EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 250/2014
af 26. februar 2014
om oprettelse af et program til fremme af aktiviteter til beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser (Hercule III-programmet) og om ophævelse af afgørelse nr. 804/2004/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 325,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen og medlemsstaterne har sat sig som mål at bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter. For at forbedre den langsigtede virkning af udgifter og undgå overlapninger bør der sikres et tæt og regelmæssigt samarbejde og samordning på EU-plan og mellem medlemsstaternes myndigheder.
(2)
Aktiviteter, hvis formål er at forbedre informationen, tilbyde specialuddannelse, herunder retssammenlignende undersøgelser og teknisk og videnskabelig bistand, er i høj grad med til at beskytte Unionens finansielle interesser og samtidig sikre et højt og ensartet beskyttelsesniveau i hele Unionen.
(3)
Tidligere støtte til sådanne aktiviteter gennem Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 804/2004/EF (3) (Hercule-programmet), som blev ændret og forlænget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 878/2007/EF (4) (Hercule II-programmet) har gjort det muligt at styrke Unionens og medlemsstaternes indsats til bekæmpelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser.
(4)
Kommissionen har gennemført en revision af resultaterne af Hercule II-programmet med angivelse af dets input og output.
(5)
Kommissionen gennemførte i 2011 en konsekvensanalyse for at vurdere, om programmet skulle videreføres.
(6)
Der bør vedtages et nyt program (»programmet«) med henblik på at videreføre og udvikle aktiviteterne på EU-plan og i medlemsstaterne til bekæmpelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter, hvor der også tages hensyn til de nye udfordringer i en situation med budgetstramninger.
(7)
Programmet bør gennemføres under hensyn til de henstillinger og foranstaltninger, der er opført i Kommissionens meddelelse af 6. juni 2013 med titlen »Intensivering af kampen mod cigaretsmugling og andre former for ulovlig handel med tobaksvarer - En samlet EU-strategi«.
(8)
Programmet bør gennemføres i fuld overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5). I overensstemmelse med nævnte forordning skal et tilskud yde økonomisk støtte til en aktion, der skal fremme virkeliggørelsen af et mål, der indgår i en af Unionens politikker, og må ikke have indkøb af udstyr som sit eneste formål.
(9)
Programmet bør være åbent for deltagelse for tiltrædende stater, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, samt lande, som er partnere i den europæiske naboskabspolitik, hvis de i tilstrækkelig grad har tilpasset relevant lovgivning og administrative metoder til den eller dem, der er gældende i Unionen, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse staters og landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler samt landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), som deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS).
(10)
Kommissionen bør forelægge en uafhængig midtvejsevalueringsrapport om gennemførelsen af programmet og en endelig evalueringsrapport om opfyldelsen af programmets mål for Europa-Parlamentet og Rådet. Endvidere bør Kommissionen årligt forelægge Europa-Parlamentet og Rådet oplysninger om den årlige gennemførelse af programmet, herunder resultaterne af de finansierede aktioner og oplysninger om sammenhængen og komplementariteten for så vidt angår andre relevante programmer og aktioner på EU-plan.
(11)
Denne forordning overholder nærheds- og proportionalitetsprincippet. Programmet bør fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og mellem Kommissionen og medlemsstaterne for at beskytte Unionens finansielle interesser ved at anvende ressourcerne mere effektivt, end det er muligt på nationalt plan. Det er nødvendigt og berettiget at gribe ind på EU-plan, da det helt klart gør det nemmere for medlemsstaterne at beskytte Unionens almindelige budget og de nationale budgetter i fællesskab og fremmer anvendelsen af fælles EU-strukturer med henblik på at øge samarbejdet og informationsudvekslingen mellem kompetente myndigheder. Programmet bør imidlertid ikke indvirke på medlemsstaternes ansvar.
(12)
Programmet bør omfatte en periode på syv år, så dets varighed tilpasses varigheden af den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (6).
(13)
For at give mulighed for en hvis fleksibilitet for så vidt angår tildeling af midler bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af den vejledende tildeling af disse midler. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(14)
Kommissionen bør vedtage årlige arbejdsprogrammer, der omfatter de aktioner, der finansieres, udvælgelses- og tildelingskriterierne og de behørigt begrundede undtagelsestilfælde, f.eks. tilfælde vedrørende medlemsstater, der løber en stor risiko i forbindelse med Unionens finansielle interesser, og hvor den maksimale samfinansieringssats på 90 % af de støtteberettigede udgifter finder anvendelse. Kommissionen bør drøfte anvendelsen af denne forordning med medlemsstaterne inden for rammerne af Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig, som er nedsat ved Kommissionens afgørelse 94/140/EF (7).
(15)
Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at forøge deres finansielle bidrag i henhold til samfinansieringssatsen for tilskud, der tildeles i medfør af programmet.
(16)
Kommissionen bør træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem de årlige arbejdsprogrammer og andre relevante programmer, der finansieres af Unionen, navnlig på toldområdet, for at styrke den samlede virkning af programmets aktioner og undgå enhver overlapning af programmet med andre programmer.
(17)
I denne forordning fastlægges en finansieringsramme for hele programmets varighed, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (8), for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.
(18)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt i givet fald administrative og finansielle sanktioner.
(19)
Afgørelse nr. 804/2004/EF bør ophæves. Der bør vedtages midlertidige foranstaltninger med henblik på at muliggøre opfyldelsen af finansielle forpligtelser i forbindelse med aktioner i medfør af denne afgørelse og af rapporteringsforpligtelser fastsat deri.
