU-lovgivningen om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici i relation til naturkatastrofens art.«
b)
Følgende stykker indsættes:
»1a. De ansvarlige nationale myndigheder kan i begrundede tilfælde efter fristen i stk. 1 fremlægge supplerende oplysninger for at fuldstændiggøre eller ajourføre deres ansøgning.
1b. Kommissionen udarbejder en vejledning til, hvordan man effektivt kan få adgang til og gennemføre fonden. Vejledningen skal være udarbejdet senest den 30. september 2014 og indeholde detaljerede oplysninger om procedurer for udarbejdelsen af ansøgningen, herunder krav om de oplysninger, der skal forelægges Kommissionen. Vejledningen offentliggøres på Kommissionens relevante generaldirektoraters websteder, og Kommissionen sikrer, at den formidles videre til støtteberettigede stater.
1c. I tilfælde af en naturkatastrofe, der udvikler sig gradvist, løber den i stk. 1 omhandlede frist fra den dato, hvor de offentlige myndigheder i den støtteberettigede stat træffer officielle foranstaltninger for første gang over for virkningerne af naturkatastrofen eller fra den dato, hvor de erklærer, at der foreligger en katastrofetilstand.«
c)
Stk. 2-5 affattes således:
»2. På grundlag af de i stk. 1 omhandlede oplysninger og eventuelle yderligere oplysninger fra den støtteberettigede stat vurderer Kommissionen, om betingelserne for at anvende fonden er opfyldt, og fastsætter hurtigst muligt og senest seks uger efter at have modtaget ansøgningen, at regne fra datoen for modtagelsen af den fuldstændige ansøgning og med fradrag af den nødvendige tid til oversættelse, størrelsen af et eventuelt finansielt bidrag fra fonden inden for grænserne af de disponible finansielle midler.
Hvis Kommissionen træffer afgørelse om et finansielt bidrag fra fonden på grundlag af en ansøgning, som modtages efter den 28. juni 2014, for en naturkatastrofe, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde, kan den afvise en yderligere ansøgning om et finansielt bidrag vedrørende en naturkatastrofe af samme art eller reducere det beløb, der stilles til rådighed, hvis medlemsstaten er genstand for en traktatbrudsprocedure, og Den Europæiske Unions Domstol har afsagt en endelig dom om, at den pågældende medlemsstat har undladt at gennemføre EU-lovgivningen om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici, der hænger direkte sammen med arten af den opståede naturkatastrofe.
Kommissionen behandler alle ansøgninger om et finansielt bidrag fra fonden på en fair måde.
3. Når Kommissionen har konkluderet, at betingelserne for et finansielt bidrag fra fonden er opfyldt, forelægger den straks Europa-Parlamentet og Rådet de nødvendige forslag til anvendelse af fonden og til godkendelse af de tilsvarende bevillinger. Disse forslag skal omfatte:
a)
alle de tilgængelige oplysninger, der er nævnt i stk. 1
b)
alle andre relevante oplysninger, som Kommissionen ligger inde med
c)
et bevis for, at betingelserne i artikel 2 er opfyldt, og
d)
en begrundelse for de beløb, der foreslås.
Afgørelsen om at anvende fonden træffes i fællesskab af Europa-Parlamentet og Rådet snarest muligt, efter at Kommissionen har forelagt forslaget.
Både Kommissionen på den ene side og Europa-Parlamentet og Rådet på den anden side bestræber sig på at minimere den tid, det tager at bringe fonden i anvendelse.
4. Når Europa-Parlamentet og Rådet har stillet bevillingerne til rådighed, vedtager Kommissionen en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, hvorved det finansielle bidrag frigøres fra fonden, og udbetaler det finansielle bidrag straks og på én gang til modtagerstaten. Hvis der er udbetalt et forskud i henhold til artikel 4a, udbetales kun restbeløbet.
5. Udgifternes støtteberettigelsesperiode regnes fra den dato, hvor den første skade som omhandlet i stk. 1 opstod. I tilfælde af en naturkatastrofe, der udvikler sig gradvist, regnes udgifternes støtteberettigelsesperiode fra den dato, hvor de offentlige myndigheder i den støtteberettigede stat træffer foranstaltninger for første gang eller fra den dato, hvor de erklærer, at der foreligger en katastrofetilstand som omhandlet i stk. 1c.«.
4)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 4a
1. Når en medlemsstat indsender en anmodning om et finansielt bidrag fra fonden til Kommissionen, kan den anmode om udbetaling af et forskud. Kommissionen foretager en foreløbig vurdering af, om ansøgningen opfylder betingelserne i artikel 4, stk. 1, og verificerer, at der er disponible budgetmidler. Hvis disse betingelser er opfyldt, og der er tilstrækkelige disponible ressourcer, kan Kommissionen vedtage en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt om tildeling af forskuddet og udbetale det omgående, før den i artikel 4, stk. 4, omhandlede afgørelse er truffet. Udbetalingen af et forskud foregriber ikke den endelige afgørelse om anvendelse af fonden.
2. Forskuddet må ikke overstige 10 % af det forventede finansielle bidrag og må under ingen omstændigheder overstige 30 000 000 EUR. Når det endelige finansielle bidrag er fastlagt, tager Kommissionen hensyn til forskuddet, inden restbeløbet af det finansielle bidrag udbetales. Kommissionen inddriver uretmæssigt udbetalte forskud.
3. Skyldig tilbagebetaling til Unionens almindelige budget foretages før den forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til artikel 78 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7). Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden måned efter indtægtsordrens udstedelse.
4. Når det er nødvendigt for at sikre rettidigt disponible budgetmidler, foreslår Kommissionen i forbindelse med vedtagelsen af forslaget til Unionens almindelige budget for et givent regnskabsår, at Europa-Parlamentet og Rådet anvender fonden for et beløb på højst 50 000 000 EUR til udbetaling af forskud, og at de tilsvarende bevillinger optages i Unionens almindelige budget.
Budgetordningerne skal overholde lofterne i artikel 10, stk. 1, i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (8).
(7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1)." 						
(8) Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884).«." 						
5)
Artikel 5 affattes således:
»Artikel 5
1. Bilaget til en gennemførelsesretsakt, der vedtages i henhold artikel 4, stk. 4, skal indeholde detaljerede bestemmelser om gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden.
Bestemmelserne fastlægger bl.a. arten af de foranstaltninger, der efter et forslag fra den støtteberettigede stat finansieres af fonden, og hvor de udføres.
2. Inden udbetaling af et finansielt bidrag fra fonden til en støtteberettiget stat, der ikke er en medlemsstat, indgår Kommissionen en delegeringsaftale med den pågældende stat om de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden som omhandlet i stk. 1 i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (9), samt kravene vedrørende forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici.
3. Ansvaret for udvælgelsen af enkelttiltag og anvendelse af fondens finansielle bidrag påhviler modtagerstaten i overensstemmelse med denne forordning, navnlig artikel 3, stk. 2 og 3, og den i artikel 4, stk. 4, omhandlede gennemførelsesretsakt og, hvor det er relevant, den delegeringsaftale, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2.
