KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 490/2013
af 27. maj 2013
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) ("grundforordningen"), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
Europa-Kommissionen ("Kommissionen") offentliggjorde den 29. august 2012 en meddelelse ("indledningsmeddelelsen") i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien ("de pågældende lande").
(2)
Undersøgelsen blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 17. juli 2012 af European Biodiesel Board ("klageren") på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 60 % af den samlede EU-produktion af biodiesel. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af undersøgelsen.
(3)
Den 30. januar 2013 gjorde Kommissionen importen af samme vare med oprindelse i de pågældende lande til genstand for registrering ved Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013 af 28. januar 2013 (3).
(4)
Den 10. november 2012 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien og indledte en separat undersøgelse.
2. Undersøgelsesperiode
(5)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 2011 til 30. juni 2012 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til udgangen af UP ("den betragtede periode").
3. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(6)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, de kendte importører, leverandører, distributører, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt myndighederne i Argentina og Indonesien om indledningen af undersøgelsen. I indledningsmeddelelsen blev alle parter, der var berørt af undersøgelsen, opfordret til at kontakte Kommissionen og give sig til kende.
(7)
De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(8)
Klageren, de eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, importørerne og myndighederne i Argentina og Indonesien tilkendegav deres synspunkter. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
3.1. Stikprøveudtagning
(9)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen og EU-producenter, der var involveret i undersøgelsen, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte tidsfrist meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den eventuelt ville begrænse antallet af eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, til et rimeligt antal, ved at udtage en stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17 (denne proces benævnes også "stikprøveudtagning").
3.2. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Argentina
(10)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle eksporterende producenter i Argentina anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen.
(11)
I alt ti eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. To virksomheder anførte imidlertid, at de ikke have haft nogen eksport til Unionen i UP (eller slet ingen produktion).
(12)
De resterende otte (grupper af) eksporterende producenter tegnede sig for hele eksportmængden til Unionen i UP.
(13)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på tre eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. De stikprøveudtagne tegnede sig for 86 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP som opgivet af de otte eksporterende producenter, jf. betragtning 12.
(14)
I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de kendte eksporterende producenter, de argentinske producentsammenslutninger og de argentinske myndigheder hørt om udtagelsen af stikprøven og gjorde ikke indsigelse.
3.3. Individuel undersøgelse
(15)
Blandt de argentinske virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, var der ingen, der anmodede om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
3.4. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Indonesien
(16)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle eksporterende producenter i Indonesien anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen.
(17)
I alt otte eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Tre virksomheder meddelte imidlertid, at de ikke have haft nogen eksport til Unionen i UP.
(18)
De resterende fem (grupper af) eksporterende producenter tegnede sig for hele eksportmængden til Unionen i UP.
(19)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på fire eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. De stikprøveudtagne tegnede sig for 99 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP som opgivet af de fem eksporterende producenter, jf. betragtning 18.
(20)
I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de kendte eksporterende producenter og de indonesiske myndigheder hørt og gjorde ikke indsigelse.
3.5. Individuel undersøgelse
(21)
Blandt de indonesiske virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, var der ingen, der anmodede om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
3.6. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(22)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen. Der var dog ingen importører, der samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse.
3.7. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(23)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en foreløbig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af otte EU-producenter, som Kommissionen inden indledningen af undersøgelsen vidste producerede biodiesel. Kommissionen udtog stikprøven ud fra produktionsmængde, salgsmængde og geografisk beliggenhed. EU-producenterne i stikprøven tegnede sig for 27 % af EU-produktionen.
(24)
Interesserede parter blev i indledningsmeddelelsen også opfordret til at fremsætte deres synspunkter vedrørende den foreløbige stikprøve. Efter offentliggørelsen af den foreslåede stikprøve trak to af de virksomheder, der skulle indgå i stikprøven, deres tilbud om samarbejde tilbage, og de blev erstattet af to andre virksomheder. EU-erhvervsgrenen bemærkede også, at som følge af det store antal af små og mellemstore producenter af biodiesel burde mindst en af dem indgå i stikprøven. Denne anmodning blev accepteret.
(25)
Stikprøven anses for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
3.8. Spørgeskemabesvarelser
(26)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de tre eksporterende producenter eller grupper af producenter i stikprøven i Argentina, til de fire eksporterende producenter eller grupper af producenter i stikprøven i Indonesien og til de otte EU-producenter i stikprøven.
(27)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de syv stikprøveudtagne eksporterende producenter eller producentgrupper i Argentina og Indonesien, fra otte stikprøveudtagne EU-producenter og fra tre brugere.
3.9. Kontrolbesøg
(28)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig konstatering af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Producenter i Unionen
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Spanien
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Spanien
-
Diester Industries SAS, Paris, Frankrig
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Grækenland
-
Novaol Srl, Milano, Italien
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Sverige
-
Preol A.S., Lovosice, Tjekkiet
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Tyskland
b)
Eksporterende producenter i Argentina
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires ("LDC")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder "Renova":
-
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires ("Molinos")
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca ("Oleaginosa")
-
Renova S.A., Bahia Blanca ("Renova")
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda ("Vicentin")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder "T6":
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario ("AGD")
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires ("Bunge")
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe ("T6").
c)
Forhandlere uden for EU, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Argentina
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay ("Molinos Overseas")
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Geneva, Schweiz ("LDC Schweiz")
d)
Eksporterende producenter i Indonesien
-
PT. Ciliandra Perkasa, Djakarta, Indonesien ("CPL")
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonesien ("PTMM")
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonesien ("PAA")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder ("Wilmar"), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesien
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesien ("WBI")
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesien ("WINA")
e)
Forhandlere uden for EU, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Indonesien
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapore ("FRL")
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapore ("IMBS")
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapore ("ICOF")
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapore ("VOF")
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapore
f)
Importører i Unionen, der er forretningsmæssigt forbundet med argentinske og indonesiske eksportører:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Spanien ("CAMPA")
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Italien ("IMBI")
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Spanien ("LDC Spanien")
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Spain ("Losur")
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nederlandene ("WET BV") (5)
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(29)
Den pågældende vare er fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i ren form eller i blandinger, med oprindelse i Argentina og Indonesien, som i øjeblikket henhører under KN-kode 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 og ex 3826 00 90 ("den pågældende vare", almindeligvis omtalt som "biodiesel").
(30)
Det fremgik af undersøgelsen, at biodiesel fremstillet i Argentina udelukkende er "sojamethylester" (SME), der stammer fra sojabønneolie, og at biodiesel fremstillet i Indonesien udelukkende er "palmemethylester" (PME), der stammer fra palmeolie, hvorimod biodiesel fremstillet i Unionen hovedsageligt er "rapsmethylester" (RME), men også fra andre råvarer, herunder spildolie og jomfruolie.
(31)
SME, PME og RME hører alle til kategorien af fedtsyremethylestere (FAME). Termen "estere" henviser til processen, hvor vegetabilske olier, "transesterificeres", dvs. olie blandes med alkohol, hvilket danner biodiesel og som et biprodukt glycerin. Termen "methyl" henviser til metanol, som er den hyppigst anvendte alkohol i processen.
(32)
SME- og PME-biodiesel kan anvendes i deres rene former, men de blandes generelt enten med hinanden eller med RME, inden de anvendes i Den Europæiske Union. Begrundelsen for at blande SME med PME er, at SME i sin rene form ikke opfylder den europæiske standard EN-14214 med hensyn til jod- og cetantal. Begrundelsen for at blande PME (og SME) med RME er, at PME og SME har et højere koldfilterpunkt end RME og derfor ikke egner sig til anvendelse i den rene form i vintermånederne i de kolde egne af Den Europæiske Union.
(33)
Blandingerne af biodiesel og mineralsk diesel anvendes i sidste ende i transportsektoren som brændstof i dieseldrevne motorer i vejkøretøjer, f.eks. biler, lastbiler, busser og også tog. Biodiesel i ren form eller blandet med mineralsk diesel kan også anvendes som brændsel til opvarmning i private, kommercielle eller industrielle anlæg og i generatorer til produktion af elektricitet.
2. Samme vare
(34)
Undersøgelsen har vist, at den pågældende vare, den vare, der fremstilles og sælges på det argentinske og indonesiske hjemmemarked, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål. Disse varer anses derfor foreløbigt for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. Anmodning om udelukkelse fra varedækningen
(35)
En indonesisk producent anmodede om at få fraktionerede methylestere udelukket fra varedækningen i proceduren. Ved fraktioneret destillation af fedtsyremethylestere adskiller man dem i komponenter med forskellige kemiske karakteristika med henblik på forskellige endelige anvendelsesformål. Den pågældende producent anførte, at fraktionerede methylestere, som virksomheden fremstillede og eksporterede til Unionen, ikke var biodiesel og ikke blev anvendt til brændstof, men til andre industrielle formål. Producenten anførte også, at de råvarer, der blev anvendt til de fraktionerede methylestere, var kokosnøddeolie eller palmekerneolie, frem for rå palmeolie, der normalt anvendes i Indonesien til at fremstille biodiesel.
(36)
Fraktionerede methylestere hører ind under produktbeskrivelsen for den pågældende vare, da de forbliver fedtsyremethylestere, og de fremstilles på basis af råvarer, der anvendes til biodieselproduktion. Selv om de ikke i sig selv opfylder den europæiske norm (EN 14214), kan de blandes med andre biodieselprodukter, og dermed dannes der en blanding, som opfylder normen. Det er nøjagtig det samme som biodiesel af palmeoliemethylestere, som ikke opfylder den europæiske norm, medmindre den blandes. Dette argument afvises derfor.
(37)
Imidlertid anmodede en europæisk importør af fedtsyremethylestere fra Indonesien baseret på palmekerneolie om en fritagelse for slutbrugere med hensyn til deres import, som ikke var beregnet til brændstofbrug, men til forarbejdning til umættet fedtalkohol.
(38)
Fritagelse for slutbrugere er en ordning, der administreres af nationale toldmyndigheder, hvorved den told, der betales på import, er genstand for en fritagelse, der er baseret på den endelige certificerede anvendelse af de importerede råvarer. Denne ordning er beskrevet i gennemførelsesbestemmelserne til EF-toldkodeksen (6).
(39)
Denne anmodning vil blive behandlet i den endelige fase af undersøgelsen, efter at Kommissionen har modtaget kommentarer fra interesserede parter om, hvorvidt denne særlige anmodning bør efterkommes i forbindelse med importen af fedtsyremethylestere af palmekerneolie til anvendelse, der ikke er til brændstofbrug. Disse kommentarer bør behandle spørgsmålet, om denne hjælp vil kunne anvendes til at omgå en endelig told, hvis den indføres, og spørgsmålet om virkningen på importen af biodiesel fra lande, der allerede er underlagt foranstaltninger, med henblik på en anvendelse, der ikke er til brændstofbrug.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Normal værdi
(40)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om det samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i Argentina var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i UP. Kommissionen konstaterede, at for hver af de stikprøveudtagne virksomheder eller grupper af virksomheder udgjorde den samlede mængde af dette salg mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen i UP.
(41)
Kommissionen identificerede efterfølgende for hver enkelt stikprøveudtaget virksomhed eller gruppe af virksomheder de varetyper, der var blevet solgt på hjemmemarkedet, og som var identiske eller sammenlignelige med de typer, der var blevet solgt til eksport til Unionen.
(42)
For hver varetype, som den enkelte stikprøveudtagne virksomhed eller gruppe af virksomheder solgte på sit hjemmemarked, og som konstateredes at være identisk eller sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for at være tilstrækkeligt repræsentativt, når det samlede salg af den pågældende varetype på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af det samlede salg ved eksport til Unionen af en sammenlignelig varetype.
(43)
Efterfølgende vurderede Kommissionen for den enkelte stikprøveudtagne virksomhed eller gruppe af virksomheder, om hjemmemarkedssalget af samme vare skete i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg for hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP.
(44)
Undersøgelsen har vist, at det argentinske marked er særdeles statsreguleret. I Argentina er det obligatorisk at blande fossilt diesel og biodiesel (med 7 % biodiesel i UP). Den samlede mængde biodiesel, der kræves for at imødekomme dette krav til blanding, er fordelt ved hjælp af kvoter, der er tildelt et antal udvalgte argentinske biodieselproducenter. Olievirksomhederne er forpligtet til at købe biodiesel hos de argentinske biodieselproducenter for at opfylde kravet om obligatorisk blanding. Prisen er fastsat af staten og offentliggjort af det argentinske energiministerium. I UP blev denne statsfastsatte referencepris beregnet i henhold til en kompleks formel, som tog hensyn til produktionsomkostningerne (råvarer, transport og andre omkostninger) og sikrede opnåelsen af en vis fortjeneste. De parametre, der blev anvendt i forbindelse med fastsættelsen af referenceprisen, var etableret på baggrund af de anslåede omkostninger for den mest ueffektive producent, der befandt sig i det fjerneste område i landet, og medførte en betydelig rentabilitet for de argentinske producenter.
(45)
Under disse forhold blev hjemmemarkedssalget ikke betragtet som havende fundet sted i normal handel, og den normale værdi af samme vare måtte beregnes foreløbigt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6, ved til virksomhedens egne produktionsomkostninger i UP at tilføje de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ("SA&G"), der var påløbet, og en rimelig fortjenstmargen. Klagerne har hævdet, at den differentierede eksportafgiftsordning i Argentina presser prisen på sojabønner og sojabønneolie og dermed forvrider omkostningerne for biodieselproducenterne. Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger på nuværende tidspunkt til at træffe en beslutning om, hvordan denne påstand behandles mest hensigtsmæssigt. Spørgsmålet om, hvorvidt omkostningerne på rimelig vis afspejler de omkostninger, der er associeret med produktionen af den pågældende vare, vil derfor blive yderligere undersøgt på i den endelige fase og i løbet af den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(46)
I betragtning af den gældende markedssituation, jf. betragtning 44, var Kommissionens holdning, at beløbet til fortjeneste ikke kunne baseres på faktiske oplysninger fra de stikprøveudtagne virksomheder. Derfor blev det beløb, der var blevet anvendt som fortjeneste, da den normale værdi blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), fastsat ud fra den rimelige fortjeneste, som en ung, innovativ og kapitalintensiv erhvervsgren af denne type kunne opnå under normale konkurrenceforhold på et frit og åbent marked, dvs. 15 % af omsætningen.
1.2. Eksportpris
(47)
De stikprøveudtagne eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(48)
Når den pågældende vare blev eksporteret direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare.
(49)
Når eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder inden for Unionen, blev eksportprisen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare først blev videresolgt til uafhængige kunder inden for Unionen. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, samt for fortjeneste. I forbindelse med denne beregning blev et fortjenstniveau på 5 % af omsætningen anset for rimeligt.
1.3. Sammenligning
(50)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter i stikprøven blev sammenlignet ab fabrik.
(51)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(52)
På det grundlag blev der foretaget justeringer for transport-, søgods-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, eksportafgifter og provisioner i alle tilfælde, hvor det blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden.
(53)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder beliggende uden for Unionen, undersøgte Kommissionen, hvorvidt sådanne forretningsmæssigt forbundne forhandlere burde behandles som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling eller som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis.
(54)
En handelsvirksomhed, som var forretningsmæssigt tæt forbundet og fuldt kontrolleret af den eksporterende producent, havde ingen forhandlingsbeføjelser eller indflydelse på priserne eller leveringsbetingelserne og handlede udelukkende med varer, der blev fremstillet af den eksporterende producent i Argentina. Den blev derfor betragtet som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling, og der blev ikke foretaget justeringer for provision. En handelsvirksomhed beliggende uden for Unionen blev anset for at have løsere forbindelser til den eksporterende producent i Argentina; den var ikke under dennes kontrol og handlede med en række andre varer, som fremstilles af andre producenter. I dette tilfælde var det opfattelsen, at handelsvirksomheden udførte opgaver, der lignede de opgaver, som udføres af en handelsvirksomhed, der handler på provisionsbasis. Følgelig blev eksportsalgspriserne justeret i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for at tage højde for den fiktive avance, som forhandleren havde fået.
(55)
Den faktiske forskel mellem den argentinske eksporterende producents salgspriser til den forretningsmæssigt forbundne forhandler og de salgspriser, som blev opkrævet af de forretningsmæssigt forbundne forhandlere over for den første uafhængige kunde på EU-markedet, blev ikke anvendt til at beregne justeringen. Justeringen blev beregnet på basis af den forretningsmæssigt forbundne forhandlers SA&G samt en rimelig fortjeneste. Virksomhedens faktiske fortjeneste blev ikke anset for at være pålidelig som følge af forbindelsens art.
1.4. Dumpingmargen
(56)
For de eksporterende producenter i stikprøven blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den samme vare sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(57)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev beregnet på grundlag af de margener, der var fastsat for de tre eksporterende producenter i stikprøven.
(58)
For alle de andre eksporterende producenter i Argentina blev dumpingmargenen beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med de tilsvarende importstatistikker fra Eurostat. Da graden af samarbejde var meget høj, nemlig 100 % af den samlede eksport til Unionen i UP, blev restdumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter i Argentina sat til et niveau, der svarer til det, som blev konstateret for den af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, der havde den højeste dumpingmargen.
(59)
De således fastsatte foreløbige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er følgende:
Dumpingmargen
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Gruppen "Renova" (Molinos Rio de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. og Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Gruppen "T6" (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,9 %
Alle andre virksomheder
10,6 %
2. Indonesien
2.1. Normal værdi
(60)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om det samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i Indonesien var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i UP. Kommissionen konstaterede, at bortset fra to eksporterende producenter var hjemmemarkedssalget ikke repræsentativt.
