RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 43/2014
af 20. januar 2014
om fastsættelse for 2014 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (1) skal der vedtages bevarelsesforanstaltninger under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvor relevant, rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter hver fiskebestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(4)
Samlede tilladte fangstmængder (TAC’er) bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på baggrund af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder på møder med de berørte regionale rådgivende råd.
(5)
For bestande, som er omfattet af specifikke flerårige planer, bør TAC'erne fastsættes i overensstemmelse med reglerne i disse planer. TAC'erne for bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal, rødspætte og tunge i Nordsøen, sild i farvandene vest for Skotland, torsk i Kattegat, farvandene vest for Skotland, Det Irske Hav, Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal og almindelig tun i den østlige del af Atlanterhavet og Middelhavet bør derfor fastsættes i overensstemmelse med reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 (2), (EF) nr. 509/2007 (3), (EF) nr. 676/2007 (4), (EF) nr. 1300/2008 (5), (EF) nr. 1342/2008 (6) ("torskeplanen") og (EF) nr. 302/2009 (7).
Hvad angår den nordlige kulmulebestand (Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 (8)) og tungebestanden i Biscayabugten (Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 (9)), er minimumsmålene i de relevante forvaltnings- og genopretningsplaner imidlertid nået, og den videnskabelige rådgivning bør derfor følges for enten at nå eller at fastholde TAC’erne på det niveau, der giver det maksimale bæredygtige udbytte.
(6)
For bestande, som der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data for med henblik på udarbejdelse af størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 8), i forordning (EU) nr. 1380/2013, samtidig med at der tages hensyn til bestandsspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.
(7)
Ifølge artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 (10) skal det fastlægges, hvilke bestande de forskellige foranstaltninger, der er fastsat deri, skal gælde for.
(8)
Hvis en TAC for en bestand tildeles én medlemsstat, bør den berørte medlemsstat i henhold til artikel 2, stk. 1, i traktaten bemyndiges til at fastlægge niveauet for denne TAC. Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre, at den berørte medlemsstat ved fastlæggelsen af niveauet for TAC’en handler i fuld overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik.
(9)
Den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2014 bør fastsættes i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 2166/2005, artikel 5 i forordning (EF) nr. 509/2007, artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007, artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008 og artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009 under hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 (11).
(10)
På baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd ("ICES") og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.
(11)
For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv et begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor begrænses helt gennem et generelt forbud mod fiskeri efter sådanne arter.
(12)
De fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, skal udnyttes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (12), særlig nævnte forordnings artikel 33 og 34 om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. De koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning, bør derfor fastsættes.
(13)
For visse TAC’er bør det være muligt for medlemsstaterne at give fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med disse afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning, dvs. en ordning, som foreskriver, at alle fangster bør landes og trækkes fra kvoterne med henblik på at undgå udsmid og det deraf følgende spild af ellers brugbare fiskeressourcer. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed af fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sagens natur fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør et fuldt dokumenteret fiskeri omfatte hver enkelt aktivitet til søs og ikke kun de fangster, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne kan give sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at sikre, at der anvendes intern TV-overvågning (CCTV) forbundet med et system af sensorer (under ét benævnt "CCTV-system"). Dette bør gøre det muligt at foretage en detaljeret registrering af alle de dele af fangsterne, som bevares om bord eller smides ud. Et system baseret på observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV-systemer på nuværende tidspunkt en forudsætning for gennemførelsen af ordninger, der skal reducere udsmid, som f.eks. fuldt dokumenteret fiskeri. Ved anvendelsen af sådanne systemer skal kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (13) overholdes.
(14)
For at sikre, at afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri resulterer i en retvisende vurdering af, hvorvidt det ved hjælp af fangstkvoteordninger er muligt at kontrollere den absolutte fiskeridødelighed for de berørte bestande, skal alle fisk, der fanges i dette fiskeri, herunder også fisk, som ikke opfylder mindstemålet, trækkes fra det deltagende fartøjs samlede tildeling, og fiskeriet skal ophøre, når det pågældende fartøj har udnyttet den samlede tildeling fuldt ud. Det bør også være tilladt at overføre tildelinger mellem fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, og fartøjer, der ikke deltager heri, forudsat at det kan godtgøres, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
(15)
I november 2013 gav STECF en positiv vurdering af den forvaltningsplan for genopbygning, som Det Regionale Rådgivende Råd for Pelagiske Bestande har foreslået for sildebestanden i ICES VIaS, VIIb og VIIc. Fordelingen af denne sildebestand overlapper med fordelingen af dens nordlige nabobestand i et blandingsområde beliggende mellem 56°N og 57°30′N inden for ICES VIa. For at sikre korrekt vurdering af disse to bestande for så vidt angår deres bevarelsesstatus og kontrollere fiskeridødeligheden for hver af dem er det nødvendigt at udelukke alle fangster i blandingsområdet.
(16)
Ifølge rådgivningen fra ICES bør ordningen for forvaltning af tobis i EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV bevares og revideres. Eftersom ICES-rådgivningen først forventes at foreligge i februar 2014, bør TAC'er og kvoter foreløbig fastsættes til nul, indtil denne rådgivning er tilgængelig.
(17)
Da der ikke er videnskabeligt bevis for, at TAC-områderne for sej svarer til forskellige biologiske bestande, og udbredelsen af denne arter er konstant fra nord for De Britiske Øer til syd for Den Iberiske Halvø, bør der for at sikre fuld udnyttelse af fiskerimulighederne gives mulighed for gennemførelse af en fleksibel ordning mellem visse af disse TAC-områder. I samme ånd bør der gives mulighed for en højere grad af fleksibilitetsordninger mellem visse forvaltningsområder for så vidt angår bestemte bestande, hvis udbredelse strækker sig over flere forvaltningsområder, når der er tale om samme biologiske bestande.
(18)
Efter proceduren i aftalerne eller protokollerne om fiskeriforbindelserne med Norge (14), Færøerne (15) og Island (16) har Unionen ført samråd om fiskerirettighederne med disse partnere. Samrådene med Norge og Færøerne om ordningerne for 2014 er ikke afsluttet. For at undgå afbrydelser i EU-fiskeriet og samtidig sikre den nødvendige fleksibilitet til at kunne indgå disse ordninger i begyndelsen af 2014 bør der med forbehold af disse ordninger fastsættes foreløbige fiskerimuligheder for bestande. Det har ikke været muligt at afslutte samrådene med Island om fiskeriordningerne for 2014. Efter proceduren i aftalen og protokollen om fiskeriforbindelserne med Grønland (17) har Den Blande Komité fastsat det konkrete niveau for Unionens fiskerimuligheder i grønlandske farvande i 2014.
(19)
På det årlige møde i 2013 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelsen af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) et års forlængelse af de nuværende TAC'er og kvoter for almindelig tun og bekræftede TAC'erne og kvoterne for nordatlantisk sværdfisk, sydatlantisk sværdfisk og nordatlantisk hvid tun på det nuværende niveau for perioden 2014-2016. Som et resultat heraf forbliver EU's kvote for disse bestande den samme som i 2013. Selv om TAC'en for sydatlantisk hvid tun også blev bevaret på det nuværende niveau for perioden 2014-2016, blev de individuelle kvoter for de kontraherende parter, herunder Unionen, nedsat en smule for at tildele en kvote til en anden kontraherende part. Alle disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(20)
Som følge af Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union i juli 2013 er der også fastsat fiskerimuligheder for Kroatien i denne forordning.
(21)
På det årlige møde i 2013 vedtog parterne i Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR) fangstbegrænsninger for både mål- og bifangstarter. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(22)
På det årlige møde i Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) i 2013 blev der vedtaget en resolution, der tager sigte på at beskytte hvidtippet haj, og som gælder for fiskerfartøjer, der er opført på IOTC's liste over godkendte fartøjer, ved at det som en midlertidig pilotforanstaltning forbydes at opbevare om bord, omlade, lande eller lagre dele af eller hele kroppe af hvidtippet haj. Resolutionen fastsætter en undtagelse for ikkeindustrielt fiskeri, dvs. fiskerfartøjer, der fisker i de eksklusive økonomiske zoner, der tilhører den medlemsstat, hvis flag de fører.
(23)
Det andet årlige møde i Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO) finder sted fra den 27.-31. januar 2014. Indtil der er afholdt et sådant årligt møde, er det hensigtsmæssigt, at de nuværende foranstaltninger vedbliver at gælde midlertidigt, og at TAC'en for chilensk hestemakrel i SPRFMO-konventionsområdet midlertidigt fastsættes på samme niveau som i 2013.
(24)
Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) beluttede på sit 84. årlige møde i 2013 at opretholde sine bevaringsforanstaltninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. IATTC fastholdt endvidere sin resolution om bevaring af hvidtippet haj. Disse foranstaltninger bør fortsat gennemføres i EU-lovgivningen.
(25)
Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årlige møde i 2013 en henstilling vedrørende nye toårige TAC'er for sort patagonisk isfisk og røde dybvandskrabber for 2014 og 2015, idet de eksisterende TAC'er for orange savbug og nordisk beryx for 2013 og 2014, der blev vedtaget på mødet i 2012, fortsat er gældende. De i øjeblikket gældende foranstaltninger om tildeling af fiskerimuligheder, som SEAFO har vedtaget, bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(26)
Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) ændrede på 10. årsmøde i 2013 sine foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder ved at fastsætte det samlede antal dage, der kan fiskes på åbent hav, og ved at tilpasse lukningen for fiskeri med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD). Revisionen af foranstaltningen vedrørende FAD-fiskeriet betyder, at Unionen som kontraherende part i WCPFC skal beslutte sig for den ene af to muligheder og enten bekræfte den aktuelle periode for lukning af FAD-fiskeriet eller vælge at reducere FAD-mængderne. Indtil der er truffet en sådan beslutning, bør den nugældende lukning vedtaget af WCPFC fortsat gennemføres i EU-lovgivningen.
(27)
Parterne i konventionen om bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav ændrede på sit årlige møde i 2013 ikke sine foranstaltninger vedrørende fiskerimulighederne. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(28)
Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 35. årlige møde i 2013 en række fiskerimuligheder for 2014 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. NAFO vedtog i den forbindelse en procedure for, hvordan TAC’en for hvid skægbrosme i NAFO-afsnit 3NO for 2014 kan forhøjes, såfremt visse betingelser vedrørende denne bestands situation er opfyldt. En kontraherende part i NAFO kan underrette NAFO’s eksekutivsekretariat om, at der er observeret større fangster pr. indsatsenhed end normalt, når det gælder bestanden af hvid skægbrosme i NAFO-afsnit 3NO. Hvis en forhøjelse af TAC'en for 2014 bekræftes ved afstemning i NAFO, bør den gennemføres i EU-lovgivningen, og de berørte medlemsstaters kvoter bør forhøjes.
(29)
Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for EU, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og finder anvendelse, før denne forordning træder i kraft. De bestemmelser, der gennemfører disse foranstaltninger i EU-lovgivningen, bør derfor anvendes med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i CCAMLR-konventionsområdet løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2013, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettigede forventninger, da CCAMLR-medlemmer har forbud mod at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse.
(30)
I overensstemmelse med Unionens erklæring rettet til Den Bolivariske Republik Venezuela om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Den Bolivariske Republik Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone ud for Fransk Guyanas kyst (18) bør der fastsættes fiskerimuligheder for snapperarter for Venezuela i EU-farvande.
