EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/54/EU
af 20. november 2013
om visse af flagstatens ansvar for overholdelse og håndhævelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionens indsats inden for søtransport sigter blandt andet på at forbedre arbejds- og levevilkårene om bord for søfarende, sikkerhed og sikring til søs og at forebygge forurening forårsaget af ulykker til søs.
(2)
Unionen er bekendt med, at de fleste ulykker til søs direkte skyldes menneskelige faktorer, navnlig træthed.
(3)
En af hovedmålsætningerne for Unionens politik for søfartssikkerhed er at få elimineret anvendelsen af skibe, der ikke overholder standarderne.
(4)
Den 23. februar 2006 vedtog Den Internationale Arbejdsorganisation med ønsket om at skabe et enkelt, sammenhængende og ajourført instrument, der også omfatter de grundlæggende principper, der er knæsat i andre internationale arbejdskonventioner, konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006).
(5)
I henhold til artikel VIII heri skal MLC 2006 træde i kraft 12 måneder efter den dato, hvor der er registreret ratifikationer af mindst 30 ILO-medlemsstater med en samlet andel af verdens bruttotonnage for skibe på 33 %. Denne betingelse blev opfyldt den 20. august 2012, og MLC 2006 trådte derfor i kraft den 20. august 2013.
(6)
Ved Rådets beslutning 2007/431/EF (3) fik medlemsstaterne bemyndigelse til at ratificere MLC 2006, og medlemsstaterne opfordres indtrængende til at ratificere den så hurtigt som muligt.
(7)
MLC 2006 fastlægger globale minimumstandarder for at sikre alle søfarende ret til rimelige leve- og arbejdsvilkår uanset deres nationalitet og flaget på det skib, som de arbejder på, og for at skabe fælles spilleregler.
(8)
Forskellige dele af MLC 2006 indføres i særskilte EU-instrumenter med hensyn til både flagstatens og havnestatens ansvar. Målet med dette direktiv er at indføre visse bestemmelser om overholdelse og håndhævelse som omhandlet i afsnit 5 i MLC 2006, som vedrører de dele af MLC 2006, for hvilke de påkrævede bestemmelser om overholdelse og håndhævelse endnu ikke er vedtaget. Disse dele svarer til de elementer, der er angivet i bilaget til Rådets direktiv 2009/13/EF (4).
(9)
Direktiv 2009/13/EF gennemfører den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (»aftalen«), der er knyttet som bilag dertil. Nærværende direktiv berører ikke direktiv 2009/13/EF og bør derfor sikre overholdelse af gunstigere bestemmelser i EU-retten i overensstemmelse med direktiv 2009/13/EF.
(10)
Selv om Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/21/EF (5) omhandler flagstatens ansvar ved at gennemføre den frivillige IMO-audit for medlemsstaterne i EU-lovgivningen og ved at indføre kvalitetscertificering af de nationale søfartsmyndigheder, vil et separat direktiv, som omhandler standarder for arbejdsforhold for søfarende, være mere hensigtsmæssigt og tydeligere afspejle de forskellige formål og procedurer uden at berøre direktiv 2009/21/EF.
(11)
Direktiv 2009/21/EF finder anvendelse på IMO-konventioner. Under alle omstændigheder kan medlemsstaterne udvikle, gennemføre og opretholde et kvalitetsstyringssystem for de operationelle dele af deres søfartsmyndigheders flagstatsrelaterede aktiviteter, der henhører under dette direktivs anvendelsesområde.
(12)
Medlemsstaterne bør sikre, de effektivt opfylder deres forpligtelser som flagstater med hensyn til gennemførelse af de relevante dele af MLC 2006 af skibe, der fører deres flag. Når en medlemsstat indfører et effektivt system til kontrolmekanismer, herunder inspektioner, kan den, når det er hensigtsmæssigt, give bemyndigelse til offentlige institutioner eller andre organisationer, jf. forskrift 5.1.2 i MLC 2006 og på konventionens betingelser.
