KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1222/2014
af 8. oktober 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifikation af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (1), særlig artikel 131, stk. 18, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Direktiv 2013/36/EU giver medlemsstaternes kompetente eller udpegede myndigheder beføjelse til at pålægge globale systemisk vigtige institutter (G-SII'er) højere kapitalgrundlagskrav for at kompensere for den højere risiko, som G-SII'er udgør for det finansielle system, og de potentielle konsekvenser, som det kan have for skatteyderne, hvis de bliver nødlidende. Direktivet indeholder en række grundlæggende principper for en metode til identifikation af G-SII'er og for anbringelse af G-SII'er i underkategorier efter deres systemiske relevans. I overensstemmelse med denne kategorisering underlægges de et yderligere krav vedrørende den egentlige kernekapital, G-SII-bufferen. Denne metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er er baseret på fem kategorier, der måler et kreditinstituts globale systemiske indvirkning på det globale finansmarked, og præciseres yderligere i denne forordning.
(2)
For at følge tilgangen i direktiv 2013/36/EU bør der i denne forordning tages hensyn til de af Baselkomitéen for Banktilsyn fastsatte standarder for metoden til vurdering af globale systemisk vigtige kreditinstitutter og for kravet om, at disse i højere grad skal kunne modstå tab, der er baseret på de rammer for globale systemisk vigtige finansielle institutioner, der er fastlagt af Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) på grundlag af rapporten »Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions - FSB Recommendations and Time Lines«.
(3)
Direktiv 2013/36/EU gør det klart, at identifikations- og kategoriseringsmetoden harmoniseres i alle medlemsstater gennem anvendelse af ensartede og gennemsigtige parametre for tildeling af en samlet talværdi for en enhed med henblik på at måle dens systemiske vigtighed. For at sikre, at det udsnit af kreditinstitutter og kreditinstitutkoncerner, både sådanne fra Unionen og sådanne, der er meddelt tilladelse i tredjelande, der tjener som reference for at afspejle det globale finansielle system, er ensartet i hele Unionen, bør Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) fastlægge udsnittet. Udelukkelser fra og tilføjelser til udsnittet baseret på en tilsynsmæssig vurdering bør vælges nøje for at sikre, at det kan fungere som referencegrundlag, og bør ikke være baseret på andre forhold.
(4)
G-SII-identifikationsprocessen bør være baseret på sammenlignelige data og bør tage højde for, at det skal være klart for institutterne, hvorvidt et bufferkrav finder anvendelse på dem, og hvor stort det er, og tidsfristerne og procedurerne for processen bør derfor indgå i metoden. Da identifikationen af G-SII'er bør være baseret på ajourførte data vedrørende udsnittet af store globale kreditinstitutkoncerner, hvoraf nogle er meddelt tilladelse i tredjelande, vil de nødvendige data imidlertid først være til rådighed i årets anden halvdel. For at gøre det muligt for institutterne at overholde de krav, der følger af deres status som G-SII'er, bør bufferkravet træde i kraft, cirka et år efter at de er blevet identificeret som G-SII-er.
(5)
Direktiv 2013/36/EU fastsætter fem kategorier, der måler systemisk vigtighed, og som består af kvantificerbare indikatorer. For at begrænse den administrative byrde for institutter og myndigheder er disse kategorier identiske med dem, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Ved den nærmere definering af de kvantificerbare indikatorer bør den samme tilgang følges i denne forordning. Indikatorerne bør vælges, så de afspejler de forskellige aspekter af potentielle negative eksternaliteter af, at en enhed bliver nødlidende, og at dens kritiske funktioner ikke fungerer, for det finansielle systems stabilitet. Referencerammen for vurdering af systemisk vigtighed bør være de globale finansmarkeder og den globale økonomi.
(6)
For at fastsætte en præcis metode til identifikation og kategorisering af G-SII'er i overensstemmelse med de grundlæggende bestemmelser i direktiv 2013/36/EU er det vigtigt klart at definere begreberne »relevant enhed«, »indikatorværdi«, »nævner« og »skæringstal«, således som de anvendes i denne forordning.
(7)
Den systemiske vigtighed af hver kreditinstitutkoncern målt ved hjælp af indikatorerne på konsolideret basis bør udtrykkes som en individuel samlet talværdi for et bestemt år, der måler dens position i forhold til andre enheder i udsnittet. Kreditinstitutter bør identificeres som G-SII'er og anbringes i underkategorierne, for hvilke forskellige kapitalbufferkrav finder anvendelse, på grundlag af den samlede talværdi. Ved beregningen af talværdien som gennemsnittet af kategoriens talværdier bør hver af de fem kategorier have en vægtning på 20 %. Der bør anvendes et loft på substituerbarhedskategorien ved beregning af den samlede talværdi, idet denne kategori ved en analyse af dataene til og med 2013 viste sig at have en uforholdsmæssig stor indflydelse på tallene for kreditinstitutter, der har en dominerende stilling inden for betalings-, underwriting- og depottjenester.
