RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 875/2013
af 2. september 2013
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, med oprindelse i Thailand, efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 291, stk. 2,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag forelagt af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Efter en antidumpingundersøgelse (»den oprindelige undersøgelse«) indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 682/2007 (2) en endelig antidumpingtold på importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, som tariferes under KN-kode ex 2001 90 30 og ex 2005 80 00, med oprindelse i Thailand (»de endelige antidumpingforanstaltninger«). Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold på mellem 3,1 % og 12,9 %.
(2)
Forordning (EF) nr. 682/2007 (3) blev ændret ved forordning (EF) nr. 954/2008 for så vidt angår den told, der blev pålagt en virksomhed og »alle andre virksomheder«. Tolden er på mellem 3,1 % og 14,3 %. Importen fra to thailandske eksporterende producenter, fra hvilke Kommissionen havde godtaget tilsagn ved Kommissionens afgørelse 2007/424/EF (4), var undtaget fra tolden.
(3)
Ved forordning (EF) nr. 847/2009 (5) vedtog Rådet, at pristilsagn med faste minimumsimportpriser ikke længere var egnede til at modvirke de skadevoldende virkninger af dumping. De godtagne tilsagn blev derfor trukket tilbage, og tilsagnene fra 10 andre thailandske eksporterende producenter blev afvist.
2. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(4)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (6) af de gældende endelige antidumpingforanstaltninger modtog Kommissionen den 19. marts 2012 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Anmodningen blev indgivet af Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux (AETMD) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del af den samlede produktion af sukkermajs, tilberedt eller konserveret i Unionen - i dette tilfælde mere end 50 %.
(5)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville medføre fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade for EU-erhvervsgrenen.
3. Indledning af en udløbsundersøgelse
(6)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse, og offentliggjorde den 19. juni 2012 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (7) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
4. Undersøgelsen
4.1. Nuværende undersøgelsesperiode og betragtet periode
(7)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat dumping omfattede perioden fra den 1. april 2011 til den 31. marts 2012 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Undersøgelsen af de tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
4.2. Parter, som er berørt af proceduren
(8)
Kommissionen underrettede officielt ansøgerne, andre kendte EU-producenter, eksporterende producenter i Thailand, ikke forretningsmæssigt forbundne importører, brugere, som den vidste, var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af udløbsundersøgelsen. Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(9)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(10)
I betragtning af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter i Thailand og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører, der var involveret i undersøgelsen, anførtes det i indledningsmeddelelsen, at man påtænkte at anvende stikprøveudtagning i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelsen og give Kommissionen de oplysninger, der var anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(11)
Hvad angår udtagelsen af stikprøven af eksporterende producenter i Thailand, modtog Kommissionen fyldestgørende oplysninger fra 17 eksporterende producenter, hvoraf 9 havde eksporteret til Unionen i NUP. Det blev besluttet at udtage en stikprøve på 3 eksporterende producenter, hvis samlede eksport udgjorde 90 % af de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede eksport til Unionen i NUP.
(12)
Da kun en ikke forretningsmæssigt forbunden importør indsendte en besvarelse, var det ikke nødvendigt at udtage en stikprøve.
(13)
På baggrund af det store antal EU-producenter, der var berørt af proceduren, meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 17. Denne foreløbige udvælgelse fandt sted på grundlag af de oplysninger, der var tilgængelige for Kommissionen i indledningsfasen og var baseret på producenternes salgs- og produktionsmængde og geografiske placering i Unionen. Den foreslåede stikprøve svarer til den største repræsentative produktionsmængde, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed, og tegner sig for 58 % af EU-erhvervsgrenens samlede produktion. Derudover er den foreslåede stikprøve repræsentativ, hvad angår virksomhedernes geografiske placering, da den omfatter tre forskellige medlemsstater. EU-producenterne blev hørt om den mulige stikprøve på datoen for offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Da ingen andre producenter gav sig til kende, og da der ikke blev fremsat bemærkninger til stikprøven, blev stikprøven bekræftet.
(14)
To interesserede parter hævdede, at stikprøven af EU-producenter kun er blevet udvalgt blandt ansøgerne, og at der burde være gjort en indsats for at udtage producenter uden for gruppen af ansøgere.
(15)
Men alle kendte EU-producenter både ansøgere og ikke-ansøgere er blevet opfordret til at samarbejde. Ti EU-producenter, både ansøgere og ikke-ansøgere, har indgivet oplysninger i forbindelse med stikprøven. Som forklaret i betragtning 13 svarer den udtagne stikprøve til den største repræsentative produktionsmængde, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, og den tegner sig for 58 % af EU-erhvervsgrenens samlede produktion. Kommissionen er af den opfattelse, at den udtagne stikprøve er repræsentativ med hensyn til geografisk placering, uanset om producenterne er ansøgere eller ej. Derfor afvises påstanden.
(16)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe en afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og deraf følgende skade samt om Unionens interesser. I den forbindelse udsendte Kommissionen spørgeskemaer til de eksporterende producenter og EU-producenter, der indgik i stikprøven, og til den ikke forretningsmæssigt forbundne importør. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Frankrig
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Frankrig
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecen, Ungarn
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Italien
b)
Eksporterende producenter i Thailand:
-
Agri Sol., Ltd., Pathumthani City
-
Lampang Food Products co, Ltd., Bangkok
-
Sun Sweet Co., Ltd., Chiang Mai City.
(17)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(18)
Den pågældende vare er sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2001 90 30, og sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2005 80 00, med oprindelse i Thailand.
(19)
Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare trods forskelle i opbevaring alle har samme grundlæggende biologiske og kemiske egenskaber og basalt set anvendes til samme formål.
(20)
To interesserede parter hævdede, at KN-koderne for sukkermajs ikke kun repræsenterer den pågældende vare, men omfatter betydelige mængder af konserverede babycorn, som ikke er fremstillet i Unionen, og som ikke er samme vare. De mener, at Kommissionen kan have indføjet babycorn i sine data.
(21)
Undersøgelsen fokuserede imidlertid udelukkende på den vare, der er omfattet af foranstaltningerne, hvilket udelukker babycorn, ved at anvende tilsvarende Taric-koder som grundlag for en analyse. Derfor må påstanden afvises som indholdsmæssigt ukorrekt.
2. Samme vare
(22)
Sukkermajs fremstillet og solgt i Unionen af EU-erhvervsgrenen og sukkermajs fremstillet og solgt i Thailand blev anset for i store træk at have de samme fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål som sukkermajs fremstillet i Thailand og solgt til eksport til Unionen. De anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
(23)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, blev det undersøgt, om der var sandsynlighed for, at de gældende foranstaltningers bortfald ville føre til fortsat eller fornyet dumping.
1. Indledende bemærkninger
(24)
Som nævnt i betragtning 10 blev det i indledningsmeddelelsen planlagt at anvende stikprøver i betragtning af det potentielt store antal eksporterende producenter, der gav udtryk for samarbejdsvilje. Der blev udtaget en stikprøve på tre eksporterende producenter, som tegnede sig for ca. 90 % af den samlede eksport fra de eksporterende producenter, der gav udtryk for samarbejdsvilje, med henblik på at fastsætte sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping.
(25)
Da de tre stikprøveudvalgte eksporterende producenters samlede eksportmængde udgjorde ca. 25 % af den samlede eksport fra Thailand til Unionen i NUP, måtte der anvendes oplysninger fra andre kilder såsom anmodningen om en fornyet undersøgelse og tilgængelige handelsstatistikker om eksport (fra de thailandske toldmyndigheder) og import (fra Eurostat) for at vurdere sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping.
(26)
Salg til forhandlere i Thailand, hvor varerne var beregnet til ukendte eksportmål, er ikke medtaget i fastsættelsen af dumpingmargenen.
(27)
Som i den oprindelige undersøgelse blev det konkluderet, at visse eksporterende producenter køber dele af deres salgsmængde af den pågældende vare fra eksterne leverandører. Salget af den pågældende vare, som ikke er fremstillet af de eksporterende producenter selv, er i denne undersøgelse ikke medtaget med henblik på fastsættelsen af deres respektive dumpingmargener.
2. Dumpingimport i NUP
2.1. Fastsættelse af den normale værdi
(28)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2, første punktum, blev det med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi fastslået for hver af de tre eksporterende producenter, om deres samlede hjemmemarkedssalg af samme vare i NUP var repræsentativt i forhold til deres samlede eksportsalg til Unionen, dvs., om salgsmængden af samme vare til det hjemlige forbrug udgjorde 5 % eller derover af deres eksport af den pågældende vare til Unionen.
(29)
Hjemmemarkedssalget blev fundet repræsentativt for en af de tre virksomheder i stikprøven.
(30)
Det blev efterfølgende undersøgt, om de typer af samme vare, som denne virksomhed solgte på hjemmemarkedet, var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes til eksport til Unionen. For hver af de pågældende typer blev det fastslået, om hjemmemarkedssalget af samme vare var tilstrækkeligt repræsentativt med henblik på anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 2. Salget til forbrug på hjemmemarkedet var tilstrækkeligt repræsentativt i de tilfælde, hvor det udgjorde 5 % eller derover af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige type, der eksporteredes til Unionen.
(31)
Det blev for denne virksomhed konstateret, at kun en af varetyperne af samme vare var direkte sammenlignelig med den type, der eksporteres til Unionen. Desuden solgtes denne bestemte type også i tilstrækkeligt repræsentative mængder på hjemmemarkedet.
(32)
Det blev efterfølgende undersøgt, om varetypen for virksomheden i betragtning 31 solgtes i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af det rentable hjemmemarkedssalg til uafhængige kunder for den pågældende varetype.
(33)
Det blev konstateret, at over 80 % af salgsmængden, der er beregnet på hjemmemarkedsforbrug var rentabel, og i henhold til artikel 2, stk. 4, blev alle transaktioner for denne varetype anvendt til at fastsætte den normale værdi.
(34)
For den type af den pågældende vare, hvor hjemmemarkedssalget var repræsentativt og foregik i normal handel, blev den normale værdi fastsat grundlag af på den faktiske hjemmemarkedspris beregnet som et vejet gennemsnit af alt hjemmemarkedssalg af den varetype i NUP.
(35)
For de to andre eksporterende producenter, hvis salg på hjemmemarkedet ikke blev fundet repræsentativt (den ene solgte ikke samme vare til forbrug på hjemmemarkedet overhovedet), og for den tredje eksporterende producent, hvis samlede salg blev fundet repræsentativt, men hvor det for en række varetyper af samme vare konstateredes, at salgsmængderne på hjemmemarkedet ikke var repræsentative, måtte den normale værdi beregnes i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(36)
Den normale værdi blev beregnet ved at lægge produktionsomkostningerne for hver varetype, der eksporteredes til Unionen, sammen med et rimeligt beløb for salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste.
(37)
For de to eksporterende producenter, som solgte med henblik på hjemmemarkedsforbrug - i mængder under eller over 5 % af deres respektive salgsmængder til Unionen - anvendtes SA&G og fortjenstmargenen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, fra de respektive virksomheders salg i normal handel på hjemmemarkedet.
(38)
For den tredje eksporterende producent, som ikke solgte samme vare beregnet til hjemmemarkedsforbrug, blev SA&G og fortjenesten, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra a), for denne tredje eksporterende producent beregnet som et vejet gennemsnit af SA&G og fortjenesten for de to andre eksporterende producent, som omtalt i betragtning 37.
(39)
To interesserede parter var uenige i den anvendte metode, jf. betragtning 37, dvs. anvendelsen af fortjenesten med henblik på at beregne en normal værdi, når denne fortjeneste baseres på hjemmemarkedssalg i mængder under 5 % af de mængder, der blev solgt til Unionen. De mener, at når hjemmemarkedssalget ikke anses for at være i tilstrækkelig mængde til at være repræsentativt, bør fortjenesten fra disse transaktioner ikke anvendes.
(40)
Men den samme metode blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, og i mangel af ændrede omstændigheder mener Kommissionen, at denne metode stadig er gyldig i forbindelse med denne procedure.
2.2. Fastsættelse af eksportprisen
(41)
De stikprøveudvalgte eksporterende producenters samlede salg foregik direkte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen. Salgsprisen blev således fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales af disse uafhængige kunder i Unionen.
2.3. Sammenligning og justeringer
(42)
Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget på ab fabrik-basis. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, taget højde for forskelle, der påvirker prissammenligneligheden.
(43)
Der blev foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger, provisioner og bankgebyrer, hvor det var relevant og berettiget.
(44)
Desuden blev der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), og i overensstemmelse med metodologien i den oprindelige undersøgelse justeret for forskelle i handelsled for de eksporterende producenter, hvis salg på hjemmemarkedet foregår under eget mærke, men hvis salg til Unionen foregår under en forhandlers mærke. Justeringens omfang - beregnet i form af en nedsættelse af den fortjenstmargen, der anvendtes til beregning af den normale værdi, jf. betragtning 33 - blev anslået på grundlag af forholdet mellem de fortjenstmargener, som EU-erhvervsgrenen opnåede på deres egne mærker og på alle varer. Fortjenstmargenen blev således nedsat med mellem 20 % og 50 %.
(45)
To interesserede parter mente, at hjemmemarkedet i Thailand og det europæiske marked ikke kan sammenlignes, da markedets størrelse varierer, og de thailandske producenter sælger under eget mærke på hjemmemarkedet.
(46)
Der mindes for det første om, at det blev fastslået i betragtning 22, at sukkermajs, der sælges på det thailandske hjemmemarked, og sukkermajs, der blev solgt til eksport til EU-markedet, er identisk, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
(47)
For det andet blev der på grund af forskellene i handelsled foretaget en justering af fortjenstmargenen - en nedadgående justering på mellem 20 % og 50 % af den fortjenstmargen, der fremkom som følge af salg på hjemmemarkedet og salg af egne mærker. Det svarer også til den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse.
2.4. Dumping i NUP
(48)
Ud fra ovenstående blev dumpingmargenerne udtrykt i procent af prisen frit Unionens grænse, ufortoldet, og var på mellem 8 % og 44 %.
3. Udvikling i importen, hvis foranstaltningerne ophæves
3.1. De eksporterende producenters produktionskapacitet
(49)
Produktionen af sukkermajs er afhængig af adgangen til friskhøstet majs, der leveres til konservesfabrikken direkte efter høsten. Friskhøstet majs skal konserveres senest 24 timer efter høsten, og der er således en direkte sammenhæng mellem kapaciteten til at fremstille den pågældende vare og mængden af friskhøstet majs.
(50)
I Thailand er høstsæsonen på ca. 9-10 måneder om året, og der høstes to gange om året. Ved analysen af den disponible tekniske produktionskapacitet må der tages højde for sæsonrelaterede råvarebegrænsninger.
(51)
De tre eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde en samlet teknisk kapacitet på mellem 130 000-150 000 ton. Den faktiske udnyttelse af den tilgængelige tekniske kapacitet lå mellem 50 % og 80 %.
(52)
Flere interesserede parter fremførte, at selv om de var indforstået med den metode, der blev anvendt til at begrænse den tekniske kapacitet i henhold til tilgængeligheden af råmaterialer, så var den til rådighed stående uudnyttede kapacitet overdrevet.