(20)
Der bør sikres en smidig overgang uden afbrydelser mellem Hercule II-programmet og programmet, og det er hensigtsmæssigt at tilpasse programmets løbetid til forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013. Programmet bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Det flerårige handlingsprogram til fremme af aktiviteter til bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, »Hercule III« (»programmet«), oprettes herved for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Merværdi
Programmet skal bidrage til alt det følgende:
a)
udvikling af aktiviteter på EU-plan og i medlemsstaterne til bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter
b)
øget transnationalt samarbejde og samordning på EU-plan mellem medlemsstaternes myndigheder, Kommissionen og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), herunder navnlig med hensyn til mere effektive grænseoverskridende operationer
c)
effektiv bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, ved hjælp af fælles specialuddannelsesprogrammer for personale i nationale og regionale forvaltninger og andre interessenter.
Programmet skal navnlig skabe besparelser som følge af fælles indkøb af specialudstyr og databaser til brug for interessenterne og som følge af specialuddannelserne.
Artikel 3
Generelt mål
Programmets generelle mål er at beskytte Unionens finansielle interesser og således øge konkurrenceevnen for Unionens økonomi og sikre beskyttelsen af skatteydernes midler.
Artikel 4
Specifikt mål
Programmets specifikke mål er at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser.
Opfyldelsen af det specifikke mål skal bl.a. måles under anvendelse af målværdier og referencer og ved hjælp af alle de følgende centrale resultatindikatorer:
a)
antallet af beslaglæggelser, konfiskationer og inddrivelser efter afsløring af svig ved hjælp af fælles aktioner og grænseoverskridende operationer
b)
merværdien og den effektive anvendelse af samfinansieret teknisk udstyr
c)
udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om de resultater, der er opnået med det tekniske materiale
d)
antallet og typen af uddannelsesaktiviteter, herunder omfanget af specialuddannelser.
Artikel 5
Operative mål
De operative mål for programmet er alle de følgende:
a)
at forbedre forebyggelsen og efterforskningen af svig og andre ulovlige aktiviteter i forhold til nu gennem et tættere transnationalt og tværfagligt samarbejde
b)
at øge beskyttelsen af Unionens finansielle interesser mod svig gennem fremme af udvekslingen af oplysninger, erfaringer og bedste praksis, herunder udveksling af personale
c)
at styrke bekæmpelsen af svig og andre ulovlige aktiviteter gennem tilvejebringelse af teknisk og operativ bistand til den nationale efterforskning, herunder navnlig til toldmyndigheder og retshåndhævende myndigheder
d)
at begrænse den på nuværende tidspunkt kendte eksponering af Unionens finansielle interesser for svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter med henblik på at begrænse udviklingen af en illegal økonomi på centrale risikoområder såsom organiseret svig, herunder smugling og forfalskning af cigaretter
e)
at styrke udviklingen af den særlige retlige og juridiske beskyttelse af Unionens finansielle interesser mod svig gennem fremme af retssammenlignende analyse.
Artikel 6
Organer, der er berettigede til finansiering
Hvert af de følgende organer kan opnå finansiering i medfør af programmet:
a)
nationale og regionale myndigheder i et deltagerland, jf. artikel 7, stk. 1, som fremmer styrkelsen af tiltag på EU-plan til beskyttelse af Unionens finansielle interesser
b)
forsknings- og undervisningsinstitutter og almennyttige organer, der i mindst et år har været lovligt etableret og aktive i et deltagerland, jf. artikel 7, stk. 1, og som fremmer en styrkelse af tiltag på EU-plan til beskyttelse af Unionens finansielle interesser.