(8)
De relevante myndigheder bør have mulighed for at foretage en forsvarlig tilsynsvurdering med henblik på at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori eller på at regne en enhed, der har en samlet talværdi, der er lavere end skæringstallet for den laveste underkategori, som et G-SII. Da en sådan identifikation ved tilsynsmæssig vurdering har samme formål som den almindelige proces, ved hvilken der tildeles talværdier, bør det kriterium, som denne vurdering skal baseres på, også være kreditinstituttets systemiske vigtighed for det globale finansmarked og den globale økonomi, i overensstemmelse med den metodologi, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Kreditinstituttets risiko for at blive nødlidende bør ikke være et kriterium, da der allerede er taget højde herfor i andre tilsynsmæssige krav, bl.a. den samlede risikoeksponering, og, i visse tilfælde, i andre kapitalgrundlagskrav, f.eks. den systemiske buffer.
(9)
Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som EBA har forelagt Kommissionen.
(10)
EBA har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra den interessentgruppe, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (2).
(11)
Denne forordning bør finde anvendelse fra den 1. januar 2015, da kravet om at opretholde en G-SII-buffer, jf. artikel 131, stk. 4, i direktiv 2013/36/EU, vil blive anvendt og indfaset fra den 1. januar 2016. Derfor og for rettidigt at informere institutterne om, hvilken G-SII-buffer der gælder for dem, og for at give dem tilstrækkelig tid til at rejse den krævede kapital bør G-SII'erne identificeres senest i begyndelsen af 2015.
(12)
G-SII-bufferkravet bør indfases over en periode på tre år, jf. artikel 162, stk. 5, i direktiv 2013/36/EU: Første trin af kravet, jf. artikel 162, stk. 5, litra a), i direktiv 2013/36/EU, bør anvendes fra den 1. januar 2016 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder i begyndelsen af 2015, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2014. Andet trin, jf. artikel 162, stk. 5, litra b), i direktiv 2013/36/EU, af G-SII-bufferkravet bør anvendes fra den 1. januar 2017 for de G-SII'er, der er blevet identificeret af de relevante myndigheder ved udgangen af 2015 eller senest i begyndelsen af 2016, på grundlag af data for regnskabsår, der slutter før juli 2015 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne forordning præciseres den metode, som den i artikel 131, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU omhandlede myndighed (i det følgende benævnt »den relevante myndighed«) i en medlemsstat skal anvende til på konsolideret grundlag at identificere en relevant enhed som et globalt systemisk vigtigt institut (G-SII), og metoden til fastlæggelse af underkategorier af G-SII'er og anbringelse af G-SII'er i disse underkategorier på grundlag af deres systemiske vigtighed og, som en del af metoden, tidsfrister og data, der skal anvendes i forbindelse med denne identifikation.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »relevant enhed«: et moderinstitut i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et institut, der ikke er et datterselskab af et moderinstitut i Unionen eller et finansielt moderholdingselskab i Unionen eller et blandet finansielt moderholdingselskab i Unionen
2) »indikatorværdi«: for hver indikator omhandlet i artikel 6 og for hver relevant enhed i udsnittet den individuelle værdi af indikatoren og for hvert kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i et tredjeland, en sammenlignelig individuel værdi, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder
3) »nævner«: for hver indikator den samlede værdi i alt af indikatorværdierne for de relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet
4) »skæringstal«: en talværdi, der bestemmer undergrænsen og grænserne mellem de fem underkategorier, jf. artikel 131, stk. 9, i direktiv 2013/36/EU.
Artikel 3
Fælles parametre for metoden
1. EBA fastlægger et udsnit af institutter eller koncerner, hvis indikatorværdier skal anvendes som referenceværdier, der repræsenterer den globale banksektor, i forbindelse med beregning af talværdierne, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig det udsnit, der af Baselkomitéen for Banktilsyn anvendes til at identificere globale systemisk vigtige kreditinstitutter, og giver senest den 31. juli hvert år de relevante myndigheder meddelelse om de relevante enheder, der indgår i udsnittet.
Udsnittet skal bestå af relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, og omfatte de 75 største heraf, baseret på den samlede eksponering som omhandlet i artikel 6, stk. 1, samt relevante enheder, der er udpeget som G-SII'er, og kreditinstitutter i tredjelande, der er udpeget som globale systemisk vigtige, i det foregående år.
EBA udelukker eller tilføjer relevante enheder eller kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, hvis og i det omfang det er nødvendigt for at sikre et passende referencegrundlag for vurdering af systemisk vigtighed, der afspejler de globale finansmarkeder og den globale økonomi, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, herunder det udsnit, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn.
2. Den relevante myndighed skal indberette indikatorværdierne for hver relevant enhed, for hvilken eksponeringens værdi udgør over 200 mia. EUR, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, til EBA senest den 31. juli hvert år. Den relevante myndighed skal sikre, at indikatorværdierne er identiske med dem, der indgives til Baselkomitéen for Banktilsyn, og med dem, der offentliggøres af den pågældende relevante enhed i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1030/2014 (3). Den relevante myndighed skal anvende de deri indeholdte skemaer.