(31)
For at sikre ensartede betingelser for, at de enkelte medlemsstater kan få tilladelse til at tildele fiskeriindsatsen i overensstemmelse med en kW-dage-ordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.
(32)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på både tildelingen af ekstra havdage for endeligt ophør med fiskeri, bedre videnskabelig observatørdækning og fastlæggelse af formatet for regneark til indsamling og videresendelse af oplysninger vedrørende overførsel af havdage mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011 (19).
(33)
For at undgå afbrydelser i fiskeriet og for at sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2014 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende indsatsbegrænsninger, som bør anvendes fra den 1. februar 2014, og visse bestemmelser i specifikke regioner, som bør anvendes fra en bestemt dato. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(34)
Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med gældende EU-ret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande.
2. Fiskerimulighederne i stk. 1 omfatter:
a)
fangstbegrænsninger for 2014 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2015
b)
fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2014 til den 31. januar 2015
c)
fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2013 til den 30. november 2014 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet og
d)
fiskerimuligheder for de perioder, der er anført i artikel 32, for visse bestande i IATTC-konventionsområdet for 2014 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2015.
3. Ved denne forordning fastsættes desuden foreløbige fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af de bilaterale fiskeriaftaler med Norge og Færøerne, i afventen af samrådene om disse ordninger for 2014.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på følgende fartøjer:
a)
EU-fartøjer
b)
tredjelandsfartøjer i EU-farvande.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a)
"EU-fartøj": et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b)
"tredjelandsfartøj": et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland
c)
"EU-farvande" de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag II til traktaten
d)
"internationale farvande": farvande, der ikke er omfattet af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion
e)
"samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes fra hver fiskebestand
f)
"kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen eller en medlemsstat
g)
"analytiske vurderinger": en kvantitativ evaluering af en given bestands udvikling på baggrund af data om bestandens biologi og udnyttelse, som ifølge videnskabelige undersøgelser er af den fornødne kvalitet til at kunne give videnskabelig rådgivning om mulighederne for fremtidige fangster
h)
"maskestørrelse": maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 (20)
i)
"EU-fiskerfartøjsregister": det register, der er oprettet af Kommissionen i medfør af artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013
j)
"fiskerilogbog": den i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009 omhandlede logbog.
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved:
a)
"ICES-områder" (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (21)
b)
"Skagerrak": det geografiske område, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c)
"Kattegat": det geografiske område, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d)
"Funktionel enhed 16 i ICES-underområde VII": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
-
53°30′N 15°00′V
-
53°30′N 11°00′V
-
51°30′N 11°00′V
-
51°30′N 13°00′V
-
51°00′N 13°00′V
-
51°00′N 15°00′V
-
53°30′N 15°00′V
e)
"Cadizbugten": det geografiske område i ICES-afsnit IXa, der ligger øst for 7°23′48″V
f)
"CECAF-områder" (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 (22)
g)
"NAFO-områder" (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 (23)
h)
"SEAFO-konventionsområdet" (SEAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (24)
i)
"ICCAT-konventionsområdet" (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område, der er defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (25)
j)
"CCAMLR-konventionsområdet" (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område, der er defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 601/2004 (26)
k)
"IATTC-konventionsområdet" (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område, der er defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica ("Antiguakonventionen") (27)
l)
"IOTC-konventionsområdet" (IOTC: Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean): det geografiske område, der er defineret i aftalen om oprettelse af Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (28)
m)
"SPRFMO-konventionsområdet" (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10°N, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (29) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder
n)
"WCPFC-konventionsområdet" (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (30)
o)
"Beringshavets højsøområde": det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet
p)
"overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne" det geografiske område, der er afgrænset som følger:
-
længdegrad 150°V
-
længdegrad 130°V
-
breddegrad 4°S
-
breddegrad 50°S.
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 5
TAC'er og tildelinger
1. I bilag I fastsættes TAC'erne for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant.
2. EU-fartøjer bemyndiges til under overholdelse af de TAC'er, der er fastsat i bilag I, at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på de betingelser, der er fastsat i artikel 14 i og bilag III til nærværende forordning og i forordning (EF) nr. 1006/2008 (31) og gennemførelsesbestemmelserne dertil.
3. Når det gælder den særlige betingelse, der er fastsat i bilag IA for tobisbestanden i EU-farvandene i ICES-område IIa, IIIa og IV, anvendes de forvaltningsområder, der er defineret i bilag IID.
Artikel 6
TAC’er som skal fastlægges af medlemsstaterne
1. TAC’erne for visse fiskebestande fastlægges af den berørte medlemsstat. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. De TAC’er, der fastlægges af en medlemsstat, skal:
a)
være i overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik, navnlig princippet om bæredygtig udnyttelse af bestanden, og
b)
resultere i:
i)
en udnyttelse af bestanden, der med den størst mulige sandsynlighed er i overensstemmelse med et maksimalt bæredygtigt udbytte fra 2015 og frem, hvis der foreligger analytiske vurderinger
ii)
en udnyttelse af bestanden, som er i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning, hvis der ikke foreligger analytiske vurderinger eller kun foreligger ufuldstændige analytiske vurderinger.
3. Hver af de berørte medlemsstater skal senest den 15. marts 2014 indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
de vedtagne TAC’er
b)
de data, der er indsamlet og vurderet af den berørte medlemsstat, og som de vedtagne TAC’er er baseret på
c)
nærmere oplysninger om, hvorledes de vedtagne TAC’er er i overensstemmelse med stk. 2.
Artikel 7
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer, der fører flaget fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt.
Artikel 8
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fra den 1. februar 2014 til den 31. januar 2015 gælder følgende fiskeriindsatsforanstaltninger:
a)
bilag IIA for forvaltningen af visse bestande af torsk, tunge og rødspætte i Kattegat, Skagerrak, den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke er omfattet af Skagerrak og Kattegat, ICES-underområde IV og ICES-afsnit VIa, VIIa og VIId og EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og Vb
b)
bilag IIB for genopretningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-afsnit VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten
c)
bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-afsnit VIIe.
Artikel 9
Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri
1. Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002 (32), hvori der stilles krav om dybhavsfiskeritilladelse, finder anvendelse på hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk er underkastet de betingelser, der er omhandlet i nævnte artikel.
2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2014, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som den pågældende medlemsstats fiskerfartøjer udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 10
Særlige bestemmelser om tildeling af fiskerimuligheder
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, berører ikke:
a)
udveksling, jf. artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013
b)
nedsættelser og omfordelinger, jf. artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009
c)
omfordeling, jf. artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008
d)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
mængder, der tilbageholdes, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
f)
nedsættelser, jf. artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
g)
kvoteoverførsler og -udvekslinger i henhold til artikel 20 i nærværende forordning.
2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er omfattet af en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 11
Fiskeriforbudsperioder
1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter og opbevare dem om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. maj 2014: torsk, glashvarre, havtaske, kuller, hvilling, kulmule, jomfruhummer, rødspætte, lubbe, sej, rokker, tunge, brosme, byrkelange, lange og pighaj.
Med henblik på dette stykke omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Breddegrad
Længdegrad
1
52°27′N
12°19′N
2
52°40′N
12°30′N
3
52°47′N
12°39,600′V
4
52°47′N
12°56′V
5
52°13,5′N
13°53,830′V
6
51°22′N
14°24′V
7
51°22′N
14°03′V
8
52°10′N
13°25′V
9
52°32′N
13°07,500′V
10
52°43′N
12°55′V
11
52°43′N
12°43′V
12
52°38,800′N
12°37′V
13
52°27′N
12°23′V
14
52°27′N
12°19′V
Uanset første afsnit er det i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009 tilladt at gennemsejle Porcupine Bank med de arter, der er omhandlet i samme afsnit, om bord.
2. Kommercielt fiskeri efter tobis med bundtrawl, vod eller lignende trukne redskaber med en maskestørrelse på under 16 mm, er forbudt i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV fra den 1. januar til den 31. marts 2014 og fra den 1. august til den 31. december 2014.
Medmindre andet er fastsat, gælder forbuddet i første afsnit også for tredjelandsfiskerfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter tobis i EU-farvandene i ICES-underområde IV.
Artikel 12
Forbud
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle farvande
b)
sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande, undtagen hvis andet er fastsat i bilag IA
c)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
d)
skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
broget rokke (Raja undulata) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, IX og X og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
g)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i alle farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Artikel 13
Dataindberetning
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, anvendes de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
KAPITEL II
Yderligere tildelinger til fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri
Artikel 14
Yderligere tildelinger
1. En medlemsstat kan for visse bestande give fartøjer, der fører dens flag, og som deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. Den yderligere tildeling, der er omhandlet i stk. 1, må ikke overstige den samlede grænse, der i bilag I er fastsat som en procentdel af den kvote, der er tildelt den pågældende medlemsstat.
Artikel 15
Betingelser for yderligere tildelinger
1. Ved den yderligere tildeling, der er omhandlet i artikel 14, skal følgende betingelser være opfyldt:
a)
fartøjet anvender videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer (i det følgende under ét benævnt "CCTV-system"), der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord
b)
den yderligere tildeling til et bestemt fartøj, som deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, overstiger ikke følgende grænser:
i)
75 % af det udsmid af bestanden i henhold til den pågældende medlemsstats skøn, fra den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere fangstmængde, tilhører
ii)
30 % af den individuelle tildeling, som fartøjet havde inden deltagelsen i afprøvningen
c)
alle det pågældende fartøjs fangster af den bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, herunder fisk, som ikke opfylder mindstemålet som defineret i bilag XII til forordning (EF) nr. 850/98 (33) skal modregnes i fartøjets individuelle tildeling, der følger af yderligere tildelinger i henhold til artikel 14
d)
når et fartøj fuldt ud har udnyttet den individuelle tildeling for en bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, skal det pågældende fartøj indstille alt fiskeri i det pågældende TAC-område
e)
med hensyn til de bestande, som denne artikel kan finde anvendelse på, kan medlemsstaterne tillade overførsel af den individuelle tildeling eller dele heraf fra fartøjer, der ikke deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, til fartøjer, der deltager i dette fiskeri, forudsat at det kan påvises, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
2. Uanset stk. 1, litra b), nr. i), kan en medlemsstat undtagelsesvis give et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, som overstiger 75 % af det anslåede udsmid af bestanden, fra den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere tildeling, tilhører, under forudsætning af:
a)
at andelen af udsmid pr. bestand som anslået for den pågældende fartøjstype er under 10 %
b)
at inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for at kunne evaluere CCTV-systemets potentiale med henblik på kontrol
c)
at de fartøjer, der deltager i afprøvningen, samlet set ikke overskrider loftet på 75 % af det anslåede udsmid pr. bestand fra disse fartøjer.
3. Medlemsstaten skal, før den giver den yderligere tildeling, der er omhandlet i artikel 14, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri
b)
specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer
c)
specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer, med angivelse af kapacitet og type
d)
det anslåede udsmid for hver type fartøj, der deltager i afprøvningen
e)
den fangstmængde, som de fartøjer, der deltager i afprøvningen, har taget i 2013 af den bestand, der er omfattet af den relevante TAC.