Artikel 7
Deltagelse i programmet
1. Deltagerlande er medlemsstaterne og de lande, der er omhandlet i stk. 2 (»deltagerlande«).
2. Følgende lande kan deltage i programmet:
a)
tiltrædende stater, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse staters og landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler
b)
partnerlande under den europæiske naboskabspolitik, hvis de i tilstrækkelig grad har tilnærmet relevant lovgivning og administrative metoder til dem, der er gældende i Unionen. De pågældende partnerlande deltager i programmet i overensstemmelse med de bestemmelser, som aftales med disse lande efter indgåelse af rammeaftaler om deres deltagelse i EU-programmer
c)
landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
3. Repræsentanter for lande, som deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen for landene i Sydøsteuropa, Den Russiske Føderation, for visse lande, med hvilke Unionen har indgået en aftale om gensidig bistand i spørgsmål relateret til svig, og for internationale og andre relevante organisationer kan deltage i aktiviteter organiseret i medfør af programmet, når dette er hensigtsmæssigt for at nå de generelle og de specifikke mål omhandlet i henholdsvis artikel 3 og 4. Disse repræsentanter deltager i programmet i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Artikel 8
Støtteberettigede aktioner
På de vilkår, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 11, skal der via programmet ydes passende finansiel støtte til alle de følgende aktioner:
a)
specialiseret teknisk bistand til medlemsstaternes kompetente myndigheder på en eller flere af følgende måder:
i)
tilrådighedsstillelse af særlig viden, specialudstyr og teknisk avanceret udstyr og effektive informationsteknologiske (IT-redskaber), der letter tværnationalt samarbejde og samarbejde med Kommissionen
ii)
sikring af den nødvendige støtte og fremme af undersøgelser, navnlig oprettelse af fælles efterforskningshold og gennemførelse af grænseoverskridende operationer
iii)
støtte til medlemsstaternes kapacitet til at lagre og destruere beslaglagte cigaretter samt uafhængige analysetjenester til analyse af beslaglagte cigaretter
iv)
øget udveksling af personale i forbindelse med specifikke projekter, navnlig vedrørende bekæmpelse af smugling og forfalskning af cigaretter
v)
tilvejebringelse af teknisk og operativ bistand til medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder i forbindelse med bekæmpelse af ulovlige grænseoverskridende aktiviteter og svig, der skader Unionens finansielle interesser, herunder særligt bistand til toldmyndighederne
vi)
opbygning af informationsteknologikapacitet i deltagerlandene gennem udvikling og tilvejebringelse af specifikke databaser og IT-redskaber, der letter adgangen til og analyse af data
vii)
øget dataudveksling, udvikling og tilvejebringelse af IT-redskaber til undersøgelser, og overvågning af efterforskningsarbejde
b)
tilrettelæggelse af målrettede specialuddannelser og uddannelsesworkshops om risikoanalyse samt, hvis det er relevant, konferencer med henblik på et eller flere af følgende formål:
i)
fremme af en bedre forståelse af Unionens og medlemsstaternes mekanismer
ii)
udveksling af erfaringer og bedste praksis mellem de relevante myndigheder i deltagerlandene, herunder særlige retshåndhævende tjenester, samt repræsentanter for de i artikel 7, stk. 3, omhandlede internationale organisationer
iii)
samordning af de aktiviteter, der gennemføres af deltagerlandene og de i artikel 7, stk. 3, nævnte repræsentanter for internationale organisationer
iv)
udbredelse af viden, navnlig om en mere effektiv identifikation af risici til efterforskningsbrug
v)
udvikling af avancerede forskningsaktiviteter, herunder undersøgelser
vi)
forbedring af samarbejdet mellem praktikere og teoretikere
vii)
yderligere bevidstgørelse af de retslige myndigheder og andre juridiske erhverv med henblik på beskyttelse af Unionens finansielle interesser
c)
enhver anden aktion, der ikke er omfattet af denne artikels litra a) eller b), som er fastlagt i de i artikel 11 omhandlede årlige arbejdsprogrammer, og som er nødvendig for at nå det generelle, det specifikke og de operative mål i henholdsvis artikel 3, 4 og 5.
KAPITEL II
FINANSIERINGSRAMMEN
Artikel 9
Finansieringsrammen
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 er på 104 918 000 EUR i løbende priser.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
2. Inden for programmets finansieringsramme tildeles der vejledende beløb til de støtteberettigede aktioner, der er opført i artikel 8 inden for de procentsatser, der er fastsat i bilaget for hver type aktion. Kommissionen kan fravige den vejledende tildeling af midler, der er fastlagt i bilaget, men den kan ikke forhøje den tildelte andel af finansieringsrammen med mere end 20 % for hver type aktion.
Viser det sig nødvendigt at overskride denne grænse på 20 %, har Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 for at ændre den vejledende tildeling af midler som fastlagt i bilaget.
Artikel 10
Typen af finansiel bistand og samfinansiering
1. Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Finansiel støtte i medfør af programmet til støtteberettigede aktioner opført i artikel 8 ydes i en af følgende former:
a)
tilskud
b)
offentlige udbud
c)
godtgørelsen af udgifter til deltagelse i aktiviteter i medfør af programmet, som de i artikel 7, stk. 3, omhandlede repræsentanter har afholdt.
3. Indkøb af udstyr må ikke være det eneste formål med aftalen om tilskud.
4. Samfinansieringssatsen for tilskud i medfør af programmet må ikke overstige 80 % af de støtteberettigede omkostninger. I behørigt begrundede undtagelsestilfælde som omhandlet i de årlige arbejdsprogrammer, jf. artikel 11, f.eks. tilfælde vedrørende medlemsstater, der er udsat for en stor risiko i forbindelse med Unionens finansielle interesser, må samfinansieringssatsen ikke overstige 90 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 11
Årlige arbejdsprogrammer
Kommissionen vedtager årlige arbejdsprogrammer til gennemførelse af programmet. De skal sikre, at det generelle, det specifikke og de operative mål som omhandlet i henholdsvis artikel 3, 4 og 5 gennemføres konsekvent, og skitsere de forventede resultater, gennemførelsesmetoden og det samlede beløb. I forbindelse med tilskud skal de årlige arbejdsprogrammer omfatte de aktioner, der finansieres, udvælgelses- og tildelingskriterierne og den maksimale samfinansieringssats.
Midler tildelt kommunikationsaktioner i medfør af programmet skal også bidrage til at dække videreformidlingen af Unionens politiske prioriteter, i det omfang de vedrører programmets generelle mål, som omhandlet i artikel 3.
Artikel 12
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Ved gennemførelsen af aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning, træffer Kommissionen egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, gennem effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og økonomiske sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at foretage revision af alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i medfør af programmet.
3. OLAF kan foretage efterforskning, herunder kontrol og inspektion på stedet i overensstemmelse med bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (9) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (10), for at klarlægge, om der er begået svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der finansieres i medfør af programmet.
4. Samarbejdsaftaler med tredjelande og med internationale organisationer, kontrakter, aftaler om tilskud og afgørelser om ydelse af tilskud som følge af gennemførelsen af denne forordning skal indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt giver Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne revision og efterforskning i overensstemmelse med deres respektive beføjelser, jf. dog stk. 1, 2 og 3.