(53)
Som allerede anført i betragtning 50 kan den tekniske kapacitet ikke fuldt ud anvendes som følge af den sæsonbetonede mangel på frisk høstede sukkermajs. Undersøgelsen har dog vist, at kapacitetsudnyttelsestallene på 80 % og derover er nået af visse producenter i stikprøven, mens andre stikprøveudtagne producenters kapacitetsudnyttelse var meget lavere. Da alle producenter har en sammenlignelig adgang til råmaterialer, kan denne lavere kapacitetsudnyttelse ikke blot forklares ved sæsonbestemt mangel på frisk høstet sukkermajs.
(54)
Ifølge oplysningerne fra den thailandske sammenslutning af fødevareproducenter steg den samlede eksportmængde fra Thailand til resten af verden støt med ca. 20 % i den betragtede periode og nåede op på 150 000-200 000 ton i NUP. Det viser, at mængden af tilgængelige sukkermajs kan stige støt og rent faktisk gør det, når eksporterende producenter har brug for supplerende mængder. I denne forbindelse bemærkes det, at den samlede produktion af »Yellow Corn« varierede fra 4,1 mio. - 4,5 mio. ton i Thailand i den betragtede periode. Selv om det anerkendes, at produktionen ikke kan skifte fra »Yellow Corn« til sukkermajs i forholdet 1 til 1, gør det blotte omfang af forskellen i produktionsmængderne det klart, at selv en lille ændring i produktionsmængderne af »Yellow Corn« til sukkermajs kan have en betydelig indvirkning på den samlede sukkermajsproduktion i Thailand.
(55)
På dette grundlag blev det fastslået, at de tre stikprøveudvalgte producenter kunne producere en yderligere mængde på ca. 40 000-60 000 ton pr. år (»effektiv uudnyttet kapacitet«), hvilket er ca. 2 til 3 gange den samlede eksport fra Thailand af den pågældende vare til Unionen.
(56)
Den faktiske uudnyttede kapacitet hos de stikprøveudtagne producenter alene kan derfor betragtes som betydelig. Desuden er der yderligere 15 kendte producenter af den pågældende vare i Thailand, som ligeledes har adgang til den omfattende produktion af sukkermajs i Thailand.
(57)
Ud fra oplysninger fra andre kilder, såsom
-
oplysninger fra de eksporterende producenters internetpræsentationer
-
oplysninger indhentet i forbindelse med stikprøveudtagningen, og
-
oplysninger indhentet i forbindelse med etableringen af databasen, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 6
kan det konkluderes, at mindst to store eksporterende producenter, hvoraf den ene samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen uden at indgå i stikprøven (og derfor ikke fremlagde detaljerede oplysninger i denne henseende), har en samlet kapacitet på 50 000-100 000 ton.
(58)
Endelig er der ikke bevis for, at forbruget på det thailandske hjemmemarked eller tredjelandsmarkeder vil stige og dermed absorbere den øgede produktion, hvis de thailandske producenter udnytter den uudnyttede kapacitet. Nærmere bestemt er det thailandske hjemmemarked meget lille og tegnede sig i gennemsnit for kun 1 % -2 % af det samlede salg af alle stikprøveudtagne thailandske producenter. Det bekræfter, at enhver yderligere produktion af sukkermajs vil blive eksporteret fra Thailand.
3.2. EU-markedets tiltrækningskraft
(59)
Efter sammenligningen af eksportprisen for den pågældende vare til Unionen og priserne for samme vare på hjemmemarkedet fremkom følgende resultater: Priserne på hjemmemarkedet er forholdsvis høje (på grund af salg af egne mærker), og mængderne er forholdsvis små i forhold til eksportsalget. På dette grundlag er der ingen åbenbar risiko for handelsfordrejning fra salget på hjemmemarkedet til salget til Unionen, hvis foranstaltninger ophæves.
(60)
Sammenligningen af eksportpriserne for den pågældende vare til Unionen og priserne for samme vare på tredjelandsmarkeder viste, at de tre stikprøveudvalgte eksporterende producenters priser til Unionen - i gennemsnit - er 14 % højere.
(61)
Handelsstatistikker fra de thailandske toldmyndigheder bekræfter denne konklusion. Efter omregning af den logistiske vægt (dåse + majs + væske) til dåsens nettovægt (majs + væske) ved hjælp af den metode, der er angivet i anmodningen om undersøgelsen, er kiloprisen ved salg til Unionen - i gennemsnit - 5 % højere end priserne til tredjelande.
(62)
Mens en række parter har udtrykt tvivl om, hvorvidt en prisforskel på 5 % eller 14 % er tilstrækkelig til at kunne medføre en omdirigering af handelen til Unionen, viste undersøgelsen, at dette faktisk er en sandsynlighed på markedet for sukkermajs. I den foreliggende procedure opnåede en thailandsk virksomhed (Karn Corn) tidligere en toldsats, der er 8-10 % lavere end for de fleste andre thailandske eksportører. Denne fordel på 8-10 % var imidlertid tilstrækkelig til at syvdoble virksomhedens andel af eksporten fra Thailand til Unionen mellem den oprindelige undersøgelsesperiode og den nuværende undersøgelsesperiode.
(63)
Trods den gældende antidumpingtold på 3,1 % har Karn Corn mere end fordoblet sine eksportmængder til Unionen siden indførelsen af antidumpingtolden. Det viser EU-markedets tiltrækningskraft sammenlignet med andre markeder, selv i tilfælde af en mindre prisforskel.
(64)
Risikoen for omlægning af handelen fra hjemmemarkedet til EU-markedet er forholdsvis begrænset på grund af salget af egne mærker på hjemmemarkedet, men der er en væsentlig risiko for omlægning af handelen fra salg til tredjelande til EU-markedet som følge af de højere priser på EU-markedet.
(65)
Flere interesserede parter hævdede, at priserne på EU-markedet er forholdsvis mindre attraktive, når man sammenligner med priser i andre lande, f.eks. Japan. Det betyder, at risikoen for omdirigering af handelen, hvis foranstaltningerne ophæves, vil være overdrevet.
(66)
Det skal bemærkes, at salg til tredjelande behandles som en gruppe, og konklusionen i betragtning 63 er baseret på priserne til tredjelande i gennemsnit. Det anerkendes fuldt ud, at der inden for denne gruppe af tredjelande, er lande, til hvilke eksportpriserne er højere, og at der er andre tredjelande, hvor eksportpriserne er lavere. Det er klart, at jo lavere eksportpris jo større risiko for omdirigering af handelen, hvis foranstaltningerne udløber.
(67)
Endvidere hævdede en interesseret part, at de kontraktlige forbindelser med importørerne i tredjelande ikke vil gøre det let at skifte mellem kunder i forskellige lande.
(68)
Der kan være kontraktlige forbindelser mellem eksporterende producenter i Thailand og importører i forskellige tredjelande, som opretholdes på kort sigt, men der er ikke noget, der tyder på, at de kontraktlige forpligtelser ikke kunne udfases og dermed muliggøre salg til markeder med højere priser, f.eks. EU-markedet.
(69)
Endelig hævdede interesserede parter, at eksporten til visse tredjelande, f.eks. Sydkorea, ikke kan sammenlignes, idet varesammensætningen (f.eks. dåsernes størrelse) og salgsbetingelserne (f.eks. shippingbetingelser) kan være forskellige.
(70)
Der mindes om, at resultatet af sammenligningerne i betragtning 58, 59 og 60 er indikatorer for forskelle i eksportpriserne til alle tredjelande. Virkningen af alle spørgsmål vedrørende thailandsk eksport til et lille antal markeder er i sagens natur derfor generelt begrænset. Da thailandske eksportdata registreres på FOB-basis, er indvirkningen af eventuelle forskelle i shippingbetingelserne eller -omkostningerne desuden begrænset til omkostningen ved indenlandsk fragt i Thailand og kan derfor kun være ubetydelig.
(71)
Da der ikke foreligger noget bevis for, at gennemsnitsprisen til alle tredjelande ikke kan sammenlignes med eksportprisen til Unionen, er konklusionen i betragtning 63 gyldig.
4. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping
(72)
Hvis foranstaltningerne ophæves, vil det relativt højere prisniveau på EU-markedet sandsynligvis tiltrække væsentlige mængder af den pågældende vare, som allerede sælges til lavere priser i tredjelande.
(73)
De eksporterende producenter i Thailand har fortsat deres dumpingpraksis i NUP.
(74)
Den uudnyttede kapacitet i Thailand og det forhold, at priserne på EU-markedet er betydeligt højere end på tredjelandsmarkederne, fører til den konklusion, at der er risiko for en stigning i eksporten af den pågældende vare, hvis foranstaltningerne ophæves.
(75)
Der er således stor sandsynlighed for, at dumpingen fortsætter, hvis foranstaltningerne ophæves.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(76)
I NUP blev samme vare fremstillet af ca. 20 producenter i Unionen. Disse producenters produktion (fastsat på grundlag af oplysninger indsamlet hos de samarbejdsvillige producenter og for de øvrige EU-producenters vedkommende fastsat på grundlag oplysninger i anmodningen om en fornyet undersøgelse) anses derfor for at udgøre EU-produktionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(77)
Som forklaret i betragtning 13 blev der på grund af det store antal EU-producenter udtaget en stikprøve. Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske elementer (produktion, kapacitet, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, gennemsnitlige enhedspriser, dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping) blev vurderet for EU-produktionen som helhed på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige producenter, og for de øvrige EU-producenters vedkommende blev der foretaget et skøn på grundlag af oplysningerne i anmodningen om en fornyet undersøgelse.
-
Analysen af mikroøkonomiske elementer (lagre, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evnen til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbrug
(78)
EU-forbruget blev beregnet på grundlag af EU-erhvervsgrenens egenproduktion beregnet til EU-markedet, oplysninger om importmængden til EU-markedet indhentet fra 14.6-databasen og for de øvrige EU-producenters vedkommende på basis af oplysninger i anmodningen om en fornyet undersøgelse.
(79)
I løbet af den betragtede periode steg forbruget i Unionen med 9 %. Det faldt fra 2008 til 2009 med 5 %, men steg igen i 2010 og 2011 med hhv. 6 og 9 procentpoint (i forhold til de foregående år). Derefter lå det forholdsvist stabilt i NUP på ca. 350 000 ton.
2008
2009
2010
2011
NUP
Samlet forbrug i Unionen (ton)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Indeks (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Import fra det pågældende land
a) Mængde
(80)
Importmængden for den pågældende vare fra det pågældende land til Unionen faldt med 43 % fra ca. 38 000 ton i 2008 til ca. 22 000 ton i undersøgelsesperioden. Den faldt med 15 % i 2009, yderligere med 20 procentpoint i 2010 og endnu 11 procentpoint i 2011, inden den steg svagt med 3 procentpoint i NUP.
2008
2009
2010
2011
NUP
Importmængde fra Thailand
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Indeks (2008 = 100)
100
85
65
54
57
Markedsandel for importen fra Thailand (i %)
12
11
8
6
6
Prisen på import fra Thailand (EUR/ton)
835
887
806
775
807
Indeks (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Kilde:
14.6-databasen
b) Markedsandel
(81)
De thailandske eksportørers tilsvarende markedsandel på EU-markedet i det pågældende land faldt gradvist med ca. 50 % eller 6 procentpoint i den betragtede periode, fra 12 % i 2008 til 6 % i NUP. Nærmere bestemt faldt den thailandske markedsandel fra 12 % i 2008 til 11 % i 2009, 8 % i 2010 og 6 % i 2011/NUP.
c) Priser
i) Prisudvikling
(82)
Mellem 2008 og NUP faldt den gennemsnitlige importpris for den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land med 3 %, fra 835 EUR/ton i 2008 til 807 EUR/ton i NUP. Nærmere beskrevet steg priserne med 6 % i 2008, før de faldt med 10 procentpoint i 2010 og med yderligere 3 procentpoint i 2011. Fra 2011 til NUP steg priserne igen med 4 procentpoint.
ii) Prisunderbud
(83)
Der blev foretaget en prissammenligning for lignende varetyper mellem de eksporterende producenters og EU-erhvervsgrenens salgspriser i Unionen. Med henblik herpå blev EU-erhvervsgrenens priser ab fabrik uden rabatter og skatter sammenlignet med det pågældende lands eksporterende producenters cif-priser, Unionens grænse, behørigt justeret for konventionel told og omkostninger til losning og toldbehandling. Sammenligningen viste, at priserne på den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land i NUP i Unionen generelt var højere end EU-erhvervsgrenens priser. På grundlag af importstatistikkerne (14.6-databasen) blev der således ikke fastlagt en underbudsmargen for hele den thailandske import til Unionen (både for samarbejdsvillige eksportører og ikke samarbejdsvillige virksomheder, uanset varesammensætningen).
3. EU-erhvervsgrenens situation
(84)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
(85)
Dette marked er bl.a. karakteriseret ved, at der findes to salgskanaler, dvs. salg under producentens eget mærke og salg under detailhandlerens mærke. Den første salgskanal vil normalt afføde højere salgsomkostninger end den anden salgskanal, især med hensyn til markedsføring og reklame, og derigennem også højere salgspriser.
(86)
Undersøgelsen viste, at al import fra de samarbejdsvillige thailandske eksportører foregår i den anden kanal, altså salg under detailhandlerens mærke. Det blev derfor fundet hensigtsmæssigt i skadesanalysen, hvor det var relevant, at skelne mellem EU-erhvervsgrenens salg under eget mærke og salg under detailhandlerens mærke, da dumpingimport først og fremmest konkurrerer med EU-erhvervsgrenens samme varer solgt under detailhandlerens mærke. Denne skelnen fandt sted især med hensyn til fastsættelsen af salgsmængde, salgspriser og rentabilitet. For fuldstændighedens skyld vises og kommenteres de samlede tal imidlertid også i nedenstående tabeller (herunder både salg under eget mærke og under detailhandlerens mærke). EU-erhvervsgrenens salg under detailhandlerens mærke udgjorde i NUP ca. 70 % af EU-erhvervsgrenens samlede salgsmængde og ca. 60 % af dens salgsværdi.
(87)
Da sukkermajs kun forarbejdes i sommermånederne i Unionen, er en række skadesindikatorer næsten identiske for 2011 og NUP (1. april til 30. marts 2012). Dette gælder navnlig produktion og produktionskapacitet.
3.1. Makroøkonomiske elementer
a) Produktion
(88)
Fra et niveau på ca. 372 000 ton i 2008 faldt EU-erhvervsgrenens produktion med 8 % i den betragtede periode. Nærmere beskrevet faldt den med 25 % i 2009 og med 13 procentpoint i 2010, før den steg igen med 31 procentpoint i 2011/NUP.
2008
2009
2010
2011
NUP
Produktion (ton)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Indeks (2008 = 100)
100
75
62
93
92
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(89)
Produktionskapaciteten var på ca. 488 000 ton i 2008, 2009 og 2010 og faldt med 9 % i 2011/NUP. Faldet skyldtes, at en af EU-producenterne i stikprøven lukkede en af sine fabrikker.
2008
2009
2010
2011
NUP
Produktionskapacitet (ton)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Indeks (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Kapacitetsudnyttelse (i %)
76
57
47
77
77
Indeks (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Kilde:
Undersøgelsen
(90)
Kapacitetsudnyttelsen var på 76 % i 2008. Den faldt til 57 % i 2009 og yderligere til 47 % i 2010, før den igen steg til 77 % i 2011/NUP. I den betragtede periode var kapacitetsudnyttelsen stabil, idet den faldende produktion var i tråd med den faldende produktionskapacitet.
c) Salgsmængde
(91)
EU-erhvervsgrenens salg af den produktion, der er beregnet til salg under detailhandlerens mærke på EU-markedet til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder, faldt først med 6 % i 2009, før det igen steg med 17 procentpoint i 2010 og yderligere med 24 procentpoint i 2011. Fra 2011 til NUP faldt dette salg igen med 4 procentpoint. Mellem 2008 og NUP steg salget i alt med ca. 31 %.