(13)
I henhold til artikel 2, stk. 3, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1406/2002 (6) omfatter mandatet for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed som en kerneopgave, at agenturet samarbejder med medlemsstaterne om, efter anmodning fra en medlemsstat, at tilvejebringe relevante oplysninger med henblik på at støtte kontrollen med anerkendte organisationer, som udfører opgaver på den medlemsstats vegne, uden at dette berører flagstatens rettigheder og forpligtelser.
(14)
Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(15)
Anvendelsen af dette direktiv bør under ingen omstændigheder føre til en forringelse af søfarendes nuværende beskyttelsesniveau i henhold til EU-retten -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand
Dette direktiv fastlægger regler med henblik på at sikre, at medlemsstaterne effektivt opfylder deres forpligtelser som flagstater med hensyn til gennemførelsen af de relevante dele af MLC 2006. Dette direktiv berører ikke direktiv 2009/13/EF og 2009/21/EF og eventuelle højere standarder for søfarendes leve- og arbejdsvilkår fastsat deri.
Artikel 2
Definitioner
Ud over de relevante definitioner i bilaget til direktiv 2009/13/EF forstås i dette direktiv ved:
»de relevante dele af MLC 2006«: de dele af MLC 2006, hvis indhold kan anses for at svare til bestemmelserne i bilaget til direktiv 2009/13/EF.
Artikel 3
Kontrol med overholdelse
1. Medlemsstaterne sikrer, at der indføres effektive og hensigtsmæssige håndhævelses- og kontrolmekanismer, herunder inspektioner med de mellemrum, som er fastsat i MLC 2006, med henblik på at sikre, at leve- og arbejdsforholdene for søfarende på skibe, der fører deres flag, til stadighed opfylder kravene i de relevante dele af MLC 2006.
2. Hvad angår skibe med en bruttotonnage under 200, som ikke sejler i international fart, kan medlemsstaterne i samråd med de relevante organisationer for redere og søfarende beslutte, jf. artikel II, stk. 6, i MLC 2006, at tilpasse kontrolmekanismerne, herunder inspektionerne, for at tage hensyn til de specifikke forhold, der gælder for disse skibe.
3. Medlemsstaterne kan når de opfylder deres forpligtelser i henhold til denne artikel om nødvendigt bemyndige offentlige institutioner eller andre organisationer, herunder i en anden medlemsstat med dennes samtykke, som de anerkender som havende tilstrækkelig kapacitet, kompetence og uafhængighed til at foretage inspektionerne. En medlemsstat forbliver under alle omstændigheder fuldt ansvarlig for inspektionen af de pågældende søfarendes leve- og arbejdsforhold på skibe, der fører den pågældende medlemsstats flag. Denne bestemmelse berører ikke Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF (7).
4. Medlemsstaterne fastsætter klare mål og standarder for forvaltningen af deres inspektionssystemer samt passende overordnede procedurer for deres vurdering af, i hvilket omfang disse mål og standarder nås.
5. Hver medlemsstat sikrer, at søfarende om bord på skibe, der fører den pågældende medlemsstats flag, har adgang til en kopi af aftalen. Adgangen kan være elektronisk.
Artikel 4
Personale med ansvar for kontrol med overholdelse
1. Medlemsstaterne sikrer, at personale, herunder ansatte i de institutioner eller andre organisationer (»anerkendte organisationer« som defineret i MLC 2006), der er bemyndiget til at foretage inspektioner i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, og som har ansvaret for at kontrollere den korrekte gennemførelse af de relevante dele af MLC 2006, har den uddannelse, den kompetence, de referencerammer, den fulde retlige bemyndigelse, den status og den uafhængighed, der er nødvendig eller ønskelig for at kunne gennemføre denne kontrol og sikre overholdelse af de relevante dele af MLC 2006. Inspektører skal i overensstemmelse med MLC 2006 have beføjelse til om nødvendigt at tage skridt til at forbyde et skib at forlade havnen, før der er truffet de nødvendige foranstaltninger.