KAPITEL III
OVERVÅGNING, EVALUERING OG DELEGEREDE BEFØJELSER
Artikel 13
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen forelægger hvert år Europa-Parlamentet og Rådet oplysninger om gennemførelsen af programmet, herunder om opfyldelsen af programmets mål og resultaterne. Heri skal indgå oplysninger om samarbejde og samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne og om sammenhæng og komplementaritet med andre relevante programmer og aktioner på EU-plan. Kommissionen formidler løbende, herunder på relevante websteder, resultaterne af de aktiviteter, der støttes i medfør af programmet, for at øge gennemsigtigheden med hensyn til anvendelsen af midlerne.
2. Kommissionen gennemfører en omfattende evaluering af programmet og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:
a)
senest den 31. december 2017 en uafhængig midtvejsevalueringsrapport om opfyldelsen af målene for alle aktioner, resultater og virkninger, effektiviteten og produktiviteten af ressourceudnyttelsen og merværdien for Unionen, med henblik på en afgørelse om videreførelse, ændring eller suspension af aktionerne; midtvejsevalueringsrapporten skal desuden omfatte mulighederne for forenkling, programmets interne og eksterne sammenhæng, den fortsatte relevans af alle programmets mål samt aktionernes bidrag til Unionens prioriterede mål om en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst; den skal desuden tage hensyn til de resultater af evalueringen af opfyldelsen af målene for Hercule II-programmet
b)
senest den 31. december 2021 en endelig evalueringsrapport om opfyldelsen af programmets mål, herunder dets merværdi; der skal desuden foretages en evaluering af programmets langsigtede virkninger og holdbarheden heraf, som skal indgå i en afgørelse om en eventuel videreførelse, ændring eller suspension af et efterfølgende program.
3. Alle deltagerlande og andre støttemodtagere forelægger Kommissionen alle de data og oplysninger, der er nødvendige for at forbedre gennemsigtigheden og ansvarligheden og give mulighed for overvågning og evaluering, herunder om samarbejde og samordning, af programmet som omhandlet i stk. 1 og 2.
Artikel 14
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 9, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 21. marts 2014.
3. Den i artikel 9 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 9 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 15
Ophævelse
Afgørelse nr. 804/2004/EF ophæves.
Afgørelserne gælder dog stadig for finansielle forpligtelser i forbindelse med aktioner i medfør af afgørelserne og rapporteringsforpligtelser fastsat deri, indtil disse forpligtelser er blevet opfyldt.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 26. februar 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 250/2014/EU RENDELETE
(2014. február 26.)
az Európai Unió pénzügyi érdekeinek védelme területén végzett tevékenységek előmozdítására irányuló program (Hercule III program) létrehozásáról és a 804/2004/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 325. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel a Számvevőszék véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Unió és a tagállamok célja a csalás, a korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit érintő egyéb jogellenes tevékenységek - többek között a cigarettacsempészet és -hamisítás - elleni küzdelem. A kiadások hosszú távú hatásának javítása és az átfedések elkerülése érdekében biztosítani kell az uniós szintű és a tagállamok hatóságai közötti szoros és rendszeres együttműködést és koordinációt.
(2)
A jobb információszolgáltatást, a szakmai képzést - az összehasonlító jogi tanulmányokat is ideértve -, valamint a technikai és tudományos segítségnyújtást célzó tevékenységek jelentősen segítik az Unió pénzügyi érdekeinek a védelmét, és ezzel egyidejűleg azt, hogy megvalósuljon az Unió-szerte azonos szintű védelem.
(3)
Az ilyen kezdeményezések múltbeli támogatása a 804/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (3) (Hercule program) révén, amelyet a 878/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (4) (Hercule II program) módosított és meghosszabbított, lehetővé tette az Unió és a tagállamok által vállalt tevékenységek fokozását a csalás, a korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit érintő egyéb jogellenes tevékenységek elleni küzdelemben.
(4)
A Bizottság elkészítette a Hercule II program eredményeinek áttekintését, amelyben beszámol a program ráfordításairól és eredményeiről.
(5)
A Bizottság 2011-ben hatásvizsgálatot végzett abból a célból, hogy értékelje, szükség van-e a program folytatására.
(6)
Az uniós és tagállami szintű tevékenységek folytatása, sőt fejlesztése érdekében új programot (a továbbiakban: a program) kell elfogadni a csalás, a korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit érintő egyéb jogellenes tevékenységek elleni fellépés érdekében, beleértve a cigarettacsempészet és -hamisítás elleni küzdelmet is, figyelembe véve a költségvetési megszorításokkal kapcsolatban felmerülő új kihívásokat is.
(7)
A programot a „Határozottabb fellépés a cigarettacsempészet és a dohánytermékek illegális kereskedelmének egyéb formái ellen - Átfogó uniós stratégia” című, 2013. június 6-i bizottsági közleményben felsorolt ajánlások és intézkedések figyelembevételével kell végrehajtani.
(8)
A programot a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) teljes összhangban kell végrehajtani. Az említett rendelettel összhangban, a vissza nem térítendő támogatás célja valamely uniós szakpolitikai célkitűzés elérésének segítésére szánt tevékenység pénzügyi támogatása, és nem célozhatja kizárólagosan eszközök beszerzését.