2008
2009
2010
2011
NUP
EU-salgsmængde (detailhandlers mærke) til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (ton)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Indeks (2008 = 100)
100
94
111
135
131
EU-salgsmængde (eget og detailhandlers mærke) til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (ton)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Indeks (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Kilde:
Undersøgelsen
(92)
EU-erhvervsgrenens samlede salgsmængde (både under eget og under detailhandlerens mærke) af egen produktion til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet fulgte mere eller mindre et lignende mønster, dog ikke så udtalt. Først faldt salget med 5 % i 2009, hvorefter det steg med 12 procentpoint i 2010 og yderligere med 14 procentpoint i 2011. Fra 2011 til NUP faldt dette salg igen med 2 procentpoint. Mellem 2008 og undersøgelsesperioden steg salget således i alt med ca. 19 %.
d) Markedsandel
(93)
EU-erhvervsgrenen havde en markedsandel på 83 % i 2008 og 2009. Den steg til 88 % i 2010 og 91 % i 2011, før den faldt svagt til 90 % i NUP. EU-erhvervsgrenens markedsandel steg i alt med 7 procentpoint i den betragtede periode.
2008
2009
2010
2011
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel (eget og detailhandlers mærke) (i %)
83
83
88
91
90
Indeks (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Kilde:
Undersøgelsen
e) Vækst
(94)
Mellem 2008 og NUP, hvor EU-forbruget steg med 9 %, steg EU-erhvervsgrenens salgsmængde, som skulle sælges på EU-markedet under detailhandlerens mærke, med 31 %, hvorimod EU-erhvervsgrenens salgsmængde, som skulle sælges både under eget og under detailhandlerens mærke på EU-markedet, steg med 19 %. Mellem 2008 og NUP vandt EU-erhvervsgrenen ca. 7 procentpoint i markedsandele, hvorimod dumpingimporten tabte ca. 6 procentpoint i markedsandel. Det konkluderes således, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at udnytte væksten på markedet.
f) Beskæftigelse
(95)
Beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen faldt først med 17 % mellem 2008 og 2009, faldt med 5 procentpoint i 2010 og steg med 11 procentpoint i 2011/NUP. Generelt set faldt EU-erhvervsgrenens beskæftigelsesniveau med 11 % i den betragtede periode, dvs. fra ca. 2 300 til 2 000 personer.
2008
2009
2010
2011
NUP
Beskæftigelse (ansatte)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Indeks (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Kilde:
Undersøgelsen
g) Produktivitet
(96)
Produktiviteten for EU-erhvervsgrenens arbejdsstyrke, der måles som output (i ton) pr. ansat pr. år, og hvis udgangspunkt var 163 ton pr. ansat, faldt først med 10 % i 2009 og yderligere med 10 procentpoint i 2010, hvorefter den steg med 23 procentpoint i 2011 og 1 procentpoint i NUP. EU-erhvervsgrenens produktivitet steg i alt med 4 % i løbet af den betragtede periode. Denne udvikling afspejler den omstændighed, at faldet i arbejdsstyrken var mere markant end nedgangen i produktionen.
2008
2009
2010
2011
NUP
Produktivitet (ton pr. ansat)
163
147
130
169
169
Indeks (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Kilde:
Undersøgelsen
h) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(97)
EU-erhvervsgrenens enhedspriser ved salg af varer under detailhandlers mærke til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder steg med 7 % i 2009 og faldt med 8 procentpoint i 2010 og yderligere 5 procentpoint i 2011. Fra 2011 til NUP steg de igen med 3 procentpoint. Disse priser faldt i alt med 3 % i den betragtede periode fra 1 073 EUR/ton til 1 041 EUR/ton i NUP.
2008
2009
2010
2011
NUP
Enhedspris på EU-markedet (detailhandlers mærke) (EUR/ton)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Indeks (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Enhedspris på EU-markedet (eget og detailhandlers mærke) (EUR/ton)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Indeks (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Kilde:
Undersøgelsen
(98)
EU-erhvervsgrenens samlede salgspriser (på varer, der sælges både under eget mærke og under detailhandlerens mærke) til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet fulgte mere eller mindre et lignende mønster. Først steg salgspriserne med 5 % i 2009, hvorefter de faldt med 7 procentpoint i 2010 og yderligere med 3 procentpoint i 2011. Fra 2011 til NUP steg de igen med 2 procentpoint. Priserne faldt i alt med 3 % i den betragtede periode fra 1 248 EUR/ton til 1 215 EUR/ton i NUP.
i) Dumpingmargenens størrelse
(99)
Undersøgelsen har vist, at der fortsat finder dumping sted, og at de faktiske dumpingmargeners omfang (nemlig op til 44 %) ikke kan betragtes som ubetydelige.
j) Genrejsning efter tidligere dumping
(100)
De makroøkonomiske indikatorer, der er blevet gennemgået ovenfor, og de mikroøkonomiske indikatorer, der er gennemgået nedenfor, viser, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar og udsat situation, selv om antidumpingforanstaltningerne delvis har opnået deres tilsigtede resultat ved at afhjælpe EU-producenternes skade. Resultaterne i segmentet for varer under detailhandlers mærke, som er i direkte konkurrence med importen fra Thailand, har ringe fortjeneste. EU-erhvervsgrenens salgspriser i dette markedssegment faldt med 3 % i den betragtede periode, mens produktionsomkostningerne steg med ca. 10 % i samme periode. Det er klart, at EU-erhvervsgrenen ikke har været i stand til at få dækket sine omkostninger, hvilket førte til betydelige tab. EU-erhvervsgrenen har tydeligvis ikke været i stand til at få dækket sine omkostninger, hvilket medførte væsentlige tab. Salget af sukkermajs under detailhandlers mærke har stor betydning for EU-erhvervsgrenens sukkermajsaktivitet (udgør 70 % af den samlede salgsmængde og 60 % af den samlede salgsværdi), og dette har vejet tungt i den samlede rentabilitet. Der kunne således ikke konstateres en egentlig genrejsning efter tidligere dumping, og det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen fortsat er sårbar over for de skadevoldende virkninger af eventuel dumpingimport på EU-markedet.
3.2. Mikroøkonomiske elementer
a) Lagre
(101)
EU-erhvervsgrenens slutlagre faldt konstant i den betragtede periode. De faldt med 2 % i 2009, med 27 procentpoint i 2010, med 2 procentpoint i 2011 og med yderligere 24 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det bør imidlertid bemærkes, at lagrene ikke er en relevant skadesindikator for den pågældende erhvervsgren. De store slutlagre skyldes den omstændighed, at høst og fremstilling af konserves normalt finder sted i slutningen af oktober hvert år. Lagrene består derfor af varer, der afventer forsendelse i perioden fra november til juli.
2008
2009
2010
2011
NUP
Slutlagre (ton)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Indeks (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Kilde:
Undersøgelsen
b) Lønninger
(102)
Mellem 2008 og NUP faldt arbejdskraftomkostningerne med 7 %. Nærmere beskrevet faldt de med 16 % i 2009, faldt med yderligere 1 procentpoint i 2010 og steg med 10 procentpoint i 2011/NUP. Det samlede fald i den betragtede periode hænger sammen med faldet i beskæftigelsen.
2008
2009
2010
2011
NUP
Årlige arbejdskraftomkostninger (EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Indeks (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Kilde:
Undersøgelsen
c) Rentabilitet og investeringsafkast
(103)
I den betragtede periode faldt rentabiliteten i forbindelse med EU-erhvervsgrenens salg af varer under detailhandlerens mærke, udtrykt som en procentdel af nettosalget, fra en fortjeneste på 5,6 % i 2008 til et tab på 5,4 % i NUP.
2008
2009
2010
2011
NUP
Rentabilitet ved EU-salget (detailhandlers mærke) (% af nettosalget)
5,6 %
9,6 %
-3,3 %
-8,2 %
-5,4 %
Indeks (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Rentabilitet ved EU-salget (eget og detailhandlers mærke) (% af nettosalget)
8,5 %
10,8 %
0,7 %
-0,5 %
1,6 %
Indeks (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
Investeringsafkast (eget og detailhandlers mærke) (fortjeneste i % af nettoregnskabsværdien af investeringerne)
24,3 %
40,4 %
2,9 %
-3,0 %
4,4 %
Indeks (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Kilde:
Undersøgelsen
(104)
Fortjenesten af EU-erhvervsgrenens salg af varer til både eget og detailhandlers mærke faldt også fra 8,5 % i 2008 til 1,6 % i NUP. Faldet er således knapt så kraftigt som for salg under detailhandlerens mærke alene. Faldet i rentabiliteten forklares ved, at salgspriserne i den betragtede periode faldt med 3 %, mens produktionsomkostningerne (overvejende ubehandlet sukkermajs og dåser) steg med 5 % i samme periode. EU-erhvervsgrenen har tydeligvis ikke været i stand til at få væltet de øgede produktionsomkostninger over på kunderne.
(105)
Investeringsafkastet udtrykt som fortjenesten i procent (for salg både under eget mærke og under detailhandlerens mærke) af nettoregnskabsværdien af investeringerne fulgte i det store hele ovennævnte tendens i rentabiliteten. Det faldt fra ca. 24,3 % i 2008 til 4,4 % i NUP, dvs. et fald på 82 % i den betragtede periode.
d) Likviditet og evne til at tilvejebringe kapital
(106)
Nettolikviditeten fra driftsaktiviteterne var på ca. 27 000 EUR i 2008. Den steg til ca. 23 mio. EUR i 2009 og til ca. 58 mio. EUR i 2010, før den faldt igen til ca. 8 mio. EUR i 2011. Fra 2011 til NUP steg den igen med 11 mio. EUR. Ingen af de samarbejdende EU-producenter anførte, at de havde haft vanskeligt ved at tilvejebringe kapital.
2008
2009
2010
2011
NUP
Likviditet (eget og detailhandlers mærke) (EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Indeks (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Kilde:
Undersøgelsen
e) Investeringer
(107)
EU-erhvervsgrenens årlige investeringer i produktionen af samme vare steg med 45 % fra 2008 til 2009, faldt med 34 procentpoint fra 2009 til 2010, steg med 57 procentpoint i 2011 og faldt endelig med 4 procentpoint fra 2011 til NUP. Alt i alt steg investeringerne i den betragtede periode med 64 % og var beregnet på vedligeholdelse og fornyelse af det eksisterende udstyr og ikke til kapacitetsforøgelse.
2008
2009
2010
2011
NUP
Nettoinvesteringer (EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Indeks (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Kilde:
Undersøgelsen
4. Konklusion om skade
(108)
En række indikatorer udviklede sig negativt mellem 2008 og NUP. Investeringsafkastet faldt, produktionsmængden faldt med 8 %, produktionskapaciteten faldt med 9 %, og beskæftigelsen faldt med 11 %. Hvad angår den lavere produktion, bemærkes, at høstudbyttet i 2008 var bedre end forventet og førte til en højere produktion for EU-erhvervsgrenen samme år. I samme periode blev importen fra Thailand (som hovedsagelig faktureres i dollars) mere attraktiv på grund af en svagere dollar. Stigningen i forsyningen af både EU- og thailandske sukkermajs faldt sammen med den økonomiske og finansielle krise i Unionen, hvilket påvirkede forbruget. Som følge heraf kunne den øgede EU-produktion ikke til fulde afsættes på EU-markedet. Dette førte til en nedsat produktion og lagernedbringelser i de følgende år, men dette kan ikke til fulde forklare den forvoldte skade.
(109)
EU-fortjenestens rentabilitet på sukkermajs (både under eget og detailhandlers mærke) faldt markant i den betragtede periode. Segmentet for detailhandlers mærke, hvor EU-erhvervsgrenen var udsat for konkurrence fra den thailandske import, er tydeligvis tabsgivende (rentabiliteten faldt fra en fortjeneste på over 5 % i 2008 til et tab på over 5 % i NUP). EU-producenterne sænkede deres salgspriser på EU-markedet med 3 % og var i stand til at genvinde markedsandel på bekostning af fortjenesten. Erhvervsgrenen har brug for salg under detailhandlers mærke, da der ikke er tilstrækkelig efterspørgsel efter eget mærke, og da detailhandlersalget udgør ca. 60 % af den samlede salgsværdi, faldt den samlede fortjeneste fra 8,5 % til 1,6 % i den betragtede periode.
(110)
Visse indikatorer antyder, at erhvervsgrenen ved hjælp af foranstaltningerne genvandt sin position. Importmængden fra Thailand og den tilsvarende markedsandel blev næsten halveret, fra 12 % i 2008 til kun 6 % i NUP. EU-erhvervsgrenens markedsandel steg fra 83 % i 2008 til 90 % i NUP. Desuden underbød de gennemsnitlige priser på importen fra Thailand i NUP ikke EU-erhvervsgrenens priser, men samtidig hindrede de EU-erhvervsgrenen i at vælte omkostningsstigningerne over på kunderne. Andre indikatorer viste en positiv udvikling. Kapacitetsudnyttelsen steg med 2 % i den betragtede periode og var forholdsvis høj med 77 % i NUP. EU-erhvervsgrenens salgsmængde af varer under detailhandlers mærke, som er i direkte konkurrence med den thailandske import, steg med 31 %, og det samlede salg for begge segmenter steg med 19 %. Investeringerne steg med 64 %. Disse faktorer viser, at erhvervsgrenen var i stand til at genrejse sig. EU-erhvervsgrenen var dog ikke i stand til at nå en tilfredsstillende fortjeneste til at bevare en væsentlig markedsandel på et marked, hvor kun EU-erhvervsgrenen og den thailandske import konkurrerer (importen fra andre tredjelande er spredt og uden betydning).
(111)
Konkurrencesituationen på EU-markedet er ganske rigtigt delikat. På den ene side er EU-erhvervsgrenen i segmentet for varer under eget mærke ikke udsat for udefra kommende konkurrence. Mærkeejerne har en stærk forhandlingsposition over for detailhandlerne. Det er nemlig dem, der sætter priserne. Markedet er derudover konsolideret med de fire producenter, der indgår i stikprøven, som har en markedsandel på 54 %. På den anden side har detailhandlerne en stærk position i segmentet for private mærker. På grund af konkurrencen både i og uden for Unionen er priserne konstant under pres. Det er derfor vanskeligt for EU-producenterne at vælte stigninger i produktionsomkostningerne (overvejende sukkermajs og dåser) over på kunderne (EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger er steget med 5 % i den betragtede periode) som følge af prispresset fra den thailandske import.
(112)
EU-erhvervsgrenen har tydeligvis været i stand til at øge sin markedsandel ved at prioritere mængderne og ikke priserne. Man kan dog ikke se bort fra, at hovedparten af sukkermajsaktiviteten (detailhandlers mærke) ikke har været rentabel. Det kan derfor konkluderes, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar og udsat situation.
(113)
Flere parter har bemærket, at EU-erhvervsgrenen har genrejst sig, eftersom en række indikatorer er blevet forbedret, og navnlig i betragtning af EU-erhvervsgrenens store markedsandel og det negative underbud.
