RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1243/2012
af 19. december 2012
om ændring af forordning (EF) nr. 1342/2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 (1) fastlægger en langsigtet plan for torskebestande i Kattegat, Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal, farvandene vest for Skotland og Det Irske Hav og for fiskeri efter disse bestande (»torskeplanen«). Målet med torskeplanen er at sikre en bæredygtig udnyttelse af nævnte torskebestande på basis af det maksimale bæredygtige udbytte. Dette mål skal nås, samtidig med at der bibeholdes et specifikt niveau for fiskeridødeligheden for torsk for de relevante aldersklasser.
(2)
Artikel 7, 8 og 9 samt artikel 12 i torskeplanen indeholder med henblik på at nå torskeplanens mål specifikke regler for en detaljeret metode til den årlige fastsættelse af dels de samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) og dels begrænsninger af fiskeriindsatsen.
(3)
Den videnskabelige evaluering af resultaterne af torskeplanen, der er foretaget af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), har påvist en række problemer med torskeplanens udformning og funktion. Uden at anfægte torskeplanens mål konkluderede STECF, at disse mål sandsynligvis ikke vil kunne nås inden for en tidsramme, der ville være i overensstemmelse med konklusionerne fra verdenstopmødet om bæredygtig udvikling i Johannesburg i 2002, medmindre de mangler i udformningen af torskeplanen, der bl.a. vedrører anvendelsen af dens artikel 9 og 12, bliver rettet.
(4)
Artikel 9 indeholder detaljerede regler for fastsættelse af TAC'er i tilfælde af utilstrækkelige data, når reglerne for fastsættelsen af TAC'en i henhold til artikel 7 og 8 ikke kan anvendes på grund af manglende, tilstrækkeligt nøjagtige og repræsentative oplysninger. Selv om det kun var hensigten at anvende de automatiske årlige TAC-reduktioner på 25 % under ekstraordinære omstændigheder, er det fra 2009 til 2012 blevet reglen. Siden torskeplanens ikrafttræden er TAC'erne for de pågældende områder således blevet væsentligt reduceret, og yderligere automatiske nedskæringer vil føre til en reel lukning af torskefiskeriet i de berørte områder. Den videnskabelige vurdering, som STECF har gennemført, tyder på, at det med henblik på at nå torskeplanens mål vil være mere hensigtsmæssigt i visse tilfælde at give mere fleksibilitet til at afspejle den videnskabelige rådgivning fra sag til sag. Som led i denne fleksibilitet er det derfor hensigtsmæssigt på visse betingelser at tillade suspension af den årlige reduktion af TAC'en eller fastsættelse af et alternativt TAC-niveau uden at bringe torskeplanens mål i fare.
(5)
Artikel 12 indeholder detaljerede regler for fastsættelse af den tilladte fiskeriindsats. Da de samme procentvise reguleringer i henhold til artikel 12, stk. 4, gælder for den tilladte fiskeriindsats i overensstemmelse med de automatiske årlige reduktioner i fiskeridødeligheden (i henhold til artikel 7 og 8) og med de automatiske årlige reduktioner i TAC'en (i henhold til artikel 9), er den tilladte fiskeriindsats blevet reduceret med 25 % årligt fra 2009 til 2012 i de områder, hvor artikel 9 har fundet anvendelse, og betydeligt reduceret i de områder, hvor artikel 8 har fundet anvendelse. Siden torskeplanens ikrafttræden er den maksimale tilladte fiskeriindsats således blevet væsentligt reduceret for fiskeri med de vigtigste torskefangstredskaber. Ifølge den videnskabelige rådgivning kan det ikke påvises, at sådanne automatiske årlige reduktioner i den tilladte fiskeriindsats har ført til de forventede reduktioner i fiskeridødeligheden. I praksis har de automatiske årlige reduktioner i indsatsen også fjernet eller reduceret incitamenterne for fiskerne til at reducere fiskeridødeligheden med de andre midler, der er omhandlet i artikel 13. Den fortsatte anvendelse af de automatiske årlige reduktioner i indsatsen vil ikke føre til opnåelse af torskeplanens mål, men få omfattende økonomiske og sociale konsekvenser for de flådesegmenter, der benytter samme redskaber, men hovedsagelig fisker efter andre arter end torsk. Det er derfor hensigtsmæssigt at give mulighed for en mere fleksibel tilgang, der tillader suspension af den automatiske årlige reduktion af fiskeriindsatsen uden at bringe torskeplanens mål i fare.
(6)
I betragtning af ovenstående er det af afgørende betydning, at artikel 9 og 12 i torskeplanen hurtigt ændres for at gøre det muligt at anvende de nye regler med henblik på fastsættelse af fiskerimulighederne for 2013.