4. Det finansielle bidrag fra fonden til en medlemsstat gennemføres ved delt forvaltning i henhold til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. Fondens finansielle bidrag til en støtteberettiget stat, der ikke er en medlemsstat, gennemføres ved indirekte forvaltning i overensstemmelse med nævnte forordning.
5. Uden at dette tilsidesætter Kommissionens ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, har modtagerstaterne ansvaret for forvaltningen og finanskontrollen, for så vidt angår de foranstaltninger, der har fået støtte fra fonden. De skal træffe foranstaltninger med henblik på at:
a)
efterprøve, at der er etableret forvaltnings- og kontrolsystemer, og at de gennemføres, så det sikres, at Unionens midler anvendes effektivt og korrekt i overensstemmelse med principperne om sund finansforvaltning
b)
efterprøve, at de støttede foranstaltninger er blevet korrekt gennemført
c)
sikre, at udgifterne til støtte er korrekte og baseret på udgiftsbilag, der kan kontrolleres
d)
forebygge, afsløre og rette op på uregelmæssigheder og inddrive uretmæssigt udbetalte beløb, eventuelt inkl. morarenter. De underretter Kommissionen om sådanne uregelmæssigheder og holder Kommissionen orienteret om forløbet af administrative og retlige procedurer.
6. Modtagerstaterne udpeger de organer, der er ansvarlige for forvaltningen og kontrollen af de foranstaltninger, som modtager støtte fra fonden i henhold til artikel 59 og 60 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. I den forbindelse tages der hensyn til kriterier for interne forhold, kontrolaktiviteter, information og kommunikation samt overvågning. Medlemsstaterne kan udpege de organer, der allerede er udpeget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (10).
Disse udpegede organer giver Kommissionen de oplysninger, der er fastsat i artikel 59, stk. 5, eller artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, der dækker hele gennemførelsesperioden, når rapporten og den erklæring, der er nævnt i artikel 8, stk. 3, i denne forordning, fremlægges.
7. Modtagerstaten foretager de påkrævede finansielle korrektioner, hvis der konstateres en uregelmæssighed. Disse korrektioner består for modtagerstaten i at annullere hele det finansielle bidrag fra fonden eller en del af det. Modtagerstaten inddriver ethvert beløb, der er gået tabt som følge af en konstateret uregelmæssighed.
8. Uden at dette berører Revisionsrettens beføjelser eller de undersøgelser, som modtagerstaten foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, kan Kommissionen foretage kontrol på stedet af de tiltag, der støttes via fonden. Kommissionen underretter modtagerstaten herom, så den kan modtage den nødvendige bistand. Embedsmænd eller andre ansatte fra den pågældende medlemsstat kan deltage i disse kontrolforanstaltninger.
9. Modtagerstaten sørger for, at alle udgiftsbilag forbliver tilgængelige for Kommissionen og Revisionsretten i en periode på tre år, efter at støtten fra fonden er afsluttet.
(9) Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1)." 						
(10) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 320).«." 						
6)
Artikel 6 affattes således:
»Artikel 6
1. Modtagerstaten er ansvarlig for samordningen af på den ene side finansielle bidrag fra fonden til de i artikel 3 omhandlede tiltag og på den anden side støtte fra de europæiske struktur- og investeringsfonde, Den Europæiske Investeringsbank og andre EU-finansieringsinstrumenter.
2. Modtagerstaten sørger for, at de udgifter, der er refunderet i overensstemmelse med denne forordning, ikke refunderes gennem andre EU-finansieringsinstrumenter, især via instrumenter inden for samhørighed, landbrugs- og fiskeripolitik.
3. Skader, der udbedres i henhold til EU-instrumenter eller internationale instrumenter i relation til kompensation for særlige skader, kan ikke samtidig være berettiget til støtte fra fonden.«.
7)
Artikel 7 affattes således:
»Artikel 7
De tiltag, der finansieres af fonden, skal være forenelige med traktatens bestemmelser og de retsakter, der er udstedt i henhold til denne, og med Unionens politikker og foranstaltninger, især inden for finansiel forvaltning, offentlige udbud, miljøbeskyttelse, forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici, tilpasning til klimaændringer, herunder, når det er hensigtsmæssigt, økosystembaserede tilgange samt med førtiltrædelsesbistandsinstrumenterne. Når det er relevant, skal tiltag, der finansieres af fonden, bidrage til Unionens mål på disse områder.«.
8)
Artikel 8 og 9 affattes således:
»Artikel 8
1. Det finansielle bidrag fra fonden anvendes inden for en frist på atten måneder fra datoen for Kommissionens udbetaling af det fulde støttebeløb. Er en del af det finansielle bidrag ikke anvendt inden for denne frist, eller konstateres det, at en del af det finansielle bidrag er blevet anvendt til ikkestøtteberettigede tiltag, skal Kommissionen kræve denne del tilbagebetalt af modtagerstaten.
2. Modtagerstaterne undersøger alle muligheder for erstatning fra tredjepart.
3. Senest seks måneder efter udløbet af den frist på atten måneder, der er omhandlet i stk. 1, forelægger modtagerstaten en rapport om gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden vedlagt en begrundelse for udgifterne, hvori eventuelle andre finansieringskilder i forbindelse med de omhandlede tiltag anføres, herunder forsikringsgodtgørelse og erstatning fra tredjepart.
Rapporten om gennemførelsen skal indeholde
a)
en nærmere omtale af de forebyggende foranstaltninger, som modtagerstaten har truffet eller foreslået for at begrænse fremtidige skader og så vidt muligt undgå en gentagelse af lignende naturkatastrofer, herunder anvendelse af Unionens strukturfonde og investeringsfonde til dette formål
b)
status for gennemførelsen af relevant EU-lovgivning om forebyggelse og forvaltning af naturkatastroferisici
c)
de erfaringer, der er gjort efter naturkatastrofen, og de foranstaltninger, der er truffet eller foreslået for at sikre miljøbeskyttelse og modstandsdygtighed i relation til klimaændringer og naturkatastrofer, og
d)
alle andre nyttige oplysninger om tiltag til forebyggelse og afbødning, der er truffet i relation til naturkatastrofens art.
Gennemførelsesrapporten ledsages af en udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan udarbejdet i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder, der fastslår, at begrundelsen for udgifterne, giver et retvisende billede, og at det finansielle bidrag fra fonden er lovligt og formelt rigtigt og i overensstemmelse med artikel 59, stk. 5, og artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Ved afslutning af proceduren omhandlet i første afsnit, afslutter Kommissionen fondens støtte.
4. Hvis udgiften til udbedring af skaderne senere dækkes af en tredjepart, vil Kommissionen kræve, at modtagerstaten tilbagebetaler et beløb, der svarer til fondens finansielle bidrag.
Artikel 9
I ansøgninger om et finansielt bidrag fra fonden og de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i artikel 4, stk. 4, samt i delegationsaftalen, i rapporter og eventuelle andre relaterede dokumenter anføres alle beløb i euro.