Artikel 16
Behandling af personoplysninger
I det omfang registreringerne i henhold til artikel 15, stk. 1, litra a), omfatter behandling af personoplysninger i den betydning, der er fastlagt i direktiv 95/46/EF, gælder direktivet for behandlingen af sådanne oplysninger.
Artikel 17
Tilbagetrækning af yderligere tildelinger
Hvis en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i artikel 15, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2014.
Artikel 18
Videnskabelig gennemgang af udsmidsvurderinger
Kommissionen kan anmode enhver medlemsstat, der anvender dette kapitel, om at forelægge en vurdering af udsmiddet fra hver type fartøj for et videnskabeligt rådgivende organ til fornyet gennemgang med henblik på at overvåge gennemførelsen af det krav, der er fastlagt i artikel 15, stk. 1, litra b), nr. i). Foreligger der ikke en vurdering, som bekræfter et sådant udsmid, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kravet overholdes, og informerer Kommissionen herom.
KAPITEL III
Tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande
Artikel 19
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser, der kan udstedes til EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.
2. Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale ("swap") i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af en overførsel af de relevante fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.
KAPITEL IV
Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande
Artikel 20
Kvoteoverførsler og -udvekslinger
1. Hvis det i henhold til en regional fiskeriforvaltningsorganisations ("RFFO's") regler er tilladt at foretage kvoteoverførsler eller -udvekslinger mellem kontraherende parter i RFFO'en, kan en medlemsstat ("den pågældende medlemsstat") drøfte dette med en kontraherende part i RFFO'en og udarbejde et muligt udkast til en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling.
2. Kommissionen kan, efter at have fået meddelelse herom fra den pågældende medlemsstat, godkende udkastet til den påtænkte kvoteoverførsel eller -udveksling, som medlemsstaten har drøftet med den relevante kontraherende part i RFFO'en. Herefter giver Kommissionen uden unødig forsinkelse den relevante kontraherende part i RFFO'en meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling. Kommissionen giver herefter RFFO'ens sekretariat meddelelse om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling i henhold til den pågældende organisations regler.
3. Kommissionen orienterer medlemsstaterne om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling.
4. De fiskerimuligheder, der er modtaget fra eller overført til den relevante kontraherende part i RFFO'en i forbindelse med kvoteoverførslen eller -udvekslingen, anses for at være kvoter, der er tildelt til eller fratrukket tildelingen til den pågældende medlemsstat fra det tidspunkt, hvor kvoteoverførslen eller -udvekslingen får virkning i overensstemmelse med betingelserne i aftalen med den relevante kontraherende part i RFFO'en eller i henhold til reglerne i den relevante RFFO, alt efter hvad der er relevant. En sådan tildeling må ikke ændre den bestående fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet.
Afdeling 1
ICCAT-konventionsområdet
Artikel 21
Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun
1. Antallet af EU-stangfartøjer og dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.
2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikkeindustrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.
3. Antallet af EU-fartøjer med tilladelse til i Adriaterhavet at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm til opdræt begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.
4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.
5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.
6. Opdræts- og -opfedningskapaciteten for almindelig tun og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.
Artikel 22
Fritids- og sportsfiskeri
Medlemsstaterne afsætter en særlig kvote for almindelig tun til fritids- og sportsfiskeri fra de kvoter, de tildeles i henhold til bilag ID.
Artikel 23
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.
3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.
4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
5. Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt.
Afdeling 2
CCAMLR-konventionsområdet
Artikel 24
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.
2. For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme del.
Artikel 25
Forsøgsfiskeri
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder henhørende under national jurisdiktion i fangståret 2014. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004, og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2014.
2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er TAC'erne og bifangstbegrænsningerne pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU'er) i hver af disse fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.
3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.
Artikel 26
Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangståret 2014/15
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, må fiske efter lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangståret 2014/15. Hvis en sådan medlemsstat agter at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, underretter den senest den 1. juni 2014 CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004, og Kommissionen, ved anvendelse af formularen i nærværende forordnings bilag V, del C, om sin hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs.
2. Den hensigtserklæring, der er omhandlet i stk. 1, skal for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet, indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004.
3. En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, meddeler kun sin hensigt herom for fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor den fremsender underretningen, eller som fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, og som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag.
4. Medlemsstaterne kan give andre fartøjer end dem, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, 2 og 3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller som følge af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:
a)
alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.
5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på en af CCAMLR's lister over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjslister), tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.
Afdeling 3
IOTC-konventionsområdet
Artikel 27
Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-konventionsområdet
1. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i punkt 1 i bilag VI.
2. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i punkt 2 i bilag VI.
3. Medlemsstaterne kan omfordele de fartøjer, der er udpeget til et af de i stk. 1 og 2 omhandlede to typer fiskeri, til det andet fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.
4. Medlemsstaterne sørger for, hvis der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregistre. Desuden er det ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der er involveret i IUU-fiskeri (IUU-fartøjer).
5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOTC, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte begrænsninger inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.
Artikel 28
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt, undtagen for fartøjer med en længde overalt på under 24 m, der udelukkende fisker inden for den eksklusive økonomiske zone (EEZ), som tilhører den medlemsstat, hvis flag de fører, og på den betingelse, at fangsten udelukkende er beregnet til lokalt forbrug.
3. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangsterne skal straks genudsættes.
Afdeling 4
SPRFMO-konventionsområdet
Artikel 29
Pelagisk fiskeri - kapacitetsbegrænsning
De medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, skal i 2014 begrænse den samlede bruttotonnage for fartøjer, der sejler under deres flag og fisker efter pelagiske bestande, til en samlet EU-bruttotonnage på 78 600 i dette område.
Artikel 30
Pelagisk fiskeri - TAC'er
1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 29, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.
2. De fiskerimuligheder, som er fastsat i bilag IJ, må kun udnyttes på betingelse af, at medlemsstaterne senest den femte dag i den følgende måned sender listen over fartøjer, som fisker aktivt eller deltager i omladning i SPRFMO-konventionsområdet, oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS'er), månedlige fangstrapporter, og, hvis det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til SPRFMO-sekretariatet.
Artikel 31
Bundfiskeri
Medlemsstater, der kan dokumentere en tidligere bundfiskeriindsats eller fangster i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, skal begrænse deres fiskeriindsats eller fangster til:
a)
et gennemsnit af fangstniveauet eller indsatsparametrene i denne periode og
b)
kun de dele af SPRFMO-konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i en foregående fangstperiode.
Afdeling 5
IATTC-konventionsområdet
Artikel 32
Fiskeri med notfartøjer
1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:
a)
fra den 29. juli til den 28. september 2014 eller fra den 18. november 2014 til den 18. januar 2015 i det område, der er afgrænset som følger:
-
de amerikanske stillehavskystlinjer
-
længdegrad 150°V
-
breddegrad 40°N
-
breddegrad 40°S
b)
fra den 29. september til den 29. oktober 2014 i det område, der er afgrænset som følger:
-
længdegrad 96°V
-
længdegrad 110°V
-
breddegrad 4°N
-
breddegrad 3°S.
2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2014 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1 omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det område, der er defineret i stk. 1, i den valgte periode.
3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal bevare om bord og derefter lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsen anses for uegnede til konsum, eller
b)
hvis der under det sidste træk på en fangstrejse måske ikke er tilstrækkelig plads i tanken til at opbevare al den tun, der fanges i det pågældende træk.
5. Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i IATTC-konventionsområdet og opbevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj i det pågældende område.
6. Når de arter, der er omhandlet i stk. 5, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangsterne skal straks genudsættes af fartøjets befragter, som også:
a)
registrerer antallet af udsætninger med statusangivelse (død eller levende)
b)
indberetter oplysningerne i litra a) til den medlemsstat, hvor vedkommende er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender disse oplysninger til Kommissionen senest den 31. januar 2014.
Afdeling 6
SEAFO-konventionsområdet
Artikel 33
Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer
Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:
-
rokker (Rajidae)
-
almindelig pighaj (Squalus acanthias)
-
større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi)
-
korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus)
-
lyshaj (Etmopterus princeps),
-
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus)
-
spøgelseskattehaj (Apristurus manis)
-
fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)
-
dybvandshajer af overordenen Selachimorpha.
Afdeling 7
WCPFC-konventionsområdet
Artikel 34
Betingelser for fiskeriet efter storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun
1. Medlemsstaterne sikrer, at det antal fiskedage, som tildeles notfartøjer, der fisker efter storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) i den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger i højsøområdet mellem 20°N og 20°S, ikke overstiger 403 dage.
2. EU-fartøjer må ikke fiske efter sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) in WCPFC-konventionsområdet syd for 20°S.
Artikel 35
Lukket område for FAD-fiskeri
1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20°N og 20°S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2014 og kl. 24.00 den 31. oktober 2014. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:
a)
benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr
b)
fisker efter stimer i forbindelse med FAD.
2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal bevare hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
i det sidste træk på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har tilstrækkelig plads i tanken til at opbevare alle fiskene
b)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsen er uegnede til konsum, eller
c)
hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.
Artikel 36
Overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne
1. Fartøjer, der udelukkende er opført i WCPFC’s register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 34-37, ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra p).
2. Fartøjer, der er opført i både WCPFC’s register og IATTC’s register, og fartøjer, der udelukkende er opført i IATTC’s register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, litra a), og artikel 32, stk. 2-6, ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra n).
Artikel 37
Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk
Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20°S i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.
Afdeling 8
Beringshavet
Artikel 38
Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde
Det er forbudt at fiske efter alaskasej (Theragra chalcogramma) i Beringshavets højsøområde.
AFSNIT III
FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER I EU-FARVANDE
Artikel 39
TAC'er
Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i denne forordning og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008.
Artikel 40
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser til tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.
2. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 41
Forbud
1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i EU-farvande
b)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
c)
skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
d)
broget rokke (Raja undulata) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, IX og X og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
e)
sildehaj (Lamna nasus) i EU-farvande
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvandene i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
g)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i EU-farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangsterne skal straks genudsættes.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 42
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved forordning (EU) nr. 1380/2013. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 43
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Artikel 8 anvendes dog fra den 1. februar 2014.
De bestemmelser om fiskerimuligheder, der er fastsat i artikel 24, 25 og 26 og bilag IE og V for CCAMLR-konventionsområdet, anvendes fra de deri fastsatte datoer.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 2014.
A TANÁCS 43/2014/EU RENDELETE
(2014. január 20.)
egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós hajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2014. évre történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Szerződés 43. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tanács, a Bizottság javaslata alapján, intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(2)
A 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) előírja, hogy a védelmi intézkedéseket a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények, többek között - amennyiben releváns - a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottságtól (HTMGB) kapott szakvélemények figyelembevételével kell elfogadni.
(3)
A Tanács feladata, hogy intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan, beleértve - adott esetben - bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára viszonylag stabil halászati tevékenység legyen biztosítható valamennyi halállomány, illetve halászat tekintetében, valamint kellően figyelembe véve a közös halászati politikának az 1380/2013/EU rendeletben meghatározott célkitűzéseit.
(4)
A teljes kifogható mennyiségeket (TAC) a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell meghatározni, biztosítva ugyanakkor az egyes halászati ágazatokkal szembeni, egymáshoz viszonyítottan méltányos bánásmódot; ezenkívül figyelembe kell venni az érdekeltekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményeket is, különös tekintettel az érintett regionális tanácsadó testületek ülésein elhangzottakra.