3. EBA beregner nævnerne, baseret på indikatorværdierne som indberettet af den relevante myndighed i henhold til stk. 2, under hensyn til internationalt vedtagne standarder, navnlig de nævnere, der er offentliggjort af Baselkomitéen for Banktilsyn for det pågældende år, og meddeler de relevante myndigheder dem. En indikators nævner er den samlede størrelse af indikatorværdierne for alle relevante enheder og kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, i udsnittet, således som indberettet for de relevante enheder i henhold til stk. 2 og offentliggjort af de kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, pr. 31. juli i det relevante år.
Artikel 4
Identifikationsprocedure
1. Den relevante myndighed beregner talværdierne for de relevante enheder, der indgår i udsnittet meddelt af EBA, og som er meddelt tilladelse inden for dens jurisdiktion, senest den 15. december hvert år. Hvis den relevante myndighed som led i en forsvarlig tilsynsvurdering udpeger en relevant enhed som et G-SII i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU, giver den relevante myndighed EBA en detaljeret skriftlig redegørelse for grundene til sin vurdering senest den 15. december hvert år.
2. Identifikationen af en relevant enhed som et G-SII og anbringelsen i en underkategori får virkning pr. 1. januar det andet år efter det kalenderår, hvor nævnerne er blevet fastlagt i overensstemmelse med artikel 3.
Artikel 5
Identifikation som G-SII, fastsættelse af talværdierne og anbringelse i underkategorier
1. Indikatorværdierne baseres på indberettede data for den relevante enhed ved udløbet af det foregående regnskabsår på konsolideret grundlag og for kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i tredjelande, på data, der er offentliggjort i overensstemmelse med internationalt vedtagne standarder. De relevante myndigheder kan anvende indikatorværdier for relevante enheder, hvis regnskabsår udløber den 30. juni, på grundlag af deres stilling pr. 31. december.
2. Den relevante myndighed skal fastsætte talværdien for hver relevant enhed i udsnittet som det simple gennemsnit af kategoritalværdierne, idet kategoritalværdien for den kategori, der måler substituerbarheden, dog højst kan være 500 basispoint. Hver kategoritalværdi beregnes som det simple gennemsnit af de værdier, der fremkommer ved at dividere hver af den pågældende kategoris indikatorværdier med indikatornævneren, således som den er meddelt af EBA. Talværdierne udtrykkes i basispoint og afrundes til det nærmeste hele basispoint.
3. Det laveste skæringstal er 130 basispoint. Underkategoriopdelingen er som følger:
a)
underkategori 1 omfatter talværdier fra 130 til 229 basispoint
b)
underkategori 2 omfatter talværdier fra 230 til 329 basispoint
c)
underkategori 3 omfatter talværdier fra 330 til 429 basispoint
d)
underkategori 4 omfatter talværdier fra 430 til 529 basispoint
e)
underkategori 5 omfatter talværdier fra 530 til 629 basispoint.
4. Den relevante myndighed identificerer en relevant enhed som et G-SII, hvis enhedens talværdi er lig med eller over det laveste skæringstal. En beslutning om at udpege en relevant enhed som et G-SII som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra b), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en væsentlig negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis enheden bliver nødlidende.
5. Den relevante myndighed anbringer et G-SII i en underkategori i overensstemmelse med dets talværdi. En beslutning om at flytte et G-SII fra en lavere underkategori til en højere underkategori som led i en forsvarlig tilsynsvurdering i henhold til artikel 131, stk. 10, litra a), i direktiv 2013/36/EU skal være baseret på en vurdering af, om det vil have en mere negativ indvirkning på det globale finansmarked og den globale økonomi, hvis G-SII'et bliver nødlidende.
6. De i stk. 4 og 5 omhandlede beslutninger kan understøttes af supplerende indikatorer, som ikke må være indikatorer for sandsynligheden for, at den relevante enhed bliver nødlidende. Sådanne beslutninger skal omfatte veldokumenteret og verificerbar kvantitativ og kvalitativ information.
Artikel 6
Indikatorer
1. Den kategori, ved hvilken størrelsen af koncernen måles, skal bestå af en indikator for koncernens samlede eksponering, således som det nærmere fremgår af bilaget.
2. Den kategori, ved hvilken koncernens sammenkobling med det finansielle system måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
aktiver inden for det finansielle system
b)
passiver inden for det finansielle system
c)
udstedte værdipapirer.
3. Den kategori, ved hvilken substituerbarheden af de tjenester eller den finansielle infrastruktur, som koncernen stiller til rådighed, måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
aktiver i depot
b)
betalingsaktivitet
c)
garanterede transaktioner på gældsbevis- og aktiemarkeder (underwriting).