(114)
Det er rigtigt, at skadesbilledet for EU-erhvervsgrenen er blandet. Antidumpingforanstaltningerne har delvis opfyldt deres mål ved at fjerne noget af den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen som følge af dumpingimporten fra Thailand. Når man tager hensyn til den lave og faldende rentabilitet, er EU-erhvervsgrenens situation dog generelt stadig skrøbelig.
(115)
Det negative prisunderbud og den kraftige markedsandel for EU-erhvervsgrenen tyder ikke automatisk på, at der ikke er tale om skade. Situationen for den fortsatte dumpingimport fra Thailand (med dumpingmargener på op til 44 %) har ført til et pristryk på EU-markedet. EU-erhvervsgrenen har i et forsøg på at genvinde tabte markedsandele holdt priserne nede, hvilket har resulteret i en forringelse af rentabiliteten.
(116)
En interesseret part hævdede, at skadesvurderingen burde baseres på EU-erhvervsgrenens samlede resultater og ikke kun på resultaterne i et markedssegment.
(117)
I overensstemmelse med den oprindelige undersøgelse er skadesvurderingen baseret på EU-erhvervsgrenens samlede resultater (eget mærke og detailhandlerens mærke) samt for så vidt angår detailhandlerens mærke på en række skadesindikatorer (rentabilitet, salg og salgspriser). Der er ingen ændrede omstændigheder, som ville kunne berettige en afvigelse fra denne metode, der gælder for vurderingen af EU-erhvervsgrenens situation. Som omhandlet i betragtning 84 og 85 er markedet for sukkermajs stadig kendetegnet af, at de findes to salgskanaler, og at al import fra de samarbejdsvillige thailandske eksportører vedrørte salgskanalen for detailhandlerens mærke. Dertil kommer, at det i betragtning af den lave og faldende rentabilitet ikke vil ændre på konklusionen, at EU-erhvervsgrenen befinder sig i en skrøbelig situation, selv om kun EU-erhvervsgenens samlede resultater ville blive medregnet. På grundlag af ovenstående blev påstanden afvist.
(118)
To interesserede parter hævdede, at EU-erhvervsgrenens manglende evne meget vel kunne være en følge af konkurrencen inden for Unionen.
(119)
Men situationen på EU-markedet med hensyn til konkurrence er ikke grundlæggende forskellig fra situationen i den betragtede periode i den oprindelige undersøgelse (to salgskanaler og ca. 20 EU-producenter). Ikke desto mindre opnåede EU-erhvervsgrenen en fortjeneste i 2002 på over 20 % (eget mærke og detailhandlerens mærke) og 17 % på detailhandlerens mærke, før eksporten fra Thailand begyndte at trænge ind på EU-markedet til dumpingpriser. Det viser, at konkurrencen i Unionen ikke forhindrer EU-erhvervsgrenen i at opnå gode fortjenstmargener. Det er derimod den fortsatte tilstedeværelse af dumpingimporten og det deraf følgende pristryk, som forhindrer EU-erhvervsgrenen i at øge sine priser.
F. SANDSYNLIGHED FOR FORNYET SKADE
(120)
Ud fra ovenstående tendenser har antidumpingforanstaltningerne til dels opnået deres tilsigtede resultat ved at afhjælpe EU-producenternes skade. Samtidig befinder erhvervsgrenen sig stadig i en sårbar og udsat situation, hvilket fremgår af den negative udvikling i en række skadesindikatorer.
(121)
Som nævnt ovenfor har de thailandske eksportører uudnyttet kapacitet og kan derfor på kort tid øge deres eksport. Derudover bekræfter de thailandske handelsstatistikker, at Thailand har eksporteret ca. 140 000 ton til tredjelande i 2011, hvilket er ca. 7 gange så meget som den thailandske eksport til Unionen. På grund af de mere fordelagtige priser på EU-markedet i forhold til visse tredjelandsmarkeder er det sandsynligt, at væsentlige mængder, der på nuværende tidspunkt eksporteres til disse lande, vil blive omdirigeret til EU-markedet, hvis antidumpingforanstaltningerne udløber. En så markant udvikling blev allerede observeret i den oprindelige undersøgelse, da markedsandelen for importen fra Thailand til EU næsten fordobledes på kun tre år, dvs. fra 6,8 % i 2002 til 12,7 % i 2005.
(122)
Ud fra ovenstående kan det således konkluderes, at der er sandsynlighed for fortsat skade, hvis foranstaltningerne ophæves.
(123)
Flere interesserede parter har udtrykt tvivl om konklusionen, for så vidt angår sandsynligheden for fornyet skade. Det hævdedes især, at en 5 % prisforskel mellem Unionens og tredjelandenes markeder er for lille til at omdirigere eksporten af sukkermajs til EU-markedet. Denne påstand er allerede behandlet i betragtning 61. Det hævdes desuden, at majs ikke er en vare, der let kan udskiftes mellem markederne. Denne påstand er dog ikke underbygget og svarer ikke til resultaterne af denne undersøgelse.
(124)
Selv om sandsynligheden for fornyet skade er en prospektiv vurdering, er den baseret på de kendsgerninger, der er nævnt i betragtning 121. Derfor afvises påstanden.
G. UNIONENS INTERESSER
(125)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 21 undersøgt, om opretholdelse af de gældende antidumpingforanstaltninger ville være i strid med Unionens interesser som helhed. Fastlæggelsen af Unionens interesser var baseret på en vurdering af alle de involverede parters interesser. Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 21, stk. 2, mulighed for at fremsætte bemærkninger.
1. EU-Erhvervsgrenens interesser
(126)
Som nævnt ovenfor befinder EU-erhvervsgrenen sig stadig i en skrøbelig og udsat situation. Den vil anvende den lettelse, der opstår ved en videreføring af foranstaltningerne, til at hæve sine salgspriser (især for detailhandlers mærke) til at dække de øgede produktionsomkostninger. Dette ville give erhvervsgrenen mulighed for at forbedre den finansielle situation.
2. Forbrugeres og detailhandleres interesser
(127)
Kommissionen søgte at samarbejde med mere end 40 importører/detailhandlere og to forbruger-/brancheorganisationer. Kun én detailhandler samarbejdede. Virksomhedens import udgjorde en brøkdel af den samlede import fra Thailand i NUP. Sukkermajsaktivitetens omsætning var ubetydelig i forhold til den samlede omsætning. Desuden var der en meget høj fortjeneste på videresalget af sukkermajs i NUP. Disse faktorer viser, at detailhandlerne ikke vil blive udsat for uforholdsmæssigt store virkninger, hvis foranstaltningerne forlænges.
(128)
Samtidig indsendte en række brancheorganisationer bemærkninger og deltog i en høring. De påstod, at antidumpingforanstaltningerne burde ophæves på grund af den lave og faldende markedsandel for den thailandske import, som falder sammen med EU-erhvervsgrenens høje og stigende markedsandel.
(129)
Hvad angår forbrugerne, er den gennemsnitlige udgift pr. husholdning meget begrænset, nemlig op til 5 EUR om året. I betragtning af de nuværende foranstaltningernes beskedne niveau vil virkningerne af en opretholdelse af foranstaltningerne sandsynligvis blive ubetydelig for forbrugerne.
(130)
I lyset af ovennævnte og i betragtning af det generelt lave samarbejdsniveau konkluderes det, at detailhandlernes og forbrugernes situation i Unionen næppe vil blive påvirket væsentligt af de foreslåede foranstaltninger.
3. Risiko for forsyningsproblemer/konkurrence på EU-markedet
(131)
Man bør først og fremmest erindre, at antidumpingforanstaltninger ikke har til formål at hindre adgangen til Unionen for de importvarer, der er belagt med told, men at afhjælpe virkningerne af den markedsforvridning, der er opstået som følge af dumpingimportens tilstedeværelse.
(132)
EU-forbruget steg med 9 % i NUP og var på ca. 350 000 ton. EU-erhvervsgrenens kapacitet lå konstant over EU-forbruget i den betragtede periode og var på ca. 440 000 ton i NUP. Der er tilstrækkelig konkurrence mellem EU-producenterne. Med en kapacitetsudnyttelse på 77 % i NUP har EU-erhvervsgrenen tilsyneladende uudnyttet kapacitet til at øge sin produktion yderligere i tilfælde af øget efterspørgsel. Importen fra andre tredjelande, navnlig USA og Kina, kan også dække en del af efterspørgslen. Det skal, jf. ovenfor, bemærkes, at antidumpingforanstaltningerne ikke har til formål at stoppe importen fra Thailand til Unionen. I betragtning af foranstaltningernes lave niveau kan det forventes, at den thailandske import fortsat vil have en vis markedsandel på EU-markedet.
(133)
Ud fra ovenstående kan det ikke konkluderes, at en opretholdelse af antidumpingforanstaltningerne med sandsynlighed vil føre til forsyningsproblemer på EU-markedet eller til en begrænsning af konkurrencen på EU-markedet.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(134)
Ud fra ovenstående vil de negative virkninger i forbindelse med en opretholdelse af foranstaltningerne sandsynligvis blive begrænsede og i hvert fald ikke uforholdsmæssige i forhold til fordelene ved en videreførelse af foranstaltningerne for EU-erhvervsgrenen.
H. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(135)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger opretholdes. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
(136)
Det fremgår af det ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2, vedrørende importen af visse former for sukkermajs, tilberedt eller konserveret, i form af kerner, med oprindelse i Thailand, bør opretholdes. Det skal erindres, at disse foranstaltninger består af værditold med forskellige satser.
(137)
Den individuelle antidumpingtold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(138)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle antidumpingtold (f.eks. efter ændring i den pågældende enheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (8) sammen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der pålægges en endelig antidumpingtold på importen af sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, henhørende under KN-kode ex 2001 90 30 (Taric-kode 2001903010), og sukkermajs (Zea mays var. saccharata), i form af kerner, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 2005 80 00 (Taric-kode 2005800010), med oprindelse i Thailand.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Antidum-pingtold (%)
Taric-tillægskode
Karn Corn Co Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thailand
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd, 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thailand
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thailand
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thailand
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thailand
11,1
A792
Samarbejdende producenter som angivet i bilaget
12,9
A793
Alle andre virksomheder
14,3
A999
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Artikel 1, stk. 2, kan ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven og derfor er omfattet af den vejede gennemsnitlige toldsats på 12,9 %, hvis en ny eksporterende producent i Thailand over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at den pågældende virksomhed:
a)
ikke har eksporteret den vare, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode (1. april 2011 til 30. marts 2012)
b)
ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksportører eller producenter i Thailand, som er genstand for de ved denne forordning indførte foranstaltninger samt
c)
at pågældende faktisk har eksporteret den pågældende vare til Unionen efter undersøgelsesperioden eller har indgået en uigenkaldelig kontraktlig forpligtelse til at eksportere en betydelig mængde til Unionen.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. september 2013.
A TANÁCS 875/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. szeptember 2.)
a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 291. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikkére és 11. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Hatályos intézkedések
(1)
Egy dömpingellenes vizsgálatot (a továbbiakban: eredeti vizsgálat) követően a Tanács a 682/2007/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Thaiföldről származó, a jelenleg az ex 2001 90 30 és ex 2005 80 00 KN-kódok alá besorolt egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára (a továbbiakban: végleges dömpingellenes intézkedések). Az intézkedések formája egy 3,1 % és 12,9 % között ingadozó értékvám volt.
(2)
A 954/2008/EK rendelet (3) módosította a 682/2007/EK rendeletet, az egyik, illetve az „összes többi” vállalatra kivetett vámtétel tekintetében. A módosított vámtételek ily módon 3,1 % és 14,3 % között alakulnak. Két thaiföldi exportáló gyártó importja - amelyek kötelezettségvállalásait a Bizottság a 2007/424/EK bizottsági határozattal (4) elfogadta - mentesült a vám alól.
(3)
A Tanács a 847/2009/EK rendelettel (5) úgy határozott, hogy a rögzített minimális behozatali árra vonatkozó kötelezettségvállalások a továbbiakban nem jelentenek megfelelő megoldást a dömping káros hatásának ellensúlyozására. Következésképpen a Bizottság az elfogadott kötelezettségvállalásokat visszavonta, és további 10 thaiföldi exportáló gyártó kötelezettségvállalási ajánlatát elutasította.
2. Hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelem
(4)
A hatályos végleges dömpingellenes intézkedések közelgő hatályvesztéséről szóló értesítés (6) közzétételét követően a Bizottsághoz 2012. március 19-én kérelem érkezett az intézkedéseknek az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálata iránt. A kérelmet az Association Européenne des Transformateurs de Maïs Doux (AETMD) (a továbbiakban: panaszos) nyújtotta be olyan gyártók nevében, amelyek termelése az elkészített vagy tartósított csemegekukorica teljes uniós gyártásának jelentős részét, ebben az esetben több mint 50 %-át teszi ki.
(5)
A kérelem azon alapult, hogy az intézkedések hatályvesztése valószínűleg a dömping és az uniós gazdasági ágazatot érő kár folytatását vagy megismétlődését eredményezné.
3. A hatályvesztési felülvizsgálat megindítása
(6)
Miután a Bizottság a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapította, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a hatályvesztési felülvizsgálat megindításához, 2012. június 19-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (7) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.
4. A vizsgálat
4.1. Felülvizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(7)
A dömping folytatódására vonatkozó vizsgálat a 2011. április 1. és 2012. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A károkozás valószínű folytatódásának értékelése szempontjából fontos tendenciák vizsgálata a 2008. január 1-jétől a felülvizsgálati időszak végéig terjedő időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
4.2. Az eljárásban érintett felek
(8)
A hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőket és az egyéb ismert uniós gyártókat, a thaiföldi exportáló gyártókat, a független importőröket, azokat a felhasználókat, akikről ismert, hogy érintettek, valamint az exportáló ország képviselőit. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, valamint meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározott határidőn belül.
(9)
A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki kérelmezte, és aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(10)
Tekintettel a vizsgálatban érintett thaiföldi exportáló gyártók és független uniós importőrök nagy számára, az eljárás megindítására vonatkozó értesítés az alaprendelet 17. cikkének megfelelően mintavétel alkalmazását irányozta elő. A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - felkérte a fent említett feleket, hogy a felülvizsgálat megindítását követő 15 napon belül jelentkezzenek, és bocsássák rendelkezésére az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat.
(11)
A thaiföldi exportáló gyártók mintájának kiválasztását illetően a Bizottság 17 exportáló gyártótól kapott teljes körű információkat, melyek közül a vizsgálati időszakban 9 exportált az Unióba. A Bizottság úgy döntött, hogy 3 exportáló gyártóból álló mintát választ ki, amelyek összesített exportja az együttműködő exportáló gyártók Unióba irányuló teljes exportmennyiségének a 90 %-át képviselte a felülvizsgálati időszakban.
(12)
Mivel független importőr részéről csak egy válasz érkezett, a Bizottság a független importőrök esetében nem alkalmazott mintavételt.
(13)
Tekintettel az ezen eljárásban érintett uniós gyártók nagy számára, az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát a kárnak az alaprendelet 17. cikke szerinti megállapítására. Az előzetes kiválasztásra a kezdeményezés szakaszában a Bizottság rendelkezésére álló információk felhasználásával került sor, és az a gyártók árbevételén, termelési volumenén és az Unión belüli földrajzi elhelyezkedésén alapult. A javasolt mintát a gyártás és értékesítés azon legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján állították össze, amely a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható volt; a minta az uniós gazdasági ágazat teljes gyártásának 58 %-át képviseli. Továbbá a javasolt minta a vállalatok földrajzi elhelyezkedését tekintve reprezentatív, mivel három különböző tagállamra terjed ki. Az uniós gyártókkal a Bizottság a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés közzétételének napján konzultált. Mivel nem jelentkeztek további gyártók, és a mintával kapcsolatban sem érkeztek észrevételek, a Bizottság elfogadta a javasolt mintát.