(5)
Többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a teljes kifogható mennyiségeket a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban kell meghatározni. Következésképpen a szürke tőkehal déli állományai, a norvég homár állományai, a La Manche csatorna nyugati részén élő közönséges nyelvhal, az Északi-tengerben élő sima lepényhal és a közönséges nyelvhal, a Skóciától nyugatra fekvő területeken előforduló hering, valamint a Kattegatban, a Skóciától nyugatra fekvő területeken, az Ír-tengerben, az Északi-tengerben, a Skagerrakban és a La Manche csatorna keleti részén élő közönséges tőkehal, valamint az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben előforduló kékúszójú tonhal állományai tekintetében a teljes kifogható mennyiségeket a következő jogi aktusokban: 2166/2005/EK (2); 509/2007/EK (3); 676/2007/EK (4); 1300/2008/EK (5); az 1342/2008/EK (6) (tőkehal-gazdálkodási terv) és a 302/2009/EK tanácsi rendeletben (7) megállapított szabályok szerint kell meghatározni.
Ami viszont a szürke tőkehal északi állományát (811/2004/EK tanácsi rendelet (8)) és a Vizcayai-öböl nyelvhalállományát illeti (388/2006/EK tanácsi rendelet (9)), a vonatkozó helyreállítási és gazdálkodási tervekben előírt minimumcélokat sikerült megvalósítani, ezért helyénvaló követni a tudományos szakvélemény iránymutatását azért, hogy - esettől függően - elérhetők vagy szinten tarthatók legyenek a maximális fenntartható hozamnak megfelelő TAC-értékek.
(6)
Azon állományok vonatkozásában, amelyekről nem áll rendelkezésre elegendő vagy megbízható adat az állományméret becsléséhez, a gazdálkodási intézkedések során és a teljes kifogható mennyiségek szintjeinek megállapításakor az 1380/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 8. pontjában meghatározott, a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatos megközelítést kell követni, az állományspecifikus tényezők számításba vételével, ideértve különösen az állomány tendenciáiról rendelkezésre álló információkat és a vegyes halászattal kapcsolatos megfontolásokat is.
(7)
A847/96/EK tanácsi rendelet (10) 2. cikkével összhangban azonosítani kell azokat az állományokat, amelyekre az abban említett különböző intézkedések vonatkoznak.
(8)
Amennyiben egy adott állományra vonatkozó teljes kifogható mennyiséget csak egyetlen tagállamnak osztanak ki, a Szerződés 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban indokolt felhatalmazni az érintett tagállamot az említett teljes kifogható mennyiség szintjének meghatározására. Rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a szóban forgó teljes kifogható mennyiség meghatározásakor az érintett tagállam teljes mértékben a közös halászati politika alapelveinek és szabályainak megfelelően járjon el.
(9)
A 2166/2005/EK rendelet 8. cikkével, az 509/2007/EK rendelet 5. cikkével, a 676/2007/EK rendelet 9. cikkével, az 1342/2008/EK rendelet 11. és 12. cikkével, valamint a 302/2009/EK rendelet 5. és 9. cikkével összhangban meg kell határozni a 2014. évre vonatkozó halászati erőkifejtés felső határértékeit, a 754/2009/EK tanácsi rendeletet (11) is figyelembe véve.
(10)
Figyelembe véve a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) által kibocsátott legutóbbi tudományos szakvéleményt és összhangban az északkelet-atlanti halászatról szóló egyezmény (NEAFC) keretében létrejött nemzetközi kötelezettségvállalásokkal, egyes mélytengeri fajok esetében korlátozni kell a halászati erőkifejtést.
(11)
Bizonyos fajok, mint például egyes cápafajok védelme szempontjából még a korlátozott halászati tevékenység is komoly kockázatot jelenthet. Következésképpen az ilyen fajokra vonatkozó halászati lehetőségeket a halászatukra vonatkozó általános tilalom bevezetése révén teljes mértékben meg kell vonni.
(12)
Az e rendeletben meghatározott, az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségek igénybevétele az 1224/2009/EK tanácsi rendelet (12) és különösen az említett rendeletnek a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartásáról, valamint a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatok bejelentéséről szóló 33. és 34. cikkének hatálya alá tartozik. Ezért meg kell határozni azokat a kódokat, amelyeket a tagállamoknak az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásai tekintetében a Bizottság felé teljesítendő adatszolgáltatás során használniuk kell.
(13)
Bizonyos teljes kifogható mennyiségek esetében a tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat osszanak ki. Ezek a próbák a fogási kvótarendszer, vagyis egy olyan rendszer tesztelésére irányulnak, amelynek keretében az összes fogást ki kell rakodni és a kvótákból le kell vonni annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a visszadobás gyakorlata és a visszadobott - egyébként felhasználható - halak elpocsékolása. A halak ellenőrizetlen visszadobása fenyegetést jelent a halak mint közjavak hosszú távú fenntarthatósága szempontjából, és ezáltal a közös halászati politika célkitűzéseire nézve is. Ezzel szemben a fogási kvótarendszerek eleve ösztönzést teremtenek a halászok számára ahhoz, hogy tevékenységük végzése során optimalizálják a fogási szelektivitást. A visszadobások ésszerű kezelése érdekében a halászatot teljes körűen kell dokumentálni, vagyis nemcsak a kirakodott fogásokat kell nyomon követni, hanem a tengeren végzett összes műveletet. A tagállamok általi további kvótakiosztás feltételei között ezért szerepelnie kell az arra vonatkozó kötelezettségnek is, hogy a hajón érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerák (CCTV) működjenek (a továbbiakban együtt: CCTV-rendszer). Ez lehetővé teszi a fogás megtartott és visszadobott részeinek pontos nyilvántartását. A fedélzeten valós időben dolgozó megfigyelők alkalmazásán alapuló rendszer kevésbé eredményes, költségesebb és kevésbé megbízható lenne. Következésképpen a CCTV-rendszerek használata jelenleg előfeltétele a visszadobás-csökkentésre irányuló olyan programok megvalósításának, mint amilyen például a teljes körűen dokumentált halászat. Az ilyen rendszerek használata során be kell tartani a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (13) követelményeit.
(14)
Annak biztosítására, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbák keretében hatékonyan értékelhető legyen, hogy mennyiben alkalmasak a fogási kvótarendszerek az érintett állományok abszolút halászati mortalitásának visszaszorítására, elengedhetetlen, hogy a próbák során fogott valamennyi halat - beleértve a legkisebb kirakodási méret alatti halakat is - levonják a halászatban részt vevő hajó teljes kvótájából, és az adott hajó beszüntesse halászati műveleteit, amint teljes mértékben felhasználta e kvótáját. Célszerű lehetővé tenni továbbá a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók és az ilyen próbákban részt nem vevő hajók közötti kvótaátadást, feltéve hogy a próbákban részt nem vevő hajók által visszadobott halak mennyisége bizonyítható módon nem növekszik.
(15)
A HTMGB 2013 novemberében pozitívan értékelte a nyílt tengeri állományokkal foglalkozó regionális tanácsadó testület (PELRAC) által az ICES VIaS, VIIb és VIIc övezet heringállományára vonatkozóan javasolt helyreállítási gazdálkodási tervet. Ezen heringállomány eloszlása átfedést mutat az északi szomszédos állomány eloszlásával az ICES VIa területén az é. sz. 56° és az é. sz. 57° 30′ között elhelyezkedő keveredési zónában. E két állomány védettségi állapotának helyes felmérése érdekében, illetve az azokat sújtó halászati mortalitás ellenőrzése céljából a keveredési zónában végzett fogásokat figyelmen kívül kell hagyni.
(16)
Az ICES szakvéleménye alapján helyénvaló fenntartani és felülvizsgálni a homoki angolnára vonatkozó gazdálkodási rendszert az ICES IIa és IIIa körzet, valamint az ICES IV alterület uniós vizein. Mivel az ICES tudományos szakvéleménye majd csak 2014 februárjára várható, e vélemény kiadásáig a teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat célszerű ideiglenesen zéróban megállapítani.
(17)
Mivel tudományosan nem bizonyított, hogy a sávos tőkehalra vonatkozó TAC-területek egymástól elkülöníthető biológiai állományoknak felelnek meg, és mivel e faj eloszlása a Brit-szigetek északi részétől az Ibériai-félsziget déli részéig egyenletes, a halászati lehetőségek teljes körű kiaknázásának biztosítása érdekében egyes TAC-területek között célszerű rugalmas rendszert alkalmazni. Hasonlóképpen célszerű rugalmasabb rendszert alkalmazni egyes gazdálkodási területek között az olyan állományok tekintetében, amelyek eloszlása több gazdálkodási területre is kiterjed, valamint az ugyanazon biológiai állományok tekintetében.
(18)
A Norvégiával (14), a Feröer szigetekkel (15) és Izlanddal (16) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban, illetve jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban az Unió konzultációkat tartott a halászati jogokról az említett partnerekkel. A 2014-re vonatkozó szabályokról Norvégiával és a Feröer szigetekkel folytatott konzultációk még nem zárultak le. Az Unió halászati tevékenységeinek félbeszakadását elkerülendő, és egyúttal az e szabályok 2014 elején történő megállapításához szükséges rugalmasság biztosítása érdekében célszerű átmeneti jelleggel meghatározni az ezen szabályok hatálya alá tartozó állományokra vonatkozó halászati lehetőségeket. Nem vált lehetségessé a 2014-re vonatkozó szabályokkal kapcsolatos konzultációk lezárása Izlanddal. A Grönlanddal (17) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásban és jegyzőkönyvben biztosított eljárással összhangban a vegyes bizottság megállapította az uniós hajók által a grönlandi vizeken 2014-ben kiaknázható halászati lehetőségeket.
(19)
Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) 2013. évi éves ülésén elfogadta a kékúszójú tonhalra vonatkozó jelenlegi TAC és kvóták egy évvel való meghosszabbítását, valamint megerősítette az észak-atlanti kardhalra, a dél-atlanti kardhalra és az észak-atlanti germonra vonatkozó TAC-ok és kvóták jelenleg érvényes szintjét a 2014-2016 közötti időszakra is. Ennek eredményeként ezen állományok uniós kvótája a 2013-as kvótákkal megegyező marad. Noha a dél-atlanti germonra érvényes TAC jelenlegi szintje is megmarad 2014-2016-ben, a szerződő felek, így az Unió egyéni kvótái kis mértékben csökkentek egy új szerződő fél kvótájának biztosítása érdekében. Ezeket az intézkedéseket az Unió jogában végre kell hajtani.
(20)
Mivel a Horvát Köztársaság 2013. júliusában csatlakozott az Európai Unióhoz, a Horvátország halászati lehetőségeiről szóló rendelkezések e rendelet részét képezik.
(21)
Az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság (CCAMLR) tagjai elfogadták mind a célfajokra, mind a járulékos fogásként kifogott fajokra vonatkozó fogási korlátozásokat. Ezeket az intézkedéseket az Unió jogában végre kell hajtani.
(22)
2013-as éves ülésén az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) a fehérorrú cápa védelme érdekében elfogadott egy, az IOTC által jóváhagyott hajók lajstromában szereplő hajókra vonatkozó határozatot, amely átmeneti kísérleti intézkedésként megtiltja a fehérorrú cápa kifogott egyedeinek - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten való tárolását, az átrakodását, a kirakodását és a raktározását. A határozat kivételt állapít meg a kisüzemi halászatot folytatókra, nevezetesen az olyan halászhajókra vonatkozóan, amelyek a lobogójuk szerinti tagállam kizárólagos gazdasági övezetében halásznak.