4. Den kategori, ved hvilken koncernens kompleksitet måles, skal bestå af samtlige følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
den nominelle værdi af OTC-derivater
b)
aktiver på niveau 3 i dagsværdihierarkiet målt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) nr. 1255/2012 (4)
c)
værdipapirer, der besiddes med handel for øje, og værdipapirer, der er disponible for salg.
5. Den kategori, ved hvilken koncernens grænseoverskridende aktivitet måles, skal bestå af følgende indikatorer, således som det nærmere fremgår af bilaget:
a)
fordringer på tværs af jurisdiktioner
b)
passiver på tværs af jurisdiktioner.
6. For data, der indberettes i andre valutaer end euro, skal den relevante myndighed anvende en passende vekselkurs under hensyn til den referencekurs, der offentliggøres af Den Europæiske Centralbank pr. 31. december, og internationale standarder. For betalingsaktivitetindikatoren, jf. stk. 3, litra b), skal den relevante myndighed anvende gennemsnitskurserne for det pågældende år.
Artikel 7
Overgangsbestemmelser
Uanset artikel 3, stk. 1, første afsnit, fastsætter EBA senest den 14. januar 2015 det udsnit, der skal anvendes til at identificere en relevant enhed som et G-SII for 2014. De relevante myndigheder skal indberette indikatorværdierne vedrørende relevante enheder inden for dette udsnit baseret på data for regnskabsår, der slutter før juli 2014, til EBA senest den 21. januar 2015. På grundlag af disse indikatorværdier beregner EBA nævnerne for 2014 senest den 30. januar 2015. De relevante myndigheder fastsætter på grundlag af disse nævnere talværdier for de relevante enheder for 2014. De identificerer også G-SII'er og anbringer dem i underkategorier. Samtidig indberetter den relevante myndighed de identificerede G-SII'er til Kommissionen, ESRB og EBA og offentliggør deres navne og deres talværdier for 2014 senest den 28. februar 2015.
Uanset artikel 4, stk. 2, finder identificeringen af en relevant enhed som et G-SII og den underkategori, den er anbragt i, baseret på talværdierne for 2014, anvendelse fra den 1. januar 2016.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. oktober 2014.
A BIZOTTSÁG 1222/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. október 8.)
a 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények azonosítására és a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények alkategóriáinak meghatározására alkalmazott módszertan részletes leírására vonatkozó szabályozástechnikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézetek tevékenységéhez való hozzáférésről és a hitelintézetek és befektetési vállalkozások prudenciális felügyeletéről, a 2002/87/EK irányelv módosításáról, a 2006/48/EK és a 2006/49/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. június 26-i 2013/36/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 131. cikke (18) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 2013/36/EU irányelv felhatalmazza a tagállamok illetékes vagy kijelölt hatóságait, hogy szigorúbb tőkekövetelményeket írjanak elő a globálisan rendszerszinten jelentős intézményekre vonatkozóan, kompenzálva azt, hogy ezek az intézmények nagyobb kockázatot jelentenek a pénzügyi rendszerre nézve, fizetésképtelenségük pedig jelentős mértékben érintené az adófizetőket. Az irányelv körvonalazza a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények azonosítására és a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények - rendszerszintű jelentőségüknek megfelelő - alkategóriákba sorolására alkalmazott módszertan bizonyos alapelveit. A besorolásuknak megfelelően rónak ki rájuk egy további, az elsődleges alapvető tőkére vonatkozó követelményt, a globálisan rendszerszinten jelentős intézményekre vonatkozó tőkepuffert. A globálisan rendszerszinten jelentős intézmények azonosítására és besorolására alkalmazott módszertan alapját öt olyan kategória képezi, amelyek azt mérik, mennyire jelentős egy adott bank rendszerszinten a globális pénzpiacok szempontjából. E rendelet tovább részletezi ezt a módszertant.
(2)
A 2013/36/EU irányelvben alkalmazott megközelítést követendő, e rendeletnek a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által a globálisan rendszerszinten jelentős bankok értékelésére és a magasabb veszteségviselési képesség követelményére kialakított módszertani standardokat kell figyelembe vennie. E standardok alapját a Pénzügyi Stabilitási Tanács által a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények vonatkozásában, „A rendszerszinten jelentős pénzügyi intézményekhez kapcsolódó erkölcsi kockázat csökkentése - PST-ajánlások és határidők” című jelentést követően kialakított keret képezi.
(3)
A 2013/36/EU irányelv egyértelműen rögzíti, hogy az azonosítás és a besorolás módszertanának tagállami harmonizációja az adott szervezet rendszerszintű jelentőségének értékelésére használt összesített eredmény meghatározására alkalmazott egységes és átlátható paraméterekkel biztosított. Annak érdekében, hogy a globális pénzügyi rendszer leképezéséhez referenciaként szolgáló, az Európai Unióban és harmadik országokban tevékenységi engedéllyel rendelkező bankok és bankcsoportok mintája egységes legyen az Európai Unió egészében, az Európai Bankhatóságnak (EBH) kell meghatároznia ezt a mintát. A hatékony felügyeleti mérlegelés során a mintába bankokat felvenni vagy abból bankokat kizárni kizárólag a minta mint hivatkozási alap funkciójának a biztosítása céljából lehet, más indokból nem.