(61)
For de eksporterende producenter med global repræsentativitet identificerede Kommissionen efterfølgende de varetyper, der blev solgt på hjemmemarkedet, og som var identiske eller sammenlignelige med de varetyper, der var solgt til eksport til Unionen.
(62)
For de identiske eller sammenlignelige varetyper blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende varetype solgt af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen. For de eksporterende producenter med global repræsentativitet blev der ikke konstateret et repræsentativt salg, eller det blev konstateret, at der slet ikke fandt noget salg sted på hjemmemarkedet af den varetype, der var blevet eksporteret.
(63)
Derfor måtte den normale værdi af samme vare for alle eksporterende producenter beregnes foreløbigt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6, ved til virksomhedens egne produktionsomkostninger i UP at tilføje de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ("SA&G"), der var påløbet, og en rimelig fortjenstmargen. Klagerne har hævdet, at den differentierede eksportafgiftsordning i Indonesien presser prisen på palmeolie og dermed forvrider omkostningerne for biodieselproducenterne. Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger på nuværende tidspunkt til at træffe en beslutning om, hvordan denne påstand behandles mest hensigtsmæssigt. Spørgsmålet om, hvorvidt omkostningerne på rimelig vis afspejler de omkostninger, der er associeret med produktionen af den pågældende vare, vil derfor blive yderligere undersøgt i den endelige fase og i løbet af den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(64)
Undersøgelsen har vist, at det indonesiske hjemmemarked for biodiesel er særdeles statsreguleret. Den helt statsejede olie- og gasvirksomhed Pertamina er langt den største virksomhed, der er aktiv på hjemmemarkedet (mere end 90 % af det hjemlige biodieselindkøb hos producenterne i stikprøven). Pertamina har bemyndigelse fra staten til at blande biobrændstof med fossilt brændstof til salg på tankstationer. Hver måned fastsætter det indonesiske handelsministerium på administrativ vis den såkaldte "HPE-pris (eller eksportkontrolpris)", som er den referencepris, der anvendes til beregning af det månedlige niveau for eksportafgifter. Pertamina køber biodiesel til den HPE-pris, der er fastsat af de indonesiske myndigheder.
(65)
På det grundlag kan fortjenesten ikke baseres på de faktiske oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, da hjemmemarkedssalget ikke betragtes som havende fundet sted i normal handel. Derfor blev det beløb, der var blevet anvendt som fortjeneste, da den normale værdi blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), fastsat ud fra den rimelige fortjeneste, som en ung, innovativ og kapitalintensiv erhvervsgren af denne type kunne opnå under normale konkurrenceforhold på et frit og åbent marked, dvs. 15 % af omsætningen.
2.2. Eksportpris
(66)
De stikprøveudtagne eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(67)
Når den pågældende vare blev eksporteret direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare.
(68)
Når eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder inden for Unionen, blev eksportprisen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare først blev videresolgt til uafhængige kunder inden for Unionen. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, og et fortjenstniveau på 5 % baseret på omsætningen blev anset for rimeligt.
(69)
Tillæg, som afholdes af kunder i en medlemsstat, der efter køb af biodiesel prøvede at drage fordel af den eksisterende lovgivningsmæssige ramme med hensyn til dobbelttælling af biodiesel (7), blev ikke anset for at være en del af eksportprisen. Disse tillæg er ikke knyttet til den pågældende vare som sådan, men snarere til tilvejebringelsen af dokumenter fra den forretningsmæssigt forbundne importørs side for at kunne opnå et certifikat fra myndighederne, som sætter den forretningsmæssigt forbundne importørs kunde i stand til at opfylde de nødvendige betingelser for kun at blande med halvdelen af biodieselmængden (da denne biodiesel "tæller dobbelt").
2.3. Sammenligning
(70)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter i stikprøven blev sammenlignet ab fabrik.
(71)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(72)
På det grundlag blev der foretaget justeringer for transport-, søgods-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, kreditomkostninger, eksportafgifter, gebyrer for syn, bankgebyrer og provisioner i alle tilfælde, hvor det blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden.
(73)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder beliggende uden for Unionen, undersøgte Kommissionen, hvorvidt sådanne forretningsmæssigt forbundne forhandlere burde behandles som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling eller som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis.
(74)
Det blev konstateret, at én virksomhed eller gruppe af virksomheder havde indgået en kontrakt med en forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed vedrørende handel med bl.a. biodiesel mod provision. I dette tilfælde var det opfattelsen, at den forretningsmæssigt forbundne forhandler burde behandles som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis, og derfor blev eksportsalgspriserne justeret i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for at tage højde for den avance, som forhandleren havde fået.
(75)
For én eksporterende producent blev den pågældende vare (PME) blandet med RME, inden den blev solgt til den første uafhængige kunde. Derfor blev der foretaget en justering for forskelle i de fysiske karakteristika for den pågældende vare, jf. artikel 2, stk. 10, litra a).
2.4. Dumpingmargen
(76)
For de eksporterende producenter i stikprøven blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den samme vare sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(77)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev fastsat ud fra de margener, der var blevet fastsat for de eksporterende producenter i stikprøven, idet der ses bort fra den eksporterende producents margen med en dumpingmargen på 0.
(78)
For alle de andre eksporterende producenter i Indonesien blev dumpingmargenen beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med de tilsvarende importstatistikker fra Eurostat. Da graden af samarbejde var meget høj, nemlig på 99 % af den samlede eksport til Unionen i UP, blev restdumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter i Indonesien sat til et niveau, der svarer til det, som blev konstateret for den af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, der havde den højeste dumpingmargen.
(79)
De således fastsatte foreløbige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er følgende:
Dumpingmargen
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
6,5 %
Alle andre virksomheder
9,6 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(80)
Samme vare fremstilles af 254 producenter i Unionen. De udgør erhvervsgrenen i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og betegnes herefter "EU-erhvervsgrenen".
(81)
Det blev påstået, at et betydeligt antal store EU-producenter var forretningsmæssigt forbundet med eksportører i Argentina og/eller importerede biodiesel fra Argentina og derfor burde udelukkes fra definitionen på EU-erhvervsgrenen.
(82)
Efter en undersøgelse blev tre virksomheder udelukket fra definitionen på EU-erhvervsgrenen som følge af deres afhængighed af import fra de pågældende lande, hvor importen var nået op på henholdsvis 63 %, 85 % og 71 % af deres egen produktion i UP. Yderligere to virksomheder blev udelukket, da de ikke havde produceret biodiesel i undersøgelsesperioden. Der er ikke anvendt oplysninger fra disse virksomheder i de efterfølgende afsnit. Det blev foreløbigt konkluderet, at der ikke var nogen grund til at udelukke andre EU-producenter fra definitionen på EU-erhvervsgrenen.
(83)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indhentet hos EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion i UP. På baggrund af disse oplysninger blev det konkluderet, at EU-produktionen udgjorde ca. 9 052 871 ton i UP. Som anført ovenfor blev otte EU-producenter udtaget til at indgå i stikprøven, og de tegnede sig for over 27 % af den samlede EU-produktion af samme vare.
2. EU-forbruget
Tabel 1
EU-forbrug
2009
2010
2011
UP
Ton
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indeks 2009 = 100
100
103
100
105
Kilde:
Eurostat, oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(84)
EU-forbruget blev etableret ud fra mængden af den samlede EU-produktion på EU-markedet for alle EU-producenter med fradrag af deres eksport, plus import fra Argentina og Indonesien og import fra andre tredjelande.
(85)
Mængden af import fra Argentina og Indonesien blev taget fra Eurostat-oplysninger for de forskellige KN-koder, hvorunder varen er blevet klassificeret.
(86)
Ud fra ovenstående steg EU-forbruget af biodiesel med 5 % mellem 2009 og slutningen af UP.
3. Kumulativ vurdering af virkningerne af importen fra de pågældende lande
(87)
Som fastlagt i grundforordningens artikel 3, stk. 4, kan virkningen af importen fra to lande kun vurderes kumulativt, hvis to betingelser er opfyldt.
(88)
Den første er, at dumpingmargenen for importen fra begge lande er over bagatelgrænsen, og at importmængden ikke er ubetydelig. Den dumpingmargen, der blev fastsat for importen fra Argentina og Indonesien, lå over minimumstærsklen som defineret i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og importmængden fra hvert af de pågældende lande var ikke ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7; den repræsenterede en markedsandel på henholdsvis 10,8 % og 8,5 % i UP.
(89)
Den anden er, at de importerede varer konkurrerer med hinanden og konkurrerer med samme vare fra Unionen. Importen af biodiesel fra Argentina og Indonesien blandes af de samme handelsvirksomheder med mineralsk diesel og sælges til kunder over hele Unionen i direkte konkurrence med biodiesel fremstillet af EU-erhvervsgrenen.
(90)
I lyset af ovenstående er det foreløbigt opfattelsen, at alle de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4, er opfyldt, og at importen fra Argentina og Indonesien bør undersøges kumulativt i forbindelse med skadesanalysen.
4. Mængde og markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende lande
Tabel 2
2009
2010
2011
UP
Import fra Argentina
Ton
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Indeks 2009 = 100
100
138
167
148
Markedsandel
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indeks 2009 = 100
100
135
167
141
Import fra Indonesien
Ton
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Indeks 2009 = 100
100
314
689
631
Markedsandel
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Indeks 2009 = 100
100
303
689
600
Markedsandel i alt
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Indeks 2009 = 100
100
160
248
213
Kilde:
Eurostat
(91)
Importmængden fra Argentina og Indonesien steg betydeligt fra 2009 til UP, og importen fra Indonesien steg hurtigere end importen fra Argentina. Markedsandelen øgedes fra 9,1 % til 19,3 % i samme periode.
5. Priser på import fra de pågældende lande og prisunderbud
5.1. Prisudvikling
Tabel 3
Importpris EUR/ton
2009
2010
2011
UP
Argentina
629
730
964
967
Indeks 2009 = 100
100
116
153
154
Indonesien
597
725
864
863
Indeks 2009 = 100
100
121
145
145
I alt
624
728
920
921
Indeks 2009 = 100
100
117
147
148
Kilde:
Eurostat
(92)
Selv om importpriserne steg i den betragtede periode, især mellem 2010 og 2011, forblev priserne på biodiesel fra både Argentina og Indonesien under EU-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode.
5.2. Prisunderbud
(93)
For at kunne afgøre, om der var tale om prisunderbud i UP, blev de vejede gennemsnitlige salgspriser, som EU-producenterne i stikprøven opkrævede hos ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, og som var justeret til ab fabrik-niveau, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for importen fra de argentinske og indonesiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter import.
(94)
Der blev foretaget en sammenligning mellem SME fra Argentina og PME fra Indonesien med den vare, der er fremstillet og solgt på EU-markedet, baseret på koldfilterpunktet, som er den temperatur, ved hvilken biodiesel igen bliver til fedt og ikke kan anvendes som brændstof.
(95)
Alle de til Unionen solgte varer med oprindelse i Argentina havde et koldfilterpunkt på nul grader celsius. Dette salg blev derfor sammenlignet med EU-producenternes salg af biodiesel med et koldfilterpunkt på 0.
(96)
Alle de til Unionen solgte varer med oprindelse i Indonesien havde et koldfilterpunkt på 13 grader celsius. I betragtning af EU-producenternes meget begrænsede mængde salg med dette koldfilterpunkt - og idet PME fra Indonesien næsten altid er blandet med andet biodiesel fra andre kilder, inden det sælges til den første uafhængige kunde - blev det ikke anset for rimeligt at foretage en direkte sammenligning. Eksportprisen på PME fra Indonesien med et koldfilterpunkt på 13 blev derfor opjusteret til en pris for koldfilterpunkt 0 på grundlag af prisforskellen på EU-markedet mellem salg af PME med koldfilterpunkt 13, fremstillet af EU-erhvervsgrenen, og den gennemsnitlige pris på biodiesel med koldfilterpunkt 0.
(97)
Ved anvendelse af ovennævnte metode blev det konstateret, at forskellen mellem de argentinske og indonesiske priser og EU-priserne, udtrykt i procent af EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitspris (ab fabrik), dvs. prisunderbudsmargenen, lå på mellem 2,5 % og 9,1 %.
6. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(98)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske indikatorer, der er fastsat for EU-erhvervsgrenen i den analyserede periode.
(99)
Som anført ovenfor blev de kontrollerede oplysninger fra en stikprøve af EU-producenterne anvendt til at undersøge den eventuelle skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(100)
For at kunne analysere skaden skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen analyserede de makroøkonomiske indikatorer for den betragtede periode ud fra EU-erhvervsgrenens oplysninger om alle EU-producenter. Kommissionen analyserede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra de kontrollerede oplysninger, der var indhentet hos de stikprøveudtagne EU-producenter.
(101)
Følgende makroøkonomiske indikatorer blev vurderet ud fra oplysninger vedrørende alle producenter af biodiesel i Unionen: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelse af dumpingmargenen og genrejsning efter tidligere dumping.
(102)
Følgende mikroøkonomiske indikatorer blev vurderet ud fra oplysninger vedrørende de stikprøveudtagne producenter af biodiesel i Unionen: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, lønomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
7. Makroøkonomiske indikatorer
7.1. Produktionskapacitet, produktion og kapacitetsudnyttelse
Tabel 4
2009
2010
2011
UP
Produktionskapacitet (ton)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Indeks 2009 = 100
100
105
106
109
Produktionsmængde (ton)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indeks 2009 = 100
100
107
98
104
Kapacitetsudnyttelse
43 %
44 %
40 %
41 %
Indeks 2009 = 100
100
102
92
95
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(103)
EU-erhvervsgrenens produktion steg i den betragtede periode i takt med forbruget. Kapaciteten forblev relativt stabil, især mellem 2010 og UP; derfor forblev kapacitetsudnyttelsen lav i hele perioden. EU-erhvervsgrenen var ikke i stand til at anvende den allerede installerede kapacitet eller på nogen måde udnytte den øgede kapacitet i perioden; kapacitetsforøgelsen var foretaget i forventning om en virkning af indførelsen af foranstaltninger over for USA eller de forventede kvoteordninger og udvidede mandater for nogle medlemsstater.
7.2. Salgsmængde og markedsandel
Tabel 5
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde (ton)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Indeks 2009 = 100
100
102
90
98
Markedsandel
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Indeks 2009 = 100
100
98
90
94
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(104)
Salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Unionen forblev ret stabil i perioden. Da forbruget steg let i perioden, betyder en stabil salgsmængde et fald i markedsandelen (nedgang på 5,5 procentpoint), som blev overtaget af importen fra de pågældende lande.
7.3. Vækst
(105)
EU-erhvervsgrenens vækst afspejles i dens mængdeindikatorer, herunder f.eks. produktion, salg og i særdeleshed markedsandel. På trods af en stigning i forbruget i den analyserede periode voksede EU-producenternes markedsandel ikke i takt med forbruget. EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt i løbet af perioden, mens importmængden steg. I samme periode vandt importen fra Indonesien og Argentina mere end 10 procentpoint af markedsandelene. Det forhold, at EU-erhvervsgrenen ikke kunne udnytte væksten på markedet fuldt ud, havde overordnet set en negativ virkning på dens økonomiske situation.
7.4. Beskæftigelse og produktivitet
Tabel 6
2009
2010
2011
UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Indeks 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivitet (ton/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Indeks 2009 = 100
100
97
88
93
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(106)
Da biodieselindustrien er en kapitalintensiv industri, som ikke kræver en stor arbejdsstyrke i produktionsprocessen, og i betragtning af at en stor del af den faktiske produktion af biodiesel sker i underentreprise, er antallet af beskæftigede inden for produktionen ikke stort. I takt med at produktionsmængden steg let i perioden, forøgedes beskæftigelsen også.
(107)
Da beskæftigelsen steg, men i større omfang end produktionen, faldt produktiviteten med 7 procentpoint mellem 2009 og udgangen af UP.
7.5. Den faktiske dumpingmargens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(108)
EU-erhvervsgrenen led skade som følge af dumpingimport fra USA indtil 2009, hvor undersøgelsesperioden for denne procedure begyndte. Den gældende told over for importen fra USA havde til formål at skabe lige vilkår, således at EU-erhvervsgrenen kunne konkurrere loyalt med denne import og komme sig over den skade, den havde lidt.
(109)
Det har klart ikke fundet sted. EU-erhvervsgrenen er nu mindre rentabel end i 2009 og har selv efter 2009 tabt markedsandele til importen fra Argentina og Indonesien, som underbyder EU-priserne. Kapacitetsudnyttelsen er lavere på trods af et stigende EU-forbrug. Det er åbenlyst, at der ikke er sket en genrejsning efter tidligere dumping.
(110)
Dumpingmargenerne for eksporterende producenter i Argentina og Indonesien fremgår af afsnittet om dumping ovenfor. Det blev konstateret, at en eksporterende producent i Indonesien, som repræsenterede en begrænset import fra Indonesien, ikke foretog dumping. Men de resterende eksporterende producenter i Indonesien og alle eksporterende producenter i Argentina blev anset for at foretage dumping af biodiesel på EU-markedet. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten fra de to pågældende lande kan virkningerne af den faktiske dumpingmargen desuden ikke anses for at være ubetydelige.