(23)
A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet (SPRFMO) második éves ülésére 2014. január 27. és 31. között kerül sor. Indokolt, hogy az éves ülésig a jelenlegi intézkedések ideiglenesen érvényben maradjanak, továbbá hogy a kék fattyúmakrélára vonatkozó TAC az SPRFMO egyezményi területen ideiglenesen a 2013-asnak megfelelő szinten kerüljön meghatározásra.
(24)
Az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság (IATTC) 2013 során megtartott 84. éves ülésén fenntartotta a sárgaúszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra és a bonitóra vonatkozó állományvédelmi intézkedéseket. Az IATTC továbbá a fehérorrú cápák védelméről szóló határozatának érvényességét is fenntartotta. Az említett intézkedéseket az uniós jogban továbbra is végre kell hajtani.
(25)
A 2013-as éves ülésén a Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) elfogadta a chilei tengeri sügérre és a mélytengeri vörös tarisznyarákokra 2014-re és 2015-re vonatkozó új féléves TAC-ról szóló ajánlást, az atlanti tükörhalra és a tízujjú nyálkásfejűhalakra 2013-ra és 2014-re vonatkozóan a 2012-es évi éves ülésen megállapított jelenlegi TAC pedig továbbra is hatályos. A halászati lehetőségek elosztásáról szóló, a SEAFO által elfogadott, jelenleg alkalmazandó intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(26)
A Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság (WCPFC) 2013-as 10. éves ülése módosította a halászati lehetőségekre vonatkozó intézkedéseit: megállapította a nyílt tengeri halászattal tölthető napok maximális számát, valamint módosította a halak csoportosulását előidéző eszközökkel való halászat tilalmát. A halak csoportosulását előidéző eszközökkel való halászatra vonatkozó intézkedés felülvizsgálata értelmében az Uniónak mint a WCPFC szerződő felének választania kell azon két lehetőség közül, hogy vagy megerősíti a halak csoportosulását előidéző eszközökkel való halászat tilalmára vonatkozó jelenlegi időszakot, vagy pedig a halak csoportosulását előidéző eszközökkel való halászat eszközeinek csökkentését választja. E döntés meghozataláig a WCPFC által elfogadott, jelenleg alkalmazandó tilalomnak továbbra is hatályosnak kell maradnia az uniós jogban.
(27)
A Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezmény 2013. évi éves ülésén a részes felek nem módosították a halászati lehetőségekre vonatkozó intézkedéseket. Az említett intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(28)
Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) a 2013-ban megtartott 35. éves ülésén bizonyos halászati lehetőségek elfogadásáról határozott 2014-re, a NAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület 1-4. alterületén előforduló egyes halállományokra vonatkozóan. Ebben az összefüggésben a NAFO eljárást fogadott el a NAFO 3NO alkörzet tekintetében a fehér villás tőkehalra vonatkozóan 2014-re megállapított teljes kifogható mennyiség növelésére, amennyiben teljesülnek bizonyos, az állomány állapotához kapcsolódó feltételek. A NAFO bármely szerződő fele értesítheti a NAFO ügyvezető titkárát arról, ha az egységnyi erőkifejtésre jutó megszokott halfogásnál nagyobb fehérvillástőkehal-mennyiség került kihalászásra a NAFO 3NO alkörzetben. Ha a 2014-es évközi teljes kifogható mennyiség növelését a NAFO megszavazza, azt az uniós jogban végre kell hajtani és az érintett tagállamok kvótáját növelni kell.
(29)
Bizonyos nemzetközi intézkedéseket, amelyek az Unió számára halászati lehetőségeket állapítanak meg vagy az Unió halászati lehetőségeit korlátozzák, az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezetek az év végén fogadnak el, és azok e rendelet hatálybalépése előtt válnak alkalmazandóvá. Ennélfogva szükséges, hogy az említett intézkedéseket az uniós jogban végrehajtó rendelkezések visszamenőleges hatállyal kerüljenek megállapításra. Mivel a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen a halászati idény december 1-jétől a következő év november 30-áig tart, és így a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó egyes halászati lehetőségek, illetve tilalmak a 2013. december 1-jével kezdődő időszakra kerülnek meghatározásra, e rendelet megfelelő rendelkezéseit célszerű ettől az időponttól kezdődő hatállyal megállapítani. A visszamenőleges hatályú alkalmazás nem fogja sérteni a jogos elvárások elvét, mivel a CCAMLR-tagoknak tilos engedély nélkül halászniuk a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen.
(30)
Az Unió által a Venezuelai Bolivári Köztársaságnak tett azon nyilatkozattal (18) összhangban, hogy halászati lehetőségeket biztosít az uniós vizeken a Venezuelai Bolivári Köztársaság lobogója alatt közlekedő halászhajók számára Francia Guyana part menti kizárólagos gazdasági övezetében, meg kell határozni az uniós vizeken a csattogóhalak tekintetében Venezuela számára rendelkezésre álló halászati lehetőségeket.
(31)
Az arra vonatkozó egységes feltételek biztosítása érdekében, hogy egyes tagállamok engedélyt kapjanak a halászati erőkifejtés mennyiségeinek kilowattnapok szerinti rendszerben történő szabályozására, a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni.
(32)
E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni egyrészt többletnapoknak a halászati tevékenység végleges beszüntetése esetén, illetve fokozott tudományos megfigyelési program idejére történő engedélyezése tekintetében, másrészt azon táblázatok formátumának a meghatározása tekintetében, amelyek a tengeren töltött napoknak az ugyanazon tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajók közötti átadására vonatkozó adatok összegyűjtésére és megküldésére szolgálnak. Ezt a hatáskört a 182/2011/EU rendeletnek (19) megfelelően kell gyakorolni.
(33)
A halászati tevékenységek megszakításának elkerülése és az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni, a halászati erőkifejtés korlátozásaira vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyeket 2014. február 1-jétől kell alkalmazni, valamint bizonyos, konkrét régiókra vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyek tekintetében külön alkalmazási időpontot kell megállapítani. A sürgősségre való tekintettel e rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie.
(34)
A halászati lehetőségeket az alkalmazandó uniós joggal való teljes összhangban kell felhasználni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet az uniós vizeken, valamint bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeket határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett halászati lehetőségek körébe a következők tartoznak:
a)
a 2014. évre és - amennyiben arról e rendelet rendelkezik - a 2015. évre szóló fogási korlátozások;
b)
a 2014. február 1-jétől2015. január 31-ig tartó időszakra vonatkozó halászati erőkifejtési korlátozások;
c)
a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen élő bizonyos állományokra a 2013. december 1. és 2014. november 30. közötti időszakban alkalmazandó halászati lehetőségek;
d)
a 32. cikkben meghatározott időszakok tekintetében az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság létrehozásáról szóló egyezmény (IATTC) hatálya alá tartozó területen élő bizonyos állományokra vonatkozó 2014. évi és - amennyiben arról e rendelet rendelkezik - 2015. évi halászati lehetőségek.
(3) Ez a rendelet átmeneti halászati lehetőségeket is meghatároz a Norvégiával és a Feröer szigetekkel kötött kétoldalú halászati megállapodások hatálya alá tartozó egyes halállományok és állománycsoportok tekintetében, amelyek a 2014-re vonatkozó szabályokkal kapcsolatos konzultációk lezárultáig maradnak hatályban.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet az alábbi hajókra alkalmazandó:
a)
uniós hajók;
b)
az uniós vizeken tartózkodó harmadik országbeli hajók.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő és az Európai Unióban lajstromozott halászhajó;
b) „harmadik országbeli hajó”: harmadik ország lobogója alatt közlekedő és harmadik országban lajstromozott halászhajó;
c) „uniós vizek”: a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizek, a Szerződés II. mellékletében felsorolt tengerentúli országokkal és területekkel szomszédos vizek kivételével;
d) „nemzetközi vizek”: az egyetlen állam felségterületéhez vagy joghatóságához sem tartozó vizek;
e) „teljes kifogható mennyiség” (TAC): az egyes halállományokból évente kifogható és kirakodható mennyiség;
f) „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Európai Unió vagy valamely tagállam részére kiosztott hányada;
g) „analitikai értékelések”: egy adott állomány alakulásának az állomány biológiai jellemzőin és kiaknázási mértékén alapuló mennyiségi értékelése, amely a tudományos vizsgálat szerint megfelelően jó minőségű ahhoz, hogy tudományos szakvéleményként szolgáljon a fogásokkal kapcsolatos jövőbeli lehetőségek mérlegelésénél;
h) „szembőség”: a halászhálóknak az 517/2008/EK bizottsági rendelettel (20) összhangban megállapított szembősége;
i) „uniós halászhajóflotta-nyilvántartás”: az 1380/2013/EU rendelet 24. cikkének (3) bekezdésével összhangban a Bizottság által létrehozott nyilvántartás;
j) „halászati napló”: az 1224/2009/EK rendelet 14. cikkében említett napló;
4. cikk
Halászati övezetek
E rendelet alkalmazásában a következő övezet-meghatározásokat kell alkalmazni:
a) „ICES-övezetek” (ICES, Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 218/2009/EK rendelet (21) III. mellékletének meghatározása szerinti földrajzi területek;
b) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
c) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, délen pedig Hasenøretől Gnibens Spidsig, Korshagétől Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
d) „az ICES VII alterület 16. funkcionális egysége”: a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi terület:
-
é. sz. 53° 30’, ny. h. 15° 00’,
-
é. sz. 53° 30’, ny. h. 11° 00’,
-
é. sz. 51° 30’, ny. h. 11° 00’,
-
é. sz. 51° 30’, ny. h. 13° 00’,
-
é. sz. 51° 00’, ny. h. 13° 00’,
-
é. sz. 51° 00’, ny. h. 15° 00’,
-
é. sz. 53° 30’, ny. h. 15° 00’,
e) „Cádizi-öböl”: az ICES IXa körzetnek a nyugati hosszúság 7° 23′ 48″-től keletre eső része;
f) „CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság): a 216/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (22) II. mellékletében meghatározott földrajzi területek.
g) „NAFO-övezetek” (NAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): a 217/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) III. mellékletében meghatározott földrajzi területek;
h) „a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SEAFO, Délkelet-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán délkeleti körzetében található halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (24) meghatározott földrajzi terület;
i) „az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (ICCAT, az Atlanti Tonhalfélék Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság): az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezményben (25) meghatározott földrajzi terület;
j) „a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (CCAMLR - az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság): a 601/2004/EK tanácsi rendelet (26) 2. cikkének a) pontjában meghatározott földrajzi terület;
k) „az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (IATTC, az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság): az Amerikai Egyesült Államok és a Costa Rica Köztársaság között megkötött 1949. évi egyezmény által létrehozott Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság megerősítéséről szóló egyezményben (27) (a továbbiakban: az antiguai egyezmény) meghatározott földrajzi terület;
l) „az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (IOTC, Indiai-óceáni Tonhalbizottság): az Indiai-óceáni Tonhalbizottság létrehozásáról szóló megállapodásban (28) meghatározott földrajzi terület;
m) „az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SPRFMO, Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet): az é. sz. 10o-tól délre, a CCAMRL-egyezmény hatálya alá tartozó területtől északra, az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodásban (29) (SIOFA) meghatározott, a SIOFA hatálya alá tartozó területektől keletre, és a dél-amerikai államok halászati joghatóságától nyugatra eső nyílt tengeri terület;
n) „a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (WCPFC, a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Egyezmény): a Csendes- óceán nyugati és középső körzetében található hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (30) meghatározott földrajzi terület;
o) „a Bering-tenger nyílt tengeri része”: a Bering-tenger nyílt tengeri földrajzi területe, amely kívül esik a Bering-tenger partján fekvő államok parti tengerei szélességének méréséhez használt alapvonalaktól számított 200 tengeri mérföldes sávon;
p) „az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös része”: a következő vonalakkal határolt terület:
-
ny. h. 150°,
-
ny. h. 130°,
-
d. sz. 4°,
-
d. sz. 50°.