2. Alle bemyndigelser, der gives med hensyn til inspektioner, skal som minimum give den anerkendte organisation beføjelse til at kræve, at de mangler, som den konstaterer i de søfarendes leve- og arbejdsvilkår, udbedres, og til på anmodning af en havnestat at foretage inspektioner i denne henseende.
3. Hver medlemsstat indfører:
a)
et system til at sikre, at det arbejde, som de anerkendte organisationer udfører, hvilket omfatter fremlæggelse af oplysninger om alle gældende nationale love og forskrifter og relevante internationale instrumenter, er fyldestgørende, og
b)
procedurer for kommunikation og tilsyn med disse organisationer.
4. Hver medlemsstat tilsender Det Internationale Arbejdsbureau en aktuel liste over alle anerkendte organisationer, der har bemyndigelse til at handle på dens vegne, og ajourfører denne liste. Listen skal angive, hvilke opgaver de anerkendte organisationer har bemyndigelse til at varetage.
Artikel 5
Procedurer for klager om bord, håndtering af klager og korrigerende foranstaltninger
1. Hver medlemsstat sikrer, at dens love eller forskrifter indeholder passende procedurer for klager om bord.
2. Hvis en medlemsstat modtager en klage, som den ikke anser for klart ubegrundet, eller får bevis for, at et skib, der fører dens flag, ikke opfylder kravene i de relevante dele af MLC 2006, eller at der er alvorlige mangler i dets gennemførelsesforanstaltninger, træffer medlemsstaten alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at undersøge sagen og sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger for at afhjælpe de konstaterede mangler.
3. Personale, der behandler eller bliver bekendt med klager, behandler kilden til klager over farer eller mangler vedrørende søfarendes leve- og arbejdsvilkår eller en overtrædelse af love eller forskrifter fortroligt og tilkendegiver ikke over for rederen, rederens repræsentant eller føreren af skibet, at en inspektion er foretaget som følge af en sådan klage.
Artikel 6
Rapporter
1. I de rapporter, som Kommissionen udarbejder i henhold til artikel 9 i direktiv 2009/21/EF, behandler den forhold, der henhører under nærværende direktivs anvendelsesområde.
2. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2018 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen og anvendelsen af forskrift 5.3 i MLC 2006 om ansvar i forbindelse med levering af arbejdskraft. Rapporten kan, hvis det er relevant, indeholde forslag til foranstaltninger til at forbedre leve- og arbejdsvilkårene i søfartssektoren.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. marts 2015. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 8
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 20. november 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2013/54/EU IRÁNYELVE
(2013. november 20.)
a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezménynek való megfelelés és annak végrehajtása vonatkozásában a lobogó szerinti államokra háruló egyes kötelezettségekről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A tengeri közlekedés terén az uniós fellépés célja - többek között - a tengerészek élet- és munkakörülményeinek javítása a hajók fedélzetén, a biztonság és védelem fokozása a tengeren, valamint a tengeri balesetek által okozott szennyezés megelőzése.
(2)
Az Unió tudatában van annak, hogy a tengeri balesetek többségét közvetlenül emberi tényezők, legfőképpen a fáradtság okozza.
(3)
A tengerészeti biztonsággal kapcsolatos uniós politika egyik fő célja a követelményeknek nem megfelelő hajók forgalomból való kivonása.
(4)
A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 2006. február 23-án elfogadta a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezményt (a továbbiakban: a 2006. évi egyezmény) egy olyan egységes, koherens és naprakész eszköz létrehozásának a szándékával, amely tartalmazza az egyéb nemzetközi munkaügyi egyezményekben foglalt alapelveket is.
(5)
A 2006. évi egyezmény - a VIII. cikkének megfelelően - 12 hónappal azt követően lép hatályba, hogy legalább 30 olyan ILO-tagállam megerősítő okiratát vették nyilvántartásba, amely tagállamoknak a világ kereskedelmi hajóparkja bruttó űrtartalmából való részesedése összesen 33 %-ot tesz ki. Ez a feltétel 2012. augusztus 20-án teljesült, tehát a 2006. évi egyezmény 2013. augusztus 20-án hatályba lépett.