8. Mikroøkonomiske indikatorer
8.1. Gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger og lønomkostninger
Tabel 7
2009
2010
2011
UP
Enhedspris i EUR pr. ton
797
845
1 096
1 097
Indeks 2009 = 100
100
106
137
138
Enhedsomkostning i EUR pr. ton
760
839
1 089
1 116
Indeks 2009 = 100
100
110
143
147
Lønomkostninger EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Indeks 2009 = 100
100
111
108
106
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(111)
Selv om EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode var i stand til at øge sine salgspriser, steg produktionsomkostningerne som følge af en dårlig rapshøst i 2011 i et omfang, som ikke kunne dækkes af en stigning i salgspriserne. Det var uøkonomisk for EU-erhvervsgrenen at importere alternative råvarer fra Argentina og Indonesien på grund af skatteordningerne i disse lande, og den var derfor nødt til at importere det færdige biodieselprodukt for at kunne holde sine omkostninger nede og således begrænse det overordnede tab.
(112)
Samtidig steg lønomkostningerne i virksomhederne i stikprøven i den betragtede periode, hvilket igen fik disse til at lede efter måder, hvorpå de kunne reducere deres generelle omkostningsbyrde.
8.2. Lagerbeholdninger
Tabel 8
2009
2010
2011
UP
Lagerbeholdninger (ton)
74 473
87 283
90 249
103 058
Indeks 2009 = 100
100
117
121
138
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(113)
I den analyserede periode blev lagrene af biodiesel forøget med ca. 40 %. Denne forøgelse af lagrene skete i hele den analyserede periode. Da biodiesel ikke kan oplagres i mere end seks måneder (den gennemsnitlige oplagringsperiode er kun på ca. tre måneder), har oplysninger om lagrene imidlertid kun begrænset værdi for vurderingen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
8.3. Rentabilitet, investeringer, investeringsafkast, likviditet og evne til at rejse kapital
Tabel 9
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investeringer (i 1 000 EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Indeks 2009 = 100
100
83
79
75
Investeringsafkast
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Likviditet (i 1 000 EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Indeks 2009 = 100
100
-20
9
10
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(114)
Rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare på EU-markedet og udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I den analyserede periode faldt rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven betydeligt fra 3,5 % to -2,5 %.
(115)
De stikprøveudtagne EU-producenters investeringer i produktionen af biodiesel faldt i løbet af perioden, hvilket viste, at de ressourcer, der var til rådighed for sådanne investeringer, gik tilbage i takt med EU-producenternes markedsandel, selv om de stikprøveudtagne producenter stadig var i stand til at investere i produktionen af biodiesel.
(116)
De stikprøveudtagne EU-producenters investeringsafkast, som udtrykker resultatet før skat i procent af den bogførte gennemsnitlige primo- og ultimonettoværdi af aktiver, der var anvendt til produktionen af biodiesel, fulgte den negative tendens for rentabiliteten. Forringelsen af investeringsafkastet er et tydeligt tegn på forværrelsen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation i den undersøgte periode.
(117)
Likviditeten, som er et udtryk for erhvervsgrenens evne til selvfinansiering af sine aktiviteter, har vist et betydeligt fald i den analyserede periode, hvilket viser, at det er vanskeligt for virksomhederne i stikprøven at konkurrere med dumpingimporten fra Argentina og Indonesien.
9. Konklusion om skade
(118)
En analyse af de kontrollerede oplysninger viser klart, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5. På et tidspunkt med stigende forbrug mistede den markedsandele og rentabilitet, mens markedsandelen for importen steg og underbød EU-producenternes priser.
(119)
Andre indikatorer viser også en faldende eller stabil tendens, selv efter indførelsen af foranstaltninger over for USA og udvidelsen af tolden til også at omfatte import fra Canada, der blev afsendt for at omgå foranstaltningerne.
(120)
EU-producenterne var i stand til at overvælte det meste af stigningen i produktionsomkostningerne fra 2010 til 2011 (+33 procentpoint), men kun ved at sænke rentabiliteten til nulpunktet. De kunne dog ikke overvælte den yderligere stigning i omkostningerne fra 2011 til UP på grund af en stigning i råvarepriserne, som tegner sig for næsten 80 % af de samlede produktionsomkostninger for biodiesel. Disse omkostningsstigninger kunne ikke i fuldt omfang overvæltes på kunderne på EU-markedet, hvilket medførte tab i UP.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(121)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt.
(122)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Dumpingimportens virkninger
(123)
I undersøgelsesperioden blev det konstateret, at en mindre del (mellem 2 % og 6 %) af importen fra Indonesien til Unionen ikke var dumpingimport. Det blev konstateret, at den resterende mængde fra Indonesien og al import fra Argentina var dumpingimport. Hvis man trækker den lille mængde af ikke dumpingimport fra den samlede indberettede import fra Indonesien, påvirker det ikke den ovenfor anførte tendens for importen.
(124)
Undersøgelsen viste, at den billige dumpingimport fra de pågældende lande steg betragteligt udtrykt i mængde - den mere end fordobledes - i den betragtede periode. Dette medførte en betydelig stigning i deres markedsandel på 10 procentpoint, fra 9,1 % i 2009 til 18,8 % i slutningen af UP.
(125)
Samtidig mistede EU-erhvervsgrenen på trods af stigningen i forbruget 5,5 procentpoint af markedsandelen i den betragtede periode.
(126)
Gennemsnitspriserne for dumpingimporten steg med 48 % mellem 2009 og UP, men var betydeligt lavere end EU-erhvervsgrenens priser i samme periode. Dumpingmargenen underbød EU-erhvervsgrenens priser med en gennemsnitlig underbudsmargen på 4 % for Indonesien og 8 % for Argentina i UP.
(127)
Presset fra stigningen i billig dumpingimport på EU-markedet gav ikke EU-erhvervsgrenen mulighed for at fastsætte sine salgspriser i overensstemmelse med markedsvilkårene og omkostningsstigningerne. Virksomhederne i stikprøven var kun i stand til at overvælte en prisstigning på 38 % på sine kunder, mens dens samlede omkostninger steg med 47 % i samme periode.
(128)
Ud fra ovenstående blev det foreløbigt konkluderet, at den billige dumpingimport fra de pågældende lande, som underbød EU-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, og som også i høj grad steg mængdemæssigt, har spillet en afgørende rolle for den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
3. Andre faktorers indvirkning
3.1. Import fra andre lande
Tabel 10
Andre tredjelande
2009
2010
2011
UP
Import i alt (ton)
699 541
256 327
161 973
175 370
Indeks 2009 = 100
100
37
23
25
Markedsandel
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Indeks 2009 = 100
100
35
23
24
Kilde:
Eurostat
(129)
Importen fra tredjelande, hovedsageligt USA, Norge og Sydkorea, faldt væsentligt fra 2009 til slutningen af UP. Dette fald skyldtes indførelsen af foranstaltninger over for importen fra USA i 2009 og efter antiomgåelsesundersøgelsen af importen afsendt fra Canada i 2010. I betragtning af den faldende markedsandel for importen fra andre tredjelande samtidig med forværringen i EU-erhvervsgrenens finansielle situation kan importen fra andre tredjelande kun havde bidraget ubetydeligt til den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Det kan således ikke konkluderes, at den bryder årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimporten.
3.2. Ikke-dumpet import fra de pågældende lande
(130)
Der blev konstateret import fra de pågældende lande, som ikke var dumpet, men kun i anden halvdel af 2011. I betragtning af den korte tidsperiode, i løbet af hvilken denne import fandt sted, og den begrænsede mængde kan den kun have bidraget ubetydeligt til EU-erhvervsgrenens skade, og den kan ikke bryde årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimport.
3.3. Andre EU-producenter
(131)
I betragtning af den lille produktionsmængde fra de EU-producenter, der er udelukket fra definitionen på EU-erhvervsgrenen, og deres begrænsede importmængde generelt set blev disse producenter ikke betragtet som årsag til EU-erhvervsgrenens skade.
3.4. EU-erhvervsgrenens import
(132)
CARBIO, som er sammenslutningen af argentinske biodieselproducenter, påstod, at EU-erhvervsgrenens skade blev forårsaget af EU-producenternes import fra Argentina og Indonesien. De definerede denne import som selvforskyldt skade og hævdede, at der burde ses bort fra den som årsag til skade på baggrund af de argentinske producenters adfærd.
(133)
Det fremgår tydeligt af EU-erhvervsgrenens oplysninger, at de har importeret biodiesel fra Argentina og Indonesien i den betragtede periode i mængder på op til 60 % af den samlede import i UP fra disse lande. De har imidlertid anført, at denne import er foretaget som selvforsvar. Det har hjulpet EU-producenterne med at forblive aktive på mellemlangt sigt, at de kunne drage fordel på kort sigt af dumpingpriserne på denne import.
(134)
EU-erhvervsgrenens import af biodiesel til dumpingpriser øgedes væsentligt i 2011 og i UP, som var det tidspunkt, hvor virkningen af den differentierede eksportafgift på biodiesel og dennes råvarer kunne mærkes mest, da det var på det tidspunkt, at importen af råvarer (sojabønneolie og palmeolie) blev uøkonomisk sammenlignet med importen af det færdige produkt. Den differentierede eksportafgiftsordning i begge lande betyder en højere afgift på eksporten af råvarer end på det færdige produkt. Hvorvidt denne differentierede eksportafgift kan anses for at være et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 2, vil blive undersøgt i den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(135)
For eksempel var prisen på importen af sojabønneolie fra Argentina højere end importprisen for SME i nogle måneder af UP, hvilket gjorde det økonomisk ufordelagtig at købe sojabønneolie. I den situation var den eneste økonomisk fornuftige mulighed at købe SME.
(136)
Hvis EU-erhvervsgrenen ikke havde importeret disse mængder af biodiesel, ville handelsvirksomhederne under alle omstændigheder have importeret dem, de ville have underbudt EU-erhvervsgrenen og solgt biodiesel på EU-markedet, da de allerede importerer fra disse lande med henblik på salg til dieselraffinaderierne i konkurrence med EU-erhvervsgrenen. Årsagssammenhængen brydes ikke af denne import, og dette argument må derfor foreløbigt afvises.
3.5. EU-erhvervsgrenens kapacitet
(137)
CARBIO hævder endvidere, at den skade, som er forvoldt EU-erhvervsgrenen, skyldes overkapacitet på grund af for kraftig udvidelse. Med en kapacitetsudnyttelse på 50 % i 2008 hævder de, at erhvervsgrenen fortsat har ekspanderet uden en tilsvarende stigning i efterspørgslen.
(138)
I den betragtede periode var kapacitetsudnyttelsen i Unionen lav, med et lavpunkt på 40 % i UP. Derfor har nogle virksomheder ikke anvendt den kapacitet, de har installeret.
(139)
Imidlertid var kapacitetsudnyttelsen allerede lav ved begyndelsen af den betragtede periode og har været lav i hele perioden, og den var også stabil i virksomhederne i stikprøven.
(140)
De stikprøveudtagne virksomheder var rentable ved starten af den betragtede periode og led ved en stabil kapacitetsudnyttelse tab ved slutningen. Det kan med rimelighed konkluderes, at hele erhvervsgrenen også er blevet mindre rentabel, mens kapacitetsudnyttelsen er forblevet stabil. Det kan derfor ikke anses for at være en væsentlig årsag til skade, da der ikke synes at være nogen årsagssammenhæng. Dette argument afvises derfor foreløbigt.
3.6. Manglende adgang til råvarer og vertikal integrering
(141)
CARBIO hævder også, at EU-erhvervsgrenen lider skade på grund af manglende effektivitet, især fordi den ikke er vertikalt integreret og ikke befinder sig tæt på råvarer.
(142)
Disse påstande blev foreløbigt afvist. Nogle af virksomhederne i stikprøven befinder sig i havnebyer med ubesværet adgang til råvarer, der bringes pr. skib, og andre virksomheder i stikprøven har placeret deres biodieselanlæg direkte ved siden af deres produktionsanlæg for vegetabilske olier. Mange biodieselproducenter i Sydeuropa befinder sig i havnebyer netop for at få adgang til råvarer importeret fra Argentina og Indonesien eller på samme sted som deres kunder (der er raffinaderier for fossile brændstoffer). Da virkningen af den differentierede eksportafgift har været at gøre råvarerne dyrere end de færdige produkter, har dette klart påført EU-erhvervsgrenen skade ved at gøre det økonomisk umuligt at fremstille PME og SME i Unionen.
3.7. Andre lovgivningsmæssige faktorer
(143)
CARBIO henviste også til nogle lovgivningsmæssige faktorer, som de hævder har voldt skade for EU-erhvervsgrenen, hvoraf nogle er forslag og endnu ikke er blevet gennemført. De fremhæver dog ordningen med "dobbelttælling", som er beskrevet i det følgende.
(144)
I henhold til direktivet om vedvarende energi skal medlemsstaterne kræve, at en vis mængde biodiesel blandes med mineralsk diesel, inden den sælges til brugerne. Nogle medlemsstater har benyttet sig af bestemmelsen i direktivet om, at forholdet kan halveres, hvis den anvendte biodiesel stammer fra spildolie eller brugt animalsk fedt. Hvis den pågældende medlemsstat f.eks. kræver, at 7 % biodiesel skal blandes med 93 % mineralsk diesel, så bliver de 7 % reduceret til 3,5 %, hvis det er biodiesel af spildolie.
(145)
CARBIO hævder, at bestemmelserne om dobbelttælling har forårsaget et fald i salget af den såkaldte første generation af biodiesel på 1 mio. ton i UP, og at dette er årsagen til EU-erhvervsgrenens skade. Denne påstand afvises, da stikprøven af EU-producenter indeholder nogle virksomheder, der fremstiller biodiesel, som tæller dobbelt, og deres finansielle situation er ikke betydeligt anderledes end situationen for de stikprøveudtagne virksomheder, der producerer biodiesel af vegetabilske jomfruolier. Disse virksomheder har under kontrollen af deres oplysninger påvist, at prisen på deres biodiesel er blevet påvirket af den lave pris på dumpingimport fra Argentina og Indonesien, da de er i indirekte konkurrence med PME og SME fra de pågældende lande.
(146)
Der er også blevet fremført et argument om, at EU-erhvervsgrenen lider skade, fordi der ikke investeres mere i anden generation af biobrændstof, f.eks. spildolie. Dette argument er foreløbigt blevet afvist, da der ikke er tilstrækkelig spildolie i Unionen til at øge forarbejdningsmængden betydeligt i forhold til det allerede eksisterende.
3.8. Restriktioner i medlemsstaterne
(147)
CARBIO hævdede også, at den skade, som EU-erhvervsgrenen led, ikke kunne forårsages af importen fra de pågældende lande som følge af kvoteordninger og skattesystemer i forskellige medlemsstater, der begrænser adgangen til disse markeder. De hævdede også, at nogle markeder i Unionen er lukkede for SME og PME på grund af klimatiske forhold.
(148)
Det er korrekt, at koldfilterpunktet for PME (+13 grader celsius) betyder, at PME ikke kan anvendes i hele Unionen, uden at det blandes med andre biodieselformer for at reducere koldfilterpunktet. Koldfilterpunktet for SME (0 grader celsius) betyder imidlertid, at det har en mere udbredt anvendelse, især i sommermånederne.
(149)
Påstanden om, at det er lovgivningen i nogle medlemsstater, som forvolder skade for EU-erhvervsgrenen, blev indgående behandlet i undersøgelsen.
(150)
I nogle medlemsstater findes der kvoteordninger, hvorved der tildeles en særlig produktionsmængde til virksomheder i den medlemsstat eller i andre medlemsstater i Unionen. De fleste lande har dog indrømmet fordele gennem skattesystemet, og disse fordele reduceres eller fjernes efterhånden.
(151)
For eksempel har Frankrig en "skattelempelsesfordel" på 90 EUR pr. ton for biodiesel, der produceres inden for kvoten. I betragtning af de lave priser på dumpingimporten er det dog ofte billigere at importere biodiesel end at købe den hos EU-erhvervsgrenen, selv inklusive skattefordelen. Det fremgår af det forhold, at der klart findes argentinsk import på det franske marked.
(152)
I nogle medlemsstater findes der ingen import fra Argentina og Indonesien, enten på grund af klimatiske forhold eller som følge af kvoteordninger. Men i størstedelen af Unionen findes der import fra Argentina og Indonesien på markedet, enten fordi der ikke er nogen kvoteordning, eller fordi prisen er lavere end den skattefordel, som en medlemsstat måtte give.
(153)
I betragtning af at PME of SME kan sælges i Unionen, når det blandes med EU-produceret RME eller anden biodiesel, og at importen findes i store mængder og til dumpingpriser selv i medlemsstater med en skattelempelsesordning, må denne påstand foreløbigt afvises, da de eksisterende kvote- og skatteordninger ikke kan bryde årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimporten.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(154)
Ovennævnte analyse har vist, at der var en betragtelig stigning i mængde og markedsandele for den billige dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande. Det blev samtidig konstateret, at EU-erhvervsgrenens priser blev underbudt i UP i forbindelse med denne import.
(155)
Oplysningerne viser, at da mængden af billig dumpingimport fra de pågældende lande steg, forværredes EU-erhvervsgrenens økonomiske situation betydeligt.
(156)
I ovennævnte analyse blev der behørigt skelnet mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. Ud fra denne analyse er den foreløbige konklusion, at dumpingimporten fra de pågældende lande har forårsaget væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
(157)
De kendte faktorer ud over dumpingimporten er blevet vurderet i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 7, og der blev ikke fundet dokumentation for, at de brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
F. UNIONENS INTERESSER
(158)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21, om der til trods for konklusionen om skadevoldende dumping er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes, råvareleverandørernes og brugernes interesser.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(159)
Som nævnt ovenfor led EU-erhvervsgrenen væsentlig skade på grund af dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil det højst sandsynligt medføre, at den negative tendens for EF-erhvervsgrenens finansielle situation fortsætter. EU-erhvervsgrenens situation var især præget af et fald i rentabilitet fra +3 % i 2009 til -2,5 % ved udgangen af UP. En yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.