(4)
A globálisan rendszerszinten jelentős intézmények azonosítási folyamatának összehasonlítható adatokon kell alapulnia és a folyamat kialakításakor figyelembe kell venni, hogy az intézményeknek egyértelműen tudniuk kell, vonatkozik-e rájuk valamely pufferkövetelmény, és ha igen, mennyiben. Emiatt a módszertan részeként meg kell határozni a folyamatra vonatkozó határidőket és eljárásrendeket. Ugyanakkor, mivel a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények azonosításának nagy, globális - esetleg harmadik országokban is tevékenykedő - bankcsoportok mintájára vonatkozó, friss adatokra kell épülnie, a szükséges adatok az év második felénél korábban nem fognak rendelkezésre állni. Annak érdekében, hogy az intézmények a globálisan rendszerszinten jelentős intézményi státusukból eredő követelményeknek eleget tehessenek, célszerű, ha a pufferkövetelmény körülbelül egy évvel a globálisan rendszerszinten jelentős intézményként való azonosításukat követően lép hatályba.
(5)
A 2013/36/EU irányelv a rendszerszintű jelentőség mérésének öt, számszerűsíthető mutatókat tartalmazó kategóriáját állapítja meg. Annak érdekében, hogy az intézmények és a hatóságok adminisztratív terhei csökkenjenek, ezek a kategóriák megegyeznek a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által alkalmazottakkal. A számszerűsíthető mutatók további meghatározásakor e rendeletnek ugyanezt a módszert kell követnie. A mutatókat úgy kell kiválasztani, hogy tükrözzék valamely szervezet fizetésképtelensége lehetséges negatív externáliáinak különféle aspektusait és a szervezet kritikus funkcióit a pénzügyi rendszer stabilitásának vonatkozásában. A rendszerszintű jelentőség meghatározásakor a globális pénzügyi piacokat és a globális gazdaságot kell vonatkoztatási alapul venni.
(6)
A globálisan rendszerszinten jelentős intézmények azonosítására és besorolására alkalmazott pontos módszertannak a 2013/36/EU irányelvben rögzített alapelvek szerinti meghatározása érdekében pontosan körül kell írni az „érintett szervezet”, a „mutató értéke”, a „nevező” és a „határérték” fogalmát azáltal, hogy meghatározzuk e fogalmak e rendelet alkalmazásában vett jelentését.
(7)
Az egyes bankcsoportoknak a mutatókkal, összevont alapon mért rendszerszintű jelentőségét egyéni összesített eredményként kell kifejezni egy bizonyos évre vonatkozóan, ez a mintában szereplő többi szervezethez viszonyított helyzetüket méri. A bankokat ennek az összesített eredménynek az alapján kell globálisan rendszerszinten jelentős intézményként azonosítani és az eltérő pufferkövetelményeket támasztó alkategóriákba besorolni. Az eredmény átlagos kategóriaeredményként való kiszámításakor mind az öt kategóriának 20 %-os súlyozást kell kapnia. Az összesített eredmény számítása során a helyettesíthetőség kategóriáját maximálni kell, mivel a 2013-ig terjedő időszak és a 2013-as év adatainak elemzése alapján ez a kategória aránytalanul nagy hatást gyakorol a pénzforgalmi, jegyzési és letétkezelési szolgáltatások nyújtása terén domináns bankokra.
(8)
Az érintett hatóságoknak lehetőséget kell biztosítani, hogy a hatékony felügyeleti mérlegelés során a globálisan rendszerszinten jelentős intézményeket megítélésük szerint alacsonyabb alkategóriából magasabb alkategóriába sorolják, illetve, hogy egy olyan szervezetet, amelynek összesített eredménye alacsonyabb a legalacsonyabb alkategóriára megszabott határértéknél, globálisan rendszerszinten jelentős intézménynek nyilvánítsanak. Mivel a hatékony felügyeleti mérlegelésen alapuló azonosítás célja megegyezik a szokásos pontozási folyamat céljával, annak ugyanarra a szempontra kell épülnie, mint a szokásos pontozási folyamatnak, azaz a bankok globális pénzügyi piac és globális gazdaság szempontjából betöltött jelentőségére, a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság módszertanával összhangban. A bankok csődkockázata nem lehet ilyen szempont, mivel azt más prudenciális követelményekben - többek között a teljes kockázati kitettségben és adott esetben további tőkekövetelményekben, például a rendszerkockázati tőkepufferben - már figyelembe vették.
(9)
E rendelet alapját az EBH Bizottságnak benyújtott szabályozástechnikai standardtervezete képezi.