Udgifterne i nationale valutaer omregnes til euro efter de vekselkurser, der offentliggøres i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende den dag, hvor Kommissionen har vedtaget den tilknyttede gennemførelsesretsakt. Hvis der ikke offentliggøres en vekselkurs i Den Europæiske Unions Tidende den dag, hvor Kommissionen har vedtaget den tilknyttede gennemførelsesretsakt, sker omregningen til den gennemsnitlige månedlige regnskabskurs for euroen, som Kommissionen har fastsat i denne periode. Denne vekselkurs anvendes under gennemførelsen af det finansielle bidrag fra fonden og som udgangspunkt for den endelige rapport om gennemførelsen og erklæringen om gennemførelsen og de elementer af det finansielle bidrag, der kræves i henhold til artikel 59, stk. 5, eller artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.«.
9)
Artikel 10, stk. 2, affattes således:
»2. Hvis nye elementer viser, at de forvoldte skader er væsentligt mindre omfattende end vurderet, tilbagebetaler modtagerstaten det beløb, der svarer til fondens finansielle bidrag, til Kommissionen.«.
10)
Artikel 11 affattes således:
»Artikel 11
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet, når der gennemføres aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning; beskyttelsen skal sikres ved foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige forhold, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved tilbagesøgning af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle støttemodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til denne forordning.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan efter bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (11) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, for at fastslå, om der foreligger svig, korruption eller andre ulovlige forhold, der skader Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en kontrakt om EU-støtte.
4. Uden at det berører stk. 1, 2 og 3 skal delegationsaftaler med tredjelande, kontrakter, afgørelser om finansielle bidrag fra fonden som følge af gennemførelsen af denne forordning udtrykkeligt give Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at gennemføre sådanne revisioner og undersøgelser i overensstemmelse med deres respektive beføjelser.
(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9,2013, s. 1)." 						
(12) Rådets Forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).«." 						
11)
Artikel 13 og 14 udgår.
Artikel 2
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 661/2014/EU RENDELETE
(2014. május 15.)
az Európai Unió Szolidaritási Alapjának létrehozásáról szóló 2012/2002/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 175. cikke harmadik bekezdésére és 212. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A 2012/2002/EK tanácsi rendelet (4) létrehozta az Európai Unió Szolidaritási Alapját (a továbbiakban: az alap).
(2)
Az Unió számára fontos, hogy egy olyan erős és rugalmas eszköz álljon a rendelkezésére, amelyen keresztül szolidaritást vállalhat, egyértelmű politikai üzenetet küldhet és tényleges segítséget nyújthat azoknak a polgároknak, akiket jelentős természeti katasztrófák érnek, amelyek komoly következményekkel járnak a gazdasági és a társadalmi fejlődésre.
(3)
A jelentős természeti katasztrófák negatív hatásai nem vethetik vissza az Uniót azon kifejezett szándékának megvalósításában, hogy a tagjelölt országoknak egyértelműen európai perspektívába helyezett segítséget nyújtson a stabilitás, valamint a fenntartható gazdasági és a politikai fejlődés felé vezető úton. Az Uniónak ezért továbbra is szolidaritást kell tanúsítania azon harmadik országok iránt, amelyek vele csatlakozási tárgyalásokat folytatnak, és amelyekkel a kormányközi csatlakozási konferencia már elkezdődött. Ebből következően e rendelet hatályának a szóban forgó országokra való kiterjesztése maga után vonja az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 212. cikkének kiegészítő jogalapként való alkalmazását.
(4)
A Bizottság számára lehetővé kell tenni, hogy gyors döntést hozhasson a pénzügyi források elkülönítéséről, illetve azok minél gyorsabb igénybevételéről. Az adminisztratív eljárásokat ennek megfelelően módosítani kell, és azokat a szükséges minimumra kell korlátozni. Ennek érdekében az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság 2013. december 2-án megkötötte a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló intézményközi megállapodást (5).
(5)
A 2012/2002/EK rendelet szerinti eljárásokat és terminológiát összhangba kell hozni a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) rendelkezéseivel.
(6)
Egyértelművé kell tenni a természeti katasztrófa fogalommeghatározását, amely meghatározza a 2012/2002/EK rendelet hatályát.
(7)
A természeti katasztrófák közvetlen következményeiként, láncreakcióként bekövetkező más típusú katasztrófák által okozott károkat a 2012/2002/EK rendelet alkalmazásában az adott természeti katasztrófa által okozott közvetlen károk részének kell tekinteni.
(8)
A kialakult gyakorlat kodifikálása és a kérelmek tekintetében az egyenlő bánásmód biztosítása érdekében az alapból csak közvetlen károk esetében nyújtható pénzügyi hozzájárulás.
(9)
A 2012/2002/EK rendelet alkalmazásában jelentős természeti katasztrófának az olyan közvetlen kárt okozó katasztrófát kell tekinteni, amelynek értéke meghalad egy pénzügyileg kifejezett küszöbértéket. E kárt a referenciaév áraiban vagy az érintett állam bruttó nemzeti jövedelemének (GNI) százalékos arányaként kell megadni.
(10)
Annak érdekében, hogy jobban figyelembe lehessen venni azon természeti katasztrófák sajátos természetét, amelyek - jóllehet az érintett régiók gazdasági és társadalmi fejlődésére nézve komoly következményekkel járnak - nem érik el az alapból történő pénzügyi hozzájáruláshoz szükséges legkisebb mértéket a regionális természeti katasztrófákra vonatkozó kritériumokat a regionális bruttó hazai termék (GDP) figyelembevételével kiszámított kár alapján kell meghatározni. Ezzel összefüggésben a Guadeloupe, Francia Guyana, Martinique, Réunion, Mayotte, Saint-Martin, az Azori-szigetek, Madeira és a Kanári-szigetek mint az EUMSZ 349. cikke szerinti legkülső régiók sajátos jellemzői alkotta, sajátos strukturális társadalmi és gazdasági helyzet indokolja, hogy e régiók esetében eltérésként a GDP 1 %-ának megfelelő egyedi küszöbérték megállapítására kerüljön sor. Ezeket a kritériumokat világos és egyszerű módon kell meghatározni az olyan kérelmek számának csökkentése érdekében, amelyek nem felelnek meg a 2012/2002/EK rendeletben meghatározott követelményeknek.
(11)
A kérelmek méltányos elbírálásának lehetővé tétele érdekében a közvetlen károk meghatározására az Eurostat által rendelkezésre bocsátott egységes formátumú adatok alkalmazandók.
(12)
Az alapnak hozzá kell járulnia az infrastruktúra működésének helyreállításához, a katasztrófa által sújtott területek megtisztításához, a mentési szolgálatok költségeihez, valamint az érintett lakosság ideiglenes szállásának költségeihez a teljes végrehajtási időszakban. Meg kell határozni, hogy mi értendő az infrastruktúra működésének helyreállítása alatt, és tisztázni kell, hogy az alap milyen mértékben tud hozzájárulni a kapcsolódó költségekhez. Meg kell határozni azt az időtartamot is, amely során a természeti katasztrófa miatt otthontalanná váló lakosok számára biztosított szállás átmenetinek tekinthető.