(160)
Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. EU-erhvervsgrenens negative tendens med hensyn til rentabiliteten er resultatet af dens vanskeligheder ved at konkurrere med billig dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande; et forhold, der også skyldes eksportafgiftsordningen i begge lande, som sænker prisen på importen af SME og PME til EU-markedet, samtidig med at prisen på råvarer stiger. Indføres der antidumpingforanstaltninger, vil EF-erhvervsgrenen være i stand til at forbedre sin rentabilitet til et niveau, der anses for nødvendigt for denne kapitalintensive industri.
(161)
Foranstaltningerne burde give EU-erhvervsgrenen mulighed for at begynde at komme sig efter den skadevoldende dumping, der blev konstateret i undersøgelsen.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers og -forhandleres interesser
(162)
Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og -forhandlere blev opfordret til at give sig til kende over for Kommissionen. Der var dog ingen importører, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(163)
Da der manglede oplysninger fra ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og -forhandlere, var der ingen dokumentation for, at indførelsen af foranstaltninger klart ville være imod disse parters interesser.
3. Brugernes og forbrugernes interesser
(164)
Der blev ved indledningen af undersøgelsen fremsendt spørgeskemaer til alle kendte brugervirksomheder, der beskæftiger sig med produktion og distribution af mineralsk diesel og den obligatoriske blanding af mineralsk diesel og biodiesel.
(165)
Tre brugere af biodiesel besvarede spørgeskemaet til brugere, men anførte, at biodiesel var en meget lille del af deres samlede forretningsaktiviteter. De anførte, at de ville være juridisk forpligtede til at anskaffe biodiesel, og hvis en afgift øgede prisen på biodiesel, ville denne ligesom tidligere automatisk blive væltet over på deres kunder.
(166)
I betragtning af den begrænsede mængde informationer forventes indførelsen af foranstaltninger at få en ekstremt begrænset virkning på den endelige forbruger i betragtning af den lille procentdel af biodiesel, som blandes i den mineralske diesel, der købes ved pumpen. Der blev ikke fundet dokumentation for, at indførelsen af foranstaltninger klart ville være imod brugernes eller forbrugernes interesser.
4. Råvareleverandørernes interesser
(167)
En sammenslutning af råvareleverandører, FEDIOL (Brancheforeningen for Oliefabrikker i EU) besvarede det spørgeskema, der var blevet tilsendt råvareleverandørerne. De anførte, at importen fra de pågældende lande har forringet efterspørgslen efter rapsolie i Unionen, og at efterspørgslen er faldet med mere end 1 mio. ton mellem 2009 og 2011.
(168)
De er af den opfattelse, at indførelsen af foranstaltninger vil have en positiv virkning på leverandørindustrien i Unionen, i takt med at kapacitetsudnyttelsen vil stige. Enhver stigning i efterspørgslen efter rapsolie vil forplante sig til sektoren for foderblandinger, der består af restprodukter fra rapsolieproduktionen, og til landbrugssektoren i Unionen, som dyrker raps.
(169)
Den modtagne dokumentation viser derfor, at indførelsen af foranstaltninger vil være i EU-råvareleverandørernes interesse.
5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(170)
Det vil klart være i EU-erhvervsgrenens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien. Det vil gøre det muligt for EU-erhvervsgrenen at vokse og overvinde følgerne af den skade, som dumpingimporten har forvoldt. Hvis der derimod ikke indføres foranstaltninger, vil EU-erhvervsgrenens økonomiske situation fortsat blive forværret, og flere erhvervsdrivende må indstille deres aktiviteter. Selv om der ikke kunne drages entydige konklusioner om brugerne og importørerne, forventes indførelsen af foranstaltninger at være i råvareleverandørernes interesse.
(171)
Der er ikke tvingende årsager til, at det klart vil være imod Unionens interesser at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger over for importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(172)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
1. Skadestærskel
(173)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede dumpingmargener taget i betragtning såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation, som EU-producenterne har befundet sig i, til ophør, uden at disse tal vil blive overskredet.
(174)
Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at fjerne virkningerne af den skadevoldende dumping, var holdningen, at enhver foranstaltning bør sikre, at EU-erhvervsgrenen kan dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kan forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport.
(175)
I den henseende kan en fortjenstmargen på 15 % af omsætningen betragtes som et passende niveau, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå i en situation uden skadevoldende dumping, ud fra resultater fra tidligere undersøgelser af importen fra USA, hvor dette niveau blev anset for rimeligt for at tilvejebringe garantier for denne erhvervsgrens langsigtede produktionsinvesteringer.
(176)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen for samme vare. Den ikke-skadevoldende pris er blevet fastsat ved at justere de salgspriser, der blev krævet af EU-producenterne i stikprøven, med den faktiske fortjeneste eller det faktiske tab i UP og lægge ovennævnte fortjenstmargen til.
(177)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de stikprøveudtagne eksporterende producenter i de pågældende lande som fastlagt ved beregningen af prisunderbud og den ikke-skadevoldende pris for samme vare, som de stikprøveudtagne EU-producenter solgte på EU-markedet i UP. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi.
2. Midlertidige foranstaltninger
(178)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, bør der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(179)
Antidumpingtolden blev fastlagt ved at sammenligne skadestærsklen og dumpingmargenerne. Følgelig udgør den midlertidige antidumpingtold udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, følgende:
Land
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
Foreløbig skadesmargen
Midlertidig antidumpingtold
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,9 %
31 %
7,9 %
Alle andre virksomheder
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonesien
PT. Ciliandra Perkasa, Djakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Alle andre virksomheder
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Da antidumpingtolden imidlertid også gælder for blandinger, som indeholder biodiesel (i forhold til deres vægtprocent af biodiesel), og for ren biodiesel, vil det være mere præcist og mere hensigtsmæssigt for toldmyndighedernes korrekte implementering af tolden i medlemsstaterne at udtrykke tolden som et fast beløb i EUR pr. nettoton og anvende den på den rene importerede biodiesel eller på andelen af biodiesel i blandingsproduktet.
(181)
Antidumpingtoldsatserne for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre virksomheder") udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande, som er fremstillet af virksomhederne og dermed af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(182)
Anmodninger om anvendelse af disse antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (8) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(183)
Kommissionen gjorde importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande til genstand for registrering ved Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013 af 28. januar 2013. Det skete med henblik på den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af antidumpingforanstaltninger, jf. grundforordningens artikel 10, stk. 4. Der kan på nuværende tidspunkt i proceduren ikke træffes beslutning om den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af antidumpingforanstaltningerne.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(184)
I overensstemmelse med god administrativ praksis kan de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt senest en måned efter offentliggørelsen af denne forordning. De konklusioner, der ligger til grund for indførelse af told i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig foranstaltning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en midlertidig antidumpingtold på importen af fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i ren form eller i blandinger, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 1516 20 98 (Taric-kode 1516209821, 1516209829 og 1516209830), ex 1518 00 91 (Taric-kode 1518009121, 1518009129 og 1518009130), ex 1518 00 95 (Taric-kode 1518009510), ex 1518 00 99 (Taric-kode 1518009921, 1518009929 og 1518009930), ex 2710 19 43 (Taric-kode 2710194321, 2710194329 og 2710194330), ex 2710 19 46 (Taric-kode 2710194621, 2710194629 og 2710194630), ex 2710 19 47 (Taric-kode 2710194721, 2710194729 og 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (Taric-kode 3824909701, 3824909703 og 3824909704), 3826 00 10 og ex 3826 00 90 (Taric-kode 3826009011, 3826009019 og 3826009030), og med oprindelse i Argentina og Indonesien.
2. De midlertidige antidumpingtoldsatser for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder fastsættes til:
Land
Virksomhed
Foreløbig toldsats
EUR pr. ton
Taric-tillægskode
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Andre samarbejdsvillige virksomheder:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Alle andre virksomheder
104,92
B999
Indonesien
PT Ciliandra Perkasa, Djakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Andre samarbejdsvillige virksomheder:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Djakarta
57,14
B790
Alle andre virksomheder
83,84
B999
3. Antidumpingtolden på blandinger fastsættes på grundlag af vægtprocenten af det samlede indhold af fedtsyremonoalkylestere og paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i blandingen (biodieselindholdet).
4. I tilfælde, hvor varerne er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i forordning (EØF) nr. 2454/93 (9), nedsættes den antidumpingtold, der er beregnet på grundlag af ovennævnte beløb, med en procentdel, der svarer til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
5. Overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til den midlertidige told.
6. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009.
2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
1. Toldmyndighederne pålægges hermed at ophøre med den registrering af importen, der blev indført ved artikel 1 i Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013.
2. Oplysninger, der er indsamlet om varer, der er overgået til fri omsætning højst 90 dage før ikrafttrædelsen af denne forordning, opbevares indtil den eventuelle ikrafttrædelse af endelige foranstaltninger eller denne procedures afslutning.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 2013.
A BIZOTTSÁG 490/2013/EU RENDELETE
(2013. május 27.)
az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Az eljárás megindítása
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2012. augusztus 29-énaz Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az Argentínából és Indonéziából (a továbbiakban: érintett országok) származó biodízel Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását.
(2)
A dömpingellenes vizsgálat azt követően indult, hogy 2012. július 17-én az Európai Biodízel Tanács (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be az Unió teljes biodízel-termelésének több mint 60 %-át képviselő gyártók nevében. Az említett termék dömpingjére és az abból eredő súlyos kárra a panaszban felhozott meggyőző bizonyítékok elegendőnek minősültek a vizsgálat megindításához.
(3)
A Bizottság 2013. január 30-án a 2013. január 28-i 79/2013/EU bizottsági rendelettel (3) nyilvántartásba vételt vezetett be az említett termék érintett országokból származó behozatalára.
(4)
A Bizottság 2012. november 10-énaz Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (4) útján szubvencióellenes eljárás megindítását is bejelentette az Argentínából és Indonéziából származó biodízel Unióba történő behozatalára vonatkozóan, és külön vizsgálatot indított.
2. Vizsgálati időszak
(5)
A dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2011. július 1. és 2012. június 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2009. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakot foglalta magában (a továbbiakban: figyelembe vett időszak).
3. A vizsgálatban érintett felek
(6)
A Bizottság hivatalosan értesítette a panaszost, más ismert uniós gyártókat, az ismert argentin és indonéz exportáló gyártókat, az ismert érintett importőröket, beszállítókat, forgalmazókat, felhasználókat és szövetségeket, valamint az argentin és indonéz hatóságokat a vizsgálat megindításáról. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérték a vizsgálatban érintett összes felet, hogy jelentkezzen a Bizottságnál.
(7)
A Bizottság az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék és meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül.
(8)
A panaszoson kívül argentin és indonéz exportáló gyártók, importőrök és az argentin, illetve indonéz hatóságok ismertették álláspontjukat. A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, amely azt kérelmezte, és ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolták.
3.1. Mintavétel
(9)
Tekintettel a vizsgálatban érintett, Argentínában és Indonéziában működő exportáló gyártók, valamint független uniós importőrök és uniós gyártók nagy számára, továbbá a vizsgálatnak a jogszabályban elrendelt határidőn belül való lezárása érdekében, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben bejelentette, hogy az alaprendelet 17. cikkének megfelelően a vizsgálatba bevont argentin és indonéz exportáló gyártók, valamint a független importőrök és az uniós gyártók számát egy minta kiválasztásával ésszerű mértékűre korlátozhatja (erre a folyamatra a továbbiakban „mintavételként” is történik hivatkozás).
3.2. Mintavétel az argentin exportáló gyártók körében
(10)
Valamennyi argentin exportáló gyártó felkérést kapott, hogy jelentkezzen a Bizottságnál, és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően adjon tájékoztatást annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja dönteni, hogy szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintát.
(11)
Tíz exportáló gyártó/gyártói csoport bocsátotta rendelkezésre a kért információkat és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Közülük két vállalat jelezte, hogy a vizsgálati időszakban nem exportált az Unióba (vagy egyáltalán nem gyártotta a szóban forgó terméket).
(12)
A vizsgálati időszakban a fennmaradó nyolc exportáló gyártó/gyártói csoport képviselte az Unióba irányuló export teljes volumenét.
(13)
Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság a három exportáló gyártóból/gyártói csoportból álló mintát az érintett termék Unióba irányuló exportjának azon legnagyobb reprezentatív volumene alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. A kiválasztott minta a (12) preambulumbekezdésben említett nyolc exportáló gyártó beszámolója szerint a vizsgálati időszakban az érintett termék Unióba irányuló exportja teljes volumenének 86 %-át képviselte.
(14)
Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság valamennyi ismert exportáló gyártóval, az argentin gyártók szövetségével, valamint az argentin hatóságokkal konzultált a minta kiválasztásával kapcsolatban; kifogást egyikük sem emelt.
3.3. Egyedi vizsgálat
(15)
A mintában nem szereplő argentin vállalatok közül egyik sem kérelmezett az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálatot.
3.4. Mintavétel az indonéz exportáló gyártók körében
(16)
Valamennyi indonéz exportáló gyártó felkérést kapott, hogy jelentkezzen a Bizottságnál és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően adjon tájékoztatást annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja dönteni, hogy szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintát.
(17)
Nyolc exportáló gyártó vagy gyártói csoport bocsátotta rendelkezésre a kért információkat és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában. Közülük három vállalat jelezte, hogy a vizsgálati időszakban nem exportált az Unióba.
(18)
A vizsgálati időszakban a fennmaradó öt exportáló gyártó/gyártói csoport képviselte az Unióba irányuló export teljes volumenét.
(19)
Az alaprendelet 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Bizottság a négy exportáló gyártóból/gyártói csoportból álló mintát az érintett termék Unióba irányuló exportjának azon legnagyobb reprezentatív volumene alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. A kiválasztott minta a (17) preambulumbekezdésben említett öt exportáló gyártó beszámolója szerint a vizsgálati időszakban az érintett termék Unióba irányuló exportja teljes volumenének 99 %-át képviselte.
(20)
Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság valamennyi ismert exportáló gyártóval, valamint az indonéz hatóságokkal konzultált a minta kiválasztásával kapcsolatban; kifogást egyikük sem emelt.
3.5. Egyedi vizsgálat
(21)
A mintában nem szereplő indonéz vállalatok közül egyik sem kérelmezett az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálatot.
3.6. Mintavétel a független importőrök körében
(22)
A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - felkért valamennyi független importőrt, hogy jelentkezzen, és bocsássa rendelkezésre az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelő információkat. Egyetlen független importőr sem működött együtt a vizsgálatban.
3.7. Mintavétel az uniós gyártók körében
(23)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. Ezt a mintát nyolc uniós gyártó alkotta, amelyekről a Bizottság a vizsgálat megindítása előtt tudta, hogy biodízelt gyártanak. A Bizottság a mintát a termelés és az értékesítés volumene, valamint a földrajzi elhelyezkedés alapján választotta ki. A mintába kiválasztott uniós gyártók az uniós gyártás 27 %-át képviselték.
(24)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben az érdekelt feleket is felhívták, hogy ismertessék az ideiglenes mintával kapcsolatos álláspontjukat. A javasolt minta közzétételét követően a kiválasztandó vállalatok közül kettő visszavonta együttműködési szándékát, helyükre két másik vállalat került. Az uniós gazdasági ágazat azt az észrevételt tette, hogy tekintettel a biodízelt gyártó kkv-k nagy számára, legalább egyiküknek szerepelnie kellene a mintában. A kérelmet a Bizottság elfogadta.
(25)
A minta az uniós gazdasági ágazat szempontjából kellően reprezentatívnak minősül.
3.8. Kitöltött kérdőívek
(26)
A Bizottság kérdőíveket küldött a mintában szereplő három argentin exportáló gyártónak/gyártói csoportnak, a mintában szereplő négy indonéz exportáló gyártónak/gyártói csoportnak, valamint a mintában szereplő nyolc uniós gyártónak.
(27)
A kérdőíveket a mintában szereplő hét argentin, illetve indonéz exportáló gyártó/gyártói csoport, a mintában szereplő nyolc uniós gyártó, valamint három felhasználó töltötte ki.
3.9. Ellenőrző látogatások
(28)
A Bizottság összegyűjtötte és ellenőrizte a dömping, az abból következő kár és az uniós érdek ideiglenes megállapításához szükséges valamennyi információt. A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
(a)
Az Unióban működő gyártók
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Spanyolország
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Spanyolország
-
Diester Industrie S.A.S., Párizs, Franciaország
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Görögország
-
Novaol S.R.L., Milánó, Olaszország
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Svédország
-
Preol A.S., Lovosice, Cseh Köztársaság
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Lipcse, Németország
(b)
Exportáló gyártók Argentínában
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires („LDC”);
-
„Renova” kapcsolódó vállalatcsoport:
-
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires („Molinos”);
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca („Oleaginosa”);
-
Renova S.A., Bahia Blanca („Renova”);
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda („Vicentin”);
-
„T6” kapcsolódó vállalatcsoport:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario („AGD”);
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires („Bunge”);
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe („T6”).