(14)
Két érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság az uniós gyártók mintájába kizárólag kérelmezőket vett fel, és hogy törekednie kellett volna arra, hogy a kérelmezők csoportján kívül álló gyártókat is felvegyenek a mintába.
(15)
A Bizottság azonban minden ismert uniós gyártót - legyen az kérelemező vagy sem - felkért arra, hogy működjön együtt. Tíz uniós gyártó - köztük kérelmező is - nyújtott be mintavételi információkat. Amint azt a (13) preambulumbekezdés kifejti, a kiválasztott minta megfelel a gyártás azon legnagyobb reprezentatív mennyiségének, amely a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható volt; és az uniós gazdasági ágazat teljes gyártásának 58 %-át képviseli. A Bizottság úgy véli, hogy a kiválasztott minta a földrajzi elhelyezkedés szempontjából reprezentatív, függetlenül attól, hogy a gyártók a kérelmezőkhöz tartoznak-e vagy sem. Ezért a Bizottság ezt a kérelmet elutasította.
(16)
A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet szükségesnek ítélt ahhoz, hogy megállapítsa a dömping és az abból eredő kár folytatódásának vagy megismétlődésének a valószínűségét, továbbá ahhoz, hogy meghatározza az Unió érdekeit. E célból a Bizottság kérdőíveket küldött a mintába kiválasztott exportáló gyártóknak, valamint a független importőrnek. A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
a)
Uniós gyártók:
-
Bonduelle Conserve International SAS, Renescure, Franciaország,
-
Compagnie Générale de Conserve France SA, Theix, Franciaország,
-
Compagnie Générale de Conserve Hungary, Debrecen, Magyarország,
-
Conserve Italia SCA, San Lazzaro di Savena, Olaszország;
b)
Thaiföldi exportáló gyártók:
-
Agri Sol., Ltd, Pathumthani City,
-
Lampang Food Products Co., Ltd, Bangkok,
-
Sun Sweet Co., Ltd, Chiang Mai City.
(17)
A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki kérelmezte, és aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(18)
Az érintett termék a jelenleg az ex 2001 90 30 KN-kód alá tartozó, morzsolt csemegekukorica (Zea mays var. saccharata), ecettel vagy ecetsavval elkészítve vagy tartósítva, nem fagyasztva, valamint a jelenleg az ex 2005 80 00 KN-kód alá tartozó, Thaiföldről származó morzsolt csemegekukorica (Zea mays var. saccharata), ecet vagy ecetsav helyett más anyaggal elkészítve vagy tartósítva, nem fagyasztva, a 2006-os vámtarifaszám alá tartozó termékek kivételével.
(19)
A vizsgálat bebizonyította, hogy a tartósításban mutatkozó különbségek ellenére az érintett termék különböző típusai ugyanolyan alapvető biológiai és kémiai jellemzőkkel rendelkeznek, és alapvetően ugyanarra a célra használatosak.
(20)
Két érdekelt fél állítása szerint a csemegekukoricára vonatkozó KN-kódok nem kizárólag az érintett terméket képviselik, hanem jelentős mennyiségű konzerv bébikukoricát is tartalmaznak, amelyet nem az Unióban termelnek, és amely nem minősül hasonló terméknek. Az érdekelt felek azt javasolták, hogy Bizottság vegye fel adatai közé a bébikukoricára vonatkozó adatokat.
(21)
A vizsgálat azonban kizárólag az intézkedések tárgyát képező termékre összpontosított, amely kizárja a bébikukoricát, és az elemzés alapjául a megfelelő TARIC-kódok szolgáltak. Ezért a kérelmet el kell utasítani, mivel a tények tekintetében téves.
2. Hasonló termék
(22)
Az uniós piacon az uniós gazdasági ágazat által előállított és értékesített csemegekukoricáról és a Thaiföldön előállított és értékesített csemegekukoricáról megállapítást nyert, hogy alapvetően ugyanazokkal a fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkeznek, mint a Thaiföldön előállított és uniós exportra értékesített csemegekukorica alapvető felhasználási területei. Ennélfogva ezeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni.
C. A DÖMPING FOLYTATÓDÁSÁNAK VAGY MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
(23)
Az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy a meglévő intézkedések hatályvesztése a dömping valószínű folytatódásához vagy megismétlődéséhez vezetne-e.
1. Előzetes megjegyzések
(24)
A (10) preambulumbekezdésben említettek szerint az együttműködési szándékukat jelző exportáló gyártók esetleges nagy számára való tekintettel a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítés mintavételt irányzott elő. A dömping folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségének megállapítása céljából a Bizottság három exportáló gyártóból álló mintát választott ki, amelyek az együttműködési szándékukat jelző exportáló gyártók teljes exportjának körülbelül 90 %-át képviselik.
(25)
Mivel a mintába felvett három exportáló gyártó exportmennyisége a felülvizsgálati időszak alatt a Thaiföldről az Unióba irányuló összes export körülbelül 25 %-ának felelt meg, más forrásból származó információkat, mint például a felülvizsgálat iránti kérelmet, a (thaiföldi vámhatóságtól származó) rendelkezésre álló kereskedelmi exportstatisztikákat és (az Eurostattól származó) importstatisztikákat is fel kellett használni annak érdekében, hogy megállapítsák a dömping folytatódásának vagy megismétlődésének a valószínűségét.
(26)
A dömpingkülönbözet meghatározásához nem vették figyelembe azokat a thaiföldi kereskedők részére történő értékesítéseket, amelyek esetében nem volt ismert az áruk exportjának célterülete.
(27)
Az eredeti vizsgálathoz hasonlóan a Bizottság úgy ítélte meg, hogy egyes exportáló gyártók külső szállítóktól szerzik be az általuk értékesített érintett termék egy részét. A vizsgálat során a vonatkozó dömpingkülönbözetek meghatározásához nem vették figyelembe az érintett termék azon értékesítéseit, amelyeket nem maguk az exportáló gyártók állítottak elő.
2. Dömpingelt behozatal a felülvizsgálati időszakban
2.1. A rendes érték meghatározása
(28)
Az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének első mondatával összhangban a rendes érték megállapításához először mindhárom exportáló gyártó esetében meghatározták, hogy a felülvizsgálati időszakban a hasonló terméknek e gyártók általi teljes belföldi értékesítése összehasonlítva e gyártóknak az Unióba irányuló teljes exportértékesítésével reprezentatív volt-e, azaz hogy a belföldi fogyasztásra szánt hasonló termék értékesítési mennyisége elérte, illetve meghaladta-e az érintett termék e gyártók általi, az Unióba történő exportjának 5 %-át.
(29)
A hasonló termék belföldi értékesítései a mintába felvett három vállalat közül egy esetben reprezentatívnak bizonyultak.
(30)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy a hasonló termék e vállalat által értékesített és belföldi fogyasztásra szánt típusai megegyeztek-e vagy közvetlenül összehasonlíthatók voltak-e az Unióba irányuló kivitelre szánt termék típusaival. Minden ilyen típus esetében megállapították, hogy a hasonló termék belföldi fogyasztásra szánt értékesítései eléggé reprezentatívak voltak-e az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében. A belföldi fogyasztásra szánt értékesítések abban az esetben bizonyultak kellőképpen reprezentatívnak, ha elérték vagy meghaladták az összehasonlítható terméktípus teljes Unióba exportált értékesítési mennyiségének az 5 %-át.
(31)
Megállapítást nyert, hogy az említett vállalat esetében a hasonló terméknek csak egyetlen típusa volt közvetlenül összehasonlítható az Unióba exportált termék típusával. Emellett ezt a bizonyos terméktípust a belföldi piacon is kellően reprezentatív mennyiségben értékesítették.
(32)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy a (31) preambulumbekezdésben említett vállalat a terméktípust az alaprendelet 2. cikke (4) bekezdése értelmében rendes kereskedelmi forgalomban értékesítette-e. Ez oly módon történt, hogy megállapították az érintett terméktípusra vonatkozóan a független fogyasztóknak történő nyereséges belföldi értékesítés részarányát.
(33)
A Bizottság megállapította, hogy a belföldi fogyasztásra szánt értékesítés több mint 80 %-a nyereséges volt, és a 2. cikk (4) bekezdésével összhangban a rendes érték megállapítása céljából e bizonyos terméktípusra vonatkozó valamennyi tranzakciót felhasználták.
(34)
Az érintett terméktípus esetében, amennyiben a belföldi értékesítések reprezentatívak voltak és rendes kereskedelmi forgalomban történtek, a rendes érték megállapítása a felülvizsgálati időszakban az adott típus összes belföldi értékesítésének súlyozott átlagaként kiszámított tényleges belföldi áron alapult.
(35)
A fennmaradó két exportáló gyártó esetében, amelyek belföldi piacon történő értékesítése nem bizonyult reprezentatívnak (egyikük egyáltalán nem értékesítette a hasonló terméket belföldi fogyasztásra) és a harmadik exportáló gyártó esetében - amelynek teljes értékesítése reprezentatívnak bizonyult, azonban a hasonló termék számos típusának belföldi piacon értékesített mennyiségei az ő esetében nem voltak reprezentatívak - az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése értelmében a rendes értéket számtanilag kellett képezni.
(36)
A rendes értéket úgy képezték, hogy az Unióba exportált egyes terméktípusok előállítási költségeihez hozzáadták az ésszerű összegnyi értékesítési, általános és adminisztratív költséget, valamint a nyereséget.
(37)
Az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdése alapján azon két exportáló gyártó esetében, amelyek belföldi fogyasztásra szánt értékesítéseinek mennyisége nem érte el, illetve meghaladta az Unióba irányuló értékesítési mennyiségeik 5 %-át, az értékesítési, általános és adminisztratív költségeket és a haszonkulcsot a vállalat belföldi piacon, rendes kereskedelmi forgalomban történő értékesítései alapján állapították meg.
(38)
A harmadik exportáló gyártó esetében, amely nem értékesítette a hasonló terméket belföldi fogyasztásra, az alaprendelet 2. cikke (6) bekezdésének a) pontjával összhangban, az értékesítési, általános és adminisztratív költségeket, valamint a haszonkulcsot e harmadik exportáló gyártó vonatkozásában a (37) preambulumbekezdésben említett másik két exportáló gyártó súlyozott átlaggal számított értékesítési, általános és adminisztratív költségei, valamint haszonkulcsa alapján állapították meg.
(39)
Két érdekelt fél vitatta az alkalmazott - a (37) preambulumbekezdésben ismertetett - módszertant, miszerint a rendes érték megállapításához figyelembe vették a nyereséget, amely az Unióba irányuló értékesítési mennyiségek 5 %-át nem meghaladó belföldi értékesítési tranzakciókon alapul. E módszertan szerint amennyiben a belföldi értékesítési tranzakciók nem tekinthetők reprezentatívnak, az azokra visszavezethető nyereséget sem kell figyelembe venni.
(40)
Az eredeti vizsgálat során azonban ugyanezt a módszertant alkalmazták, és a körülmények megváltozása hiányában emiatt a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ezen eljárás alkalmazásában e módszertan még mindig érvényes.
2.2. Az exportár megállapítása
(41)
A mintába felvett exportáló gyártók valamennyi értékesítése közvetlenül a független uniós fogyasztók számára történt. Az értékesítési árat ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésével összhangban az uniós független fogyasztók által ténylegesen kifizetett vagy kifizetendő árak alapján állapították meg.
2.3. Összehasonlítás és kiigazítások
(42)
A rendes érték és az exportár összehasonlítását a gyártelepi ár alapján végezték el. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát érintő különbségeket.
(43)
Amennyiben alkalmazható és megfelelően indokolt volt, figyelembe vették a szállítási, a biztosítási, az anyagmozgatási és rakodási költségekben, a jutalékok költségeiben és a banki költségekben mutatkozó különbségeket.
(44)
Továbbá az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének d) pontjával összhangban és az eredeti vizsgálat során alkalmazott módszertannak megfelelően kiigazították azon exportáló gyártók kereskedelmi szintjének különbségeit, amelyek értékesítései a belföldi piacon saját márkanév alatt, azonban az Unióba irányuló értékesítései a kiskereskedő márkaneve alatt történtek. A kiigazítás szintjét, amelyet a (33) preambulumbekezdésben említett rendes érték megállapítása során a haszonkulcsból származtatva számítottak ki, az uniós gazdasági ágazat saját márkanevű termékei, illetve egyéb termékei révén szerzett haszonkulcsa közötti viszony alapján becsülték meg. A haszonkulcsot ezért 20 % és 50 % közötti mértékben csökkentették.
(45)
Két érdekelt fél úgy vélte, hogy Thaiföld belföldi hazai piacát és az uniós piacot nem lehet összehasonlítani, mivel méreteikben eltérnek, ezenkívül a thaiföldi termelők a belföldi piacon saját márkanevükön értékesítenek.
(46)
Emlékeztetni kell arra, hogy a (22) preambulumbekezdésben megállapítást nyert, hogy a Thaiföld belföldi piacán értékesített csemegekukorica, valamint az uniós piacra irányuló exportra értékesített csemegekukorica az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló terméknek minősül.
(47)
Másodszor, a kereskedelem szintjében jelentkező különbségek miatt a haszonkulcs kiigazítására került sor: a saját márkanéven történő belföldi értékesítésekből származó haszonkulcsot 20 és 50 % közötti mértékben csökkentették. Ez szintén az eredeti vizsgálatban alkalmazott módszertan alkalmazásából adódik.
2.4. Dömping a felülvizsgálati időszakban
(48)
A fentiek alapján a vámkezelés előtti nettó uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetet 8 % és 44 % között állapították meg.
3. A behozatal alakulása az intézkedések esetleges hatályvesztése esetén
3.1. Az exportáló gyártók termelési kapacitása
(49)
A csemegekukorica előállítása a frissen betakarított kukoricához való hozzáféréstől függ, amelyet közvetlenül a betakarítás után a konzervüzembe szállítanak. A frissen betakarított kukoricát a betakarítás után 24 órán belül konzerválni kell, így az érintett termék előállítási kapacitása közvetlenül kapcsolódik a frissen betakarított kukorica beszerezhetőségéhez.
(50)
Thaiföldön a betakarítási időszak évente mintegy 9-10 hónapig tart, amely évente 2 betakarítást jelent. A rendelkezésre álló műszaki gyártási kapacitás értékelésekor az elemzésben figyelembe kell venni az idényhez kötött nyersanyagfüggőséget.
(51)
A mintába felvett három exportáló gyártó összesített műszaki kapacitása 130 000 tonnától 150 000 tonnáig terjedt. A rendelkezésre álló műszaki kapacitás kihasználásának tényleges aránya 50 %-tól 80 %-ig terjedt.
(52)
Több érdekelt fél ugyan elismerte a nyersanyagok hozzáférhetősége miatt csökkentett műszaki kapacitás vonatkozásában alkalmazott módszertant, azonban azzal érvelt, hogy a rendelkezésre álló szabad kapacitást eltúlozták.