(10)
Az EBH nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező szabályozástechnikai standardtervezetről, elemezte a kapcsolódó lehetséges költségeket és hasznokat, és véleményezésre kérte fel az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 37. cikke értelmében létrehozott banki érdekképviseleti csoportot.
(11)
Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni, mivel a 2013/36/EU irányelv 131. cikkének (4) bekezdésében rögzített, a globálisan rendszerszinten jelentős intézményekre vonatkozó tőkepuffer fenntartására vonatkozó követelmény 2016. január 1-jétől érvényes és akkortól kell bevezetni. Emiatt és annak érdekében, hogy a bankok idejében értesüljenek a rájuk - mint globálisan rendszerszinten jelentős intézményekre - vonatkozó pufferkövetelményről, továbbá hogy kellő idejük legyen a szükséges tőkeemelésre, a globálisan rendszerszinten jelentős intézményeket legkésőbb 2015 elején azonosítani kell.
(12)
A globálisan rendszerszinten jelentős intézményekre vonatkozó pufferkövetelményt a 2013/36/EU irányelv 162. cikkének (5) bekezdésében foglaltaknak megfelelően 3 év alatt kell bevezetni. Első lépésként a 2013/36/EU irányelv 162. cikke (5) bekezdésének a) pontjában foglalt követelményt kell 2016. január 1-jétől alkalmazniuk azoknak a globálisan rendszerszinten jelentős intézményeknek, amelyeket az érintett hatóságok 2015 elején azonosítanak a 2014 júliusáig szolgáltatott, pénzügyi év végi adatok alapján. Második lépésként a 2013/36/EU irányelv 162. cikke (5) bekezdésének b) pontjában foglalt pufferkövetelményt 2017. január 1-jétől kell alkalmazniuk azoknak a globálisan rendszerszinten jelentős intézményeknek, amelyeket az érintett hatóságok 2015 végéig vagy legkésőbb 2016 elejéig azonosítanak a 2015. júliusáig szolgáltatott pénzügyi év végi adatok alapján,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
E rendelet részletesen meghatározza azt a módszertant, amely szerint a 2013/36/EU irányelv 131. cikkének (1) bekezdésében említett tagállami hatóság (a továbbiakban: az érintett hatóság) összevont alapon globálisan rendszerszinten jelentős intézményként azonosít valamely érintett szervezetet, valamint amely szerint meghatározzák a globálisan rendszerszinten jelentős intézmények alkategóriáit és a globálisan rendszerszinten jelentős intézményeket rendszerszintű jelentőségük alapján ezekbe az alkategóriákba sorolják, továbbá a módszertan részeként rögzíti az azonosításhoz szükséges határidőket és adatokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „érintett szervezet”: az Európai Unióban működő anyaintézmény vagy az Európai Unióban működő pénzügyi holdingtársaság anyavállalat vagy az Európai Unióban működő vegyes pénzügyi holdingtársaság anyavállalat, vagy olyan intézmény, amely nem leányvállalata valamely, az Európai Unióban működő anyaintézménynek vagy az Európai Unióban működő pénzügyi holdingtársaság anyavállalatnak vagy az Európai Unióban működő vegyes pénzügyi holdingtársaság anyavállalatnak;
2. „mutató értéke”: a 6. cikkben részletesen ismertetett minden mutató és a mintában szereplő minden érintett szervezet vonatkozásában a mutató egyedi értéke, harmadik országban tevékenységi engedéllyel rendelkező bankok vonatkozásában pedig olyan összehasonlítható egyedi érték, amelyet a nemzetközi standardoknak megfelelően nyilvánosságra hoznak;
3. „nevező”: minden mutató vonatkozásában a mintában szereplő érintett szervezetekre és harmadik országban tevékenységi engedéllyel rendelkező bankokra vonatkozó mutatók értékeinek összesített értéke;
4. „határérték”: a legalacsonyabb határvonalat és a 2013/36/EU irányelv 131. cikkének (9) bekezdésében meghatározott öt alkategória közötti határvonalat meghatározó pontszám.
3. cikk
A módszertanban alkalmazott közös paraméterek
(1) Az EBH meghatározza azoknak az intézményeknek vagy csoportoknak a mintáját, amelyek mutatóinak értékét a pontszámok kiszámításakor a globális bankszektort leképező referenciaértékként kell alkalmazni, figyelembe véve a nemzetközileg elfogadott standardokat, különösen a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által a globálisan rendszerszinten jelentős bankok azonosítására alkalmazott mintát, és minden év július 31-ig értesíti az érintett hatóságokat a mintában szereplő érintett szervezetekről.
A mintában érintett szervezetek és harmadik országokban működési engedéllyel rendelkező bankok szerepelnek, és a minta a 6. cikk (1) bekezdése szerint meghatározott teljes kitettség alapján a 75 legnagyobbat tartalmazza közülük, továbbá olyan érintett szervezeteket, amelyeket globálisan rendszerszinten jelentős intézményként azonosítottak és harmadik országban tevékenységi engedéllyel rendelkező olyan bankokat, amelyeket a megelőző évben globálisan rendszerszinten jelentősnek ítéltek.