(c)
Argentin exportáló gyártókhoz kapcsolódó, Unión kívüli kereskedők
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay („Molinos Overseas”);
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Genf, Svájc („LDC Suisse”);
(d)
Indonéz exportáló gyártók
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonézia („CPL”)
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonézia („PTMM”)
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonézia („PAA”)
-
„Wilmar” kapcsolódó vállalatcsoport, PT. Wilmar Bioenergi, Indonézia, PT. Wilmar Nabati, Indonézia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonézia („WBI”)
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonézia („WINA”)
(e)
Indonéz exportáló gyártókhoz kapcsolódó, Unión kívüli kereskedők
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Szingapúr („FRL”)
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Szingapúr („IMBS”)
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Szingapúr („ICOF”)
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Szingapúr („VOF”)
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Szingapúr
(f)
Argentin és indonéz exportőrökhöz kapcsolódó uniós importőrök
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Spanyolország („CAMPA”)
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milánó, Olaszország („IMBI”)
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Spanyolország („LDC Spain”);
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Spanyolország („Losur”);
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Hollandia („WET BV”) (5)
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(29)
Az érintett termék Argentínából és Indonéziából származó, jelenleg az ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 és ex 3826 00 90 KN-kód alá besorolt, szintézissel és/vagy hidrogénezéssel előállított, nem fosszilis eredetű, zsírsav-monoalkil-észterek és/vagy paraffingázolaj akár tisztán, akár keverék formájában (a továbbiakban: érintett termék, amelyre gyakran „biodízelként” hivatkoznak).
(30)
A vizsgálat eredményei szerint az Argentínában előállított biodízel kizárólag szójaolajból származó „szójaolaj-metil-észter” (a továbbiakban: SME), az Indonéziában előállított biodízel pedig kizárólag pálmaolajból származó „pálmaolaj-metil-észter” (a továbbiakban: PME), ugyanakkor az Unióban az egyéb takarmánynövényekből, hulladékolajból, valamint szűz olajokból előállított biodízel mellett főként a „repcemagolaj-metil-észter” (a továbbiakban: RME) jellemző.
(31)
Az SME, a PME és az RME a zsírsav-metil-észterek (a továbbiakban: FAME) kategóriájába tartozik. Az „észter” kifejezés a növényi olajok átészterezésére, azaz az olaj alkohollal való keverésére utal, melynek következtében biodízel, és melléktermékként glicerin keletkezik. A „metil” kifejezés metanolra, a szóban forgó folyamatban leggyakrabban használt alkoholra utal.
(32)
Az SME és a PME biodízel tisztán is alkalmasak felhasználásra, mégis rendszerint egymással vagy RME-vel elegyítik őket az Európai Unióban történő felhasználásukat megelőzően. Az SME PME-vel történő elegyítését az indokolja, hogy a tiszta SME jódtartalmát és cetánszámát tekintve nem felel meg az EN 14214 európai szabványnak. A PME (és az SME) RME-vel történő elegyítését az indokolja, hogy a PME és az SME hidegszűrhetőségi határhőmérséklete magasabb, mint az RME-é, ezért a téli hónapokban tisztán nem alkalmasak az Európai Unió hideg régióiban történő felhasználásra.
(33)
A biodízel- és ásványi dízel keverékeket elsősorban a közlekedési ágazatban használják közúti gépjárművek, például személygépkocsik, kamionok, buszok, illetve vonatok dízelmotorjainak üzemanyagaként. A tiszta vagy ásványi dízellel kevert biodízel alkalmazható háztartási, kereskedelmi vagy ipari kazánok fűtésére vagy áramfejlesztők üzemanyagaként is.
2. Hasonló termék
(34)
A vizsgálat szerint az érintett termék és az Argentínában és Indonéziában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített termék, valamint az uniós gazdasági ágazat által gyártott és az uniós piacon értékesített termék azonos fizikai, kémiai és műszaki alaptulajdonságokkal rendelkezik, továbbá a felhasználásuk is megegyezik. Ezért ezek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése szerint ideiglenesen hasonlónak tekintendők.
3. Termékek kizárására irányuló kérelem
(35)
Az egyik indonéz gyártó kérelmezte, hogy a szakaszosan előállított metil-észtereket zárják ki az eljárásban érintett termékek köréből. A zsírsav-metil-észtereket szakaszos desztilláció révén olyan komponensekre bontják, amelyek eltérő kémiai jellemzőkkel bírnak, valamint a felhasználásuk is különbözik. A kérelem szerint a vállalat által gyártott és az Unióba exportált szakaszosan előállított metil-észterek nem minősülnek biodízelnek, és nem használatosak üzemanyagként: alkalmazásuk egyéb ipari folyamatokhoz kapcsolódik. A vállalat ezenfelül azt állította, hogy az Indonéziában gyártott biodízel esetében rendszerint használt nyers pálmaolajjal ellentétben a szakaszosan előállított metil-észterekhez kókuszolajat vagy pálmamagbélolajat használnak nyersanyagként.
(36)
A szakaszosan előállított metil-észterek az érintett termék termékleírásába tartoznak, mivel zsírsav-metil-észternek minősülnek, és előállításukhoz a biodízelgyártásban használt nyersanyagokat alkalmazzák. A szakaszosan előállított metil-észterek nem felelnek meg az európai szabványnak (EN 14214), ám egyéb biodízelekkel elegyítve az előírásoknak megfelelő keverék jöhet létre. A pálmaolaj-metil-észter e tekintetben hasonló biodízel, mivel elegyítés nélkül nem felel meg az európai szabványnak. Az érvelést ezért a Bizottság elutasítja.
(37)
Az egyik európai importőr, amely pálmamagbélolajból előállított zsírsav-metil-észtert importál Indonéziából, meghatározott célra történő felhasználás miatti vámkedvezményt kérelmezett a nem üzemanyagként hasznosítandó, hanem telítetlen zsíralkohol előállítására szolgáló behozatalaira.
(38)
A meghatározott célra történő felhasználás miatti vámkedvezmény rendszerét a nemzeti vámigazgatási szervek igazgatják: a behozatalkor fizetendő vám alóli mentesség az importált nyersanyag igazolt, végleges felhasználásától függ. A rendszert a Közösségi Vámkódex végrehajtási rendelkezései határozzák meg (6).
(39)
A Bizottság a kérelemmel a vizsgálat végső szakaszában foglalkozik majd, miután az érdekelt felek jelezték észrevételeiket a nem üzemanyagként hasznosítandó, pálmamagbélolajból előállított zsírsav-metil-észter importjával kapcsolatos, szóban forgó kérelem elbírálására vonatkozóan. Az észrevételeknek ki kell térniük arra, hogy a mentesség alkalmas-e az esetlegesen kivetendő végleges vámok kijátszására, valamint arra, hogy milyen hatással bír a nem üzemanyagként hasznosítandó, azon országokból származó biodízelimportra, amelyekre vonatkozóan már intézkedéseket léptettek életbe.
C. DÖMPING
1. Argentína
1.1. Rendes érték
(40)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először megvizsgálta, hogy a mintába kiválasztott egyes exportáló gyártók reprezentatív mennyiségben értékesítették-e hazai piacon a hasonló terméket argentin független vevők részére, azaz az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése értelmében ezen értékesítések teljes volumene a vizsgálati időszakban elérte-e az egyes exportáló gyártók által az Unióban értékesített érintett termék teljes mennyiségének öt százalékát. A Bizottság megállapította, hogy a mintába kiválasztott vállalat/vállalatcsoport mindegyike esetében a szóban forgó értékesítések teljes volumene a vizsgálati időszakban elérte az uniós export teljes értékesítési mennyiségének öt százalékát.
(41)
A Bizottság ezt követően a mintába kiválasztott vállalatok/vállalatcsoportok mindegyike esetében meghatározta azokat a hazai piacon értékesített terméktípusokat, amelyek az Unióba exportált típusokkal megegyeznek vagy azokkal összehasonlíthatók.
(42)
A mintába kiválasztott vállalatok/vállalatcsoportok által hazai piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyet az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal azonosnak vagy összehasonlíthatónak találtak, megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus hazai piacon független vevőknek történő értékesítésének volumene az Unióba exportált, összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át tette ki.
(43)
Ezt követően a Bizottság az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése alapján értékelte, hogy a hasonló terméket a mintába kiválasztott vállalatok/vállalatcsoportok hazai piacon a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belül értékesítették-e. Ennek során a Bizottság minden terméktípus esetében megvizsgálta, hogy a vizsgálati időszakban mekkora volt a hazai piacon független vevőknek történő nyereséges értékesítés aránya.
(44)
A vizsgálat rámutatott, hogy az argentin piac államilag szigorúan szabályozott. Argentínában előírás az ásványi dízel és a biodízel elegyítése (a vizsgálati időszakban 7 %-os biodízel-tartalommal). Az elegyítéssel kapcsolatos előírás teljesítéséhez szükséges teljes biodízel-mennyiséget kvóták révén felosztják az arra kiválasztott argentin biodízelgyártók között. Az olajtársaságoknak a kötelező elegyítéshez ezektől a biodízelt gyártó argentin vállalatoktól kell beszerezniük a biodízelt. Az árakat államilag állapítják meg, és azokat az argentin Energiaügyi Minisztérium teszi közzé. A vizsgálati időszakban az államilag megállapított referenciaárat egy összetett képlettel számították ki, amely figyelembe vette az előállítási költségeket (nyersanyagok, szállítás és egyéb költségek), és bizonyos mértékű nyereséggel is kalkulált. A referenciaár meghatározásához használt paramétereket az ország legfélreesőbb részén működő, legkevésbé hatékony gyártó becsült költségei alapján állapították meg, ami az argentin gyártók számottevő jövedelmezőségét vonta maga után.
(45)
Az adott körülmények között a Bizottság megítélése szerint a belföldi értékesítést a szokásos kereskedelmi forgalom keretén kívül folytatták, így a hasonló termék rendes értékét ideiglenesen az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése alapján kellett kiszámítani oly módon, hogy a vállalat vizsgálati időszak alatt felmerült előállítási költségeihez hozzáadták az értékesítési, általános és adminisztratív költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek) és egy ésszerű haszonkulcsot. A panaszosok állítása szerint az Argentínában alkalmazott differenciált exportadórendszer leszorítja a szójabab és a szójababolaj árát, minek következtében a biodízelgyártók költségei torzulnak. A Bizottság jelenleg nem rendelkezik elegendő információval ahhoz, hogy eldöntse, mi az állítás vizsgálatának a legmegfelelőbb módja. Ezért a vizsgálat végső szakaszában, csakúgy mint a párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálatban tovább vizsgálják, hogy a költségek kellőképpen tükrözik-e az érintett termék gyártásával összefüggő költségeket.
(46)
A (43) preambulumbekezdésben említett piaci viszonyokat figyelembe véve a Bizottság megítélése szerint a nyereség összegének megállapításához nem lehetett a mintába kiválasztott vállalatok tényleges adatait alapul venni. Ebből adódóan a rendes érték kiszámításához a nyereség összegét az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja értelmében olyan ésszerű nyereség alapján határozták meg, amelynek összege megfelelhet egy hasonlóan új és innovatív, tőkeigényes ágazat szabad és nyílt piacon, hagyományos versenyfeltételek mellett elért nyereségének, ami ez esetben a forgalom 15 %-át jelenti.
1.2. Exportár
(47)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók az Unióba vagy közvetlenül a független vevőknek vagy kapcsolódó vállalatokon keresztül exportáltak.
(48)
Amennyiben az érintett terméket közvetlenül független uniós vevőknek exportálták, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban az érintett termék ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportára alapján határozták meg.
(49)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az importált termék uniós független vevők részére történő első viszontértékesítetésekor alkalmazott ára alapján állapították meg. Ilyen esetekben a behozatal és a viszonteladás között felmerült minden költségen, valamint a felhalmozódó nyereségen kiigazításokat hajtottak végre. A kiigazítást egy ésszerűnek tekintett, a forgalom 5 %-ának megfelelő nyereség figyelembevételével számították ki.
1.3. Összehasonlítás
(50)
A rendes értéket és a mintába kiválasztott exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(51)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően az árakat és azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket megfelelő kiigazítások formájában figyelembe vették.
(52)
Ez alapján az összes esetben kiigazításokat végeztek a fuvarozási, tengeri fuvarozási és biztosítási, kezelési, rakodási és járulékos költségek, exportvámok és jutalékok tekintetében, amennyiben bebizonyosodott, hogy azok befolyásolják az árak összehasonlíthatóságát.
(53)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést az Unión kívüli székhelyű, kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, a Bizottság megvizsgálta, hogy a szóban forgó kapcsolódó kereskedők az exportáló gyártó exportértékesítési részlegének, vagy jutalékos alapon működő ügynökségnek minősülnek-e.
(54)
Az egyik kereskedelmi vállalat szoros kapcsolatban áll az exportáló gyártóval és annak teljes irányítása alá tartozik, és az árképzést, illetve a szállítási feltételeket érintően nem rendelkezik tárgyalóerővel vagy befolyással, mindemellett kizárólag a szóban forgó argentin exportáló gyártó által előállított termékek kereskedelmével foglalkozik. Ebből adódóan az exportáló gyártó exportértékesítési részlegének minősült, és a jutalék tekintetében nem került sor kiigazításra. Az egyik, Unión kívüli székhelyű kereskedelmi vállalatról bebizonyosodott, hogy az argentin exportáló gyártóhoz lazábban kapcsolódik, nem áll annak irányítása alatt, és más gyártók számos egyéb termékének kereskedelmével is foglalkozik. A szóban forgó kereskedelmi vállalat jutalékos alapon működő kereskedőhöz hasonló tevékenységeket végző vállalatnak minősült. Következésképpen az exportértékesítési árakat az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja értelmében a kereskedőnek juttatott képzett árrés figyelembevétele végett kiigazították.
(55)
Az argentin exportáló gyártó által a kapcsolódó kereskedőnek felszámított értékesítési árak és a kapcsolódó kereskedő által az uniós független vevőknek felszámított értékesítési árak közötti tényleges különbséget nem használták fel a kiigazítás mértékének kiszámításához. A kiigazítás mértékét a kapcsolódó kereskedő SGA-költségei, valamint a nyereség ésszerű összege alapján számították ki. A vállalat tényleges nyeresége a kapcsolódás természetéből adódóan nem minősült megbízható adatnak.
1.4. Dömpingkülönbözet
(56)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók esetében a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó rendes érték súlyozott átlagát - az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésében előírtaknak megfelelően - összehasonlították az exportár súlyozott átlagával.
(57)
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók dömpingkülönbözetének súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban számították ki. Ezt a dömpingkülönbözetet a mintába kiválasztott három exportáló gyártó vonatkozásában megállapított különbözet alapján számították ki.
(58)
Az összes többi argentin exportáló gyártó esetében a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg. Ennek érdekében először az együttműködés szintjét határozták meg oly módon, hogy az Unióba irányuló export együttműködő exportáló gyártók által bejelentett volumenét összehasonlították az Eurostat importstatisztikáiban szereplő, erre vonatkozó adatokkal. Mivel az együttműködés mértéke a vizsgálati időszakban az Unióba irányuló teljes export 100 %-át képviselően igen magas volt, az összes többi argentin exportáló gyártóra alkalmazandó dömpingkülönbözetet a mintába kiválasztott, azon együttműködő exportáló gyártó szintjén határozták meg, amelynél a legmagasabb dömpingkülönbözetet állapították meg.
(59)
Az így megállapított ideiglenes dömpingkülönbözetek - a vámfizetés nélküli uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve - a következők:
Dömpingkülönbözet
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
„Renova” csoport (Molinos Rio de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. és Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
„T6” csoport (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Egyéb együttműködő vállalatok
7,9 %
Összes többi vállalat
10,6 %
2. Indonézia
2.1. Rendes érték
(60)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először megvizsgálta, hogy a mintába kiválasztott egyes exportáló gyártók reprezentatív mennyiségben értékesítették-e hazai piacon a hasonló terméket indonéz független vevők részére, azaz az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése értelmében ezen értékesítések teljes volumene a vizsgálati időszakban elérte-e az egyes exportáló gyártók által az Unióban értékesített érintett termék teljes mennyiségének öt százalékát. A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy két exportáló gyártó esetében a belföldi értékesítés nem minősült reprezentatívnak.
(61)
A globálisan reprezentatív értékesítések jellemezte exportáló gyártók esetében a Bizottság következő lépésként meghatározta azokat a hazai piacon értékesített terméktípusokat, amelyek az Unióba exportált típusokkal megegyeznek vagy azokkal összehasonlíthatók.
(62)
A megegyező vagy összehasonlítható terméktípusok tekintetében megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése akkor minősült kellően reprezentatívnak, ha a vizsgálati időszakban a terméktípus hazai piacon független vevőknek történő értékesítésének volumene az Unióba exportált, összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át tette ki. A globálisan reprezentatív értékesítések jellemezte exportáló gyártók esetében megállapították, hogy az exportált terméktípus belföldi értékesítése nem volt reprezentatív, vagy egyáltalán nem zajlott ilyen értékesítés.
(63)
Ezért a hasonló termék rendes értékét ideiglenesen az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése alapján az összes exportáló gyártó tekintetében oly módon számították ki, hogy a vállalat vizsgálati időszak alatt felmerült előállítási költségeihez hozzáadták az értékesítési, általános és adminisztratív költségeket (a továbbiakban: SGA-költségek) és egy ésszerű haszonkulcsot. A panaszosok állítása szerint az Indonéziában alkalmazott differenciált exportadórendszer leszorítja a pálmaolaj árát, minek következtében a biodízelgyártók költségei torzulnak. A Bizottság jelenleg nem rendelkezik elegendő információval ahhoz, hogy eldöntse, mi az állítás vizsgálatának a legmegfelelőbb módja.. Ezért a vizsgálat végső szakaszában, csakúgy mint a párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálatban, tovább vizsgálják, hogy a költségek kellőképpen tükrözik-e az érintett termék gyártásával összefüggő költségeket.