(13)
A 2012/2002/EK rendelet rendelkezéseit a hozzáadottérték-adó vonatkozásában összhangba kell hozni az általános uniós finanszírozási politikával.
(14)
Meg kell határozni azt is, hogy a támogatható intézkedések milyen mértékben foglalhatnak magukban a technikai segítségnyújtáshoz kapcsolódó kiadásokat.
(15)
Annak elkerülése érdekében, hogy a kedvezményezett államok nettó nyereséget termeljenek az alapból nyújtott hozzájárulásból, meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek mellett az alapból finanszírozott intézkedések bevételt termelhetnek.
(16)
A természeti katasztrófák bizonyos fajtái, így például a szárazság esetében hosszabb időszak telik el, míg a katasztrófa hatásai érezhetővé válnak. Rendelkezéseket kell hozni annak érdekében, hogy az alapot az ilyen esetekben is fel lehessen használni.
(17)
Fontos biztosítani, hogy a támogatható államok megtegyék az előírt erőfeszítéseket a természeti katasztrófák bekövetkezésének megelőzésére és a természeti katasztrófák hatásainak enyhítésére, ideértve a katasztrófák kockázatának megelőzésére és kezelésére vonatkozó uniós jogszabályok teljes körű végrehajtását, valamint a vonatkozó beruházások megvalósítására rendelkezésre álló uniós finanszírozás igénybevételét. Ezért rendelkezéseket kell hozni arra vonatkozóan, hogy ha egy tagállam, miután egy korábbi természeti katasztrófa esetében az alapból pénzügyi támogatásban részesült, nem tett eleget a katasztrófák kockázatának megelőzésére és kezelésére vonatkozó uniós jogszabályoknak, és ezt az Európai Unió Bírósága jogerős ítéletében megállapította, akkor ez egy ugyanolyan jellegű természeti katasztrófa kapcsán benyújtott későbbi támogatási kérelem esetén az adott tagállam kérelmének elutasítását, vagy a pénzügyi hozzájárulás összegének csökkentését eredményezheti.
(18)
A tagállamok egy természeti katasztrófára való reagálás céljából a szokásos eljárás keretében lehetségesnél gyorsabban is kérhetnek pénzügyi támogatást. E célból helyénvaló annak lehetővé tétele, hogy az érintett tagállam kérésére előleget fizessenek ki röviddel azután, hogy az alapból történő pénzügyi hozzájárulás iránti kérelmet benyújtották a Bizottsághoz. Az előleg nem léphet túl egy bizonyos összeget, és a pénzügyi hozzájárulás végső összegének kifizetésekor azt figyelembe kell venni. Rendelkezni kell arról is, hogy a jogosulatlanul kifizetett előlegeket a tagállamnak előre meghatározott, rövid határidőn belül vissza kelljen fizetnie. Az előleg kifizetése nem befolyásolhatja az alap igénybevételéről szóló végleges döntés kimenetelét.
(19)
A pénzügyi hozzájárulás kifizetéséhez vezető adminisztratív eljárásoknak a lehető legegyszerűbbnek és időben a lehető leghatékonyabbnak kell lenniük. Ezért a tagállamok számára az alapból való pénzügyi hozzájárulás végrehajtására vonatkozó részletes rendelkezéseket az e pénzügyi hozzájárulás odaítéléséről szóló végrehajtási jogi aktusokban kell megállapítani. Azon kedvezményezett államok tekintetében azonban, amelyek még nem tagállamok, jogi okokból külön végrehajtási megállapodást kell fenntartani.
(20)
A Bizottságnak iránymutatást kell kiadnia a tagállamok számára az alaphoz való hatékony hozzáférést és az alap használatát, valamint az alapból származó támogatás kérelmezésének legegyszerűbb módját illetően.
(21)
A 966/2012/EU, Euratom rendelet változtatásokat vezetett be a megosztott és közvetett irányítás tekintetében, ideértve az egyedi jelentéstételi követelményeket is, amelyeket figyelembe kell venni. A jelentéstételi kötelezettségeknek tükrözniük kell az alap intézkedéseinek rövid végrehajtási időszakát. Az uniós alapok kezeléséért és ellenőrzéséért felelős szervek kijelölési eljárásának tükröznie kell az eszköz jellegét és nem késleltetheti az alapból történő pénzügyi hozzájárulás kifizetését. Szükséges tehát eltérni a 966/2012/EU, Euratom rendelettől.
(22)
Rendelkezéseket kell hozni annak elkerülésére, hogy az alap által finanszírozott intézkedések más uniós pénzügyi eszközök vagy konkrét kár megtérítéséhez kapcsolódó nemzetközi jogi eszközök útján kettős finanszírozásban részesüljenek.
(23)
A lehető legegyszerűbbé kell tenni az országok számára az alapból nyújtott pénzügyi hozzájárulásból fedezett kiadásaik bejelentését. Ezért az euroövezeten kívüli országok számára nyújtott pénzügyi hozzájárulások végrehajtása során egységes átváltási árfolyamot kell alkalmazni.
(24)
A 2012/2002/EK rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni Bizottságra a támogatható államok részére az alapból nyújtandó konkrét pénzügyi hozzájárulásról vagy bármely előleg fizetéséről szóló határozatokra vonatkozóan.
(25)
A 2012/2002/EK rendeletben meghatározott, az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére vonatkozó rendelkezéseket konkrétabban kell megfogalmazni annak érdekében, hogy egyértelműen meg lehessen határozni a szabálytalanságok megelőzésére, felderítésére és kivizsgálására, valamint az elveszett, jogosulatlanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált pénzeszközök visszafizettetésére irányuló intézkedéseket.
(26)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen a természeti katasztrófa által sújtott államokkal uniószerte vállalt szolidaritás biztosítását - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani ad hoc módon, az Unió szintjén azonban e célok - a pénzügyi támogatás módszeres, rendszeres és méltányos módon, a tagállamok kapacitásukhoz mért bevonásával történő odaítélése révén - jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(27)
A 2012/2002/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Módosítások
A 2012/2002/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„2. cikk
(1) Egy tagállam vagy az Unióval csatlakozási tárgyalásokat folytató valamely ország (a továbbiakban: támogatható állam) kérelmére az alapból akkor nyújtható támogatás, ha az adott támogatható állam egy vagy több régiójában az életkörülményekre, a természetes környezetre vagy a gazdaságra nézve komoly következményekkel járó jelentős vagy regionális természeti katasztrófa következik be ugyanezen támogatható állam vagy valamely szomszédos támogatható állam területén. A természeti katasztrófák közvetlen következményeiként jelentkező közvetlen károkat az adott természeti katasztrófa által okozott károk részének kell tekinteni.