Az EBH felvesz a mintába vagy kizár a mintából egyes érintett szervezeteket és harmadik országban engedéllyel rendelkező bankokat, ha és amilyen mértékben erre szükség van ahhoz, hogy a rendszerszintű jelentőség értékeléséhez a globális pénzügyi piacokat és a globális gazdaságot megfelelően leképező viszonyítási rendszert alakítson ki, figyelembe véve a nemzetközileg elfogadott standardokat, köztük a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által alkalmazott mintát.
(2) Az érintett hatóság legkésőbb minden év július 31-ig adatot szolgáltat az EBH-nak a joghatósági területén tevékenységi engedéllyel rendelkező minden olyan érintett szervezet mutatóinak értékeiről, amelynek kitettsége meghaladja a 200 milliárd EUR-t. Az érintett hatóság biztosítja, hogy a mutatók értékei megegyezzenek a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottságnak benyújtott és az érintett szervezet által az 1030/2014/EU bizottsági végrehajtási rendeletnek (3) megfelelően nyilvánosságra hozott adatokkal. Az érintett hatóság a végrehajtási rendeletben meghatározott táblát használja.
(3) Az EBH kiszámítja a nevezőt a (2) bekezdés szerint az érintett hatóságnak szolgáltatott mutatók értékei alapján, figyelembe véve a nemzetközileg elfogadott standardokat, különösen a Bázeli Bankfelügyeleti Bizottság által az adott évre vonatkozóan nyilvánosságra hozott nevezőket, és tájékoztatja az érintett hatóságokat ezekről a nevezőkről. A mutató nevezője a mintában szereplő minden érintett szervezet és harmadik országokban tevékenységi engedéllyel rendelkező minden bank mutatószáma értékének együttes összege, amelyről az érintett szervezetek esetében a (2) bekezdés szerint adatot szolgáltattak, és amint azt a harmadik országban tevékenységi engedéllyel rendelkező bankok az adott év július 31-ig nyilvánosságra hozták.
4. cikk
Azonosítás
(1) Az érintett hatóság legkésőbb minden év december 15-ig kiszámítja az EBH által közölt mintában szereplő, joghatósági területén tevékenységi engedéllyel rendelkező érintett szervezetek pontszámait. Ha az érintett hatóság a hatékony felügyeleti mérlegelés során a 2013/36/EU irányelv 131. cikke (10) bekezdésének b) pontjával összhangban globálisan rendszerszinten jelentős intézményként azonosít egy érintett szervezetet, köteles azt minden év december 15-ig részletesen megindokolni az EBH-nak írásban.
(2) Az érintett szervezet globálisan rendszerszinten jelentős intézményként történő azonosítása és alkategóriába sorolása azt a naptári évet követő második év január 1-jén lép hatályba, amikor a nevezőket a 3. cikkel összhangban megállapították.
5. cikk
Azonosítás globálisan rendszerszinten jelentős intézményként, pontszám meghatározása, alkategóriába sorolás
(1) A mutatók értékének alapjául az érintett szervezet megelőző pénzügyi év végi, összevont alapon szolgáltatott adatai, a harmadik országokban tevékenységi engedéllyel rendelkező bankok vonatkozásában pedig a nemzetközileg elfogadott standardokkal összhangban közölt adatok szolgálnak. Azon érintett szervezetek esetében, amelyek pénzügyi éve június 30-án zárul, az érintett hatóságok használhatják a szervezetek december 31-i helyzete szerinti mutatóinak értékeit is.
(2) Az érintett hatóság a mintában szereplő érintett szervezetek pontszámát a kategóriapontok egyszerű átlagaként határozza meg úgy, hogy a helyettesíthetőséget mérő kategória esetében maximálisan 500 bázispont adható. Minden kategóriapontot az adott kategória egyes mutatói értékének és a mutató EBH által közölt nevezőjének hányadosaként kapott értékek egyszerű átlagaként kell meghatározni. A pontszámot bázispontban kell kifejezni és a legközelebbi egész bázispontra kell kerekíteni.
(3) A legalacsonyabb határérték 130 bázispont. Az alkategóriák a következők:
a)
1. alkategória: 130-229 bázispont;
b)
2. alkategória: 230-329 bázispont;
c)
3. alkategória: 330-429 bázispont;
d)
4. alkategória: 430-529 bázispont;
e)
5. alkategória: 530-629 bázispont.
(4) Az érintett hatóság globálisan rendszerszinten jelentős intézményként azonosít valamely érintett szervezetet, ha a szervezet pontszáma magasabb a legalacsonyabb határértéknél vagy azzal egyenlő. Annak a döntésnek, amelynek értelmében a 2013/36/EU irányelv 131. cikke (10) bekezdése b) pontjának megfelelően valamely érintett szervezetet a hatékony felügyeleti mérlegelés során globálisan rendszerszinten jelentős intézményként azonosítanak, annak megítélésén kell alapulnia, hogy a szervezet csődje jelentősen kedvezőtlenül befolyásolná-e a globális pénzügyi piacot és a globális gazdaságot.