(6)
A 2007/431/EK tanácsi határozat (3) felhatalmazta a tagállamokat a 2006. évi egyezmény megerősítésére, és a tagállamok felkérést kaptak a 2006. évi egyezmény mielőbbi megerősítésére.
(7)
A 2006. évi egyezmény világszerte érvényesítendő minimumkövetelményeket határoz meg annak érdekében, hogy minden tengerésznek - függetlenül az állampolgárságától és attól, hogy milyen lobogó alatt közlekedő hajón szolgál - tisztességes élet- és munkakörülményeket biztosítson, valamint annak érdekében, hogy garantálja az egyenlő versenyfeltételeket az ágazatban.
(8)
A 2006. évi egyezmény különböző részeit mind a lobogó szerinti államok, mind a kikötő szerinti államok kötelezettségei vonatkozásában különböző uniós jogi eszközökbe ültették át. Ennek az irányelvnek az a célja, hogy bevezesse a 2006. évi egyezmény 5. címében előirányzott egyes megfelelési és végrehajtási rendelkezéseket a 2006. évi egyezmény olyan részei tekintetében, amelyekre vonatkozóan még nem fogadták el a szükséges megfelelési és végrehajtási rendelkezéseket. Az említett részek a 2009/13/EK tanácsi irányelv (4) mellékletében foglalt elemeknek felelnek meg.
(9)
A 2009/13/EK irányelv végrehajtja az Európai Közösség Hajótulajdonosainak Szövetsége (ECSA) és az Európai Közlekedési és Szállítási Dolgozók Szövetsége (ETF) között létrejött, a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezmény alapján kötött megállapodást (a továbbiakban: a megállapodás), amely az említett irányelv mellékletében található. Ezen irányelv nem sérti a 2009/13/EK irányelv rendelkezéseit, és következésképpen ennek az irányelvnek biztosítania kell az említett irányelvnek megfelelően az uniós jogszabályok előnyösebb rendelkezéseinek való megfelelést.
(10)
Noha a 2009/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) szabályozza a lobogó szerinti államok kötelezettségeinek kérdését azáltal, hogy az IMO-tagállamok auditálására vonatkozó önkéntes rendszert beépíti az uniós jogba és bevezeti a nemzeti tengerügyi hatóságok minőségtanúsítási rendszerét, a tengerészeti munkaügyi normákra vonatkozó külön irányelv megfelelőbb, a különböző célokat és eljárásokat egyértelműbben megjelenítő eszköznek tűnik a 2009/21/EK irányelv érintése nélkül.
(11)
A 2009/21/EK irányelv vonatkozik az IMO-egyezményekre. Mindenesetre a tagállamok minőségirányítási rendszert fejleszthetnek ki, vezethetnek be és tarthatnak fenn a tengerészeti hatóságaik által végzett azon operatív tevékenységekre vonatkozóan, amelyek a lobogó szerinti állam kötelezettségeihez kapcsolódnak és ezen irányelv hatálya alá tartoznak.
(12)
A tagállamoknak biztosítaniuk kell lobogó szerinti államként fennálló kötelezettségeik eredményes teljesítését arra vonatkozóan, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajók végrehajtsák a 2006. évi egyezmény releváns részeit. Az ehhez szükséges nyomonkövetési mechanizmusok - többek között ellenőrzések - hatékony rendszerének kialakításakor a tagállamok adott esetben a 2006. évi egyezmény 5.1.2 szabályának értelmében, az ott előírt feltételekkel felhatalmazást adhatnak közintézmények vagy más szervezetek számára.
(13)
Az 1406/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 2. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint az Európai Tengerbiztonsági Ügynökség megbízatása alapvető feladatként magában foglalja azt, hogy az ügynökség együttműködjön a tagállamokkal, és valamely tagállam kérésére megfelelő információk biztosításával segítse az adott tagállam nevében eljáró, elismert szervezetek ellenőrzését a lobogó szerinti állam jogainak és kötelezettségeinek sérelme nélkül.