(53)
Amint azt az (50) preambulumbekezdésben már hangsúlyoztuk, a műszaki kapacitást nem lehet teljes mértékben kihasználni, mivel a frissen betakarított csemegekukorica elérhetősége idényfüggő. A vizsgálat mindazonáltal kimutatta, hogy a mintába felvett egyes gyártók kapacitáskihasználási adatai elérték, valamint meghaladták a 80 %-ot, míg más, a mintába felvett gyártók kapacitáskihasználása sokkal alacsonyabb volt. Mivel valamennyi gyártó hasonló nyersanyag-hozzáféréssel rendelkezik, az említett alacsonyabb mértékű kapacitáskihasználás nem magyarázható csupán a frissen betakarított csemegekukorica idényfüggő elérhetőségének hiányával.
(54)
A thaiföldi élelmiszer-feldolgozók szövetsége által rendelkezésre bocsátott információk szerint a figyelembe vett időszak során a világ többi részébe irányuló, teljes thaiföldi exportmennyiség mintegy 20 %-kal folyamatosan nőtt, a felülvizsgálati időszak alatt elérte a 150 000-200 000 tonnát. Ez azt mutatja, hogy amennyiben az exportáló gyártóknak többletmennyiségre van szüksége, a rendelkezésre álló csemegekukorica mennyisége folyamatosan megnövekedhet, és ténylegesen növekszik is. Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy Thaiföldön a teljes kukoricatermelés a figyelembe vett időszak alatt 4,1 millió tonnától 4,5 millió tonnáig terjedt. El kell ugyan ismerni azt, hogy a kukorica-termelésről nem lehet 1:1 arányban átállni a csemegekukorica-termelésre, a termelési mennyiségek közötti különbség tényleges mértéke alapján egyértelmű, hogy az édeskukorica-termelésről a csemegekukorica-termelésre való átállás már egy kis mértéke is jelentős hatással lehet a teljes thaiföldi csemegekukorica-termelésre.
(55)
Ezen az alapon megállapítást nyert, hogy a mintába felvett három gyártó évente további mintegy 40 000-60 000 tonna mennyiséget (a továbbiakban: tényleges szabad kapacitás) termelhetne, amely az érintett termék Unióba irányuló teljes exportjának mintegy kétszeresét, illetve háromszorosát teszi ki.
(56)
A mintába felvett gyártók tényleges szabad kapacitása önmagában ezért jelentősnek tekinthető. Emellett Thaiföldön az érintett termék egyéb 15 ismert gyártója tevékeny, akik hasonlóképpen jelentős csemegekukorica-termeléshez férnek hozzá az országban.
(57)
Egyéb forrásokból gyűjtött információk, azaz az alábbiak:
-
az exportáló gyártók interneten elérhető prezentációiból gyűjtött információk,
-
a mintavétel során gyűjtött információk, valamint
-
az alaprendelet 14. cikke (6) bekezdése alapján felállított adatbázisban összegyűjtött információk
alapján megállapítható, hogy a főbb exportáló gyártók közül legalább kettő - amelyek közül az egyik együttműködött a felülvizsgálati eljárásban, azonban nem került be a mintába (és így nem szolgáltatott részletes információkat e tekintetben) - összesített kapacitása 50 000 és 100 000 tonna közötti mennyiségnek felel meg.
(58)
Végül semmi nem utal arra, hogy a thaiföldi belső piaci, illetve a harmadik országbeli piaci fogyasztás szintje növekedne, és így - a thaiföldi gyártók többletkapacitásának kihasználása esetén - fel tudná venni a megnövekedett gyártást. Különösen Thaiföld belföldi piaca igen kicsi, és átlagosan a mintában szereplő összes thaiföldi gyártó értékesítéseinek csupán 1-2 %-át tette ki. Ez megerősíti azt, hogy a csemegekukorica bármely esetleges többlettermelését Thaiföldön kívülre exportálják majd.
3.2. Az uniós piac vonzereje
(59)
Az érintett termék uniós exportárai, valamint a hasonló termék belföldi piaci árai közötti összehasonlítás a következő két tényre derített fényt: a belföldi piacon az árak viszonylag magasak (a saját márkájú értékesítés miatt), az értékesítési mennyiségek pedig az exportértékesítéshez képest viszonylag alacsonyak. Ennek alapján az intézkedések hatályvesztése nem járna azzal a nyilvánvaló kockázattal, hogy a kereskedelem a belföldi piaci értékesítések irányából az Unióba történő értékesítések irányába helyeződjön át.
(60)
Az érintett termék uniós exportárai, valamint a hasonló termék harmadik országokban felszámított árai közötti összehasonlítás során kiderül, hogy a mintába kiválasztott 3 exportáló gyártó tekintetében az Unióban felszámított árak - átlagosan - 14 %-kal magasabbak.
(61)
Ezt a megállapítást a thaiföldi vámhatóság külkereskedelmi statisztikái is megerősítik. A felülvizsgálati kérelemben bemutatott módszertant követve, a megadott logisztikai tömeg (konzerv + kukorica + folyadék) nettó konzervtömegre (kukorica + folyadék) történő átváltása után az Unióban felszámított, kilogrammonkénti árak - átlagosan - 5 %-kal magasabbak a harmadik országokban felszámított áraknál.
(62)
Miközben számos fél kétségeit fejezte ki aziránt, hogy az 5, illetve 14 %-os árkülönbség elég jelentős ahhoz, hogy a kereskedelem Unióba irányuló áthelyeződéséhez vezessen, a vizsgálat rámutatott, hogy ez a csemegekukorica piacán tényleg valószínű. Ezen eljárás során az egyik thaiföldi vállalatra (Karn Corn) korábban 8-10 %-kal alacsonyabb vámtétel volt érvényben, mint a legtöbb más thaiföldi exportőrre. Ez a 8-10 %-os előny azonban elegendő volt ahhoz, hogy az Unióba irányuló thaiföldi exportban való részesedését az eredeti vizsgálat során irányadó vizsgálati időszak és a jelenlegi vizsgálat felülvizsgálati időszaka között hétszeresére növelje.
(63)
Ezenkívül annak ellenére, hogy 3,1 %-os dömpingellenes vám van hatályban, a Karn Corn a dömpingellenes vámok kivetése óta több mint a kétszeresére növelte az Unióba irányuló exportmennyiségét. Ez még az alacsony árkülönbség ellenére is az uniós piac vonzerejét mutatja más piacokhoz képest.
(64)
Következésképpen az uniós saját márkájú értékesítések miatt annak a kockázata ugyan meglehetősen korlátozott, hogy a kereskedelem iránya áthelyeződik a belföldi piacról az Unió piacára, ez utóbbin felszámított magasabb árak miatt azonban annak a kockázata viszont jelentős, hogy a kereskedelem iránya áthelyeződik a harmadik országoknak történő értékesítésről az Unió piacára történő értékesítésre.
(65)
Számos érdekelt fél érvelt azzal, hogy az uniós piacon az árak - más országok, mint például Japán áraival összehasonlítva - viszonylag kevésbé vonzóak. Így az a kockázat túlzottnak bizonyul, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén a kereskedelem iránya áthelyeződik az Unióba.
(66)
Emlékeztetni kell arra, hogy a harmadik országokba irányuló értékesítéseket csoportosan vették figyelembe, és a (63) preambulumbekezdésben levont következtetések valamennyi harmadik országra érvényes átlagárakon alapulnak. Teljes mértékben elismerték, hogy a harmadik országok e csoportján belül vannak olyan országok, amelyekben az exportárak magasabbak, egyéb harmadik országok exportárai pedig alacsonyabbak. Nyilvánvaló, hogy minél alacsonyabb az exportár, az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén annál nagyobb a kereskedelem áthelyeződésének a kockázata.
(67)
Ezenkívül az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy harmadik országok importőreivel fennálló szerződéses kapcsolatok miatt nem lesz könnyű váltani a különböző országok fogyasztói között.
(68)
Léteznek ugyan szerződéses kapcsolatok a thaiföldi exportáló gyártók és különböző harmadik országok importőrei között, melyeket rövid távon tiszteletben is tartanak, azonban nincs arra utaló bizonyíték, hogy ezeket a szerződéses kötelezettségeket ne lehetne fokozatosan megszüntetni annak érdekében, hogy lehetővé tegyék a magasabb árakkal rendelkező piacokon, mint az uniós piacon történő értékesítést.
(69)
Végül, az érdekelt felek azt állították, hogy a bizonyos olyan harmadik országokba, mint például Dél-Koreába irányuló exportok nem hasonlíthatók össze, mivel a termékösszetétel (pl. a konzervdobozok mérete) és az értékesítési feltételek (pl. a szállítási feltételek) eltérőek lehetnek.
(70)
Emlékeztetni kell arra, hogy az (58)-(60) preambulumbekezdésben szereplő összehasonlítás eredményei valamennyi harmadik ország exportárai közötti különbségeket mutatják. A korlátozott számú piacra irányuló thaiföldi exportokkal kapcsolatos kérdések ezért eleve korlátozott hatást gyakorolnak az átfogó összehasonlításra. Tekintve továbbá, hogy a thaiföldi exportadatokat FOB-paritáson veszik nyilvántartásba, a szállítási feltételek vagy a szállítási költségek közötti esetleges különbségek hatása csak a thaiföldi belföldi szállítási költségekre vonatkozik, és ennélfogva elhanyagolható.
(71)
Olyan bizonyítékok hiányában, melyek arra utalnának, hogy azon exportok átlagára, amelyek valamennyi harmadik országba irányulnak, nem hasonlítható össze az Unióba irányuló exportok árával, úgy a (63) preambulumbekezdésben levont következtetés érvényes.
4. Következtetés a dömping folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségével kapcsolatban
(72)
Valószínűnek tűnik, hogy az intézkedés hatályvesztése esetén az uniós piacra jellemző viszonylag magasabb árszint vonzani fogja a harmadik országokban jelenleg alacsonyabb áron értékesített érintett termékek jelentős mennyiségét.
(73)
A thaiföldi exportáló gyártók a felülvizsgálati időszak alatt folytatták a dömpinget.
(74)
Továbbá a Thaiföldön rendelkezésre álló szabad kapacitás, valamint azon tény alapján, hogy az Unió piacán az árak a harmadik országok piacaihoz képest sokkal magasabbak, az a következtetés vonható le, hogy fennáll annak a kockázata, hogy az intézkedések hatályvesztése esetén az érintett termék exportja megnő.
(75)
Következésképpen az intézkedések hatályvesztése esetén a dömping folytatódása igen valószínű.
D. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT MEGHATÁROZÁSA
(76)
A felülvizsgálati időszak alatt körülbelül 20 gyártó állított elő hasonló terméket az Unióban. E gyártók termelését (melyet az együttműködő gyártóktól begyűjtött információk, a többi uniós gyártó esetében pedig a felülvizsgálat iránti kérelemből származó adatok alapján határoztak meg) ezért uniós termelésnek lehet tekinteni az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének értelmében.
(77)
A fenti (13) preambulumbekezdésben említettek szerint, az uniós gyártók nagy számára tekintettel mintavételre került sor. A károkozás elemzése céljából a következő két szinten került sor kármutatók meghatározására:
-
a makrogazdasági elemeket (termelés, kapacitás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, átlagos egységárak, a dömpingkülönbözetek nagysága, valamint a korábbi dömping hatásaiból való helyreállás) az uniós termelés egészének szintjén, az együttműködő gyártóktól begyűjtött információk alapján, a többi uniós gyártó esetében pedig a felülvizsgálatra irányuló kérelemben szereplő adatokra támaszkodó számítások alapján elemezték,
-
a mikrogazdasági elemeket (készletek, bérek, termelékenység, a beruházások megtérülése, pénzforgalom, tőkebevonási képesség és beruházások) a mintába felvett uniós gyártók esetében az általuk szolgáltatott információk alapján elemezték.
E. AZ UNIÓS PIAC HELYZETE
1. Uniós fogyasztás
(78)
Az uniós fogyasztást az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacra szánt saját gyártás értékesített mennyiségei, a 14.6. sz. adatbázisból származó, az uniós piacra érkező importmennyiségekre vonatkozó adatok, a többi uniós gyártó esetében pedig a felülvizsgálati kérelemben szereplő információk alapján határozták meg.
(79)
A figyelembe vett időszakban az uniós fogyasztás 9 %-kal növekedett; 2008 és 2009 között 5 %-kal csökkent, a 2010. és a 2011. évben azonban 6, illetve 9 százalékponttal nőtt (az előző évhez képest). Ezt követően a felülvizsgálati időszak alatt mintegy 350 000 tonna szintjén stabilizálódott.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Teljes uniós fogyasztás (tonna)
318 413
301 594
320 027
351 279
347 533
Index (2008 = 100)
100
95
101
110
109
2. Az érintett országból származó behozatal
a) Mennyiség
(80)
Az érintett terméknek az érintett országból az Unióba irányuló importmennyisége 43 %-kal csökkent, azaz a 2008-as mintegy 38 000 tonnáról a felülvizsgálati időszakban mintegy 22 000 tonnára esett vissza. 2009-ben 15 %-kal, 2010-ben további 20 százalékponttal, 2011-ben pedig további 11 százalékponttal csökkent, mielőtt a felülvizsgálati időszakban 3 százalékponttal enyhén emelkedett volna.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
A Thaiföldről származó import mennyisége
38 443
32 616
24 941
20 710
21 856
Index (2008 = 100)
100
85
65
54
57
A Thaiföldről származó importok piaci részesedése (%)
12
11
8
6
6
A Thaiföldről származó importok ára (EUR/tonna)
835
887
806
775
807
Index (2008 = 100)
100
106
96
93
97
Forrás:
14.6. adatbázis.
b) Piaci részesedés
(81)
A figyelembe vett időszakban a thaiföldi exportőrök piaci részesedése az érintett ország uniós piacán fokozatosan, mintegy 50 %-kal vagy 6 százalékponttal, azaz a 2008-as 12 %-ról a felülvizsgálati időszakra 6 %-ra csökkent. Részletesebben: a thaiföldi piaci részesedés a 2008. évi 12 %-ról 2009-re 11 %-ra, majd 2010-re 8 %-ra, 2011-re/a felülvizsgálati időszakra pedig 6 %-ra csökkent.
c) Árak
i. Az árak alakulása
(82)
2008 és a felülvizsgálati időszak között az érintett országokból származó érintett termék átlagos importárai 3 %-kal csökkentek, a 2008-as 835 EUR/tonnáról a felülvizsgálati időszakra 807 EUR/tonnára. Pontosabban az árak 2008-ban 6 %-kal növekedtek, majd ezután 2010-ben 10 százalékponttal, 2011-ben pedig további 3 százalékponttal csökkentek. 2011-től a felülvizsgálati időszakig az említett árak ismét emelkedtek, mégpedig 4 százalékponttal.
ii. Áralákínálás
(83)
A Bizottság összehasonlította az exportáló gyártók által, valamint az uniós gazdasági ágazat által az Unióban a hasonló terméktípusokra alkalmazott értékesítési árakat. E célból az uniós gazdasági ágazat gyártelepi paritáson számított, árengedményektől és adóktól mentes árait hasonlították össze az érintett ország exportáló gyártóinak a CIF uniós határparitáson számított, a kirakodási és vámkezelési költségekkel kiigazított áraival. Az összehasonlítás rámutatott, hogy a felülvizsgálati időszak alatt az érintett országból származó, Unióban értékesített érintett termék árai összességében meghaladták az uniós gazdasági ágazat árait. Továbbá az importstatisztikák (14.6. sz. adatbázis) alapján az Unióba irányuló thaiföldi importok egyike tekintetében sem mutatkozott áralákínálási különbözet (a két együttműködő exportőr, valamint a nem együttműködő gazdasági szereplők esetében sem, a termékösszetételtől függetlenül).