II. CÍM
AZ UNIÓS HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI
I. FEJEZET
Általános rendelkezések
5. cikk
A teljes kifogható mennyiségek és elosztásuk
(1) Az uniós vizeken, illetve a bizonyos, nem uniós vizeken tartózkodó uniós hajókra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket, azok tagállamok közötti elosztását és - adott esetben - a teljes kifogható mennyiségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételeket az I. melléklet határozza meg.
(2) Az uniós hajók számára az I. mellékletben megállapított teljes kifogható mennyiségek keretein belül engedélyezett a halászat a Feröer szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben, az e rendelet 14. cikkében és III. mellékletében, valamint az 1006/2008/EK rendeletben (31) és annak végrehajtási rendelkezéseiben meghatározott feltételre is figyelemmel.
(3) Az IA. mellékletben az ICES IIa, IIIa és IV övezet uniós vizeinek homokiangolna-állományára vonatkozóan megállapított különleges feltétel tekintetében a IID. mellékletben meghatározott gazdálkodási övezetek alkalmazandók.
6. cikk
A tagállamok által meghatározandó teljes kifogható mennyiségek
(1) Egyes halállományok vonatkozásában a teljes kifogható mennyiségeket az érintett tagállam állapítja meg. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg.
(2) A tagállamok által meghatározandó teljes kifogható mennyiségeknek:
a)
összhangban kell lenniük a közös halászati politika elveivel és szabályaival, különösen az állományok fenntartható kiaknázásának elvével, valamint
b)
az alábbiakat kell eredményezniük:
i.
amennyiben az analitikai értékelések rendelkezésre állnak, 2015-től a lehető legnagyobb valószínűséggel az állománynak a maximális fenntartható hozammal összhangban történő kiaknázása;
ii.
amennyiben az analitikai értékelések nem vagy csak hiányos formában állnak rendelkezésre, az állománynak a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatos megközelítéssel összhangban álló kiaknázása.
(3) Minden érintett tagállam 2014. március 15-ig benyújtja a Bizottságnak a következő információkat:
a)
az elfogadott teljes kifogható mennyiségek;
b)
az érintett tagállam által összegyűjtött és értékelt adatok, amelyeken az elfogadott teljes kifogható mennyiségek alapulnak;
c)
annak részletes bemutatása, hogy az elfogadott teljes kifogható mennyiségek miként felelnek meg a (2) bekezdésnek.
7. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tarthatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:
a)
a fogásokat kvótával rendelkező tagállam lobogója alatt közlekedő hajók ejtették, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy
b)
a fogások olyan uniós kvótából való részesedésnek felelnek meg, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és a szóban forgó uniós kvóta még nincs kimerítve.
8. cikk
A halászati erőkifejtés korlátozásai
A halászati erőkifejtés tekintetében 2014. február 1-jétől2015. január 31-ig a következő intézkedések alkalmazandók:
a)
a Kattegat területén, a Skagerrak területén, az ICES IIIa körzetnek a Skagerrakon és a Kattegaton kívüli részén, az ICES IV alterületen, az ICES VIa, VIIa és VIId körzetben, valamint az ICES IIa és Vb körzet uniós vizeiben előforduló egyes közönségestőkehal-, nyelvhal- és lepényhalállományokkal folytatott gazdálkodásra a IIA. melléklet alkalmazandó;
b)
a Cádizi-öböl kivételével az ICES VIIIc és IXa körzetben előforduló déli szürketőkehal és norvég homár állományainak helyreállítására a IIB. melléklet alkalmazandó;
c)
az ICES VIIe körzetben előforduló nyelvhalállományokkal folytatott gazdálkodásra a IIC. melléklet alkalmazandó.
9. cikk
A mélytengeri halászatra vonatkozó fogási és erőkifejtési korlátozások
(1) A 2347/2002/EK rendelet (32) 3. cikkének (1) bekezdése, amelynek értelmében a mélytengeri fajokra halászó hajóknak mélytengeri halászati engedéllyel kell rendelkezniük, alkalmazandó a grönlandi laposhalra. A grönlandi laposhal fogására, fedélzeten tartására, átrakására és kirakodására az adott cikkben említett feltételek vonatkoznak.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy 2014-ben a kikötőn kívül töltött, kilowattnapban mért halászati erőkifejtés szintjei a 2347/2002/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése szerinti mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében ne haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban olyan utak során végzett átlagos éves halászati erőkifejtés 65 %-át, amikor a hajók mélytengeri halászati engedéllyel rendelkeztek, vagy a hivatkozott rendelet I. és II. mellékletében felsorolt mélytengeri fajokat fogtak ki. Ez a bekezdés kizárólag azokra a halászati utakra alkalmazandó, amelyek során 100 kg-ot meghaladó tömegű, aranylazactól eltérő mélytengeri fajhoz tartozó zsákmányt fogtak ki.
10. cikk
A halászati lehetőségek kiosztására vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az e rendeletben meghatározott, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:
a)
az 1380/2013/EK rendelet 16. cikkének (8) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke alapján végrehajtott levonások és újraelosztások;
c)
az 1006/2008/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése alapján végrehajtott újraelosztások;
d)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;
e)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;
f)
az 1224/2009/EK rendelet 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.
g)
az e rendelet 20. cikke szerinti kvótaátadások és -cserék.
(2) Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra a 847/96/EK rendelet 3. cikke, az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra pedig az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke alkalmazandó.
11. cikk
Halászati tilalmi időszakok
(1) A Porcupine-pad térségében a 2014. május 1-jétőlmájus 31-ig tartó időszakban tilos az alábbi fajok halászata vagy fedélzeten tartása: közönséges tőkehal, rombuszhalak, ördöghalfélék, foltos tőkehal, vékonybajszú tőkehal, szürke tőkehal, norvég homár, sima lepényhal, sávos tőkehal, fekete tőkehal, rájaalakúak, közönséges nyelvhal, norvég menyhal, kék menyhal, északi menyhal és tüskéscápa.
E bekezdés alkalmazásában a Porcupine-pad a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi terület:
Pont
Földrajzi szélesség
Földrajzi hosszúság
1.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
2.
é. sz. 52° 40′
ny. h. 12° 30′
3.
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 39,600′
4.
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 56′
5.
é. sz. 52° 13,5′
ny. h. 13° 53,830′
6.
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 24′
7.
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 03′
8.
é. sz. 52° 10′
ny. h. 13° 25′
9.
é. sz. 52° 32′
ny. h. 13° 07,500′
10.
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 55′
11.
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 43′
12.
é. sz. 52° 38,800′
ny. h. 12° 37′
13.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 23′
14.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
Az első albekezdésétől eltérve, a Porcupine-padon keresztül történő, az (1) bekezdésben említett fajok szállítását célzó áthaladást az 1224/2009/EK rendelet 50. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésével összhangban lehetővé kell tenni.
(2) 2014. január 1. és március 31., valamint 2014. augusztus 1. és december 31. között tilos 16 mm-nél kisebb szembőségű fenékvonóhálóval, kerítőhálóval vagy hasonló vontatott hálóval homoki angolnákra irányuló kereskedelmi halászatot folytatni az ICES IIa és IIIa körzetben és az ICES IV alterületen.
Az (1) bekezdésben előírt tilalom azokra a harmadik országbeli hajókra is vonatkozik, amelyek - eltérő rendelkezés hiányában - engedéllyel rendelkeznek az ICES IV alterület uniós vizein folytatott homokiangolna-halászatra.
12. cikk
Tilalmak
(1) Az uniós hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten tartása, átrakása vagy kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) valamennyi vízterületen;
b)
heringcápa (Lamna nasus) valamennyi vízterületen, azon vizek kivételével, amelyek tekintetében az IA. melléklet ettől eltérő módon rendelkezik;
c)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken;
d)
a sima rája (Dipturus batis) mindkét faja (Dipturus vö. flossada és Dipturus vö. intermedia) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
cifra rája (Raja undulata) az ICES VI, IX és X alterület uniós vizein és fehér rája (Raja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
f)
fűrészes rájafélék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein;
g)
atlanti ördögrája (Manta birostris) minden vízterületen.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
13. cikk
Adatküldés
Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottsághoz benyújtják a kihalászott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat kötelesek használni.
II. FEJEZET
Kiegészítő kvóták a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára
14. cikk
Kiegészítő kvóták
(1) Egyes állományok tekintetében a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat oszthatnak ki. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett kiegészítő kvóta nem lépheti túl az I. mellékletben az érintett tagállamnak kiosztott kvóta százalékában meghatározott általános határértéket.
15. cikk
A kiegészítő kvóták odaítélési feltételei
(1) A 14. cikkben említett kiegészítő kvóták odaítélése az alábbi feltételek szerint történik:
a)
a hajókon érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerákat (CCTV) működtetnek (a továbbiakban együtt: CCTV-rendszer), amelyek minden halászati műveletet és a hajó fedélzetén végzett valamennyi feldolgozási tevékenységet rögzítenek;
b)
a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő egyes hajók számára kiosztott kiegészítő kvóta az alábbi értékek egyikét sem haladhatja meg:
i.
a kiegészítő kvótában részesülő hajó típusa esetében az érintett tagállam becslése szerint várható, az állományt érintő visszadobások 75 %-a;
ii.
a hajó részére a próbákban való részvétel előtti időszakban kiosztott egyéni kvóta 30 %-a;
c)
a hajó által a kiegészítő kvótával érintett állományból ejtett valamennyi fogást, a 850/98/EK rendelet (33) XII. mellékletében meghatározott legkisebb fogható méret alatti halakat is ideértve, le kell vonni a hajónak a 14. cikk alapján odaítélt bármilyen kiegészítő kvótával növelt egyéni kvótájából;
d)
amint egy adott hajó teljes mértékben felhasználta a valamely, kiegészítő kvótával érintett állományra vonatkozó egyéni kvótáját, a TAC hatálya alá tartozó érintett területen mindennemű halászati tevékenységet be kell szüntetnie;
e)
azon állományok esetében, amelyekre vonatkozhat e cikk, a tagállamok engedélyezhetik az egyéni kvóta egészének vagy egy részének átadását a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt nem vevő egyes hajóktól az ilyen próbákban részt vevő hajók részére, amennyiben kimutatható, hogy a nem résztvevő hajókról történő visszadobások mértéke nem növekszik.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjának i. alpontja ellenére a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő hajóknak kivételes esetben kioszthatnak olyan kiegészítő kvótát is, amely meghaladja a kiegészítő kvótában részesülő hajó típusa tekintetében becsült, az adott állományt érintő visszadobások 75 %-át, amennyiben:
a)
az adott hajótípusra vonatkozó becslés szerint az állományt érintő visszadobások mértéke nem éri el a 10 %-ot;
b)
az adott hajótípus felvétele fontos a CCTV-rendszer ellenőrzési célú felhasználásában rejlő potenciál értékelése szempontjából;
c)
a próbákban részt vevő hajók esetében az állományt érintő, valamennyi hajó által végrehajtott visszadobások együttesen nem haladják meg a 75 %-os határértéket.