(7)
I henhold til artikel 43, stk. 2, i TEUF fastsætter Europa-Parlamentet og Rådet efter den almindelige lovgivningsprocedure og efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg den fælles ordning for markederne for fiskevarer, der er nævnt i artikel 40, stk. 1, deri samt de øvrige bestemmelser, der er nødvendige for at virkeliggøre målsætningerne for den fælles fiskeripolitik. I henhold til artikel 43, stk. 3, i TEUF vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(8)
Ændringer til artikel 9 og 12 fastsætter detaljerede specifikke regler med henblik på fastsættelse af fiskerimuligheder udtrykt i TAC og begrænsninger af fiskeriindsatsen. De tilpasser de gældende regler for fastsættelse af fiskerimuligheder uden at ændre formålet med torskeplanen. Der er således tale om foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af TAC'er og begrænsninger af fiskeriindsatsen, og de må hverken betragtes som bestemmelser om fastsættelse af den fælles ordning for markederne for fiskevarer eller som øvrige bestemmelser, der er nødvendige for at virkeliggøre målsætningerne for den fælles fiskeripolitik.
(9)
Forordning (EF) nr. 1342/2008 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1342/2008 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 9 affattes således:
»Artikel 9
Procedure for fastsættelse af TAC'er
1. Hvis der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger til, at TAC'erne kan fastsættes efter artikel 7, fastsættes TAC'erne for torskebestande i Kattegat, farvandene vest for Skotland og Det Irske Hav på grundlag af videnskabelig rådgivning. Hvis niveauet ifølge den videnskabelige rådgivning ligger mere end 20 % højere end TAC'erne for året før, fastsættes TAC'erne dog 20 % højere end for året før, og hvis niveauet ifølge den videnskabelige rådgivning ligger mere end 20 % lavere end TAC'erne for året før, fastsættes TAC'erne 20 % lavere end for året før.
2. Uanset stk. 1 kan Rådet, når der ifølge den videnskabelige rådgivning ikke bør være direkte fiskeri, og:
a)
bifangster bør minimeres eller reduceres til det lavest mulige niveau, og/eller
b)
torskefangster bør reduceres til det lavest mulige niveau,
vedtage ikke at foretage en årlig tilpasning af TAC'en i det eller de efterfølgende år, på betingelse af, at den fastsatte TAC kun gælder for bifangst.
3. Hvis der ikke foreligger tilstrækkelige oplysninger til, at TAC'erne kan fastsættes efter artikel 8, fastsættes TAC'erne for torskebestande i Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal ved at anvende denne artikels stk. 1 og 2 på tilsvarende vis, medmindre konsultationer med Norge fører til et andet TAC-niveau.
4. Hvis det af den videnskabelige rådgivning fremgår, at anvendelsen af reglerne i artikel 8, stk. 1-4, ikke er hensigtsmæssig til opfyldelse af planens mål, kan Rådet uanset ovennævnte bestemmelser fastsætte et alternativt TAC-niveau.«.
2)
Artikel 12 ændres således:
a)
Stk. 4 affattes således:
»4. For så vidt angår samlede indsatsgrupper, hvis akkumulerede fangst beregnet i henhold til stk. 3, litra d), i procent er lig med eller overstiger 20 %, foretages der årlige tilpasninger. Gruppernes maksimale tilladte fiskeriindsats beregnes ud fra en referenceværdi, der fastsættes således:
a)
hvis artikel 7 eller 8 anvendes, ved på referenceværdien at anvende samme procenttilpasning som fastsat i de nævnte artikler for fiskedødelighed
b)
hvis artikel 9 anvendes, ved at anvende samme procenttilpasning af fiskeriindsatsen som for tilpasningen af TAC'en i forhold til året før.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»6. Uanset stk. 4 kan Rådet, hvis den maksimale tilladte fiskeriindsats er blevet reduceret fire år i træk, vedtage ikke at foretage en årlig tilpasning af den maksimale tilladte fiskeriindsats i det eller de efterfølgende år.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
A TANÁCS 1243/2012/EU RENDELETE
(2012. december 19.)
a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló 1342/2008/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
Az 1342/2008/EK tanácsi rendelet (1) hosszú távú tervet (a továbbiakban: a tőkehal-gazdálkodási terv) hoz létre a Kattegat, az Északi-tenger, a Skagerrak, a La Manche csatorna keleti része, a Skóciától nyugatra eső részek és az Ír-tenger vizeiben élő tőkehalállományokra, valamint ezen állományok halászatára vonatkozóan. A tőkehal-gazdálkodási terv célja annak biztosítása, hogy az érintett tőkehalállományok kiaknázása a legmagasabb fenntartható hozam alapján, fenntartható módon történjék. Ezt a célt úgy kell elérni, hogy közben ne lépjük túl a tőkehalra vonatkozó, halászat okozta állománypusztulás megfelelő korosztályok vonatkozásában megállapított egyedi szintjét.