(9)
A programban való részvétel lehetősége nyitva kell, hogy álljon a csatlakozó államok, a tagjelölt országok és az előcsatlakozási stratégiában kedvezményezett lehetséges tagjelöltek, továbbá az európai szomszédságpolitika szerinti partnerországok előtt, feltéve, hogy ezek az országok alkalmazandó jogszabályaikat és igazgatási módszereiket kellő mértékben hozzáigazították az uniós jogszabályokhoz és igazgatási módszerekhez, összhangban az ezen államok és országok uniós programokban való részvételének - a vonatkozó keretmegállapodásokban, társulási tanácsi határozatokban vagy hasonló megállapodásokban megállapított - általános elveivel és feltételeivel, továbbá az Európai Szabadkereskedelmi Társulásnak (EFTA) az Európai Gazdasági Térséghez (EGT) tartozó országai előtt.
(10)
A Bizottságnak a program végrehajtásáról független félidős értékelő jelentést, a program céljainak eléréséről pedig végleges értékelő jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Ezen túlmenően, a Bizottságnak évente tájékoztatást kell nyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a program éves végrehajtásáról, beleértve a finanszírozott intézkedések eredményeit, valamint a más vonatkozó uniós szintű programokkal és fellépésekkel meglévő összhangot és kiegészítő jelleget is.
(11)
E rendelet megfelel a szubszidiaritás és az arányosság elvének. A programnak meg kell könnyítenie a tagállamok közötti, valamint a Bizottság és a tagállamok közötti együttműködést az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében, azáltal, hogy hatékonyabban használja fel az erőforrásokat, mint ahogyan az nemzeti szinten megvalósítható lenne. Az uniós szintű fellépés szükséges és indokolt, mivel az egyértelműen együttesen segíti a tagállamokat abban, hogy megvédjék az Unió általános költségvetését és a nemzeti költségvetéseket, továbbá az együttműködés és az illetékes hatóságok közötti információcsere fokozása érdekében közös uniós struktúrák használatára ösztönöz. A program azonban nem sértheti a tagállamok feladatköreit.
(12)
Indokolt, hogy a program időtartama hét év legyen, hogy igazodjon az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendeletben (6) meghatározott többéves pénzügyi keret időtartamához.
(13)
Annak érdekében, hogy bizonyos fokú rugalmasságot lehessen biztosítani a források elosztásában, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a források indikatív elosztásának módosítására vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(14)
A Bizottságnak éves munkaprogramokat kell elfogadnia, amelyek tartalmazzák a finanszírozott intézkedéseket, a kiválasztási és elbírálási kritériumokat, valamint az olyan kivételes és kellően indokolt eseteket, mint például azon tagállamok esete, amelyek magas kockázatnak vannak kitéve az Unió pénzügyi érdekei szempontjából, és amelyekben az elszámolható költségek 90 %-ának megfelelő maximális társfinanszírozási ráta alkalmazandó. A Bizottságnak a 94/140/EK bizottsági határozattal (7) létrehozott, a csalások megelőzésének koordinációjával foglalkozó tanácsadó bizottságban kell megvitatnia a tagállamokkal e rendelet alkalmazását.
(15)
A tagállamoknak törekedniük kell a program keretében nyújtott vissza nem térítendő támogatások társfinanszírozása keretében biztosított pénzügyi hozzájárulásuk növelésére.
(16)
A Bizottságnak meg kell tennie annak biztosításához szükséges lépéseket, hogy az éves munkaprogramok - különösen a vámügyek területén - összhangban legyenek más, az Unió által finanszírozott vonatkozó programokkal, és kiegészítsék azokat annak érdekében, hogy javuljon a program intézkedéseinek általános hatása, és ne legyen átfedés a program és más programok között.
(17)
E rendelet a program teljes időtartamára pénzügyi keretösszeget határoz meg, amely az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (8) 17. pontja értelmében vett elsődleges referenciaösszeget jelenti az éves költségvetési eljárás során az Európai Parlament és a Tanács számára.
(18)
Az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel kell védeni a kiadási ciklus egészében, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, a kárba veszett, jogtalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált források visszatéríttetését és adott esetben igazgatási és pénzügyi bírságok kiszabását.
(19)
A 804/2004/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni. Átmeneti rendelkezéseket kell elfogadni annak érdekében, hogy az említett határozat alapján végzett tevékenységekhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségek, valamint az abban meghatározott jelentéstételi kötelezettségek teljesítése lehetővé váljon.
(20)
Helyénvaló a Hercule II program és a program közötti, megszakítás nélküli, zökkenőmentes átmenetet biztosítani, és helyénvaló a program időtartamát az 1311/2013/EU, Euratom rendelethez igazítani. Ezért a program 2014. január 1-jétől alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
A csalás, a korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit érintő egyéb jogellenes tevékenységek elleni tevékenységek előmozdítására a 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig tartó időszakra létrejön a „Hercule III” többéves cselekvési program (a továbbiakban: a program).
2. cikk
Hozzáadott érték
A program a következők mindegyikéhez hozzájárul:
a)
a csalás, a korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit érintő egyéb jogellenes tevékenység elleni uniós szintű és tagállami intézkedések fejlesztése, beleértve a cigarettacsempészet és -hamisítás elleni küzdelmet is;
b)
fokozott transznacionális együttműködés és uniós szintű koordináció, a tagállami hatóságok, a Bizottság és az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) között és különösen a határokon átnyúló műveletek eredményessége és hatékonysága tekintetében;
c)
a csalás, a korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit érintő egyéb jogellenes tevékenységek hatékony megelőzése, a nemzeti és regionális közigazgatások dolgozói és más érdekelt felek részére kínált közös szakmai képzéssel.