(3) A tagállamok a 14. cikkben említett kiegészítő kvóták kiosztása előtt benyújtják a Bizottságnak a következő információkat:
a)
a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók listája;
b)
az e hajók fedélzetén felszerelt elektronikus távellenőrzési berendezés műszaki leírása;
c)
az e hajók által használt halászeszközök kapacitása, típusa és jellemzői;
d)
a visszadobások becsült mértéke a próbákban részt vevő hajótípusonként;
e)
a vonatkozó teljes kifogható mennyiség alapján a próbákban részt vevő hajók által az állományból 2013-ben kifogott mennyiség.
16. cikk
A személyes adatok feldolgozása
Amennyiben a 15. cikk (1) bekezdésének (a) pontja szerinti felvételek a 95/46/EK irányelv szerinti személyesadat-feldolgozással járnak, az ilyen adatfeldolgozásra a hivatkozott irányelv alkalmazandó.
17. cikk
A kiegészítő kvóták visszavonása
Amennyiben egy tagállam azt észleli, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő valamely hajó nem teljesíti a 15. cikkben előírt feltételeket, a tagállam azonnal visszavonja az érintett hajó számára odaítélt kiegészítő kvótát, és a 2014-es év hátralévő részére kizárja a hajót a szóban forgó próbákban való részvételből.
18. cikk
A visszadobások mértékére vonatkozó értékelések tudományos felülvizsgálata
A Bizottság - a 15. cikk (1) bekezdése b) pontjának i. alpontjában meghatározott követelmény végrehajtásának figyelemmel kísérése érdekében - kérheti bármely olyan tagállamtól, amelyik él az e fejezetben foglalt lehetőségekkel, hogy a hajótípusonkénti visszadobások mértékére vonatkozó értékelését ellenőrzés céljából benyújtsa valamely tudományos tanácsadó testületnek. A visszadobásokat megerősítő értékelés hiányában az érintett tagállam megtesz minden szükséges intézkedést az említett követelmény teljesítésének biztosítására, és arról értesíti a Bizottságot.
III. FEJEZET
Harmadik országok vizeire vonatkozó halászati engedélyek
19. cikk
Halászati engedélyek
(1) A harmadik országok vizein halászó uniós hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a III. melléklet határozza meg.
(2) Amennyiben az 1380/2013/EK rendelet 16. cikkének (8) bekezdése alapján valamelyik tagállam a III. mellékletben meghatározott halászterületek vonatkozásában átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere), átadáskor a halászati engedélyeket is megfelelő módon át kell adni, és erről értesíteni kell a Bizottságot. Az egyes halászati területek vonatkozásában rendelkezésre álló halászati engedélyeknek a III. mellékletben meghatározott teljes számát azonban nem lehet túllépni.
IV. FEJEZET
Halászati lehetőségek a regionális halászati gazdálkodási szervezetek illetékessége alá tartozó vizeken
20. cikk
Kvótaátadás és -csere
(1) Amennyiben egy adott regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályai engedélyezik a regionális halászati gazdálkodási szervezet szerződő felei közötti kvótaátadást vagy -cserét, a tagállamok (a továbbiakban: az érintett tagállam) megvitathatják az érintett másik szerződő féllel a tervezett kvótaátadást vagy -cserét, és adott esetben felvázolhatják annak lehetséges paramétereit.
(2) Miután az érintett tagállam értesítette a Bizottságot, az jóváhagyhatja a tervezett kvótaátadás vagy -csere vázlatát, amelyet a tagállam a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével megvitatott. A Bizottság ezt követően indokolatlan késedelem nélkül gondoskodik az adott kvótaátadásnak vagy -cserének a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével való kölcsönösen kötelező erejű elfogadásáról. Ezután a Bizottság a megállapodás szerinti kvótaátadásról vagy -cseréről értesíti a regionális halászati gazdálkodási szervezet titkárságát, az adott szervezet szabályai szerint.
(3) A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat a kölcsönösen elfogadott kvótaátadásról vagy -cseréről.
(4) A kvótaátadás vagy -csere keretében a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felétől kapott vagy annak átadott halászati lehetőségeket az érintett tagállamnak kiosztott kvótának vagy a számára kiosztott kvótát csökkentő mennyiségnek kell tekinteni, mégpedig attól az időponttól kezdődően, amikor a kvótaátadás vagy -csere a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével kötött megállapodás értelmében vagy - adott esetben - az érintett regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályainak megfelelően hatályba lép. A kvótaátadás vagy -csere nem módosíthatja a halászati lehetőségek tagállamok közötti elosztására szolgáló, a halászati tevékenységek relatív stabilitásának elvével összhangban meghatározott érvényes elosztási kulcsot.
1. szakasz
Az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület
21. cikk
A kékúszójú tonhal vonatkozásában a halászati, tenyésztési és hizlalási kapacitás korlátozása
(1) Az Atlanti-óceán keleti részén a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára engedéllyel rendelkező, csalival és pergetett horogsorral halászó uniós hajók számát a IV. melléklet 1. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(2) A Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára engedéllyel rendelkező, part menti kisüzemi halászatot folytató uniós hajók számát a IV. melléklet 2. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(3) Az Adriai-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek tenyésztési célú aktív halászatára jogosult uniós hajók számát a IV. melléklet 3. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(4) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal halászatára, fedélzeten tartására, átrakására, szállítására vagy kirakodására engedéllyel rendelkező halászhajók számát és bruttó tonnatartalomban mért teljes kapacitását a IV. melléklet 4. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(5) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójútonhal-halászat céljából állított csapdák számát a IV. melléklet 5. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(6) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren működő halgazdaságok számára biztosított kékúszójútonhal-tenyésztési és-hizlalási kapacitást, valamint a kifogott vadon élő kékúszójú tonhalak telepíthető egyedeinek maximális számát a IV. melléklet 6. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
22. cikk
Hobbi- és sporthorgászat
A tagállamoknak a kékúszójú tonhalra vonatkozóan az ID. mellékletben kiosztott kvótáikból külön kvótát kell előirányozniuk a hobbi- és sporthorgászatra.
23. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos nagyszemű rókacápát (Alopias superciliosus) - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tartani, átrakni vagy kirakodni.
(2) Tilos az Alopias nembe tartozó rókacápafajok célzott halászata.
(3) Az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászatban (a Sphyrna tiburo kivételével) tilos a Sphyrnidae családba tartozó pörölycápákat - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tartani, átrakni vagy kirakodni.
(4) Bármilyen halászatban kifogott fehérorrú cápát (Carcharhinus longimanus) tilos - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tartani, átrakni vagy kirakodni.
(5) Bármilyen halászatban kifogott selyemcápát (Carcharhinus falciformis) tilos a fedélzeten tartani.
2. szakasz
A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület
24. cikk
Tilalmak és fogási korlátozások
(1) Az V. melléklet A. részében meghatározott fajok célzott halászata tilos az ugyanott feltüntetett övezetekben és időszakokban.
(2) A felderítő halászat tekintetében az V. melléklet B. részében meghatározott teljes kifogható mennyiségek és járulékos fogási korlátozások alkalmazandók az ugyanott feltüntetett alterületeken.
25. cikk
Felderítő halászat
(1) 2014-ben kizárólag azok a tagállamok vehetnek részt a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam részt kíván venni a szóban forgó halászatban, a 601/2004/EK rendelet 7. és 7a. cikkének megfelelően legkésőbb 2014. június 1-jéig értesíti a CCAMLR titkárságát.
(2) A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti felosztását az V. melléklet B. része határozza meg. A halászatot bármely kisléptékű kutatási egység területén be kell szüntetni, ha a bejelentett fogás mértéke eléri a meghatározott teljes kifogható mennyiséget, és az említett kisléptékű kutatási egységet az idény hátralévő részére le kell zárni a halászat elől.
(3) A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információk megszerzése és a fogások és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a. körzetben tilos a halászat 550 méternél kisebb mélységben.
26. cikk
Krillhalászat a 2014/2015-ös halászati idényben
(1) A 2014/2015-ös halászati idényben kizárólag azok a tagállamok halászhatnak krillre (Euphausia superba) a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam krillhalászatot kíván folytatni a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen, a 601/2004/EK rendelet 5a. cikkének megfelelően legkésőbb 2014. június 1-jéig értesíti a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot a krillhalászatban való részvételi szándékáról az V. melléklet C. része szerinti formanyomtatványon.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett értesítésnek magában kell foglalnia a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat valamennyi olyan halászhajó tekintetében, amely számára a tagállam engedélyezi a krillhalászatban való részvételt.
(3) A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területeken krillhalászatban részt venni szándékozó tagállamok kizárólag az engedéllyel rendelkező azon halászhajókra vonatkozóan küldenek értesítést, amelyek az értesítés időpontjában a lobogóik alatt közlekednek, vagy amelyek az értesítés időpontjában valamely más CCAMLR-tag lobogója alatt közlekednek, de a halászat idején várhatóan az adott tagállam lobogója alatt fognak közlekedni.
(4) A tagállamok jogosultak a krillhalászatban való részvételt olyan hajó számára is engedélyezni, amely nem szerepel a CCAMLR titkárságának az e cikk (1), (2) és (3) bekezdése szerint küldött értesítésben, amennyiben egy engedéllyel rendelkező hajó a halászatot ténylegesen akadályozó üzemi okokból vagy vis maior következtében nem vehet részt a halászatban. Ilyen esetekben az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot, és megadja:
a)
a helyettesítésre szánt hajó(k) részletes adatait, beleértve a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat is;
b)
a helyettesítést indokló okok részletes leírását, valamint a vonatkozó bizonyítékokat vagy hivatkozásokat.
(5) A tagállamok olyan halászhajó számára, amely szerepel valamely, a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan (IUU) halászatot folytató hajókról készített CCAMLR-jegyzékben, nem engedélyezhetik a krillhalászatban való részvételt.
3. szakasz
Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
27. cikk
Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászó hajók halászati kapacitásának korlátozása
(1) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen trópusi tonhalfélékre halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó tonnatartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 1. pontja határozza meg.
(2) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen kardhalra (Xiphias gladius) és germonra (Thunnus alalunga) halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó űrtartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 2. pontja határozza meg.
(3) A tagállamok az (1) és (2) bekezdésben említett két halászati tevékenység egyikére kijelölt hajókat átcsoportosíthatják a másik halászati tevékenységhez, amennyiben bizonyítani tudják a Bizottság előtt, hogy ez a változtatás nem fokozza az érintett halállományokra irányuló halászati erőkifejtést.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy amennyiben flottájuk kapacitásátcsoportosítására tesznek javaslatot, az átcsoportosítandó hajók szerepeljenek az IOTC hajólajstromában vagy egy másik regionális tonhalhalászati szervezet hajólajstromában. Továbbá nem csoportosíthatók át azok a hajók, amelyek szerepelnek a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók („IUU-hajók”) valamely regionális halászati gazdálkodási szervezet által összeállított listáján.