(2) E rendelet alkalmazásában „jelentős természeti katasztrófa” bármely olyan természeti katasztrófa, amely egy támogatható államban olyan közvetlen kárt eredményez, amelynek becsült értéke 2011. évi árakon számolva meghaladja a 3 000 000 000 EUR-t, vagy több mint az adott állam GNI-jének 0,6 %-a.
(3) E rendelet alkalmazásában „regionális természeti katasztrófa” bármely olyan természeti katasztrófa, amely egy támogatható állam NUTS 2 szintű régiójában olyan közvetlen kárt eredményez, amelynek értéke meghaladja az adott régió bruttó hazai termékének (GDP) 1,5 %-át.
Az első albekezdéstől eltérve, abban az esetben, ha az érintett régió, amelyben a természeti katasztrófa bekövetkezett, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 349. cikke értelmében vett legkülső régió, „regionális természeti katasztrófa” bármely olyan természeti katasztrófa, amely olyan közvetlen kárt eredményez, amelynek értéke meghaladja az említett régió GDP-jének 1 %-át.
Ha a természeti katasztrófa több NUTS 2 szintű régiót érint, a küszöbértéket az adott régiók átlagos GDP-jére kell alkalmazni, és azt a teljes kárnak az egyes régiók szerinti arányában súlyozni kell.
(4) Az alapból támogatás nyújtható egy támogatható államban bekövetkezett olyan természeti katasztrófa esetében is, amely egy szomszédos támogatható államban is bekövetkezett jelentős természeti katasztrófa.
(5) E cikk alkalmazásában az Eurostat által rendelkezésre bocsátott egységes statisztikai adatok alkalmazandók.”
2.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1), a (2) és a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A támogatást az alapból történő pénzügyi hozzájárulás formájában kell nyújtani. Minden egyes természeti katasztrófa esetén egyszeri pénzügyi hozzájárulás juttatható a támogatható állam javára.
(2) Az alap célja, hogy kiegészítse az érintett államok által tett erőfeszítéseket, és fedezze közkiadásaik egy részét annak érdekében, hogy segítse a támogatható államot a természeti katasztrófa típusától függő, alábbi elengedhetetlen veszélyhelyzeti- és helyreállítási intézkedések megtételében:
a)
az infrastruktúra, valamint az energia, ivóvíz és szennyvíz, távközlés, közlekedés, egészségügy és oktatás területén működő létesítmények működésének helyreállítása;
b)
ideiglenes szállás biztosítása és a mentési szolgálatok támogatása az érintett lakosság szükségleteinek kielégítése érdekében;
c)
a megelőző infrastruktúra biztosítása, valamint intézkedések a kulturális örökség megóvása érdekében;
d)
a katasztrófa által sújtott területek megtisztítása, beleértve a természeti övezeteket is, adott esetben az ökoszisztéma-alapú megközelítéseknek megfelelően, valamint az érintett természeti övezetek haladéktalan helyreállítása a talajerózió azonnali következményeinek elkerülése érdekében.
Az a) pont alkalmazásában a „működésének helyreállítása” az infrastruktúra, illetve a létesítmények természeti katasztrófa bekövetkezése előtti állapotának a visszaállítását jelenti. Amennyiben jogilag nem lehetséges vagy gazdaságilag nem indokolt a természeti katasztrófa bekövetkezése előtti állapot visszaállítása, vagy amennyiben a kedvezményezett állam az érintett infrastruktúra vagy létesítmény áthelyezése vagy működőképességének javítása mellett dönt, hogy az így a jövőben jobban ellen tudjon állni a természeti katasztrófáknak, a helyreállítási költségek az alapból legfeljebb a katasztrófa bekövetkezése előtti állapot visszaállítása becsült költségének megfelelő értékig támogathatók.
A második albekezdésben említett értéket meghaladó költségeket a kedvezményezett állam saját forrásaiból - vagy amennyiben lehetséges - más uniós forrásokból finanszírozza.
A b) pont alkalmazásában az „ideiglenes szállás” olyan szállás, amelyet az érintett lakosság addig vesz igénybe, amíg vissza nem tud térni otthonába annak felújítását vagy újjáépítését követően.
(3) Az alapból történő kifizetésekből csak a nem biztosítható károk enyhítésére szolgáló intézkedések finanszírozhatók, és a kifizetést vissza kell téríteni, ha a kár helyreállításának költségét később egy harmadik fél a 8. cikk (4) bekezdésének megfelelően megtéríti.”;
b)
a szöveg a következő bekezdéssel egészül ki:
„(4) A hozzáadottérték-adó (héa) nem minősül az intézkedés támogatható kiadásának, a nemzeti héa-jogszabályok alapján vissza nem igényelhető héa kivételével.
(5) Az alapból nem nyújtható pénzügyi támogatás az irányítást, a nyomon követést, a tájékoztatást és kommunikációt, a panaszkezelést, valamint az ellenőrzést és auditot szolgáló technikai segítségnyújtásra.
A (2) bekezdésben említett intézkedések előkészítéséhez és végrehajtásához kapcsolódó költségek, ideértve az alapvető technikai szakértelemhez kapcsolódó költségeket is, a projektköltségek részeként támogathatók.
(6) Amennyiben az alapból származó pénzügyi hozzájárulással támogatott, a (2) bekezdésben említett intézkedések bevételt termelnek, az alapból származó teljes pénzügyi hozzájárulás nem haladhatja meg a veszélyhelyzeti és helyreállítási intézkedéseknek a kedvezményezett állam által viselt nettó költségét. A kedvezményezett állam az alapból nyújtott pénzügyi hozzájárulás végrehajtásáról a 8. cikk (3) bekezdése szerint elkészített jelentésben erre vonatkozó kimutatást nyújt be.
(7) Az alap éves összege legalább egynegyedének minden év október 1-jén rendelkezésre kell állnia az év végéig felmerülő igények fedezése érdekében.”
3.
A 4. cikk a következőképpen módosul:
a)
az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A támogatható államok felelős nemzeti hatóságai a természeti katasztrófa által okozott első kár bekövetkezését követően a lehető leggyorsabban, de legfeljebb tizenkét héten belül az alapból történő pénzügyi hozzájárulás iránt kérelmet nyújthatnak be a Bizottsághoz, amelyben megadnak minden rendelkezésre álló információt legalább az alábbiakra vonatkozóan:
a)
a természeti katasztrófa által okozott teljes közvetlen kár, valamint annak hatása az érintett lakosságra, gazdaságra és környezetre;
b)
a 3. cikk (2) bekezdésében említett intézkedések becsült költsége;
c)
az uniós finanszírozás bármely egyéb forrása;
d)
nemzeti vagy nemzetközi finanszírozás bármely egyéb forrása, beleértve az állami vagy magán biztosítási fedezetet, amely hozzájárulhat a kár helyreállításának költségeihez;
e)
a természeti katasztrófa jellegéhez kapcsolódó, a katasztrófák kockázatának megelőzésére és kezelésére vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtásának rövid leírása.”;
b)
a szöveg a következő bekezdésekkel egészül ki:
„(1a) Indokolt esetben a felelős nemzeti hatóságok az (1) bekezdésben említett határidő lejárta után is benyújthatnak olyan további információkat, amelyek a kérelmük kiegészítését vagy naprakésszé tételét szolgálják.