A programnak különösen megtakarításokat kell eredményeznie az érdekelt felek által használandó különleges felszerelések és adatbázisok közös beszerzése és a szakmai képzés révén.
3. cikk
Általános célkitűzés
A program általános célkitűzése az Unió pénzügyi érdekeinek védelme, ami által növekszik az Uniós gazdaság versenyképessége, és biztosítható az adófizetők pénzének védelme.
4. cikk
Konkrét célkitűzés
A program konkrét célkitűzése a csalás, a korrupció és az Unió pénzügyi érdekeit sértő egyéb jogellenes tevékenységek megelőzése és az ezek elleni küzdelem.
A konkrét célkitűzés elérését többek között a célszintek és viszonyítási értékek, valamint valamennyi alábbi fő teljesítménymutató alapján kell mérni:
a)
együttes fellépések és határokon átnyúló műveletek eredményeként felderített csalási eseteket követő lefoglalások, elkobzások és visszafizettetések száma;
b)
a társfinanszírozott technikai eszközök hozzáadott értéke és tényleges használata;
c)
a tagállamok közötti információcsere a technikai eszközökkel elért eredményekről;
d)
a képzési tevékenységek száma és típusa, ideértve a speciális képzések számát.
5. cikk
Operatív célkitűzések
A program operatív célkitűzései az alábbiakat foglalják magukban:
a)
a csalás és egyéb jogellenes tevékenységek megelőzésének és felderítésének a jelenlegi szinteket meghaladó előmozdítása a transznacionális és multidiszciplináris együttműködés fokozása révén;
b)
az Unió pénzügyi érdekei csalással szembeni védelmének fokozása oly módon, hogy előmozdítják az információk, a tapasztalatok és a bevált gyakorlatok cseréjét, beleértve a személyzet kölcsönös cseréjét is;
c)
a csalás és egyéb jogellenes tevékenységek elleni küzdelem megszilárdítása oly módon, hogy technikai és működési támogatást biztosítanak nemzeti vizsgálatokhoz, különösen a vám- és bűnüldöző hatóságok részére;
d)
az Unió pénzügyi érdekei csalásnak, korrupciónak és egyéb jogellenes tevékenységeknek való, jelenleg ismert kiszolgáltatottságának mérséklése abból a célból, hogy csökkenjen a feketegazdaság az olyan kulcsterületeken, mint a szervezett csalás, különös tekintettel a cigarettacsempészetre és -hamisításra; és
e)
az Unió pénzügyi érdekeinek csalással szembeni sajátos jogi és igazságszolgáltatási védelmének fokozása összehasonlító jogi elemzések előmozdítása révén.
6. cikk
Támogatásra jogosult szervek
A következő szervek mindegyike jogosult támogatásra a program alapján:
a)
a 7. cikk (1) bekezdésében említett részt vevő országok olyan nemzeti vagy regionális közigazgatási hatóságai, amelyek az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében elősegítik az uniós szintű fellépés megerősítését;
b)
olyan kutatási és oktatási intézmények, valamint nonprofit szervezetek, amelyeket a 7. cikk (1) bekezdésében említett részt vevő országban alapítottak, legalább egy éve ott működnek, és az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében elősegítik az uniós szintű fellépés megerősítését.
7. cikk
A programban való részvétel
(1) A részt vevő országok a tagállamok és a (2) bekezdésben említett országok (a továbbiakban: részt vevő országok).
(2) A programban az alábbi országok bármelyike részt vehet:
a)
az előcsatlakozási stratégiákban részt vevő csatlakozó államok, tagjelölt országok és potenciális tagjelöltek, összhangban az ezen államok és országok uniós programokban való részvételének a vonatkozó keretmegállapodásokban, társulási tanácsi határozatokban vagy hasonló megállapodásokban megállapított általános elveivel és feltételeivel;
b)
az európai szomszédságpolitika partnerországai, feltéve, hogy ezek az országok vonatkozó jogszabályaikat és igazgatási módszereiket kellő mértékben közelítették az uniós jogszabályokhoz és igazgatási módszerekhez. Az érintett partnerországok a programban azon rendelkezésekkel összhangban vehetnek részt, amelyeket az ezen országok uniós programokban való részvételére vonatkozó keretmegállapodások megkötését követően határoznak meg;
c)
az Európai Szabadkereskedelmi Társulásnak (EFTA) az Európai Gazdasági Térséghez (EGT) tartozó országai, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásban meghatározott feltételekkel összhangban.
(3) A program keretében szervezett tevékenységekben részt vehetnek a délkelet-európai országok stabilizációs és társulási folyamatának részét képező országok képviselői, az Orosz Föderáció és egyes olyan országok képviselői, amelyekkel az Unió a csalással kapcsolatos ügyekre vonatkozó kölcsönös segítségnyújtásról szóló megállapodást kötött, valamint a nemzetközi és egyéb érintett szervezetek képviselői, amennyiben ez hasznos a 3., illetve a 4. cikkben meghatározott általános és konkrét célkitűzések elérése érdekében. E képviselők a 966/2012/EU, Euratom rendelet vonatkozó rendelkezéseivel összhangban vesznek részt a programban.