3. Az uniós gazdasági ágazat helyzete
(84)
Az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően a Bizottság minden olyan lényeges gazdasági tényezőt és mutatót megvizsgált, amely az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásolta.
(85)
E piacra többek között két értékesítési csatorna - azaz a gyártó saját márkanevén, illetve kiskereskedelmi márkanéven történő értékesítés - jellemző. A második csatornához hasonlítva az első csatornán megvalósult értékesítések nemcsak a különösen a marketing és reklámozási célra szánt eladási költségeket emelik jelentős mértékben, hanem az értékesítési árakat is.
(86)
A vizsgálat rámutatott, hogy az együttműködő thaiföldi exportőröktől származó valamennyi importot a második csatornán keresztül, azaz kiskereskedelmi márkanéven értékesítették. Helyénvalónak ítélték tehát azt, hogy meg kell különböztetni az uniós gazdasági ágazat saját márkanéven és adott esetben kiskereskedelmi márkanéven történő eladásait, mivel a dömpingelt behozatal miatt kialakult verseny elsősorban az uniós gazdasági ágazatnak a kiskereskedelmi márkanéven értékesített hasonló termékeit érinti. Erre a megkülönböztetésre elsősorban az értékesítési mennyiségek, az értékesítési árak és a nyereségesség megállapítása érdekében került sor. Ugyanakkor a teljesség érdekében a Bizottság az összesített - azaz a saját és a kiskereskedelmi márkanéven történő - értékesítéseket is feltünteti, és kommentálja az alábbi táblázatokban. A felülvizsgálati időszak alatt az uniós gazdasági ágazat összesített (saját és kiskereskedelmi márkanéven történő) értékesítési mennyiségének mintegy 70 %-át az uniós gazdasági ágazat kiskereskedelmi márkanéven történő értékesítései tették ki, amely az eladási érték mintegy 60 %-ának felelt meg.
(87)
Tekintettel arra, hogy az Unióban a csemegekukoricát csak a nyári hónapokban dolgozzák fel, néhány kármutató a 2011. év és a (2011. április 1-jétől2012. március 30-ig terjedő) felülvizsgálati időszak tekintetében gyakorlatilag azonos. Ez különösen a termelésre és a termelési kapacitásra vonatkozik.
3.1. Makrogazdasági elemek
a) Termelés
(88)
A 2008-as mintegy 372 000 tonnás szintről az uniós gazdasági ágazat termelése a figyelembe vett időszakban 8 %-kal csökkent. 2009-ben 25 %-kal, majd 2010-ben további 13 százalékponttal csökkent, 2011-ben/a felülvizsgálati időszakban pedig 31 százalékponttal nőtt.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Termelés (tonna)
371 764
279 265
231 790
344 015
343 873
Index (2008 = 100)
100
75
62
93
92
b) Kapacitás és kapacitáskihasználási ráták
(89)
A termelési kapacitás 2008-ban, 2009-ben és 2010-ben mintegy 488 000 tonnának felelt meg, 2011-ben/a felülvizsgálati időszakban pedig 9 %-kal csökkent. A csökkenés arra vezethető vissza, hogy a mintába felvett uniós gyártók egyike bezárta az egyik üzemét.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Termelési kapacitás (tonna)
488 453
488 453
488 453
444 055
444 055
Index (2008 = 100)
100
100
100
91
91
Kapacitáskihasználás (%)
76
57
47
77
77
Index (2008 = 100)
100
75
62
102
102
Forrás:
A vizsgálat.
(90)
2008-ban 76 %-os volt a kapacitáskihasználás; 2009-ben 57 %-ra, 2010-ben tovább, 47 %-ra esett vissza, mielőtt 2011-ben/a felülvizsgálati időszakban 77 %-ra emelkedett volna. A teljes figyelembe vett időszak folyamán a kapacitáskihasználás stabilnak bizonyult, mivel a csökkenő termelés összhangban volt a csökkenő termelési kapacitással.
c) Értékesítési mennyiség
(91)
Az uniós gazdasági ágazat kiskereskedelmi márkanevű, független vevők részére szánt termékeinek értékesítéseit az uniós piacon először 2009-ben 6 %-os csökkenés, majd 2010-ben 17 százalékpontos és 2011-ben további 24 százalékpontos növekedés jellemezte. 2011-től a felülvizsgálati időszakig ezen értékesítések ismét emelkedtek, mégpedig 4 százalékponttal. Összességében 2008 és a felülvizsgálati időszak között ezen értékesítések mintegy 31 %-kal növekedtek.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Uniós értékesítési mennyiség (kiskereskedelmi márkanév) a független fogyasztók részére (tonna)
161 544
151 058
179 562
218 876
212 425
Index (2008 = 100)
100
94
111
135
131
Uniós értékesítési mennyiség (saját és kiskereskedelmi márkanév) a független fogyasztók részére (tonna)
262 902
248 995
280 586
318 237
312 623
Index (2008 = 100)
100
95
107
121
119
Forrás:
A vizsgálat.
(92)
Az uniós gazdasági ágazatnak az Unió piacán, független fogyasztók részére (saját és a kiskereskedelmi márkanéven) történő összesített értékesítései többé-kevésbé hasonló, bár kevésbé hangsúlyos tendenciát mutatnak. 2009-ben először 5 %-kal csökkentek, majd 2010-ben 12 százalékponttal és 2011-ben tovább, 14 százalékponttal emelkedtek. 2011-től a felülvizsgálati időszakig ezen értékesítések ismét csökkentek, mégpedig 2 százalékponttal. Összességében 2008 és a felülvizsgálati időszak között ezen értékesítések mintegy 19 %-kal növekedtek.
d) Piaci részesedés
(93)
Az uniós gazdasági ágazatot 2008-ban és 2009-ben 83 %-os piaci részesedés jellemezte, amely 2010-ben 88 %-ra, majd 2011-ben 91 %-ra emelkedett, mielőtt a felülvizsgálati időszakban enyhén, 90 %-ra csökkent volna. Összességében az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a figyelembe vett időszak során 7 %-kal nőtt.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (saját és kiskereskedelmi márkanév) (%)
83
83
88
91
90
Index (2008 = 100)
100
100
106
110
109
Forrás:
a vizsgálat.
e) Növekedés
(94)
2008 és a felülvizsgálati időszak között - amelyre az uniós fogyasztás 9 %-os növekedése volt jellemző - az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon kiskereskedelmi márkanéven eladott értékesítési mennyiség 31 %-kal emelkedett, míg az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon a saját és a kiskereskedelmi márkanéven eladott értékesítési mennyiség 19 %-kal nőtt. 2008 és a felülvizsgálati időszak között az uniós gazdasági ágazat hozzávetőlegesen 7 százalékponttal növelte piaci részesedését, míg a dömpingelt behozatal piaci részesedése mintegy 6 százalékponttal csökkent. Következésképpen az uniós gazdasági ágazat képes volt arra, hogy kihasználja a növekvő piacot.
f) Foglalkoztatás
(95)
Az uniós gazdasági ágazat foglalkoztatási szintje 2008 és 2009 között először 17 %-kal, 2010-ben további 5 százalékponttal csökkent, majd 2011-ben/a felülvizsgálati időszakban 11 százalékponttal nőtt. Általánosságban elmondható, hogy az uniós gazdasági ágazat foglalkoztatási rátája a figyelembe vett időszakban 11 %-kal - azaz mintegy 2 300 főről mintegy 2 000 főre - csökkent.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Foglalkoztatás (fő)
2 278
1 896
1 786
2 038
2 035
Index (2008 = 100)
100
83
78
89
89
Forrás:
A vizsgálat.
g) Termelékenység
(96)
Az uniós gazdasági ágazat munkaerejének termelékenysége - amelynek mutatója a tonnában kifejezett termelt mennyiség/fő/év - 2009-ben az egy munkavállalóra jutó 163 tonnáról 10 %-kal, majd 2010-ben tovább, 10 százalékponttal csökkent, ezt követően 2011-ben 23 százalékponttal, a vizsgálati időszakban pedig 1 százalékponttal csökkent. Az uniós gyártók termelékenysége a figyelembe vett időszak során összesen 4 %-kal emelkedett. Ez a fejlemény azt a tényt tükrözi, hogy munkaerő nagyobb mértékben csökkent mint a termelés.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Termelékenység (tonna/fő)
163
147
130
169
169
Index (2008 = 100)
100
90
80
103
104
Forrás:
A vizsgálat.
h) Az értékesítési árakat befolyásoló tényezők
(97)
Az uniós gazdasági ágazat kiskereskedelmi márkanéven forgalmazott termékeinek független fogyasztók felé történő értékesítéseire alkalmazott egységárai 2009-ben 7 %-kal nőttek, majd 2010-ben 8 százalékponttal, 2011-ben pedig tovább, 5 százalékponttal csökkentek. 2011-től a felülvizsgálati időszakig az említett árak 3 százalékponttal emelkedtek. Összességében az említett árak a figyelembe vett időszak alatt 3 %-kal, 1 073 EUR/tonnáról 1 041 EUR/tonnára csökkentek.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Uniós piaci egységár (kiskereskedelmi márkanév) (EUR/tonna)
1 073
1 152
1 057
1 008
1 041
Index (2008 = 100)
100
107
99
94
97
Uniós piaci egységár (saját és kiskereskedelmi márkanév) (EUR/tonna)
1 248
1 305
1 219
1 182
1 215
Index (2008 = 100)
100
105
98
95
97
Forrás:
A vizsgálat.
(98)
Az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon független fogyasztóknak (saját és a kiskereskedelmi márkanév alatt) értékesített termékekre érvényesített értékesítési árai összesítve többé-kevésbé hasonló tendencia szerint alakultak. 2009-ben 5 %-kal emelkedtek, 2010-ben 7 százalékponttal és 2011-ben tovább, 3 százalékponttal csökkentek. 2011-től a felülvizsgálati időszakig az említett árak 2 százalékponttal emelkedtek. Összességében ezen árak a figyelembe vett időszak alatt 3 %-kal, 1 248 EUR/tonnáról 1 215 EUR/tonnára csökkentek.
i) A dömpingkülönbözet mértéke
(99)
A vizsgálat megállapította, hogy a dömping folytatódása és a tényleges dömpingkülönbözetek (44 %-ig terjedő) mértéke nem tekinthető elhanyagolhatónak.
j) A korábbi dömping okozta károk helyreállítása
(100)
A fent megvizsgált makrogazdasági és az alább részletezett mikrogazdasági mutatók szerint a dömpingellenes intézkedések ugyan részben elérték a kívánt eredményt, azaz az uniós gyártókat ért károk megszüntetését, a gazdasági ágazat azonban még mindig sérülékeny és instabil helyzetben van. A nyereségesség szempontjából ugyanis gyenge a thaiföldi importokkal közvetlen versenyben álló kiskereskedelmi márkanevű piaci szegmens teljesítménye. Az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai ebben a piaci szegmensben a figyelembe vett időszak alatt 3 %-kal csökkentek, míg ugyanebben az időszakban a termelési költségek körülbelül 10 %-kal nőttek. Nyilvánvaló, hogy az uniós gazdasági ágazat nem volt olyan helyzetben, hogy újból fedezni tudja költségeit, ami jelentős veszteségeket eredményezett. Az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat csemegekukorica üzletágában a kiskereskedelmi márkanév kiemelt fontossággal bír (a teljes értékesítési mennyiség 70 %-át és a teljes eladási érték 60 %-át képviseli), hatást gyakorolt az összesített nyereségességre. Ezért nem történt meg az előző dömping utáni helyreállás, és megállapítható, hogy az uniós gazdasági ágazat továbbra is érzékenyen reagál az uniós piacon megjelenő bármilyen dömpingelt behozatalra.
3.2. Mikrogazdasági elemek
a) Készletek
(101)
Az uniós gazdasági ágazat zárókészleteinek szintje a figyelembe vett időszak során folyamatosan csökkent. 2009-ben 2 %-kal, 2010-ben 27 százalékponttal, 2011-ben 2 százalékponttal, a felülvizsgálati időszakban pedig 24 százalékponttal tovább csökkent. Ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy a készletek szintje a szóban forgó gazdasági ágazat tekintetében nem bizonyul megfelelő kármutatónak. Az egyes évek végén jellemző magas készletszint összefüggésben áll azzal a ténnyel, hogy a betakarítás és a konzerválás jellemzően minden év októberében ér véget. Ezért tehát olyan termékek vannak készleten, amelyeket a novembertől júliusig tartó időszakban szállítanak ki.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Zárókészlet (tonna)
193 834
189 741
136 703
133 884
88 108
Index (2008 = 100)
100
98
71
69
45
Forrás:
A vizsgálat.
b) Munkabérek
(102)
2008 és a felülvizsgálati időszak között a munkaerőköltségek 7 %-kal csökkentek. 2009-ben e költségek 16 %-kal, majd 2010-ben további 1 százalékponttal csökkentek, 2011-ben/a felülvizsgálati időszakban pedig 10 százalékponttal emelkedtek. A figyelembe vett időszakra jellemző általános csökkenést a foglalkoztatás csökkenése váltotta ki.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Éves munkaerőköltség (EUR)
34 343 788
28 850 250
28 370 188
31 952 596
31 923 505
Index (2008 = 100)
100
84
83
93
93
Forrás:
A vizsgálat.
c) Nyereségesség és a befektetések megtérülése
(103)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat nettó értékesítéseinek százalékos arányában kifejezett nyereségessége - amely a termékek kiskereskedelmi márkanéven eladásra szánt értékesítéseiből származik - a 2008-as 5,6 %-os nyereségről a vizsgálati időszakban 5,4 %-os veszteségre esett vissza.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Az Unió nyereségessége (kiskereskedelmi márkanév) (a nettó értékesítések %-a)
5,6
9,6
-3,3
-8,2
-5,4
Index (2008 = 100)
100
169
-59
- 145
-95
Az Unió nyereségessége (saját és kiskereskedelmi márkanév) (a nettó értékesítések %-a)
8,5
10,8
0,7
-0,5
1,6
Index (2008 = 100)
100
127
8
-6
19
A befektetések megtérülése (saját és kiskereskedelmi márkanév) (a befektetés nettó könyv szerinti értékének %-ában kifejezett nyereség)
24,3
40,4
2,9
-3,0
4,4
Index (2008 = 100)
100
166
12
-13
18
Forrás:
A vizsgálat.
(104)
Az uniós gazdasági ágazat saját és kiskereskedelmi márkanéven forgalmazásra szánt termékei értékesítéseinek nyereségessége szintén a 2008-as 8,5 %-ról a felülvizsgálati időszakban 1,6 %-ra csökkent. A csökkenés mértéke tehát kevésbé hangsúlyos, mint kizárólag a kiskereskedelmi márkanéven történő értékesítések esetében. A nyereségesség csökkenése azzal magyarázható, hogy az értékesítési árak a figyelembe vett időszak során 3 %-kal visszaestek, míg a termelési költségek (túlnyomórészt a feldolgozatlan csemegekukorica és a konzervdobozok költségei) ugyanebben az időszakban 5 %-kal emelkedtek. Nyilvánvaló, hogy az uniós gazdasági ágazat nem volt olyan helyzetben, hogy a megnövekedett termelési költségeket áthárítsa a fogyasztóira.