(64)
A vizsgálat rámutatott, hogy az indonéz biodízelpiac államilag szigorúan szabályozott. A 100 %-os állami tulajdonban lévő Pertamina olaj- és gázipari vállalat a hazai piac messze legjelentősebb aktív vállalata (a mintába kiválasztott gyártóktól szerzi be a hazai gyártású biodízel 90 %-át). A Pertamina államilag kijelölt feladata, hogy a benzinkútjain árusított bioüzemanyagot fosszilis tüzelőanyaggal elegyítse. Az indonéz Kereskedelmi Minisztérium havonta központilag határozza meg az export-ellenőrzési árat, amely viszonyítási árként szolgál az exportadók adott havi mértékének kiszámításához. A Pertamina az indonéz kormány által megállapított export-ellenőrzési áron szerzi be a biodízelt.
(65)
Az adott körülmények között a nyereség összegét nem lehetett a mintába kiválasztott vállalatok tényleges adataira alapozni, mivel a Bizottság megítélése szerint a belföldi értékesítés a szokásos kereskedelmi forgalom keretén kívül folyik. Ebből adódóan a rendes érték kiszámításához a nyereség összegét az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének c) pontja értelmében olyan ésszerű nyereség alapján határozták meg, amelynek összege megfelelhet egy hasonlóan új és innovatív, tőkeigényes ágazat szabad és nyílt piacon, hagyományos versenyfeltételek mellett elért nyereségének, ami ez esetben a forgalom 15 %-át jelenti.
2.2. Exportár
(66)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók az Unióba vagy közvetlenül független vevőknek vagy kapcsolódó vállalatokon keresztül exportáltak.
(67)
Amennyiben az érintett terméket közvetlenül független uniós vevőknek exportálták, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban az érintett termék ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportára alapján határozták meg.
(68)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az importált termék uniós független vevők részére történő első viszontértékesítetésekor alkalmazott ára alapján állapították meg. Ilyen esetekben a behozatal és a viszonteladás között felmerült minden költségen kiigazításokat hajtottak végre, egy ésszerűnek tekintett, a forgalom 5 %-ának megfelelő nyereség figyelembevételével.
(69)
A egyik tagállamban egy biodízelvásárlási ügyletet követően a biodízel „kétszeres beszámítására” vonatkozó hatályos szabályozási keret (7) kínálta előnyöket kiaknázni szándékozó ügyfelek részére felszámított díjak nem minősültek az exportár részének. A szóban forgó külön díjak nem kapcsolódnak magához a termékhez; sokkal inkább a dokumentumokkal kapcsolatban merülnek fel, amelyeket a kapcsolódó importőrnek be kell nyújtania a kormányzati tanúsítvány megszerzése érdekében, lehetővé téve, hogy a kapcsolódó importőr ügyfelei teljesítsék a fele mennyiségű biodízel elegyítése esetében előírt feltételeket (tekintve, hogy a biodízelt kétszeresen beszámítják).
2.3. Összehasonlítás
(70)
A rendes értéket és a mintába kiválasztott exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(71)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának érdekében az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően az árakat és azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket megfelelő kiigazítások formájában figyelembe vették.
(72)
Ez alapján az összes esetben kiigazításokat végeztek a fuvarozási, tengeri fuvarozási és biztosítási, kezelési, rakodási, járulékos és hitelköltségek, exportvámok, vizsgálati díjak, banki díjak és jutalékok tekintetében, amennyiben bebizonyosodott, hogy azok befolyásolják az árak összehasonlíthatóságát.
(73)
Abban az esetben, ha az Unióba irányuló exportértékesítést az Unión kívüli székhelyű, kapcsolódó vállalatokon keresztül bonyolították, a Bizottság megvizsgálta, hogy a szóban forgó kapcsolódó kereskedők az exportáló gyártó exportértékesítési részlegének, vagy jutalékos alapon működő ügynökségnek minősülnek-e.
(74)
Az egyik vállalat/vállalatcsoport esetében megállapították, hogy egy kapcsolódó kereskedelmi vállalattal többek között jutalékért bonyolított biodízel-kereskedelemre kötött szerződést. Ebben az esetben a Bizottság megítélése szerint a kapcsolódó kereskedő jutalékos alapon működő ügynökségnek minősül, ezért az exportértékesítési árakat az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja értelmében a kereskedőnek juttatott képzett árrés figyelembevétele végett kiigazították.
(75)
Az egyik exportáló gyártó az érintett terméket (PME) RME-vel elegyítette, mielőtt az első független vevőnek értékesítette. Ezért az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének a) pontja értelmében az érintett termék fizikai jellemzőiből adódó különbségeinek figyelembevétele végett kiigazításra került sor.
2.4. Dömpingkülönbözet
(76)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók esetében a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó rendes érték súlyozott átlagát - az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésében előírtaknak megfelelően - összehasonlították az exportár súlyozott átlagával.
(77)
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók dömpingkülönbözetének súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban számították ki. Ezt a különbözetet a mintába kiválasztott exportáló gyártók esetében megállapított különbözetek alapján határozták meg, figyelmen kívül hagyva a nulla dömpingkülönbözettel rendelkező exportáló gyártók különbözetét.
(78)
Az összes többi indonéz exportáló gyártó esetében a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg. Ennek érdekében először az együttműködés szintjét határozták meg oly módon, hogy az Unióba irányuló export együttműködő exportáló gyártók által bejelentett volumenét összehasonlították az Eurostat importstatisztikáiban szereplő, erre vonatkozó adatokkal. Mivel az együttműködés mértéke a vizsgálati időszakban az Unióba irányuló teljes export 99 %-át képviselően igen magas volt, az összes többi indonéz exportáló gyártóra alkalmazandó dömpingkülönbözetet a mintába kiválasztott, azon együttműködő exportáló gyártó szintjén határozták meg, amelynél a legmagasabb dömpingkülönbözetet állapították meg.
(79)
Az így megállapított ideiglenes dömpingkülönbözetek - a vámfizetés nélküli uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve - a következők:
Dömpingkülönbözet
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Egyéb együttműködő vállalatok
6,5 %
Összes többi vállalat
9,6 %
D. KÁROKOZÁS
1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(80)
Az Unióban hasonló terméket 254 gyártó állít elő. Az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében ezek a gyártók alkotják az uniós gazdasági ágazatot (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(81)
A Bizottsághoz olyan állítások érkeztek, amelyek szerint a nagy uniós gyártók jelentős hányada argentin exportőrökhöz kapcsolódik és/vagy Argentínából importál biodízelt, ezért őket ki kell zárni a vizsgálatban a gazdasági ágazatot képviselő csoportból.
(82)
Az állítás vizsgálatát követően az érintett országokból származó importtevékenységük miatt három vállalatot kizártak a gazdasági ágazatot képviselő csoportból; esetükben a vizsgálati időszakban az import aránya saját termelésük 63 %-ának, 85 %-ának, illetve 71 %-ának felelt meg. További két vállalatot azért zártak ki, mert a vizsgálati időszakban nem gyártottak biodízelt. Az alábbiakban szereplő információkhoz nem használták fel az említett vállalatoktól származó adatokat. A Bizottság azt az ideiglenes következtetést vonta le, hogy semmi sem indokolta további uniós gyártók kizárását a gazdasági ágazatot képviselő csoportból.
(83)
A Bizottság az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - köztük a panaszban szolgáltatott információkat, a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat - felhasznált a vizsgálati időszak alatti uniós össztermelés megállapítására. Ezen információk alapján a Bizottság azt állapította meg, hogy az uniós össztermelés körülbelül 9 052 871 tonna volt a vizsgálati időszakban. A fentiekben említettek szerint a mintába az a nyolc uniós gyártó került be, amely a hasonló termék teljes uniós termelésének 27 %-át képviseli.
2. Uniós felhasználás
1. táblázat
Uniós felhasználás
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Tonna
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Forrás:
Eurostat és az uniós gazdasági ágazattól származó adatok
(84)
Az uniós felhasználást az összes uniós gyártó által az uniós piacon előállított össztermelés volumene alapján állapították meg, ebből kivonták az exportot, és hozzáadták az Argentínából, Indonéziából és más harmadik országokból származó behozatalt.
(85)
Az Argentínából és Indonéziából származó import volumenét a termék besorolása szerinti különböző KN-kódokra vonatkozó Eurostat-adatok alapján határozták meg.
(86)
A fentiek alapján a biodízel uniós felhasználása 2009 és a vizsgálati időszak vége között 5 %-kal nőtt.
3. Az érintett országokból származó behozatal hatásainak összesített értékelése
(87)
Az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdése szerint két országból érkező termék behozatalának hatásait kizárólag két feltétel együttes teljesülése esetén lehet összesítve értékelni.
(88)
Az egyik feltétel, hogy az egyes országokból érkező behozatalra megállapított dömpingkülönbözet meghaladja a minimum százaléklábat, és egyik ország importmennyisége sem lehet elhanyagolható. Az Argentínából és Indonéziából származó behozatalra az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdésében meghatározott módon megállapított dömpingkülönbözet meghaladta a minimális küszöbértéket, és az ezekből az országokból származó behozatal volumene nem minősült elhanyagolhatónak az alaprendelet 5. cikkének (7) bekezdése értelmében, mivel piaci részesedésük a vizsgálati időszakban elérte a 10,8 %-ot (Argentína), illetve a 8,5 %-ot (Indonézia).
(89)
A második feltétel, hogy az importtermékek között, valamint az importtermékek és a hasonló uniós termék között versenyhelyzet álljon fenn. Az Argentínából és Indonéziából importált biodízelt egyazon kereskedelmi vállalatok elegyítik ásványi dízellel, amely az uniós vevőknek történő értékesítések során közvetlen versenyben áll az uniós gazdasági ágazat által előállított biodízellel.
(90)
A fentiek alapján a Bizottság ideiglenesen úgy ítélte meg, hogy az alaprendelet 3. cikkének (4) bekezdésében foglalt valamennyi feltétel teljesül, és így a kárelemzés céljából az Argentínából és Indonéziából származó behozatal összesítve értékelendő.
4. Az érintett országokból származó behozatal volumene és piaci részesedése
2. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Argentínából származó import
Tonna
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Piaci részesedés
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Indonéziából származó import
Tonna
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Piaci részesedés
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Piaci részesedés összesen
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Forrás:
Eurostat
(91)
Az Argentínából és Indonéziából származó import volumene 2009 és a vizsgálati időszak között jelentősen nőtt, ezen belül az indonéz import gyorsabb növekedési ütemet mutatott. Ugyanezen időszakban a piaci részesedés 9,1 %-ról 19,3 %-ra nőtt.
5. Az érintett országok importárai és az alákínálás
5.1. Az árak alakulása
3. táblázat
Importár EUR/tonna
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Argentína
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonézia
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Összesen
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Forrás:
Eurostat
(92)
Annak ellenére, hogy a figyelembe vett időszakban, és ezen belül különösen 2010 és 2011 között az importárak növekedtek, a figyelembe vett időszakban mind az Argentínából származó, mind az Indonéziából származó biodízel ára az uniós gazdasági ágazat árai alatt maradt.
5.2. Alákínálás
(93)
A vizsgálati időszak alatti alákínálás meghatározása céljából összehasonlították a mintába kiválasztott uniós gyártók által az uniós piacon független vevőknek felszámított, gyártelepi szinten kiigazított értékesítési árak súlyozott átlagát a mintába kiválasztott argentin és indonéz gyártók első független uniós vásárlónak felszámított, CIF-paritás alapján megállapított, a fennálló vámokkal és a behozatal utáni költségekkel megfelelően kiigazított importárainak súlyozott átlagával.
(94)
Az Argentínából származó SME és az Indonéziából származó PME, illetve az uniós piacon előállított és értékesített termék összehasonlítását a hidegszűrhetőségi határhőmérséklet (a továbbiakban CFPP) - az a hőmérséklet, amelyen a biodízel zsírrá alakul és nem használható üzemanyagként - alapján végezték.
(95)
Az Argentínából érkező, Unióban értékesített összes termék CFPP-je 0°C. Ezeket az értékesítéseket ezért az uniós gyártók által előállított, 0°C CFPP-vel rendelkező biodízel értékesítéseivel hasonlították össze.
(96)
Az Indonéziából érkező, Unióban értékesített összes termék CFPP-je 13°C. Figyelembe véve, hogy az uniós gyártók igen csekély mennyiségben értékesítenek ennek megfelelő CFPP-vel rendelkező terméket - az indonéz PME-t rendszerint más forrásokból beszerzett biodízellel elegyítik, mielőtt az első független vevőnek értékesítik - a közvetlen összehasonlítás nem tűnt ésszerűnek. A 13°C CFPP-vel rendelkező, Indonéziából származó PME exportárát ennek megfelelően felfelé igazították ki a 0°C CFPP-nek megfelelő árra oly módon, hogy az uniós gazdasági ágazat által előállított, 13°C CFPP-vel rendelkező PME értékesítési árának és a 0°C CFPP-vel rendelkező biodízel átlagárának uniós piaci különbözetét vették figyelembe.
(97)
A fenti módszer alapján az argentin és indonéz, illetve uniós árak közötti különbség az uniós gazdasági ágazat súlyozott gyártelepi átlagárának százalékos arányában kifejezve 2,5 % és 9,1 % között változik; ez az alákínálás mértéke.
6. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(98)
Az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően a dömpingelt behozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását célzó vizsgálatnak ki kell terjednie az összes olyan közgazdasági mutatószám értékelésére, amelyet az uniós gazdasági ágazat tekintetében az elemzett időszakban megállapítottak.
(99)
A fentiekben említetteknek megfelelően a mintába kiválasztott uniós gyártóktól származó ellenőrzött adatokat használták annak vizsgálatához, hogy az uniós gazdasági ágazatot érte-e kár.
(100)
A kárelemzés során a Bizottság makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatók között tett különbséget. A Bizottság az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok alapján elemezte a figyelembe vett időszakra és valamennyi uniós gyártóra vonatkozó makrogazdasági mutatókat. A Bizottság a mintába kiválasztott uniós gyártók által rendelkezésre bocsátott adatok alapján elemezte a mikrogazdasági mutatókat.
(101)
A valamennyi uniós biodízelgyártóra vonatkozó információk alapján értékelt makrogazdasági mutatók az alábbiak: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, az értékesítés volumene, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a dömpingkülönbözet nagysága, és a korábbi dömping hatásának leküzdése.
(102)
A mintába kiválasztott uniós biodízelgyártókra vonatkozó információk alapján értékelt mikrogazdasági mutatók az alábbiak: átlagos egységárak, egységnyi költség, bérköltségek, készletek, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése, tőkebevonási képesség.
7. Makrogazdasági mutatók
7.1. Termelési kapacitás, termelés és kapacitáskihasználás
4. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Termelési kapacitás (tonna)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Termelés volumene (tonna)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Kapacitáskihasználás
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Forrás:
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok
(103)
Az uniós gazdasági ágazat termelése a figyelembe vett időszakban a felhasználással párhuzamosan nőtt. A kapacitás viszonylag stabilnak mutatkozott, különösen 2010 és a vizsgálati időszak között; ezért a kapacitáskihasználás az egész időszakot jellemzően alacsony volt. Az USA-val szemben elrendelt intézkedések hatására - újonnan bevezetendő kvótarendszerekre és tagállami megbízásokra számítva - az uniós gazdasági ágazat korábban berendezkedett a kapacitás fokozására, ám ezt és az elemzett időszak alatt bekövetkezett kapacitásnövekedést nem állt módjában kihasználni.
7.2. Az értékesítések volumene és a piaci részesedés
5. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Értékesítési volumen (tonna)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Piaci részesedés
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Forrás:
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok
(104)
A független uniós vevőkkel bonyolított értékesítések volumene az elemzett időszak során meglehetősen stabil volt. Tekintve, hogy az elemzett időszakban a felhasználás enyhén nőtt, a stabil értékesítési volumen egyúttal alacsonyabb piaci részesedést jelent; az 5,5 százalékpontos csökkenés hátterében az érintett országokból származó import áll.
7.3. Növekedés
(105)
Az uniós gazdasági ágazat növekedését a volumenmutatók - vagyis a termelés, az értékesítés, főként pedig a piaci részesedés - is tükrözik. Az elemzett időszak alatt a felhasználás növekedett, az uniós gyártók piaci részesedése azonban nem emelkedett hasonló ütemben. Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése az elemzett időszakban az importvolumen növekedésével egyidejűleg csökkent. Ugyanebben az időszakban az Indonéziából és Argentínából származó behozatal piaci részesedése több mint 10 százalékponttal nőtt. Az, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tudta teljes mértékben kiaknázni a piaci növekedést, összességében kedvezőtlenül érintette gazdasági helyzetét.
7.4. Foglalkoztatás és termelékenység
6. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatás - teljes munkaidős egyenértékben (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Termelékenység (tonna/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Forrás:
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok
(106)
A biodízel-ágazat tőkeigényes, ugyanakkor a termelési folyamat nem igényel nagy munkaerőt, és a tényleges biodízelgyártást jellemzően alvállalkozók végzik, így a gyártás során foglalkoztatottak száma nem magas. Annak köszönhetően, hogy az elemzett időszakban a gyártás volumene emelkedett, a foglalkoztatás is nőtt.
(107)
Mivel a foglalkoztatás nagyobb mértékben nőtt, mint a gyártás, a termelékenység 2009 és a vizsgálati időszak vége között 7 százalékponttal csökkent.
7.5. A tényleges dömpingkülönbözet és a korábbi dömping hatásának leküzdése
(108)
Az uniós gazdasági ágazatnak 2009-ig - a jelen eljárás vizsgálati időszakának kezdetéig - károkat okozott az Amerikai Egyesült Államokból származó dömpingelt import. Az Amerikai Egyesült Államokból származó importra alkalmazandó hatályos vámokat úgy alakították ki, hogy az uniós gazdasági ágazat egyenlő versenyfeltételek mellett tisztességes versenyben álljon az említett importtal, valamint le tudja küzdeni az okozott kár hatását.