(14)
Mivel az irányelv céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés terjedelme és hatásai miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(15)
Ezen irányelv alkalmazása semmilyen körülmények között nem vezethet az uniós jogban a tengerészek számára jelenleg biztosított védelmi szint csökkenéséhez,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Tárgy
Ez az irányelv szabályokat állapít meg abból a célból, hogy a tagállamok eredményesen teljesítsék a 2006. évi egyezmény releváns részeinek végrehajtásával kapcsolatban lobogó szerinti államként rájuk háruló kötelezettségeket. Ez az irányelv nem érinti a 2009/13/EK és a 2009/21/EK irányelvet, valamint az azokban a tengerészek élet- és munkakörülményeire vonatkozóan meghatározott szigorúbb előírásokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában a 2009/13/EK irányelv mellékletében foglalt vonatkozó fogalommeghatározások mellett a következő fogalommeghatározást kell alkalmazni:
„a 2006. évi egyezmény releváns részei”: az egyezmény azon részei, amelyek tartalmukat tekintve úgy értékelendők, hogy megfelelnek a 2009/13/EK irányelv mellékletében foglalt rendelkezéseknek.
3. cikk
A megfelelőség ellenőrzése
(1) A tagállamok gondoskodnak olyan hatékony és megfelelő végrehajtási és nyomonkövetési mechanizmusok - többek között a 2006. évi egyezményben meghatározott időközönként elvégzendő ellenőrzések - működtetéséről, amelyek biztosítják, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajókon szolgáló tengerészek élet- és munkakörülményei folyamatosan megfeleljenek a 2006. évi egyezmény releváns részeiben előírt követelményeknek.
(2) A 200 bruttó tonnatartalmúnál kisebb, nemzetközi hajózást nem végző hajók vonatkozásában a tagállamok - a hajótulajdonosok és a tengerészek érintett szervezeteivel konzultálva - dönthetnek úgy, hogy az említett hajókat érintő sajátos feltételek figyelembevétele érdekében a 2006. évi egyezmény II. cikkének (6) bekezdése szerint módosítják a nyomonkövetési mechanizmusokat, ideértve az ellenőrzéseket is.
(3) Az e cikk szerinti kötelezettségeik teljesítésekor a tagállamok adott esetben engedélyezhetik közintézmények vagy általuk megfelelő kapacitással, illetékességgel és függetlenséggel rendelkezőnek ítélt egyéb szervezetek számára (ideértve egy másik tagállam szervezeteit is, amennyiben utóbbi ezzel egyetért), hogy ellenőrzéseket végezzenek. A tagállamok minden esetben továbbra is teljes körű felelősséggel tartoznak az adott tagállam lobogója alatt közlekedő hajókon tartózkodó érintett tengerészek élet- és munkakörülményeinek ellenőrzését illetően. Ez a rendelkezés nem érinti a 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) rendelkezéseit.
(4) A tagállamok világos célkitűzéseket és normákat állapítanak meg ellenőrzési rendszereik irányítására vonatkozóan, valamint meghatározzák azokat a megfelelő általános eljárásokat, amelyek révén felmérhetik, hogy e célkitűzések és normák milyen mértékben valósulnak meg.
(5) Minden tagállam biztosítja, hogy az adott tagállam lobogója alatt közlekedő hajókon szolgáló tengerészek hozzáférhessenek a megállapodás egy példányához. Ez a hozzáférés elektronikus úton is biztosítható.