(2)
A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzésének elérését segítendő, a terv 7., 8., 9. és 12. cikke konkrét szabályokat tartalmaz, amelyek részletes módszertant írnak elő egyfelől a teljes kifogható mennyiségeknek, másfelől pedig a halászati erőkifejtés korlátozásainak az éves szintű meghatározására vonatkozóan.
(3)
A Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) elvégezte a tőkehal-gazdálkodási terv eredményeinek tudományos értékelését, amely a terv kialakítása és működése kapcsán számos problémára világított rá. A tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek megkérdőjelezése nélkül a HTMGB arra a megállapításra jutott, hogy nem valószínű, hogy e célkitűzéseket a fenntartható fejlesztésről Johannesburgban tartott 2002-es világ-csúcstalálkozón elfogadott következtetésekkel összhangban álló határidőn belül sikerül majd elérni, hacsak nem kerül sor a tőkehal-gazdálkodási terv kialakítása hibáinak kijavítására, mely hibák egyebek mellett a terv 9. és 12. cikkének alkalmazásához kapcsolódnak.
(4)
A 9. cikk részletes szabályokat tartalmaz a teljes kifogható mennyiségek (TAC) olyan esetekben történő meghatározására vonatkozóan, amikor kellően pontos és reprezentatív adatok hiányában nem alkalmazhatók a TAC meghatározására vonatkozóan a 7. és 8. cikkben megállapított szabályok. Jóllehet az eredeti szándék az volt, hogy a TAC 25 %-os automatikus éves csökkentésére csak rendkívüli körülmények fennállása esetén kerüljön sor, 2009 és 2012 között ez mégis szabállyá vált. Következésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta az érintett területek vonatkozásában a TAC jelentősen csökkent, a további automatikus csökkentések pedig a tőkehalhalászat tényleges megszűnéséhez vezetnének az érintett területeken. A HTMGB tudományos értékelése alapján a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek elérése érdekében egyes esetekben célszerűbb volna eseti alapon nagyobb rugalmasságot biztosítani a tudományos szakvéleménynek. E rugalmasság részeként ezért bizonyos feltételek mellett - és a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszélyeztetése nélkül - helyénvaló engedélyezni a TAC éves csökkentésének a felfüggesztését, vagy alternatív TAC-szint megállapítását.
(5)
A 12. cikk részletes szabályokat tartalmaz a megengedett halászati erőkifejtés meghatározására vonatkozóan. Tekintettel arra, hogy a 12. cikk (4) bekezdésének megfelelően a halászati erőkifejtésre alkalmazott százalékos kiigazítás megegyezik a halászat okozta állománypusztulási arány (7. és 8. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének és a teljes kifogható mennyiségek (9. cikk szerinti) automatikus éves csökkentésének a mértékével, a megengedett halászati erőkifejtés 2009 és 2012 között évi 25 %-kal csökkent azokon a területeken, amelyekre a 9. cikket alkalmazták, és jelentősen csökkent azokon a területeken, amelyekre a 8. cikket alkalmazták. Következésképpen a tőkehal-gazdálkodási terv hatálybalépése óta a tőkehalhalászatra alkalmas fontosabb eszközöket használó hajók számára megengedett legnagyobb halászati erőkifejtés mértéke jelentősen csökkent. A tudományos szakvélemények szerint nem bizonyítható, hogy a megengedett halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a halászat okozta állománypusztulás várt csökkenését eredményezték volna. Ezen túlmenően a halászati erőkifejtés ezen automatikus éves csökkentései a gyakorlatban megszüntették vagy leépítették a halászok számára ahhoz biztosított ösztönzőket, hogy a 13. cikkben előirányzott egyéb eszközökkel is csökkentsék a halászat okozta állománypusztulás mértékét. A halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentése gyakorlatának folytatása nem eredményezné a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek megvalósulását, ellenben jelentős gazdasági és társadalmi hatást gyakorolna azokra a flottaszegmensekre, amelyek ilyen halászeszközökkel elsősorban a tőkehaltól eltérő fajokra halásznak. Következésképpen helyénvaló egy olyan rugalmasabb megközelítést biztosítani, amely a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései elérésének veszélyeztetése nélkül lehetővé tenné a halászati erőkifejtés automatikus éves csökkentésének a felfüggesztését.
(6)
A fentiekre figyelemmel rendkívül fontos minél hamarabb módosítani a tőkehal-gazdálkodási terv 9. és 12. cikkét, így lehetővé téve, hogy az új szabályokat már alkalmazni lehessen a 2013. évi halászati lehetőségek meghatározásakor.