(109)
Erre azonban nyilvánvalóan nem került sor. Az uniós gazdasági ágazat jelenleg kevésbé nyereséges, mint 2009-ben, és az uniós árak alá kínáló argentin és indonéz importtal szemben 2009 óta veszít piaci részesedéséből. Az uniós felhasználás növekedése ellenére a kapacitáskihasználás alacsony. Egyértelmű, hogy a korábbi dömping káros hatása még mindig érezhető.
(110)
Az argentin és indonéz exportáló gyártók dömpingkülönbözetét a fenti, dömpingről szóló rész mutatja be. Az indonéz import alacsony hányadát képviselő egyik indonéz exportáló gyártó esetében megállapították, hogy nem folytat dömpinget. A többi indonéz exportáló gyártó, valamint az összes argentin exportáló gyártó esetében azonban megállapítást nyert, hogy biodízelt dömpingelnek az uniós piacra. Ezenfelül, tekintettel az érintett országokból érkező dömpingelt behozatal volumenére és áraira, a tényleges dömpingkülönbözet hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
8. Mikrogazdasági mutatók
8.1. Átlagos egységárak, egységnyi költség és bérköltségek
7. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Egységár EUR/tonna
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Egységnyi költség EUR/tonna
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Bérköltségek EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Forrás:
a mintába kiválasztott uniós gyártók által kitöltött kérdőívek
(111)
Annak ellenére, hogy a figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat emelhette értékesítési árait, a 2011-es gyenge repcemagtermés miatt a gyártási költségek olyan mértékben emelkedtek, hogy azokat nem fedezte az értékesítési ár emelkedése. Az Argentínában és Indonéziában alkalmazott adórendszerből adódóan az uniós gazdasági ágazat számára gazdaságilag előnytelennek bizonyult az alternatív alapanyagok e két országból történő behozatala, ezért alacsony költségei megtartása és az általános veszteség mérséklése érdekében kész biodízelt kellett importálnia.
(112)
Ezzel egyidejűleg a mintába kiválasztott vállalatok bérköltségei a figyelembe vett időszakban emelkedtek, ami szintén arra késztette azokat, hogy megtalálják a költségterhek csökkentésének módját.
8.2. Készletek
8. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Készletek (tonna)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Forrás:
a mintába kiválasztott uniós gyártók által kitöltött kérdőívek
(113)
Az elemzett időszakban a biodízelkészletek körülbelül 40 %-kal nőttek. Ez a készletnövekedés a teljes elemzett időszakra jellemző volt. Ugyanakkor, mivel a biodízel nem tárolható 6 hónapnál tovább (az átlagos raktározási idő körülbelül három hónap), a készletekre vonatkozó adatok csak korlátozott mértékben hasznosak az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének értékelése szempontjából.
8.3. Nyereségesség, beruházások, a beruházások megtérülése, pénzforgalom, és tőkebevonási képesség
9. táblázat
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Nyereségesség
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Beruházások ezer EUR-ban
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
A beruházások megtérülése
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Pénzforgalom ezer EUR-ban
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Forrás:
a mintába kiválasztott uniós gyártók által kitöltött kérdőívek
(114)
A mintába kiválasztott uniós gyártók nyereségességét a hasonló termék uniós piacon történő értékesítéséből származó, adózás előtti nettó nyereségnek az említett értékesítések forgalmi százalékában állapították meg. Az elemzett időszakban a mintába kiválasztott uniós gyártók nyereségessége jelentősen, 3,5 %-ról - 2,5 %-ra csökkent.
(115)
A mintába kiválasztott uniós gyártók biodízelgyártás terén eszközölt beruházásai az elemzett időszakban csökkentek, ami alátámasztja, hogy jóllehet a mintában szereplő gyártóknak módjában állt beruházni a biodízelgyártásba, az erre fordítható források összege az uniós gyártók piaci részesedésével párhuzamosan csökkent.
(116)
A mintában szereplő uniós gyártók beruházásainak megtérülése, ami az adózás előtti eredményüket a biodízelgyártásban felhasznált eszközök átlagos nyitó és záró nettó könyv szerinti értékének százalékos arányában fejezi ki, veszteségre utaló tendenciát követett. A mérsékelten megtérülő beruházások egyértelműen jelzik az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetének romlását a vizsgálati időszakban.
(117)
A pénzforgalom, amely az ágazat önfinanszírozó képességére utal, az elemzett időszakban jelentős visszaesést mutatott, jól szemléltetve a mintában szereplő vállalatok nehézségeit az Argentínából és Indonéziából származó dömpingelt importtal szembeni versenyben.
9. A kárra vonatkozó következtetés
(118)
Az ellenőrzött adatok elemzése egyértelműen alátámasztja, hogy az uniós gazdasági ágazatot az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének értelmében jelentős kár érte. A növekvő felhasználás jellemezte időszakban a piaci részesedése és a nyereségessége csökkent, miközben az import piaci részesedése az uniós gyártók árai alá kínálva nőtt.
(119)
Egyéb mutatók is csökkenő, illetve stagnáló tendenciát jeleznek még az Amerikai Egyesült Államokból származó importtal szemben hozott intézkedések és a Kanadából származó, az intézkedések kijátszására törekvő importra alkalmazandó vámok kiterjesztése ellenére is.
(120)
Az uniós gyártók 2010 és 2011 között a megnövekedett előállítási költségek többségét át tudták hárítani (+33 százalékpont), ám ez a nyereségességet a megtérülési küszöbig csökkentette. 2011 és a vizsgálati időszak között azonban nem tudták áthárítani a biodízelgyártás teljes költségének közel 80 %-át kitevő alapanyag árának emelkedéséből adódó további költségnövekedést. Ezeket a költségemelkedéseket az uniós piacon nem lehetett teljes mértékben a fogyasztókra áthárítani, ami a vizsgálati időszakban veszteséget okozott.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(121)
A Bizottság az alaprendelet 3. cikke (6) és (7) bekezdésének megfelelően megvizsgálta, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal olyan mértékű kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak, amelynek alapján azt jelentősnek lehet minősíteni.
(122)
A dömpingelt behozatalon kívül megvizsgáltak más ismert tényezőket is, amelyek ugyancsak károsíthatták az uniós gazdasági ágazatot, annak elkerülése érdekében, hogy a szóban forgó egyéb tényezők által okozott károkat a dömpingelt behozatalnak tulajdonítsák.
2. A dömpingelt import hatása
(123)
A vizsgálati időszakra vonatkozóan az Indonéziából az Unióba irányuló import csekély arányban (2-6%) nem minősült dömpingeltnek. Az Indonéziából származó import fennmaradó része, és a teljes Argentínából származó import esetében dömpinget állapítottak meg. Amennyiben az Indonéziából származó teljes bejelentett importba nem számítjuk bele a csekély arányú nem dömpingelt behozatalt, a fentiekben megállapított importtendenciák továbbra is érvényesek.
(124)
A vizsgálat rámutatott arra, hogy az érintett országokból származó olcsó dömpingelt behozatal volumene a figyelembe vett időszakban jelentősen (több mint kétszeresére) növekedett. Ezáltal piaci részesedésük 2009 és a vizsgálati időszak vége között jelentősen, 9,1 %-ról 18,8 %-ra emelkedett.
(125)
Ezzel egyidejűleg a fokozott felhasználás ellenére az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban 5,5 százalékpontnyi piaci részesedést veszített.
(126)
A dömpingelt behozatal átlagárai 2009 és a vizsgálati időszak között 48 %-kal emelkedtek, de még így is lényegesen alacsonyabbak voltak, mint az uniós gazdasági ágazat által ugyanabban az időszakban alkalmazott árak. A dömpingelt import az uniós gazdasági ágazat árai alá kínált; Indonézia esetében 4 %-os, Argentína esetében 8 %-os átlagos alákínálási különbözetet állapítottak meg a vizsgálati időszakra vonatkozóan.
(127)
Az olcsó, dömpingelt import növekedése által az uniós piacra gyakorolt nyomás következtében az uniós gazdasági ágazat nem volt képes az értékesítési árait a piaci feltételekkel és a költségnövekedéssel összhangban meghatározni. A mintába kiválasztott vállalatok azonban csak 38 %-os, korlátozott mértékű áremelkedést tudtak a fogyasztókra áthárítani, jóllehet ugyanebben az időszakban az összköltségük 47 %-kal növekedett.
(128)
A fentiek alapján a Bizottság azt az ideiglenes következtetést vonja le, hogy az érintett országokból származó, alacsony áron értékesített dömpingelt behozatal, amely a vizsgálati időszakban jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak, és amely ugyanakkor a volumen tekintetében jelentős mértékben nőtt, meghatározó szerepet játszott az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár előidézésében.
3. Egyéb tényezők hatása
3.1. Más országokból származó behozatal
10. táblázat
Más harmadik országok
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Teljes import (tonna)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Piaci részesedés
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Forrás:
Eurostat
(129)
A harmadik országokból - elsősorban az USA-ból, Norvégiából és Dél-Koreából - származó behozatal 2009 és a vizsgálati időszak vége között jelentősen csökkent. A csökkenő tendencia az Egyesült Államokból származó importtal szemben 2009-ben bevezetett intézkedéseknek tudható be, amelyeket 2010-ben kijátszást vizsgáló eljárás követett a Kanadából feladott importokkal szemben. Tekintettel arra, hogy a harmadik országokból származó import piaci részesedése azzal párhuzamosan csökkent, hogy az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzete romlott, az egyéb harmadik országokból származó behozatal csak elhanyagolható mértékben járulhatott hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz. Ebből adódóan nem vonható le az a következtetés, miszerint a szóban forgó tényező befolyásolja a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
3.2. Az érintett országokból származó nem dömpingelt behozatal
(130)
Az érintett országokból származó nem dömpingelt behozatalt azonosítottak, ám ez csak 2011 második felében fordult elő. Figyelembe véve, hogy ilyen jellegű importot csak rövid ideig és korlátozott mennyiségben bonyolítottak, az csak elhanyagolható mértékben járulhatott hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz, így nem befolyásolja a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
3.3. Egyéb uniós gyártók
(131)
Tekintettel arra, hogy a vizsgálatban az uniós gazdasági ágazatot képviselő csoportból alacsony gyártási volument képviselő uniós gyártókat zártak ki, amelyek összességében kis mennyiségben bonyolítanak importot, a szóban forgó gyártókat nem tekintették az uniós gazdasági ágazatot ért kár előidézőinek.
3.4. Az uniós gazdasági ágazat által folytatott importtevékenység
(132)
Az argentin biodízelgyártók szövetsége, a CARBIO azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az uniós gyártók Argentínából és Indonéziából beszerzett importja idézte elő. A szóban forgó behozatalt az ágazat önmagának okozott kárnak minősíti, és érvelése szerint nem tekinthető az argentin gyártók magatartásán alapuló károkozó tényezőnek.
(133)
Az uniós gazdasági ágazat által rendelkezésre bocsátott adatok egyértelműen rámutatnak, hogy a figyelembe vett időszakban az Argentínából és Indonéziából származó import mennyisége a vizsgálati időszakot jellemző, e két országból származó teljes importmennyiség 60 %-át tette ki. Egyúttal úgy nyilatkoztak, hogy a behozatalra a saját érdekükben került sor. Az említett import dömpingelt árai jelentette rövid távú előnyök révén az uniós gyártók középtávon fenntarthatták üzleti tevékenységüket.
(134)
Az uniós gazdasági ágazat 2011-ben, valamint a vizsgálati időszakban jelentősen növelte a dömpingelt árú biodízel behozatalát; ez egybeesett azzal időszakkal, amikor egyrészt a biodízelre és alapanyagaira alkalmazott differenciált exportvám leginkább éreztette hatását, másrészt a nyersanyag (szójababolaj és pálmaolaj) behozatala a késztermék behozatalával összevetve gazdaságilag veszteségesnek bizonyult. Mindkét ország differenciált exportadó-rendszere magasabb adót vet ki a nyersanyagok exportjára, mint a késztermékekére. A párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálat elemzi, hogy a differenciált exportadórendszer a szubvencióellenes alaprendelet 2. cikke értelmében támogatásnak minősül-e.
(135)
A vizsgálati időszakon belül néhány hónapig például az Argentínából származó szójababolaj importára meghaladta az SME importárát, minek következtében a szójababolaj-vásárlás gazdaságilag előnytelen volt. Az adott körülmények között kizárólag az SME-vásárlás minősült gazdaságilag előnyös alternatívának.
(136)
Mindazonáltal ha az uniós gazdasági ágazat nem importált volna ilyen mennyiségű biodízelt, a behozatalt az uniós kereskedelmi vállalatok az uniós gazdasági ágazat árai alá kínálva bonyolították volna és értékesítették volna az uniós piacon, mivel azok hasonlóképpen az uniós gazdasági ágazattal versenyezve importálnak biodízelt az érintett országokból dízelfinomítóknak történő értékesítésre. A szóban forgó behozatal nem befolyásolja az okozati összefüggést, ezért az érvelést a Bizottság ideiglenesen visszautasítja.
3.5. Az uniós gazdasági ágazat kapacitása
(137)
A CARBIO azt állítja továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat kárát a túlzott terjeszkedésből adódó túlkínálat okozza. Állításuk szerint a 2008-ban jellemző 50 %-os kapacitáskihasználást követően az ágazat tovább terjeszkedett annak ellenére, hogy azt nem kísérte a kereslet hasonló mértékű növekedése.
(138)
A figyelembe vett időszakban az egész Unióban alacsony volt a kapacitáskihasználás, a legalacsonyabb, 40 %-os szint a vizsgálati időszakban jelentkezett. Ebből következik, hogy egyes vállalatok nem használták ki a rendelkezésükre álló kapacitást.
(139)
Ugyanakkor a kapacitáskihasználás már a figyelembe vett időszak kezdetekor is alacsony volt, és a teljes elemzett időszakban alacsony szintet mutatott; hasonlóképpen a mintában szereplő vállalatok esetében is stabil szinten maradt.
(140)
A mintába kiválasztott vállalatok változatlan kapacitáskihasználás mellett a figyelembe vett időszak kezdetekor nyereségesek, ám annak végén veszteségesek voltak. Ésszerű arra következtetni tehát, hogy változatlan kapacitáskihasználás mellett a teljes ágazat nyeresége csökkent. Ezért e tényező nem tekinthető jelentős károkozónak, mivel okozati összefüggés látszólag nem áll fenn. Ezt az érvelést ezért a Bizottság ideiglenesen elutasította.
3.6. Nyersanyaghiány és vertikális integráció
(141)
A CARBIO állítása szerint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár a hatékonyság hiányának tudható be, elsősorban amiatt, hogy hiányzik a vertikális integráció, a nyersanyagok pedig távolról szerezhetők be.
(142)
Ezeket az érveket a Bizottság ideiglenesen elutasítja. A mintába kiválasztott vállalatok némelyikének székhelye egyszerű hozzáférést tesz lehetővé a hajón szállított nyersanyagokhoz, mások egyazon a telepen alakították ki biodízelüzemüket és növényi olajat előállító üzemüket. Sok dél-európai biodízelgyártó kikötői telephellyel rendelkezik, kifejezetten az Argentínából és Indonéziából importált nyersanyagokhoz való hozzáférés érdekében, vagy ugyanott működik, ahol az ügyfeleik (fosszilis olajfinomítók). Figyelembe véve, hogy a differenciált exportvám következtében a nyersanyagok ára meghaladta a késztermékét, az uniós gazdasági ágazat egyértelmű kárt szenvedett azáltal, hogy a PME és az SME uniós előállítása gazdasági szempontból lehetetlenné vált.
3.7. Egyéb szabályozási tényezők
(143)
A CARBIO több olyan szabályozási tényezőre hivatkozott, amelyek állításuk szerint kárt okoztak az uniós gazdasági ágazatnak; ezek némelyike javaslat, amely még nem lépett hatályba. Ugyanakkor előtérbe helyezik a kétszeres beszámításon alapuló rendszert, amelynek leírása az alábbiakban található.
(144)
A megújulóenergia-irányelv előírja, hogy a tagállamok a felhasználóknak történő értékesítés előtt a biodízelt maghatározott arányban elegyítsék ásványi dízellel. Néhány tagállam élt azzal a megújulóenergia-irányelvbe foglalt rendelkezéssel, hogy az említett arány megfelezhető, amennyiben a felhasznált biodízel hulladékolajból vagy használt állati eredetű zsírból készül. Például ha egy adott tagállam előírásai szerint 7 %-nyi biodízel 93 %-nyi ásványi dízellel elegyítendő, a szóban forgó 7 %-os arány hulladékolajból előállított biodízel alkalmazásakor 3,5 %-ra csökken.
(145)
A CARBIO állítása szerint a kétszeres beszámításra vonatkozó szabályok okozták az úgynevezett „első generációs” biodízel értékesítésében bekövetkezett 1 millió tonnányi visszaesést, és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár emiatt következett be. Az állítást a Bizottság visszautasítja, mivel az uniós gyártók mintájában olyan vállalatok is megtalálhatók, amelyek kétszeresen beszámított biodízelt gyártanak, ugyanakkor pénzügyi helyzetük nem tér el lényegesen a mintában szereplő, szűz növényolajakból biodízelt előállító vállalatokétól. Adataik ellenőrzésekor ezek a vállalatok rámutattak, hogy esetükben a biodízel árára hatással volt az Argentínából és Indonéziából származó dömpingelt import alacsony ára, mivel közvetett versenyben állnak az érintett országokból érkező PME-vel és SME-vel.