(1b) A Bizottság iránymutatást készít az alaphoz való hatékony hozzáférésről és az alap hatékony végrehajtásáról. Az iránymutatást 2014. szeptember 30-ig kell elkészíteni, és annak részletes információkat kell tartalmaznia a kérelmek összeállítására vonatkozó eljárásról, ideértve a Bizottság részére benyújtandó információkkal kapcsolatos követelményeket is. Az iránymutatást a Bizottság érintett főigazgatóságainak weboldalán közzé kell tenni, és a Bizottság biztosítja annak a támogatható államok körében történő, szélesebb körű terjesztését.
(1c) Fokozatosan kialakuló természeti katasztrófák esetén az (1) bekezdésben említett határidőt attól az időponttól kell számítani, amikor a támogatható állam hatóságai megtették az első hivatalos intézkedést a természeti katasztrófa hatásainak elhárítására vagy attól az időponttól, amikor e hatóságok veszélyhelyzetet nyilvánítottak ki.”;
c)
a (2)-(5) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az (1) bekezdésben említett információk, illetve a támogatható állam által nyújtott bármely pontosítás alapján a Bizottság elbírálja, hogy teljesülnek-e az alap igénybevételének feltételei, és a rendelkezésre álló pénzügyi források keretei között, a lehető leggyorsabban, de legkésőbb hat héttel a kérelem kézhezvételét követően - a hathetes időtartamot a fordításhoz szükséges idő figyelembevétele nélkül, a kérelem kézhezvételének napjától számítva - meghatározza a lehetséges pénzügyi hozzájárulás mértékét.
Amennyiben a Bizottság az e rendelet hatálya alá tartozó valamely természeti katasztrófa esetén az alapból való pénzügyi hozzájárulásról határoz egy 2014. június 28. után beérkezett kérelem alapján, elutasíthatja az ugyanilyen jellegű természeti katasztrófához kapcsolódó pénzügyi hozzájárulás iránti további kérelmeket, illetve csökkentheti a rendelkezésre bocsátandó összeget, amennyiben a tagállam kötelezettségszegési eljárás alatt áll, és az Európai Unió Bírósága jogerős ítéletben megállapította, hogy az érintett tagállam elmulasztotta az elszenvedett természeti katasztrófa jellegéhez közvetlenül kapcsolódó, a katasztrófák kockázatának megelőzésére és kezelésére vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtását.
A Bizottság az alapból történő pénzügyi hozzájárulás iránti valamennyi kérelmet méltányos módon kezeli.
(3) Miután a Bizottság megállapította, hogy az alapból történő pénzügyi támogatás feltételei teljesülnek, a Bizottság haladéktalanul benyújtja az Európai Parlament és a Tanács részére az alap igénybevételéhez és a megfelelő előirányzatok engedélyezéséhez szükséges javaslatokat. Ezeknek a javaslatoknak tartalmazniuk kell:
a)
az (1) bekezdésben említett valamennyi rendelkezésre álló információt;
b)
a Bizottság birtokában lévő minden egyéb releváns információt;
c)
annak igazolását, hogy a 2. cikkben szereplő feltételek teljesülnek; és
d)
a javasolt összegek indokolását.
Az alap igénybevételére vonatkozó döntést az Európai Parlament és a Tanács együttesen hozza meg, a lehető legrövidebb időn belül azt követően, hogy a Bizottság benyújtotta a javaslatot.
Mind a Bizottság, mind az Európai Parlament és a Tanács arra törekszik, hogy a lehető legrövidebbre csökkentse az alap igénybevételéhez szükséges időt.
(4) Azt követően, hogy az Európai Parlament és a Tanács rendelkezésre bocsátotta az előirányzatokat, a Bizottság végrehajtási jogi aktus útján határozatot fogad el az alapból történő pénzügyi hozzájárulás odaítéléséről, és a kedvezményezett állam számára egy összegben azonnal kifizeti e pénzügyi hozzájárulást. Amennyiben a 4a. cikk szerint előleg kifizetésére került sor, csupán az egyenleget kell kifizetni.
(5) A kiadások az (1) bekezdésben említett első kár bekövetkezésének időpontjától támogathatók. A fokozatosan kialakuló természeti katasztrófák esetében a kiadások az (1c) bekezdésben említetteknek megfelelően attól az időponttól támogathatók, amikor a támogatható állam hatóságai megtették az első hivatalos intézkedést, vagy attól az időponttól, amikor e hatóságok veszélyhelyzetet nyilvánítottak ki.”
4.
A szöveg a következő cikkel egészül ki:
„4a. cikk
(1) Egy tagállam előleg kifizetését kérheti, amikor az alapból történő pénzügyi támogatás iránti kérelmét benyújtja a Bizottsághoz. A Bizottság előzetes értékelést készít arról, hogy a kérelem esetében teljesülnek-e a 4. cikk (1) bekezdésében megállapított feltételek, és ellenőrzi, hogy rendelkezésre állnak-e a költségvetési források. Amennyiben e feltételek teljesülnek és elegendő forrás áll rendelkezésre, a Bizottság végrehajtási jogi aktus útján határozatot fogadhat el az előleg odaítéléséről, és azt késedelem nélkül kifizetheti a 4. cikk (4) bekezdésében említett határozat meghozatala előtt. Az előleg kifizetése nem befolyásolhatja az alap igénybevételéről szóló végleges döntést.
(2) Az előleg összege nem haladhatja meg a pénzügyi hozzájárulás várt összegének 10 %-át, és egyetlen esetben sem haladhatja meg a 30 000 000 EUR-t. A pénzügyi hozzájárulás végleges összegének megállapítását követően a Bizottság figyelembe veszi az előleg összegét a pénzügyi hozzájárulás egyenlegének kifizetését megelőzően. A Bizottság visszafizetteti a jogosulatlanul kifizetett előlegeket.
(3) Az Európai Unió általános költségvetésébe teljesítendő visszafizetést a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) 78. cikkének megfelelően kiállított beszedési megbízáson feltüntetett esedékességi időpontig kell teljesíteni. Az esedékesség napja a megbízás kiadását követő második hónap utolsó napja.
(4) Minden olyan esetben, amikor az a költségvetési források időben történő rendelkezésre állásának biztosításához szükséges, a Bizottság - az egyes pénzügyi évekre vonatkozó általános költségvetési tervezetének elfogadásakor - javaslatot tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak arra, hogy legfeljebb 50 000 000 EUR összegben igénybe vegyék az alapot előlegkifizetések céljára, továbbá javaslatot tesz a megfelelő előirányzatoknak az Unió általános költségvetésébe való felvételére.
A költségvetéssel kapcsolatos intézkedések tekintetében be kell tartani az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet (8) 10. cikkének (1) bekezdésében említett felső határokat.
(7) Az Európai Parlament és a Tanács 966/2012/EU, Euratom rendelete (2012. október 25.) az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 298., 2012.10.26., 1. o.)." 						