(7)
Az EUMSZ 43. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a halászati piacoknak a 40. cikk (1) bekezdésében előírt közös szervezését, továbbá a közös halászati politika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges egyéb rendelkezéseket a Gazdasági és Szociális Bizottsággal folytatott konzultációt követően rendes jogalkotási eljárás keretében az Európai Parlament és a Tanács állapítja meg. Az EUMSZ 43. cikkének (3) bekezdése pedig úgy rendelkezik, hogy a Tanács a Bizottság javaslata alapján intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(8)
A 9. és 12. cikk módosításai részletes egyedi szabályokat állapítanak meg a teljes kifogható mennyiségben és a halászati erőkifejtés korlátozásában kifejezett halászati lehetőségek meghatározása céljából. A szóban forgó módosítások a tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzéseinek módosítása nélkül kiigazítják a halászati lehetőségek meghatározására jelenleg alkalmazandó szabályokat. Következésképpen olyan intézkedésekről van szó, amelyek a teljes kifogható mennyiségeknek és a halászati erőkifejtés korlátozásainak a meghatározására és elosztására irányulnak, és amelyek nem tekinthetők sem a halászati piacok közös szervezésének létrehozására irányuló rendelkezéseknek, sem pedig a közös halászati politika célkitűzéseinek megvalósításához szükséges egyéb rendelkezéseknek.
(9)
Ezért az 1342/2008/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1342/2008/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„9. cikk
A TAC meghatározására vonatkozó különleges eljárás
(1) Amennyiben a TAC 7. cikk szerinti megállapításához nem áll rendelkezésre elegendő információ, a Kattegatban, a Skóciától nyugatra fekvő területeken és az Ír-tengerben élő tőkehalállományokból kifogható teljes mennyiségeket a tudományos szakvélemények által ajánlott szinten kell megállapítani. Ha azonban a tudományos szakvélemények által ajánlott szint az előző évi teljes kifogható mennyiségnél több mint 20 %-kal magasabb, akkor a teljes kifogható mennyiséget az előző évihez képest 20 %-kal magasabban kell meghatározni, amennyiben pedig a tudományos szakvélemények által ajánlott szint az előző évi teljes kifogható mennyiségnél több mint 20 %-kal alacsonyabb, akkor a teljes kifogható mennyiséget az előző évihez képest 20 %-kal alacsonyabban kell meghatározni.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben a tudományos szakvélemény azt tartalmazza, hogy nem szabad célzott halászatot engedélyezni, és hogy
a)
a járulékos fogásokat minimálisra vagy a lehető legkisebbre kell csökkenteni; és/vagy
b)
a tőkehal-fogásokat a lehető legkisebbre kell csökkenteni,
a Tanács határozhat úgy, hogy a következő egy vagy több évben a TAC tekintetében nem alkalmaz éves kiigazítást, feltéve, hogy a megállapított TAC csak a járulékos fogásokra vonatkozik.
(3) Amennyiben a TAC 8. cikk szerinti megállapításához nem áll rendelkezésre elegendő információ, az Északi-tengerben, a Skagerrakban és a La Manche csatorna keleti részén élő tőkehalállományból kifogható teljes mennyiségeket e cikk (1) és (2) bekezdésének értelemszerű alkalmazásával kell megállapítani, hacsak a Norvégiával folytatott konzultációk a teljes kifogható mennyiségek más szinten történő megállapításához nem vezetnek.
(4) Amennyiben a tudományos szakvélemény azt támasztja alá, hogy a 8. cikk (1)-(4) bekezdésében megállapított szabályok alkalmazása révén nem teljesíthetők a terv célkitűzései, a Tanács a fent említett rendelkezések ellenére alternatív TAC-szintet állapíthat meg.”.
2.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (4) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Azon összevont erőkifejtési csoportok esetében, amelyeknél a (3) bekezdés d) pontjának megfelelően kiszámított összesített halfogás értéke 20 % vagy annál több, éves kiigazításokat kell alkalmazni. Az érintett csoportok számára megengedett legnagyobb halászati erőkifejtést a következőképpen kell kiszámítani:
a)
amennyiben a 7. vagy a 8. cikk alkalmazandó, a referenciaértékre ugyanazt a százalékos kiigazítást kell alkalmazni, mint amelyet az említett cikkek a halászat okozta állománypusztulás tekintetében megállapítanak;
b)
amennyiben a 9. cikk alkalmazandó, a halászati erőkifejtés kiigazításához a TAC előző évhez viszonyított kiigazításához használt százalékos arányt kell alkalmazni.”;
b)
a 12. cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(6) Amennyiben a megengedett legnagyobb halászati erőkifejtést négy egymást követő évben csökkentették, a Tanács a (4) bekezdéstől eltérve úgy határozhat, hogy a következő egy vagy több évben a megengedett legnagyobb halászati erőkifejtés tekintetében nem alkalmaz éves kiigazítást.”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.