(146)
Az érvek között az is szerepelt, hogy az uniós gazdasági ágazat kárát a második generációs bioüzemanyagokba történő - többek között a hulladékolajak felhasználására irányuló - beruházások fokozásának elmaradása okozza. Ezt az érvet a Bizottság ideiglenesen visszautasítja, mivel az Unióban nem áll kellő mennyiségben rendelkezésre hulladékolaj ahhoz, hogy jelentősen növeljék a feldolgozási mennyiséget.
3.8. Tagállami korlátozások
(147)
A CARBIO állítása értelmében az uniós gazdasági ágazat kárát a több tagállamban hatályos, piacra lépést korlátozó kvóta- és adórendszerből adódóan nem okozhatta az érintett országokból származó import. Továbbá állításuk szerint egyes uniós piacok az időjárási viszonyok miatt zártak az SME-vel és a PME-vel szemben.
(148)
Helyénvaló meglátás, hogy a PME 13°C-os hidegszűrhetőségi határhőmérséklete (CFPP) azt vonja maga után, hogy a PME-t nem lehet a teljes Unióban felhasználni anélkül, hogy a CFPP csökkentése érdekében azt egyéb biodízelekkel elegyítenék. Az SME 0°C-os CFPP-értéke azonban lehetővé teszi a szélesebb körű felhasználást, különösen a nyári hónapokban.
(149)
A vizsgálat során részletesen elemezték azt az érvelést, miszerint egyes tagállamok szabályozási rendszerei idézik elő az uniós gazdasági ágazat kárát.
(150)
Egyes tagállamokban kvótarendszer van érvényben, amely meghatározott termelési kvótát ad az adott tagállam vállalatainak, illetve egyéb uniós vállalatoknak. Mindeddig a legtöbb országban az adórendszer révén előnyöket biztosítottak, ám ezek mérséklése vagy visszavonása folyamatban van.
(151)
Franciaország például tonnánként 90 EUR adókedvezményt biztosít a kvótában előállított biodízelre. Tekintettel ugyanakkor a dömpingelt behozatal alacsony árára, még az adókedvezmény ellenére is gyakran olcsóbb a biodízelt importálni, mint az uniós gazdasági ágazattól vásárolni Mindezt az is alátámasztja, hogy az argentin import határozottan jelen van a francia piacon.
(152)
Némely tagállamban az éghajlati viszonyok vagy a kvótarendszer miatt nincs jelen az Argentínából és Indonéziából származó import. Ugyanakkor az Unió túlnyomó részén piacra lépett az Argentínából és Indonéziából származó import, vagy azért, mert nincs érvényben kvótarendszer, vagy azért, mert ára a tagállam által adott esetben biztosított adókedvezmény ellenére is alacsony.
(153)
Abból adódóan, hogy az Unióban előállított RME-vel vagy egyéb biodízellel elegyített PME és SME a teljes Unióban értékesíthető, továbbá a dömpingelt árú import nagy mennyiségben jelen van még azokban a tagállamokban is, amelyek adókedvezmény-rendszert léptettek életbe, az érvelést a Bizottság ideiglenesen visszautasítja, mivel a hatályos kvóta- és adórendszerek nem befolyásolják a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(154)
A fenti elemzés rámutatott, hogy az érintett országokból származó alacsony árú, dömpingelt behozatal volumene és piaci részesedése jelentősen megnőtt. Ugyanakkor megállapítást nyert, hogy ez a behozatal a vizsgálati időszakban alákínált az uniós gazdasági ágazatban alkalmazott árnak.
(155)
Az adatok azt mutatják, hogy az érintett országokból származó olcsó import volumenének növekedésével párhuzamosan az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete jelentősen romlott.
(156)
A fenti elemzés kellőképpen megkülönböztette és szétválasztotta az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásoló összes ismert tényező hatásait és a dömpingelt behozatal káros hatásait. Az elemzés alapján a Bizottság ideiglenesen azt a következtetést vonta le, hogy az érintett országokból származó dömpingelt behozatal az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
(157)
A dömpingelt importtól eltérő ismert tényezőket az alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdése alapján értékelték, és semmi sem támasztja alá, hogy az említett tényezők befolyásolják a kár és a dömpingelt behozatal hatása közötti okozati összefüggést.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(158)
Az alaprendelet 21. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy a kárt okozó dömping meglétét alátámasztó megállapítás ellenére fennállnak-e olyan kényszerítő okok, amelyekből arra lehet következtetni, hogy ebben az adott esetben az intézkedések elfogadása nem szolgálja az Unió érdekét. Az uniós érdek meghatározása az összes érintett érdek megítélésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök, a nyersanyag-beszállítók és a felhasználók érdekeit is.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(159)
A fentiekben említetteknek megfelelően az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett el, amit az érintett országokból származó dömpingelt behozatal okozott. Az intézkedések meghozatalának mellőzése esetén valószínűleg folytatódna az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének kedvezőtlen alakulása. Az uniós gazdasági ágazat helyzetét 2009 és a vizsgálati időszak között elsősorban a nyereségesség +3 %-ról - 2,5 %-ra történő csökkenése jellemezte. A teljesítmény további visszaesése végeredményben a termelés mérsékléséhez és még több telephely bezárásához vezetne, ami veszélyeztetné a foglalkoztatottságot és a beruházásokat az Unióban.
(160)
Intézkedések bevezetése esetén helyreállna a tisztességes piaci verseny. Az uniós gazdasági ágazat nyereségességének kedvezőtlen alakulása egyrészt abból ered, hogy az ágazat nehezen veszi fel a versenyt az érintett országokból származó olcsó dömpingelt behozatallal, másrészt abból, hogy a két ország exportadórendszere az uniós piacon csökkenti az SME és a PME importárát, és növeli a nyersanyagárakat. A dömpingellenes intézkedések alkalmazása várhatóan olyan helyzetbe hozná az uniós gazdasági ágazatot, hogy annak nyereségessége a tőkeigényes ágazat számára szükséges szintnek megfelelően alakulna.
(161)
Az intézkedések révén az uniós gazdasági ágazatnak minden bizonnyal lehetősége lesz arra, hogy a vizsgálat során feltárt, kárt okozót dömpinget ellensúlyozza.
2. A független uniós importőrök/kereskedők érdekei
(162)
A független uniós importőröket/kereskedőket felkérték, hogy jelentkezzenek a Bizottságnál. A vizsgálat során nem működött együtt egyetlen importőr sem.
(163)
A független uniós importőrök/kereskedők által rendelkezésre bocsátott adatok hiányában semmi sem bizonyította, hogy az intézkedések bevezetése egyértelműen sértené e felek érdekeit.
3. A felhasználók és a fogyasztók érdeke
(164)
A Bizottság az ásványi dízel előállításában és forgalmazásában érdekelt, valamint az ásványi dízel biodízellel történő keverésére kötelezett összes ismert felhasználó vállalatnak kérdőíveket küldött az eljárás megindításakor.
(165)
A kérdőívet három biodízel-felhasználó töltötte ki, amelyben azt állították, hogy a biodízel az üzleti tevékenységük csekély részét teszi ki. Kijelentették, hogy amennyiben törvényileg kötelezően biodízelt kellene vásárolniuk és a korábbiakhoz hasonlóan a biodízel árára vámot vetnének ki, azt automatikusan ügyfeleikre terhelnék át.
(166)
Tekintettel arra, hogy korlátozott mértékben áll rendelkezésre információ, az intézkedések várhatóan roppant korlátozott mértékben érintik a végső felhasználókat, mivel a kutaknál általuk megvásárolt ásványi dízelhez csekély arányban elegyítenek biodízelt. Semmi sem támasztotta alá, hogy az intézkedések bevezetése egyértelműen sértené a felhasználók vagy a fogyasztók érdekeit.
4. A nyersanyag-beszállítók érdeke
(167)
A nyersanyag-beszállítók egyik szövetsége, a FEDIOL (az európai növényi olaj és fehérjekészítmény ágazat európai képviseleti szövetsége) kitöltötte a nyersanyag-beszállítóknak küldött kérdőívet. Állítása értelmében az érintett országokból származó import az egész Unióban csökkentette a repcemagolaj iránti keresletet; a kereslet-visszaesés 2009 és 2011 között meghaladta az 1 millió tonnát.
(168)
A FEDIOL szerint az intézkedések bevezetése kedvező hatást gyakorol az uniós beszállító-ágazatra, mivel növekszik a kapacitáskihasználás. A repcemagolaj iránti kereslet növekedése a takarmánykeverék-ágazatban is éreztetné hatását - ez a repcemagolaj előállításakor és a repcemagtermelő uniós mezőgazdasági ágazat tevékenységéből keletkező maradékanyag.
(169)
A rendelkezésre bocsátott adatok ezért alátámasztják, hogy az intézkedések elrendelése az uniós nyersanyag-beszállítók érdekében áll.
5. Az uniós érdekkel kapcsolatos következtetés
(170)
Az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalával kapcsolatos intézkedések meghozatala egyértelműen az Unió érdekeit szolgálná. Lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára a növekedést és a dömpingelt behozatal okozta kár ellensúlyozását. Amennyiben azonban nem kerül sor intézkedésre, az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete tovább romlana, és további gazdasági szereplők hagynának fel tevékenységükkel. Jóllehet a felhasználók és az importőrök tekintetében nem lehetett egyértelmű következtetést levonni, az intézkedések bevezetése nagy valószínűséggel a nyersanyag-beszállítók érdekeit szolgálná.
(171)
Nincsenek olyan kényszerítő okok, amelyek arra utalnak, hogy az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalára bevezetendő ideiglenes dömpingellenes vámok az Unió érdekével ellentétesek lennének.
G. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(172)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(173)
A Bizottság az említett intézkedések mértékének meghatározásához a megállapított dömpingkülönbözeteket és az uniós gyártókat ért kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét vette figyelembe, anélkül hogy azokat túllépnék.
(174)
A káros dömping hatásainak ellensúlyozásához szükséges vám mértékének kiszámításakor úgy ítélték meg, hogy az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük, hogy az uniós gazdasági ágazat fedezze gyártási költségeit, és olyan adózás előtti nyereséget érjen el, amely rendes versenyfeltételek mellett, azaz a dömpingelt import hiányában ésszerűen elérhető lenne.
(175)
Ebben a tekintetben a Bizottság úgy vélte, hogy a forgalom 15 %-ával megegyező haszonkulcs olyan megfelelő szint, amelyet az uniós gazdasági ágazat a kárt okozó dömping hiányában várhatott volna az előző, Amerikai Egyesült Államokból származó importtal kapcsolatos vizsgálat megállapításai alapján; akkor is ezt a szintet tekintették méltányosnak az ágazat hosszú távú termelési beruházásainak biztosítása tekintetében.
(176)
Ennek alapján az uniós gazdasági ágazat tekintetében kiszámították a hasonló termék kárt nem okozó árát. A kárt nem okozó ár kiszámításához a mintába kiválasztott uniós gyártók értékesítési árait kiigazították a vizsgálati időszak tényleges nyereségével és veszteségével, és hozzáadták a fent említett haszonkulcsot.
(177)
Ezt követően a mintába kiválasztott exportáló gyártóknak az alákínálás kiszámításához megállapított importára súlyozott átlagát és a mintába kiválasztott uniós gyártók által a vizsgálati időszakban az uniós piacon értékesített hasonló termék kárt nem okozó árát összehasonlítva határozták meg a szükséges áremelést. Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet ezután a teljes CIF-importérték százalékában fejezték ki.
2. Ideiglenes intézkedések
(178)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban az Argentínából és Indonéziából származó biodízel behozatalára a dömping- és a kárkülönbözet szintje közül az alacsonyabbat figyelembe véve - a kisebb vámtétel szabályával összhangban - ideiglenes dömpingellenes vámok bevezetését kell elrendelni.
(179)
A dömpingellenes vámok megállapításához összehasonlították a kár megszüntetéséhez szükséges szinteket és a dömpingkülönbözeteket. Ennek alapján az ideiglenes vámok a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes dömpingkülönbözet
Ideiglenes kárkülönbözet
Ideiglenes dömpingellenes vám
Argentína
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Egyéb együttműködő vállalatok
7,9 %
31 %
7,9 %
Összes többi vállalat
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonézia
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Egyéb együttműködő vállalatok
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Összes többi vállalat
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Mivel a dömpingellenes vám a tiszta biodízelre és azokra a keverékekre is alkalmazandó, amelyek biodízelt tartalmaznak (a biodízel-tartalom súlyával arányosan), annak érdekében, hogy a tagállamok vámhatóságai a vámot megfelelően szedjék be, pontosabb és helyénvalóbb a vámot EUR/tonna nettó tömeg szerinti rögzített értékben kifejezni és az importált tiszta biodízelre, valamint a keverékek biodízel-tartalmára alkalmazni.
(181)
Az e rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyedi dömpingellenes vámokat a jelenlegi vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezen vámok (ellentétben az „összes többi vállalatra” alkalmazandó országos vámokkal) ennélfogva kizárólag az érintett országokból származó érintett termékek behozatalára alkalmazandók, amelyeket az említett vállalatok és az említett konkrét jogi személyek állítottak elő. A rendelet rendelkező részében külön nem említett vállalatok - ideértve a külön említett vállalatokhoz kapcsolódó vállalatokat is - által gyártott érintett termékek importjára nem ezeket a vámokat, hanem az „összes többi vállalatra” vonatkozó vámot kell alkalmazni.
(182)
A vállalatspecifikus egyedi dömpingellenes vámok alkalmazására irányuló bármely kérelmet (például a jogalany nevében bekövetkezett változást követően, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően benyújtott kérelmeket) haladéktalanul a Bizottsághoz kell intézni (8), mellékelve minden releváns információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, belföldi és exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával.
(183)
A Bizottság a 2013. január 28-i 79/2013/EU bizottsági rendelettel nyilvántartásba vételt vezetett be az érintett termék érintett országokból származó behozatalára. Mindezt a dömpingellenes intézkedéseknek az alaprendelet 10. cikkének (4) bekezdése szerinti lehetséges visszamenőleges alkalmazása indokolta. Az eljárás jelenlegi szakaszában a Bizottság nem hoz döntést a dömpingellenes intézkedések lehetséges visszamenőleges alkalmazásáról.
H. ZÁRÓ RENDELKEZÉS
(184)
A felelősségteljes ügyvitel érdekében az eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkező érdekelt felek lehetőséget kapnak arra, hogy e rendelet kihirdetésétől számított egy hónapon belül írásban ismertessék álláspontjukat, illetve meghallgatást kérjenek. A vámok kivetése tekintetében az e rendelet alkalmazásában tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a végleges intézkedések céljából ismételten megvizsgálják,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
(1) Az Argentínából és Indonéziából származó, jelenleg az ex 1516 20 98 (TARIC-kódok: 1516209821, 1516209829 és 1516209830), ex 1518 00 91 (TARIC-kódok: 1518009121, 1518009129 és 1518009130), ex 1518 00 95 (TARIC-kód: 1518009510), ex 1518 00 99 (TARIC-kódok: 1518009921, 1518009929 és 1518009930), ex 2710 19 43 (TARIC-kódok: 2710194321, 2710194329 és 2710194330), ex 2710 19 46 (TARIC-kódok: 2710194621, 2710194629 és2710194630), ex 2710 19 47 (TARIC-kódok: 2710194721, 2710194729 és 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (TARIC-kódok: 3824909701, 3824909703 és 3824909704), 3826 00 10 és ex 3826 00 90 (TARIC-kódok: 3826009011, 3826009019 és 3826009030) KN-kód alá besorolt, szintézissel és/vagy hidrogénezéssel előállított, nem fosszilis eredetű, zsírsav-monoalkil-észterek és/vagy paraffingázolaj - akár tisztán, akár keverék formájában történő- behozatalára ideiglenes dömpingellenes vámot vetnek ki.
(2) Az (1) bekezdésben ismertetett és az alább felsorolt vállalatok által előállított termékek esetében alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámok a következők:
Ország
Vállalat
Ideiglenes vám
EUR/tonna, nettó
TARIC-kiegészítő kód
Argentína
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Egyéb együttműködő vállalatok:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Összes többi vállalat
104,92
B999
Indonézia
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Egyéb együttműködő vállalatok:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Összes többi vállalat
83,84
B999
(3) A keverékekre vonatkozó dömpingellenes vámot a keverékben megtalálható, szintézissel és/vagy hidrogénezéssel előállított, nem fosszilis eredetű, zsírsav-monoalkil-észterek és paraffingázolaj (vagyis a biodízel-tartalom) tömegszázalékos arányában kell alkalmazni.
(4) Azokban az esetekben, amikor az áruk szabad forgalomba bocsátásuk előtt megsérülnek, és így a vámérték megállapításához a ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő árat a 2454/93/EGK rendelet (9) 145. cikke szerint kiigazítják, a dömpingellenes vámnak a fent meghatározott mennyiségek alapján kiszámított összegét a ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő ár kiigazításához használt százalékkal csökkentik.
(5) Az (1) bekezdésben említett termék Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(6) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és szóbeli meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól.
(2) Az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
(1) A vámhatóságok kötelesek megszüntetni a behozatalnak a 79/2013/EU bizottsági rendelet 1. cikkével összhangban meghatározott nyilvántartásba vételét.
(2) Az olyan termékek tekintetében gyűjtött adatokat, amelyeket fogyasztás céljából léptettek be legfeljebb 90 nappal e rendelet hatálybalépését megelőzően, meg kell őrizni a lehetséges végleges intézkedések hatálybalépéséig vagy ezen eljárás végéig.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét hat hónapig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. május 27-én.