(5) Az illetékes hatóság a globálisan rendszerszinten jelentős intézményt a pontszámának megfelelően sorolja alkategóriába. Annak a döntésnek, amelynek értelmében valamely globálisan rendszerszinten jelentős intézményt a 2013/36/EU irányelv 131. cikke (10) bekezdése a) pontjának megfelelően a hatékony felügyeleti mérlegelés során alacsonyabb alkategóriából magasabba sorolnak, annak megítélésén kell alapulnia, hogy a szervezet csődje nagyobb mértékű kedvezőtlen hatást fejtene-e ki a globális pénzügyi piacra és a globális gazdaságra.
(6) A (4) és az (5) bekezdésben hivatkozott döntések alátámaszthatók kiegészítő mutatókkal, amelyek azonban nem lehetnek az érintett szervezet fizetésképtelenségének valószínűségére vonatkozó mutatók. Az ilyen döntések alaposan dokumentált és ellenőrizhető mennyiségi és minőségi információkon alapulnak.
6. cikk
Mutatók
(1) A csoport méretét mérő kategória a mellékletben részletesebben meghatározott egyetlen mutatószámot tartalmaz, amely a csoport teljes kitettségével egyenlő.
(2) A csoportnak a pénzügyi rendszerrel való összekapcsoltságát mérő kategória az összes alábbi, a mellékletben részletesebben meghatározott mutatót tartalmazza:
a)
pénzügyi rendszeren belüli eszközök;
b)
pénzügyi rendszeren belüli kötelezettségek;
c)
forgalomban lévő értékpapírok.
(3) A csoport által nyújtott szolgáltatások vagy pénzügyi infrastruktúra helyettesíthetőségét mérő kategória az összes alábbi, a mellékletben részletesebben meghatározott mutatót tartalmazza:
a)
letétbe helyezett eszközök;
b)
pénzforgalmi tevékenység;
c)
kötvény- és részvénypiaci, jegyzési garanciával biztosított ügyletek.
(4) A csoport összetettségét mérő kategória az összes alábbi, a mellékletben részletesebben meghatározott mutatót tartalmazza:
a)
a tőzsdén kívüli (OTC) származtatott ügyletek névleges összege;
b)
az 1255/2012/EU bizottsági rendelettel (4) összhangban, valós értéken értékelt, 3. szintű eszközök;
c)
kereskedési célú és értékesíthető értékpapírok.
(5) A csoport határokon átnyúló tevékenységét mérő kategória az alábbi, a mellékletben részletesebben meghatározott mutatókat tartalmazza:
a)
több joghatóságot érintő követelések;
b)
több joghatóságot érintő kötelezettségek.
(6) A nem euróban szolgáltatott adatokra vonatkozóan az érintett hatóság a megfelelő átváltási árfolyamot alkalmazza, figyelembe véve az Európai Központi Bank december 31-én érvényes referencia-árfolyamát és a nemzetközi standardokat. A (3) bekezdés b) pontjában említett pénzforgalmi tevékenység mutatójának vonatkozásában az érintett hatóság az érintett év átlagos átváltási árfolyamait alkalmazza.
7. cikk
Átmeneti rendelkezések
A 3. cikk (1) bekezdése első albekezdésében foglaltaktól eltérve, az EBH 2015. január 14-ig megállapítja azt a mintát, amelynek alapján az érintett szervezeteket 2014-re vonatkozóan globálisan rendszerszinten jelentős intézményként azonosítják. Az érintett hatóságok 2015. január 21-ig adatot szolgáltatnak az EBH-nak a 2014 júliusáig beérkezett pénzügyi év végi adatok alapján a mintába sorolt érintett hatóságokra vonatkozó mutatók értékeiről. E mutatók értékei alapján az EBH 2015. január 30-ig kiszámítja a 2014-re vonatkozó nevezőket. E nevezők alapján az érintett hatóságok meghatározzák az érintett szervezetek 2014-re érvényes pontszámait. Azonosítják továbbá a globálisan rendszerszinten jelentős intézményeket és alkategóriákba sorolják őket. Ezzel egyidejűleg az érintett hatóságok értesítik a Bizottságot, az Európai Rendszerkockázati Testületet (ERKT) és az EBH-t az azonosított globálisan rendszerszinten jelentős intézményekről, amelyek nevét, 2014-re vonatkozó pontszámaikkal együtt, 2015. február 28-ig közzéteszik.
A 4. cikk (2) bekezdésében foglaltaktól eltérve, az érintett szervezetek globálisan rendszerszinten jelentős intézményként való azonosítása és annak az alkategóriának a meghatározása, amelyikbe besorolják a 2014. év pontszámai alapján, 2016. január 1-jétől alkalmazandó.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A rendelet 2015. január 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 8-án.