8. cikk
Támogatható intézkedések
A program a 11. cikkben említett éves munkaprogramokban meghatározott feltételek mellett megfelelő pénzügyi támogatást nyújt valamennyi következő intézkedéshez:
a)
specializált technikai segítségnyújtás a tagállamok illetékes hatóságai számára a következők közül egy vagy több révén:
i.
szaktudás, specializált és technikailag fejlett felszerelés, valamint hatékony információtechnológiai (IT) eszközök biztosítása a nemzetek közötti együttműködés és a Bizottsággal való együttműködés érdekében;
ii.
a szükséges támogatás biztosítása és a vizsgálatok előmozdítása, különösen közös vizsgálócsoportok létrehozása és határokon átnyúló műveletek alkalmazása;
iii.
az elkobzott cigaretták tárolására és megsemmisítésére vonatkozó tagállami kapacitás és az elkobzott cigaretták elemzésére szolgáló független analitikai szolgáltatások támogatása;
iv.
a személyzet egyedi projektekhez kapcsolódó cseréjének előmozdítása, különösen a cigarettacsempészet és -hamisítás elleni küzdelemben;
v.
technikai és működési támogatás biztosítása a tagállamok bűnüldöző hatóságai részére a határon átnyúló jogellenes tevékenységek és az Unió pénzügyi érdekeit érintő csalás elleni küzdelmük során, különös tekintettel a vámhatóságoknak nyújtott támogatásra;
vi.
információtechnológiai kapacitásteremtés a részt vevő országokban, az adatokhoz történő hozzáférést és azok elemzését elősegítő egyedi adatbázisok és IT-eszközök fejlesztése és szolgáltatása révén;
vii.
az adatcsere fokozása és IT-eszközök fejlesztése és rendelkezésre bocsátása a nyomozás, valamint a hírszerzési tevékenység nyomon követése céljából;
b)
célzott szakmai képzés és kockázatelemzési képzéssel foglalkozó műhelytalálkozók, valamint adott esetben konferenciák szervezése a következők közül egy vagy több céljából:
i.
az uniós és nemzeti mechanizmusok jobb megismerésének további előmozdítása;
ii.
tapasztalatcsere és a bevált gyakorlatok cseréje a részt vevő országok illetékes hatóságai, beleértve a bűnüldöző szakhatóságokat is, valamint a 7. cikk (3) bekezdésében említett nemzetközi szervezetek képviselői között;
iii.
a részt vevő országok és a 7. cikk (3) bekezdésében említett nemzetközi szervezetek képviselői tevékenységeinek összehangolása;
iv.
az ismeretek, különösen a kockázatok jobb azonosításáról szóló ismeretek terjesztése vizsgálati célokból;
v.
magas színvonalú kutatási tevékenységek fejlesztése, beleértve a tanulmányokat is;
vi.
a gyakorlati és az elméleti szakemberek közötti együttműködés javítása;
vii.
az igazságszolgáltatás és a jogi szakma egyéb ágai figyelmének fokozott felkeltése az Unió pénzügyi érdekeinek védelme iránt;
c)
bármely egyéb, az e cikk a) és a b) pontja alá nem tartozó intézkedés, amelyet a 11. cikkben említett éves munkaprogramok tartalmaznak, és amely a 3., a 4., illetve az 5. cikkben meghatározott általános, konkrét és operatív célkitűzések eléréséhez szükséges.
II. FEJEZET
PÉNZÜGYI KERET
9. cikk
Pénzügyi keretösszeg
(1) A program 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakban történő végrehajtásának pénzügyi keretösszege folyó árakon 104 918 000 EUR.
Az éves előirányzatokat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak kell jóváhagynia a többéves pénzügyi kereten belül.
(2) A program pénzügyi keretösszegén belül irányadó összegeket kell elkülöníteni a 8. cikkben felsorolt támogatható intézkedésekre, az egyes intézkedéstípusokra vonatkozóan a mellékletben meghatározott százalékos arányokon belül. A Bizottság eltérhet a mellékletben meghatározott indikatív forráselosztástól, de a pénzügyi keretösszegből az egyes intézkedéstípusokra elkülönített összeget legfeljebb 20 %-kal növelheti.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy ha e 20 %-os korlát megemelésére van szükség, a 14. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a mellékletben foglalt indikatív forráselosztás módosítására vonatkozóan.
10. cikk
A pénzügyi beavatkozás típusai és a társfinanszírozás
(1) A Bizottság a programot a 966/2012/EU, Euratom rendelettel összhangban hajtja végre.
(2) A 8. cikkben felsorolt, támogatható intézkedéseknek a program keretében történő pénzügyi támogatása bármely következő formában megvalósulhat:
a)
támogatások;
b)
közbeszerzés;
c)
a 7. cikk (3) bekezdésében említett képviselők részéről a program tevékenységeiben való részvétel során felmerült költségek megtérítése.
(3) A támogatási megállapodás nem irányulhat kizárólagosan eszközök beszerzésére.
(4) A program alapján odaítélt vissza nem térítendő támogatások társfinanszírozási rátája nem haladhatja meg az elszámolható költségek 80 %-át. A 11. cikkben említett éves munkaprogramokban meghatározott kivételes és kellően indokolt esetekben, például azon tagállamok esetében, amelyek magas kockázatnak vannak kitéve az Unió pénzügyi érdekei szempontjából, a társfinanszírozási ráta nem haladhatja meg az elszámolható költségek 90 %-át.