(5) Az IOTC-nek benyújtott fejlesztési tervek végrehajtásának figyelembevétele érdekében a tagállamok halászati kapacitásukat az (1) és (2) bekezdésben említett határokat meghaladóan csak az említett tervek által szabott kereteken belül bővíthetik.
28. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos az Alopiidae családba tartozó rókacápák bármelyik faját - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tartani, átrakni vagy kirakodni.
(2) Minden halászatban tilos a fehérorrú cápa (Carcharhinus longimanus) egyedeit - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tartani, átrakni vagy kirakodni; e tilalom nem vonatkozik a 24 méteres teljes hosszúságot el nem érő olyan hajókra, amelyek kizárólag a lobogójuk szerinti tagállam kizárólagos gazdasági övezetében végeznek halászati műveleteket, és fogásaikat csak helyi fogyasztásra szánják.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
4. szakasz
Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület
29. cikk
Nyílt tengeri halászat - kapacitáskorlátozás
Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytatott tagállamoknak a lobogójuk alatt közlekedő, 2014-ben nyílt tengeri állományokra halászó hajók bruttó űrtartalmának teljes szintjét az adott terület vonatkozásában uniós szinten összesen megállapított 78 600 BT-ra kell korlátozniuk.
30. cikk
Nyílt tengeri halászat - teljes kifogható mennyiségek
(1) Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen kizárólag azok a tagállamok halászhatnak nyílt tengeri állományokra - az IJ. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségekkel összhangban -, amelyek a 29. cikkben foglaltak szerint 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben az említett területen aktív nyílt tengeri halászati tevékenységet folytattak.
(2) Az IJ. mellékletben megállapított halászati lehetőségek azzal a feltétellel használhatók fel, hogy a tagállamok legkésőbb a következő hónap ötödik napjáig, az SPRFMO titkárságának tájékoztatása céljából megküldik a Bizottságnak a hajómegfigyelési rendszerek (VMS) nyilvántartásait, a havi fogási jelentéseket és - amennyiben rendelkezésre állnak - a be- és kihajózási adatokat azon hajók vonatkozásában, amelyek az SPRFMO egyezmény hatálya alá tartozó területen aktív halászati tevékenységet folytatnak vagy átrakási műveletekben vesznek részt.
31. cikk
Fenékhalászat
Azon tagállamok, amelyek hajói a 2002. január 1. és 2006. december 31. közötti időszakban bizonyíthatóan fenékhalászati tevékenységet folytattak az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen, halászati erőkifejtésüket vagy fogásaikat az alábbiakra korlátozzák:
a)
a fogások vagy a halászati erőkifejtési paraméterek említett időszakra vonatkozó átlaga; és
b)
az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület azon részei, amelyekben fenékhalászatot folytattak bármelyik korábbi halászati idényben.
5. szakasz
Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
32. cikk
Erszényes kerítőhálós halászat
(1) A sárgaúszójú tonhal (Thunnus albacares), a nagyszemű tonhal (Thunnus obesus) és a bonitó (Katsuwonus pelamis) erszényes kerítőhálós hajóval folytatott halászata tilos:
a)
2014. július 29-tőlszeptember 28-ig vagy 2014. november 18-tól2015. január 18-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
az amerikai kontinens csendes-óceáni partvonala,
-
ny. h. 150°,
-
é. sz. 40°,
-
d. sz. 40°,
b)
2014. szeptember 29-tőloktóber 29-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
ny. h. 96°,
-
ny. h. 110°,
-
é. sz. 4°,
-
d. sz. 3°.
(2) Az érintett tagállamok az (1) bekezdésben említett halászati tilalomra kiválasztott időszakról 2014. április 1-je előtt értesítik a Bizottságot. A kiválasztott időszakban az érintett tagállamok összes erszényes kerítőhálós hajója beszünteti az erszényes kerítőhálós halászatot az e cikk (1) bekezdésében meghatározott területen.
(3) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tonhalhalászatot folytató erszényes kerítőhálós hajóknak a fedélzetükön kell tartaniuk, majd ki kell rakodniuk vagy át kell rakniuk az összes kifogott sárgaúszójú tonhalat, nagyszemű tonhalat és bonitót.
(4) A (3) bekezdés nem alkalmazandó az alábbi esetekben:
a)
a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
b)
a hajóút utolsó szakaszában, ha már nincs elegendő élőhal-tartálytér az adott fogásból származó összes tonhal elhelyezésére.
(5) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos a fehérorrú cápa (Carcharhinus longimanus) halászata, továbbá e területen tilos fehérorrú cápát - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tartani, átrakni, raktározni, eladásra felkínálni vagy kirakodni.
(6) Az (5) bekezdésben említett fajok véletlenül kifogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Az egyedeket a hajó üzemeltetőjének haladéktalanul vissza kell engednie a tengerbe, és:
a)
rögzítenie kell a visszaengedések számát, megjelölve az egyedek állapotát (élő vagy elpusztult);
b)
az a) pontban meghatározott információkat bejelenti az állampolgársága szerinti tagállamnak. Ezeket az információkat a tagállamok 2014. január 31-ig megküldik a Bizottságnak.
6. szakasz
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület
33. cikk
A mélytengeri cápák halászatára vonatkozó tilalom
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos az alábbi mélytengeri cápák célzott halászata:
-
valódirája-félék (Rajidae),
-
tüskéscápa (Squalus acanthias),
-
halvány sima lámpáscápa (Etmopterus bigelowi),
-
rövidfarkú lámpáscápa (Etmopterus brachyurus),
-
nagy lámpáscápa (Etmopterus princeps),
-
sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus),
-
kis macskacápa (Apristurus manis),
-
bársonyos lámpáscápa (Scymnodon squamulosus),
-
a cápaalakúak (Selachimorpha) főrendjébe tartozó mélytengeri cápafajok.
7. szakasz
A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
34. cikk
A nagyszemű tonhalra, a sárgaúszójú tonhalra, a bonitóra és a Csendes-óceán déli részén élő germonra irányuló halászati erőkifejtés korlátozása
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület nyílt tengeri, az é. sz. 20° és a d. sz. 20° közé eső részén a nagyszemű tonhalra (Thunnus obesus), a sárgaúszójú tonhalra (Thunnus albacares) és a bonitóra (Katsuwonus pelamis) erszényes kerítőhálóval halászó hajók számára kiosztott halászati napok száma ne haladja meg a 403 napot.
(2) Az uniós hajók nem halászhatnak a Csendes-óceán déli részén élő germonra (Thunnus alalunga) a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a d. sz. 20°-tól délre eső részén.
35. cikk
A halak csoportosulását előidéző eszközök használatával folytatott halászat elől elzárt terület
(1) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az é. sz. 20° és a d. sz. 20° közötti részén 2014. július 1-jén 00.00-től 2014. október 31-én 24.00-ig tilos a halak csoportosulását előidéző eszközöket használó erszényes kerítőhálós hajókkal folytatott halászati tevékenység végzése. Erszényes kerítőhálós hajók az említett időszakban kizárólag akkor folytathatnak halászati tevékenységet a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület említett részén, ha a fedélzetükön tartózkodó megfigyelő igazolja, hogy a hajó egyetlen alkalommal sem:
a)
telepített vagy alkalmazott a halak csoportosulását előidéző eszközöket vagy azokhoz kapcsolódó elektronikus eszközöket;
b)
halászott halrajokra a halak csoportosulását előidéző eszközök felhasználásával.
(2) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az (1) bekezdésben említett részén halászó erszényes kerítőhálós hajók kötelesek a fedélzetükön tartani és kirakodni vagy átrakni minden kifogott nagyszemű tonhalat, sárgaúszójú tonhalat és bonitót.
(3) A (2) bekezdés nem alkalmazandó az alábbi esetekben:
a)
a hajóút utolsó szakaszában, ha nincs elegendő élőhaltartálytér valamennyi hal elhelyezésére;
b)
a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
c)
ha a fagyasztóberendezés súlyosan meghibásodik.
36. cikk
Az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös része
(1) A 4. cikk p) pontjában meghatározott, az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös részén folytatott halászat során a kizárólag a WCPFC nyilvántartásában szereplő hajók kötelesek alkalmazni a 34. és a 37. cikkben előírt intézkedéseket.
(2) A 4. cikk p) pontjában meghatározott, az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös részén folytatott halászat során a mind a WCPFC nyilvántartásában, mind az IATTC nyilvántartásában szereplő hajók, valamint a kizárólag az IATTC nyilvántartásában szereplő hajók kötelesek alkalmazni a 32. cikk (1) bekezdésének a) pontjában és az ugyanazon cikk (2)-(6) bekezdésében előírt intézkedéseket.
37. cikk
A kardhal halászatára engedéllyel rendelkező hajók számának korlátozása
A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a d. sz. 20°-tól délre eső részén a kardhal (Xiphias gladius) halászatára engedéllyel rendelkező uniós hajók maximális számát a VII. melléklet határozza meg.
8. szakasz
Bering-tenger
38. cikk
Halászati tilalom a Bering-tenger nyílt tengeri részén
A Bering-tenger nyílt tengeri részén tilos a sávos tőkehal (Theragra chalcogramma) halászata.
III. CÍM
HARMADIK ORSZÁGBELI HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI UNIÓS VIZEKEN
39. cikk
Teljes kifogható mennyiségek
A Norvégia lobogója alatt közlekedő halászhajók és a Feröer szigeteken lajstromozott halászhajók számára az e rendelet I. mellékletében meghatározott teljes kifogható mennyiségek keretein belül engedélyezett az uniós vizeken folytatott halászat, az e rendeletben és az 1006/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt feltételek betartásával.
40. cikk
Halászati engedélyek
(1) Az uniós vizeken halászó harmadik országbeli hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a VIII. melléklet határozza meg.
(2) A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halakat nem szabad a hajón tartani vagy kirakodni, kivéve ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója ejtette, és az említett kvóta még nem merült ki.
41. cikk
Tilalmak
(1) Harmadik országbeli hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten tartása, átrakása és kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós vizeken;
b)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken;
c)
a sima rája (Dipturus batis) mindkét faja (Dipturus vö. flossada és Dipturus vö. intermedia) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
d)
cifra rája (Raja undulata) az ICES VI, IX és X alterület uniós vizein és fehér rája (Raja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
heringcápa (Lamna nasus) az uniós vizeken;
f)
fűrészes rájafélék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein;
g)
atlanti ördögrája (Manta birostris) az uniós vizeken.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
42. cikk
Bizottsági eljárásrend
(1) A Bizottságot az 1380/2013/EU rendelet által létrehozott Halászati és Akvakultúraágazati Bizottság segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
(2) Az ezen bekezdésre való hivatkozások esetében a 182/2011/EU rendelet 5. cikke alkalmazandó.
43. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
A 8. cikk azonban 2014. február 1-től alkalmazandó.
A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó halászati lehetőségekről szóló, a 24., a 25. és a 26. cikkben, valamint az IE. és az V. mellékletben megállapított rendelkezések a bennük meghatározott időpontoktól alkalmazandók.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 20-án.