(8) A Tanács 1311/2013/EU, Euratom rendelete (2013. december 2.) a 2014-2020-as időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keretről (HL L 347., 2013.12.20., 884. o.).”" 						
5.
Az 5. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„5. cikk
(1) A 4. cikk (4) bekezdése alapján elfogadott végrehajtási jogi aktus mellékletének tartalmaznia kell az alapból történő pénzügyi hozzájárulás végrehajtására vonatkozó részletes rendelkezéseket.
E rendelkezésekben rögzíteni kell különösen a támogatható állam javaslata alapján az alap által finanszírozandó intézkedések típusát és helyét.
(2) Azon támogatható államok esetében, amelyek nem uniós tagállamok, az alapból történő pénzügyi hozzájárulás kifizetése előtt a Bizottság az érintett állammal hatáskör-átruházási megállapodást köt, amely megállapítja az alapból történő pénzügyi hozzájárulás végrehajtására vonatkozó, az (1) bekezdésben említett részletes rendelkezéseket a 966/2012/EU, Euratom rendelettel és az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (9), valamint a természeti katasztrófák kockázatának megelőzésére és kezelésére vonatkozó kötelezettségekkel összhangban.
(3) A kedvezményezett állam felelősségi körébe tartozik az egyes intézkedések kiválasztása és az alapból történő pénzügyi hozzájárulás végrehajtása e rendelettel, különösen a 3. cikk (2) és (3) bekezdésével, a 4. cikk (4) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktussal, és adott esetben az e cikk (2) bekezdésében említett hatáskör-átruházási megállapodással összhangban.
(4) Az alapból egy tagállam számára nyújtott pénzügyi hozzájárulást a megosztott irányítás keretében kell végrehajtani, összhangban a 966/2012/EU, Euratom rendelettel. Az alapból egy támogatható állam - amely nem tagállam - számára nyújtott pénzügyi hozzájárulást a közvetett irányítás keretében kell végrehajtani, összhangban az említett rendelettel.
(5) A Bizottság uniós általános költségvetés végrehajtására vonatkozó felelősségi körének sérelme nélkül, az alapból támogatott intézkedések irányításáért és pénzügyi ellenőrzéséért a kedvezményezett államok felelősek. Az általuk meghozandó intézkedéseknek az alábbiakat kell magukban foglalniuk:
a)
az irányítási és kontrollrendszerek létrehozásának és olyan módon történő alkalmazásának ellenőrzése, hogy az uniós pénzeszközök hatékony és szabályszerű felhasználása biztosított legyen a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elveinek megfelelően;
b)
a finanszírozott intézkedések megfelelő végrehajtásának ellenőrzése;
c)
annak biztosítása, hogy a támogatott kiadások ellenőrizhető igazoló dokumentumokra alapuljanak, helyesek és szabályosak legyenek;
d)
a szabálytalanságok megelőzése, feltárása és kiigazítása, valamint a jogosulatlanul kifizetett összegek - adott esetben a késedelmi kamatokkal együtt történő - visszafizettetése. A tagállamok értesítik a Bizottságot az ilyen szabálytalanságokról, és folyamatos tájékoztatást nyújtanak számára a közigazgatási és bírósági eljárások előrehaladásáról.
(6) A kedvezményezett államok kijelölik az alap által támogatott intézkedések irányításáért és ellenőrzéséért felelős szerveket a 966/2012/EU, Euratom rendelet 59. és 60. cikkével összhangban. Ennek során figyelembe veszik a belső környezettel, az ellenőrzési tevékenységekkel, a tájékoztatással és kommunikációval, valamint a nyomon követéssel kapcsolatos kritériumokat. A tagállamok kijelölhetik azokat a szerveket, amelyeket az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) alapján már kijelöltek.
Az e rendelet 8. cikkének (3) bekezdésében említett jelentés és nyilatkozat benyújtásakor az említett kijelölt szervek benyújtják a Bizottságnak a 966/2012/EU, Euratom rendelet 59. cikkének (5) bekezdésében vagy 60. cikke (5) bekezdésében meghatározott információkat, amelyek kiterjednek a teljes végrehajtási időtartamra.
(7) Szabálytalanság megállapítása esetén a kedvezményezett állam elvégzi az előírt pénzügyi korrekciókat. A kedvezményezett állam által végzett korrekciók az alapból kapott pénzügyi hozzájárulásának részleges vagy teljes visszavonásából állnak. A kedvezményezett állam a feltárt szabálytalanságok miatt elveszített összeget visszatéríti.
(8) A Számvevőszék hatáskörének, illetve a tagállamok által a nemzeti törvényeikkel, rendeleteikkel és közigazgatási rendelkezéseikkel összhangban végzett vizsgálatoknak a sérelme nélkül, a Bizottság helyszíni ellenőrzést végezhet az alap által finanszírozott intézkedésekkel kapcsolatban. A Bizottság értesíti az érintett kedvezményezett államot, hogy minden szükséges segítség a rendelkezésére álljon. Az érintett tagállam köztisztviselői, illetve alkalmazottai az ilyen ellenőrzésben részt vehetnek.
(9) A kedvezményezett állam biztosítja, hogy a felmerült kiadásokkal kapcsolatos igazoló dokumentumokat az alapból kapott hozzájárulás folyósításának megszűnését követő három évig a Bizottság és a Számvevőszék számára hozzáférhetővé teszi.
(9) A Bizottság 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendelete (2012. október 29.) az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról szóló 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályairól (HL L 362., 2012.12.31., 1. o.)." 						
(10) Az Európai Parlament és a Tanács 1303/2013/EU rendelete (2013. december 17.) az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 347., 2013.12.20., 320. o.).”" 						
6.
A 6. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„6. cikk
(1) A kedvezményezett állam felel azért, hogy összehangolja az egyfelől az alapból a 3. cikkben említett intézkedésekre odaítélt pénzügyi hozzájárulásokat és másfelől az európai strukturális és beruházási alapokból, az Európai Beruházási Banktól, illetve az egyéb uniós finanszírozási eszközökből származó támogatásokat.
(2) A kedvezményezett állam biztosítja, hogy az e rendelettel összhangban megtérített kiadásokat ne térítsék meg egyéb uniós finanszírozási eszközök - különösen a kohéziós, mezőgazdasági vagy halászati politika eszközei - révén.
(3) A károk megtérítésére vonatkozó uniós vagy nemzetközi eszközök alapján helyreállított károk ugyanezen célból nem részesülhetnek az alapból származó támogatásban.”
7.
A 7. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„7. cikk
Az alap által finanszírozott intézkedéseknek összhangban kell állniuk a Szerződés rendelkezéseivel és az annak alapján elfogadott eszközökkel, a különösen a pénzgazdálkodás, a közbeszerzés, a környezetvédelem, a természeti katasztrófák kockázatának megelőzése és kezelése, az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodás és adott esetben ennek részeként az ökoszisztéma-alapú megközelítések területére irányuló uniós szakpolitikákkal és intézkedésekkel, valamint az előcsatlakozási támogatási eszközökkel. Az alapból finanszírozott intézkedéseknek adott esetben hozzá kell járulniuk az Unió e területekre irányuló célkitűzéseinek megvalósításához.”