4. cikk
A megfelelőség ellenőrzéséért felelős személyzet
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a 3. cikk (3) bekezdésével összhangban az ellenőrzések elvégzésére jogosult és a 2006. évi egyezmény releváns részei megfelelő végrehajtásának ellenőrzéséért felelős személyzet tagjai - az intézmények vagy más szervezetek (a 2006. évi egyezmény értelmében vett elismert szervezetek) személyzetét is beleértve - rendelkezzenek az ellenőrzés elvégzéséhez és a 2006. évi egyezmény releváns részeinek való megfelelés biztosításához szükséges vagy kívánatos képesítéssel, szakértelemmel, megbízással, teljes körű jogi felhatalmazással, jogállással és függetlenséggel. A 2006. évi egyezménynek megfelelően az ellenőröket fel kell hatalmazni arra, hogy adott esetben megtilthassák, hogy a hajó elhagyja a kikötőt, amíg a szükséges intézkedést meg nem teszik.
(2) Az ellenőrzésekre vonatkozóan adott minden felhatalmazásnak legalább arra kell felhatalmaznia az elismert szervezetet, hogy megkövetelhesse a tengerészek élet- és munkakörülményeivel összefüggésben általa azonosított hiányosságok orvoslását, valamint hogy e tekintetben ellenőrzéseket végezhessen bármelyik kikötő szerinti állam kérésére.
(3) Minden tagállam kialakít:
a)
egy, az elismert szervezetek által végzett munka megfelelőségét biztosító rendszert, amely információnyújtást foglal magában valamennyi alkalmazandó nemzeti törvényről és rendeletről, valamint a vonatkozó nemzetközi jogi eszközökről; valamint
b)
az ilyen szervezetekkel folytatott kommunikációt és az azok feletti felügyeletet szolgáló eljárásokat.
(4) Minden tagállam eljuttatja a Nemzetközi Munkaügyi Hivatalhoz az adott tagállam nevében történő eljáráshoz felhatalmazással rendelkező, elismert szervezetek naprakész jegyzékét, és ezt a jegyzéket folyamatosan aktualizálja. A jegyzékben meg kell határozni, hogy az elismert szervezetek mely feladatok elvégzésére rendelkeznek felhatalmazással.
5. cikk
Fedélzeti panasztételi eljárás, panaszkezelés és korrekciós intézkedések
(1) Minden tagállamnak biztosítania kell, hogy törvényei, illetve rendeletei rendelkezzenek megfelelő fedélzeti panasztételi eljárásokról.
(2) Ha valamely tagállamhoz olyan panasz érkezik, amelyet az adott tagállam nem tekint nyilvánvalóan alaptalannak, illetve a tagállam bizonyítékot szerez arra vonatkozóan, hogy a lobogója alatt közlekedő hajó nem felel meg a 2006. évi egyezmény releváns részeiben foglalt követelményeknek, vagy arra vonatkozóan, hogy a hajón foganatosított végrehajtási intézkedések súlyos hiányosságokat mutatnak, akkor a szóban forgó tagállam megteszi az ügy kivizsgálásához szükséges lépéseket, és gondoskodik arról, hogy intézkedés történjen a feltárt hiányosságok orvoslására.
(3) A panaszok kezelésével foglalkozó, illetve panaszokról tudomást szerző személyzet bizalmasan kezel minden olyan sérelmet vagy panaszt, amely valamilyen veszélyre vagy hiányosságra figyelmeztet a tengerészek élet- és munkakörülményeivel vagy a törvények és rendeletek megszegésével kapcsolatban, továbbá nem fedi fel a hajótulajdonos, a hajótulajdonos képviselője vagy a hajó üzemeltetője számára, hogy az ellenőrzésre ilyen sérelem vagy panasz nyomán került sor.
6. cikk
Jelentéstétel
(1) A Bizottság a 2009/21/EK irányelv 9. cikkének megfelelően készítendő jelentéseiben az ezen irányelv hatálya alá tartozó kérdésekre is kitér.
(2) A Bizottság 2018. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 2006. évi egyezmény munkaerő-ellátási kötelezettségekre vonatkozó 5.3 szabályának a végrehajtásáról és alkalmazásáról. A jelentés adott esetben a tengerészeti ágazaton belüli élet- és munkakörülmények javítását célzó intézkedésekre vonatkozó javaslatokat is magában foglalhat.
7. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2015. március 31-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
9. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2013. november 20-án.