11. cikk
Éves munkaprogramok
A program végrehajtása érdekében a Bizottság éves munkaprogramokat fogad el. E munkaprogramoknak biztosítaniuk kell a 3., a 4., illetve a 5. cikkben meghatározott általános, konkrét és operatív célkitűzések következetes végrehajtását, és meg kell határozniuk a várt eredményeket, a végrehajtás módját és a teljes összegüket. Támogatások esetében az éves munkaprogramoknak a finanszírozott intézkedéseket, a kiválasztási és elbírálási kritériumokat és a maximális társfinanszírozási rátát is tartalmazniuk kell.
A program keretében kommunikációs intézkedésekre elkülönített forrásoknak az Unió politikai prioritásairól folytatott szervezeti kommunikáció fedezéséhez is hozzá kell járulniuk, amennyiben e prioritások kapcsolódnak a 3. cikkben meghatározott általános célkitűzéshez.
12. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság olyan megfelelő intézkedéseket tesz, amelyek csalás, korrupció és egyéb jogellenes tevékenységek ellen megelőző intézkedések, hatékony ellenőrzések, illetve szabálytalanságok észlelése esetén a jogtalanul kifizetett összegek behajtásának, valamint - adott esetben - hatékony, arányos és visszatartó erejű közigazgatási és pénzügyi bírságoknak az alkalmazásával biztosítják, hogy az e rendelet alapján finanszírozott intézkedések végrehajtása során az Európai Unió pénzügyi érdekei védelemben részesülnek.
(2) A Bizottság vagy képviselői, valamint a Számvevőszék a dokumentumok alapján és a helyszínen történő ellenőrzési hatáskörrel rendelkezik a vissza nem térítendő támogatások kedvezményezettjei, valamint a program alapján uniós forrásokból részesülő kivitelezők és alvállalkozók felett.
(3) Az OLAF - a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanács rendeletben (9), valamint a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (10) foglalt rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően - vizsgálatokat, többek között helyszíni ellenőrzéseket és egyéb vizsgálatokat folytathat annak megállapítására, hogy elkövettek-e valamely támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy a programból történő finanszírozásra vonatkozó szerződéssel összefüggésben az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalást, korrupciót vagy más jogellenes cselekményt.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdés sérelme nélkül az e rendelet végrehajtása keretében harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásoknak, továbbá a rendelet végrehajtása keretében létrejött szerződéseknek, támogatási megállapodásoknak és támogatási határozatoknak olyan rendelkezéseket kell tartalmazniuk, amelyek kifejezetten felhatalmazzák a Bizottságot, a Számvevőszéket és az OLAF-ot arra, hogy saját hatáskörüknek megfelelően lefolytassák az említett ellenőrzéseket és nyomozásokat.
III. FEJEZET
NYOMON KÖVETÉS, ÉRTÉKELÉS ÉS FELHATALMAZÁS
13. cikk
Nyomon követés és értékelés
(1) A Bizottság évente tájékozatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a program végrehajtásáról, beleértve a program célkitűzéseinek elérését és az eredményeket is. A tájékoztatásnak a Bizottság és a tagállamok közötti együttműködésre és koordinációra, valamint más vonatkozó uniós szintű programokkal és fellépésekkel való összhangra és kiegészítő jellegre vonatkozó információkat is tartalmaznia kell. A források felhasználásának átláthatóbbá tétele érdekében a Bizottság folyamatosan közzéteszi a program keretében támogatott intézkedések és tevékenységek eredményeit, beleértve a megfelelő honlapokon való közzétételt is.
(2) A Bizottság elvégzi a program alapos értékelését, és az Európai Parlament és a Tanács részére:
a)
az intézkedések meghosszabbítására, módosítására vagy felfüggesztésére vonatkozó döntés meghozatala céljából 2017. december 31-ig független félidős értékelő jelentést nyújt be valamennyi intézkedés céljainak megvalósulásáról, az eredményekről és hatásokról, a források felhasználásának hatékonyságáról és eredményességéről, illetve a program uniós hozzáadott értékéről; a félidős értékelő jelentésben ezenkívül megvizsgálja az egyszerűsítés lehetőségét, a program belső és külső koherenciáját, hogy a program célkitűzései továbbra relevánsak-e, valamint az intézkedések hozzájárulását az Unió intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó prioritásaihoz; figyelembe kell vennie továbbá a Hercule II program célkitűzéseinek teljesüléséről készített értékelés eredményeit;
b)
2021. december 31-ig végleges értékelő jelentést nyújt be a program célkitűzéseinek eléréséről, beleértve a program hozzáadott értékét is; ezenfelül a program hosszabb távú eredményeit és hatásainak fenntarthatóságát is értékelni kell, hogy az értékelés eredménye felhasználható legyen bármely ezt követő program megújítására, módosítására vagy felfüggesztésére vonatkozó döntés meghozatalakor.
(3) Minden részt vevő ország és más kedvezményezett köteles átadni a Bizottságnak minden olyan adatot és információt, amely az átláthatóság és az elszámoltathatóság növeléséhez, valamint a programnak és ezen belül az együttműködésnek és a koordinációnak az (1) és (2) bekezdésben említett nyomon követéséhez és értékeléséhez szükséges.
14. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 9. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása hétéves időtartamra szól, 2014. március 21-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 9. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 9. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve, ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
15. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 804/2004/EK határozat hatályát veszti.
Az említett határozat alapján végzett tevékenységekhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségekre, valamint az abban meghatározott jelentéstételi kötelezettségekre azonban a kötelezettségek teljesítéséig továbbra is az említett határozat vonatkozik.
16. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követőnapon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. február 26-án.