8.
A 8. és a 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„8. cikk
(1) Az alapból történő pénzügyi hozzájárulást az attól az időponttól számított tizennyolc hónapon belül kell felhasználni, amikor a Bizottság a hozzájárulás teljes összegét kifizette. A pénzügyi hozzájárulásnak a határidő leteltéig fel nem használt vagy nem támogatható intézkedésekre felhasználtnak ítélt részét a Bizottság visszatérítteti a kedvezményezett állammal.
(2) A kedvezményezett államok mindent megtesznek annak érdekében, hogy harmadik felektől megtérítést kapjanak.
(3) A kedvezményezett állam legkésőbb hat hónappal az (1) bekezdésben említett tizennyolc hónapos időtartam lejártát követően jelentést készít az alapból származó pénzügyi hozzájárulás végrehajtásáról, amelyhez a kiadásokat igazoló kimutatást mellékel, és megjelöli a vonatkozó intézkedésekre kapott egyéb támogatások forrásait, beleértve a biztosítási kifizetéseket és a harmadik felektől kapott megtérítést is.
A végrehajtásról szóló jelentésben részletesen ismertetni kell a következőket:
a)
a jövőbeli károk mértékének csökkentése és - lehetőség szerint - a hasonló természeti katasztrófák ismételt előfordulásának elkerülése érdekében a kedvezményezett állam által tett vagy javasolt megelőző intézkedések, az Unió strukturális és beruházási alapjainak e célra történő igénybevételét is beleértve;
b)
a katasztrófák kockázatának megelőzésére és kezelésére vonatkozó uniós jogszabályok végrehajtásának aktuális állása;
c)
a természeti katasztrófa során szerzett tapasztalatok, valamint azok a meghozott vagy javasolt intézkedések, amelyek célja a környezetvédelem és az ellenálló képesség biztosítása az éghajlatváltozás és a természeti katasztrófák tekintetében; valamint
d)
a természeti katasztrófa jellegéhez kapcsolódóan a megelőzési és kárenyhítési intézkedésekre vonatkozó minden egyéb releváns információ.
A végrehajtásról szóló jelentéshez a 966/2012/EU, Euratom rendelet 59. cikkének (5) bekezdésével vagy 60. cikkének (5) bekezdésével összhangban mellékelni kell egy független ellenőrző szerv által nemzetközileg elfogadott ellenőrzési standardok szerint kiadott véleményt arra vonatkozóan, hogy a kiadásokat indokoló nyilatkozat megbízható és valós képet ad, valamint hogy az alapból történő pénzügyi hozzájárulás jogszerű és szabályszerű.
Az első albekezdésben említett eljárás befejeztével a Bizottság lezárja az alapból történő támogatást.
(4) Ha a kár helyreállításának költségeit utólag egy harmadik fél megtéríti, akkor a kedvezményezett államot a Bizottság az alapból történő pénzügyi hozzájárulás ezzel megegyező összegének visszafizetésére kötelezi.
9. cikk
Az alapból történő pénzügyi hozzájárulás iránti kérelemben és a 4. cikk (4) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktusokban, valamint hatáskör-átruházási megállapodásban, a jelentésekben és minden más kapcsolódó okiratban az összegeket euróban kell kifejezni.
A nemzeti valutában felmerült kiadások összegét az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában a vonatkozó végrehajtási jogi aktus Bizottság általi elfogadásának napján közzétett árfolyamon kell átváltani euróra. Amennyiben az Európai Unió Hivatalos Lapja a vonatkozó végrehajtási jogi aktus Bizottság általi elfogadásának napjára vonatkozóan nem tesz közzé átváltási árfolyamot, úgy az átváltást a Bizottság által megállapított, az adott időszakra meghatározott havi elszámolási átlagárfolyamon kell elvégezni. Ezt az egységes átváltási árfolyamot kell alkalmazni az alapból történő pénzügyi hozzájárulások végrehajtása során, valamint erre kell alapozni a végrehajtásról szóló zárójelentést, továbbá a pénzügyi hozzájárulás végrehajtásáról és a 966/2012/EU, Euratom rendelet 59. cikkének (5) bekezdése vagy 60. cikke (5) bekezdése által előírt elemeiről szóló nyilatkozatot.”
9.
A 10. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Ha a felmerült kár értéke az új elemek alapján lényegesen alacsonyabbnak bizonyul a becsültnél, akkor a kedvezményezett állam visszafizeti a Bizottságnak az alapból történő pénzügyi hozzájárulás megfelelő összegét.”
10.
A 11. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„11. cikk
(1) A Bizottság megfelelő intézkedéseket tesz annak érdekében, hogy az e rendelet alapján finanszírozott intézkedések végrehajtása során az Európai Unió pénzügyi érdekeit védelemben részesítse, egyrészt a csalás, a korrupció és az egyéb jogellenes tevékenységek elleni megelőző intézkedések alkalmazása, másrészt hatékony ellenőrzések révén, illetve szabálytalanságok észlelése esetén a jogosulatlanul kifizetett összegek visszafizettetése, valamint - adott esetben - hatékony, arányos és visszatartó erejű közigazgatási és pénzügyi szankciók kiszabása útján.
(2) A Bizottság vagy annak képviselői és a Számvevőszék hatáskörrel rendelkeznek, hogy dokumentumok alapján és a helyszínen ellenőrizzék a finanszírozás valamennyi kedvezményezettjét, valamint az e rendelet alapján uniós finanszírozásban részesülő vállalkozókat és alvállalkozókat.
(3) A 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletben (11) és a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (12) megállapított rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően az Európai Csalás Elleni Hivatal (a továbbiakban: OLAF) vizsgálatokat, köztük helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezhet annak megállapítása érdekében, hogy az uniós finanszírozással kapcsolatban csalás, korrupció vagy bármely egyéb jogellenes tevékenység révén sérültek-e az Unió pénzügyi érdekei.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében harmadik országokkal kötött hatáskör-átruházási megállapodásokban, az e rendelet végrehajtása keretében létrejött szerződésekben és a pénzügyi hozzájárulás odaítéléséről szóló végrehajtási határozatokban kifejezetten rendelkezni kell arról, hogy a Bizottság, a Számvevőszék és az OLAF saját hatáskörén belül elvégezheti az említett ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
(11) Az Európai Parlament és a Tanács 883/2013/EU, Euratom rendelete (2013. szeptember 11.) az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról, valamint az 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet és az 1074/1999/Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről (HL L 248., 2013.9.18., 1. o.)." 						
(12) A Tanács 2185/96/Euratom, EK rendelete (1996. november 11.) az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról 8HL HL L 292., 1996.11.15., 2. o.L 292., 1996.11.15., 2. o.).”" 						
11.
A 13. és a 14. cikket el kell hagyni.
2. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazható valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 15-én.