(105)
A befektetések megtérülése, amelyet a befektetések nettó könyv szerinti értékének százalékában meghatározott (a saját és a kiskereskedelmi márkanéven történő forgalmazásból együttesen származó) nyereségeként fejeznek ki, nagyjából a fenti nyereségességi tendenciát követte. A 2008-as mintegy 24,3 %-os szintről a felülvizsgálati időszak alatt 4,4 %-ra esett vissza, amely a figyelembe vett időszak során 82 %-os csökkenésnek felelt meg.
d) Pénzforgalom és tőkebevonási képesség
(106)
A működési tevékenységekből származó nettó pénzforgalom 2008-ban mintegy 27 000 EUR-nak felelt meg. 2009-ben mintegy 23 millió EUR-ra, 2010-ben mintegy 58 millió EUR-ra emelkedett, mielőtt 2011-ben mintegy 8 millió EUR-ra csökkent volna. 2011-től a felülvizsgálati időszakig mintegy 11 millió EUR-ra emelkedett. Az együttműködő uniós gyártók egyike sem jelezte, hogy problémái akadtak volna a tőkebevonás terén.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Pénzforgalom (saját és kiskereskedelmi márkanév) (EUR)
26 698
23 239 572
58 654 064
7 845 330
11 077 815
Index (2008 = 100)
100
87 047
219 698
29 386
41 494
Forrás:
A vizsgálat.
e) Beruházások
(107)
Az uniós gazdasági ágazatnak a hasonló termék gyártásába eszközölt éves beruházásai 2008 és 2009 között 45 %-kal nőttek, majd 2009 és 2010 között 34 százalékponttal csökkentek, 2011-ben pedig 57 százalékponttal nőttek, és végül 2011-től a felülvizsgálati időszakig 4 százalékponttal csökkentek. Mindent egybevéve a figyelembe vett időszakban 64 %-kal növekedett a beruházás, amelyet a kapacitásbővítés helyett a meglévő berendezések karbantartására és felújítására fordítottak.
2008
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Nettó beruházások (EUR)
6 590 078
9 545 749
7 329 354
11 093 136
10 802 751
Index (2008 = 100)
100
145
111
168
164
Forrás:
A vizsgálat.
4. A kárra vonatkozó következtetés
(108)
2008 és a vizsgálati időszak között számos mutató negatívan változott. A befektetések megtérülése csökkent, a termelési mennyiség 8 %-kal visszaesett, a termelési kapacitás 9 %-kal, a foglalkoztatás pedig 11 %-kal csökkent. Az alacsonyabb termelési szintek tekintetében meg kell jegyezni, hogy 2008-ban a terméshozam a vártnál jobb volt, amely ugyanabban az évben az uniós gazdasági ágazatra nézve kedvezőbb eredményekhez vezetett. Ugyanezen időszak alatt a Thaiföldről származó import (amelyet elsősorban USD-ben számláznak) a gyengülő USD miatt sokkal vonzóbbá vált. Ezen, úgy az uniós, mint a thaiföldi csemegekukorica-beszerzésekben bekövetkezett növekedés egybeesett az Unióban tapasztalt gazdasági és pénzügyi válsággal, ami hatást gyakorolt a fogyasztásra. Ennek eredményeként a növekvő uniós termelést nem lehetett teljes mértékben az uniós piacon értékesíteni. Az ezt követő években mindez csökkentett termelési szintet és készletleépítést eredményezett, azonban teljes mértékben nem ad magyarázatot az elszenvedett kárra.
(109)
Az uniós gazdasági ágazat (saját és kiskereskedelmi márkanéven történő) csemegekukorica-értékesítéseinek nyereségessége a figyelembe vett időszak alatt jelentős mértékben csökkent. A kiskereskedelmi márkanevű szegmens, ahol az uniós gazdasági ágazat versenyhelyzetben áll a thaiföldi importokkal, egyértelműen veszteséges (a nyereségességet a következő tendencia jellemzi: a 2008-as 5 %-ot meghaladó nyereség a felülvizsgálati időszakban több mint 5 %-os veszteségre változott). Az uniós gyártók 3 %-kal csökkentették az uniós piacon érvényesített értékesítési áraikat, és - nyereségességük árán - sikerült visszaszerezni piaci részesedésükből. A gazdasági ágazatnak szüksége van a kiskereskedelmi márkanéven történő értékesítésekre, mivel saját márkára nincs elegendő kereslet, és tekintettel arra, hogy a kiskereskedelmi márkanéven történő értékesítések az eladási érték mintegy 60 %-át képviselik, a figyelembe vett időszak során az általános nyereségesség 8,5 %-ról 1,6 %-ra csökkent.
(110)
Egyes mutatók szerint az érvényben lévő intézkedéseknek köszönhetően a gazdasági ágazat visszanyerte pozícióját. A thaiföldi importok mennyisége és megfelelő piaci részesedése a 2008-as 12 %-ról a felülvizsgálati időszakban csaknem a felére, csupán 6 %-ra csökkent. Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a 2008-as 83 %-ról a felülvizsgálati időszakban 90 %-ra nőtt. Ezenkívül a felülvizsgálati időszak alatt a thaiföldi importok átlagárai nem kínáltak az uniós gazdasági ágazat árai alá, de ugyanakkor megakadályozták az uniós gazdasági ágazatot abban, hogy megnövekedett költségeit áthárítsa a fogyasztókra. Más mutatók szintén pozitív tendenciát jeleztek. A kapacitáskihasználás a figyelembe vett időszak alatt 2 %-kal növekedett, és a felülvizsgálati időszak alatt elég magas volt: 77 %. Az uniós gazdasági ágazat kiskereskedelmi márkanéven történő, a thaiföldi importokkal közvetlen versenyhelyzetben álló értékesítéseinek mennyisége 31 %-kal megnőtt, mindkét szegmens összesített értékesítései pedig 19 %-kal növekedtek. A beruházás 64 %-os növekedést mutatott. E tényezők arra utalnak, hogy a gazdasági ágazat képes volt arra, hogy helyreálljon. Nem tudott azonban kielégítő nyereségességi szintet elérni ahhoz, hogy fenntartsa jelentős piaci részesedését egy olyan piacon, ahol kizárólag az uniós gazdasági ágazat és a Thaiföldről származó behozatal áll versenyben (az egyéb harmadik országokból származó import jelenléte ritka és jelentéktelen).
(111)
Az uniós piacon fennálló versenyhelyzet valóban kényes kérdés. Egyrészt a piac egy részén - a saját márkanevű szegmensben - az uniós gazdasági ágazat nem szembesül külső versennyel. A márkatulajdonosok komoly tárgyalási pozícióval rendelkeznek a kiskereskedőkkel szemben, hiszen tulajdonképpen ők diktálják az árakat. A piac a mintába felvett négy gyártóval, amelyek a piaci részesedés 54 %-ával rendelkeznek, konszolidáltnak minősül. Másrészt a kiskereskedők dominálnak a magánmárkanevek szegmensében is. A külső és az Unión belüli verseny miatt az árakra állandó nyomás nehezedik. Ennek eredményeként a thaiföldi importok által az árakra gyakorolt nyomás miatt az uniós gyártók számára nehezebb a termelési költségek növekedését (elsősorban a csemegekukorica, illetve a konzervek vonatkozásában) áthárítani a fogyasztóikra (az uniós gazdasági ágazat termelési költségei a figyelembe vett időszakban 5 %-kal emelkedtek).
(112)
Nyilvánvaló, hogy az uniós gazdasági ágazat képes volt piaci részesedését növelni azáltal, hogy az árakkal szemben a mennyiségeket részesítette előnyben. Ugyanakkor nem lehet figyelmen kívül hagyni azt, hogy a csemegekukorica-üzletág vállalkozásainak többsége (a kiskereskedelmi márkanév) nem tudta fedezni költségeit. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzete továbbra is sérülékeny és törékeny.
(113)
Több fél megjegyezte, hogy az uniós gazdasági ágazat helyreállt számos mutató javulásának köszönhetően és különösen az uniós gazdasági ágazat magas piaci részesedésére és a negatív áralákínálásra tekintettel.
(114)
A Bizottság elismeri, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárról alkotott kép vegyes. A dömpingellenes intézkedések részben teljesítik célkitűzésüket, azaz bizonyos mértékben megszüntetik az uniós gazdasági ágazatnak a Thaiföldről származó dömpingelt behozatalok által okozott kárt. Mindent egybevéve azonban, figyelembe véve különösen az alacsony és csökkenő nyereségességet, az uniós gazdasági ágazat helyzete még mindig sérülékeny.
(115)
A negatív alákínálás és az uniós gazdasági ágazat jelentős piaci részesedése azonban nem vezet automatikusan a kár megszűnéséhez. A Thaiföldről származó folyamatos (44 %-ot elérő dömpingkülönbözeteknek megfelelő) dömpingelt behozatal árleszorítást eredményezett az uniós piacon. Annak érdekében, hogy visszanyerje elvesztett piaci részesedését, az uniós gazdasági ágazat alacsony árakat alkalmazott, amelyek következtében csökkent a nyereségesség.
(116)
Az egyik érdekelt fél állítása szerint a kár értékelését az uniós gazdasági ágazat általános és nem annak egy piaci szegmensére vonatkozó teljesítményére kell alapozni.
(117)
Az eredeti vizsgálathoz hasonlóan a kár értékelését a Bizottság az uniós gazdasági ágazat általános teljesítményére (saját márka + kiskereskedelmi márkanév), valamint számos kármutató esetében (nyereségesség, értékesítési mennyiség és értékesítési árak) a kiskereskedelmi márkanévre alapozta. Olyan megváltozott körülmények hiányában, amelyek indokolnák az e módszertantól való eltérést, ez utóbbi továbbra is érvényes az uniós ágazat helyzetének értékelésére. A (84) és a (85) preambulumbekezdésben említettek szerint a csemegekukorica piacát még mindig két értékesítési csatorna jelenléte jellemzi, és az együttműködő thaiföldi exportőrök valamennyi behozatala a kiskereskedelmi márkanéven történő értékesítéshez tartozott. Továbbá az alacsony és csökkenő nyereségességre való tekintettel az a tény sem változtatná meg az uniós gazdasági ágazat sérülékeny helyzetére vonatkozó következtetést, ha kizárólag az uniós gazdasági ágazat általános teljesítményét vennénk figyelembe. A fenti megfontolások alapján a Bizottság elutasította az állítást.
(118)
Két érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat teljesítőképességének hiánya az Unión belüli versenyre vezethető vissza.
(119)
Az Unió piacára jellemző versenyhelyzet azonban alapvetően nem különbözik az eredeti vizsgálatra irányadó figyelembe vett időszaktól (két értékesítési csatorna, mintegy 20 uniós gyártó). Mindazonáltal 2002-ben, mielőtt megindult az uniós piacra irányuló, dömpingelt árú thaiföldi export, az uniós gazdasági ágazat összesítve (saját és kiskereskedelmi márkanéven) 20 %-ot meghaladó, illetve kiskereskedelmi márkanéven 17 %-os nyereségszintet ért el. Ez azt mutatja, hogy az Unión belüli verseny nem korlátozza az uniós gazdasági ágazatot a megfelelő haszonkulcsok elérésében. Inkább a dömpingelt behozatal folyamatos jelenléte és az ebből eredő árleszorítás akadályozza az uniós gazdasági ágazatot abban, hogy emelje árait.
F. A KÁR MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
(120)
A fent említett tendenciák alapján úgy tűnik, hogy a dömpingellenes intézkedések részben elérték a kívánt eredményt, azaz megszüntették az uniós gyártókat ért károkat. Másrészről, amint ezt számos kármutató negatív tendenciája jelzi, a gazdasági ágazat helyzete még mindig sérülékeny és instabil.
(121)
A fent említettek szerint a thaiföldi exportőrök szabad kapacitással rendelkeznek, amelynek köszönhetően rendkívül gyorsan meg tudják növelni exportjaikat. Ezenkívül a thaiföldi kereskedelmi statisztikai adatok megerősítik, hogy 2011-ben Thaiföld mintegy 140 000 tonna mennyiséget exportált harmadik országokba, amely az Unióba irányuló thaiföldi exportmennyiség hétszeresének felel meg. Mivel az uniós piaci árak bizonyos harmadik országok piacaihoz képest jövedelmezőbbek, valószínű, hogy a dömpingellenes intézkedések hatályon kívül helyezése esetén a szóban forgó országokba exportált jelentős mennyiségeket átirányítják az uniós piacra. Ilyen hirtelen fejlemény már az eredeti vizsgálat során is megfigyelhető volt, amelynek során a Thaiföldről származó uniós importok piaci részesedése csupán három év alatt csaknem megkétszereződött, azaz a 2002-es 6,8 %-ról 2005-ben 12,7 %-ra emelkedett.
(122)
Ezért a fentiek alapján az a következtetés vonható le, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén fennáll a kár megismétlődésének a valószínűsége.
(123)
Több érdekelt fél kétségeinek adott hangot a károkozás megismétlődésének valószínűségét illetően. Elsősorban azt állították, hogy az Unió piaca és harmadik országok piacai közötti 5 %-os árkülönbözet túl csekély ahhoz, hogy átirányítsa a csemegekukorica exportját az uniós piacra. Ezt az érvet a (61) preambulumbekezdés már ismertette. Ezen túlmenően a felek állítása szerint a csemegekukorica nem olyan áru, amelyet könnyen át lehet irányítani egyik piacról a másikra. Ezt az állítást azonban nem támasztották alá, és nem felel meg e vizsgálat megállapításainak.
(124)
A kár megismétlődésének valószínűsége ugyan a jövőre vonatkozó értékelés, ez az értékelés azonban a (121) preambulumbekezdésben említett tényeken alapul. Ezért a kérelmet el kell utasítani.
G. AZ UNIÓS ÉRDEK
(125)
Az alaprendelet 21. cikkének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy a meglévő dömpingellenes intézkedések fenntartása ellentétes lenne-e az Unió egészének érdekével. A Bizottság az uniós érdeket az összes érintett érdek értékelése alapján határozta meg. Az alaprendelet 21. cikkének (2) bekezdése alapján minden érdekelt félnek lehetőséget biztosítottak álláspontja ismertetésére.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(126)
A fent említettek alapján az uniós gazdasági ágazat még mindig instabil és sérülékeny helyzetben van. Az intézkedések folytatásából eredő könnyített helyzetet az ágazat arra használná, hogy növelje (különösen a kiskereskedelmi márkanevű) értékesítési árait annak érdekében, hogy megtérüljenek a megnövekedett termelési költségei. Ez lehetővé tenné a gazdasági ágazat számára, hogy javítson pénzügyi helyzetén.
2. A kiskereskedők és a fogyasztók érdeke
(127)
A Bizottság több mint 40 importőrt/kiskereskedőt és két fogyasztói/kereskedelmi szervezetet kért fel együttműködésre. Csak egy kiskereskedő működött együtt, amelynek importjai a felülvizsgálati időszak alatt a Thaiföldről származó teljes behozatalnak csupán egy kis hányadát képviselték. Teljes forgalmához viszonyítva a csemegekukoricából származó forgalma elhanyagolható mértékű volt. Továbbá a felülvizsgálati időszak alatt a csemegekukorica viszonteladása rendkívül magas nyereséget hozott. Ezek a tényezők arra utalnak, hogy a kiskereskedőket nem érintené aránytalanul súlyosan az intézkedések esetleges meghosszabbítása.
(128)
Ugyanakkor számos kereskedelmi szervezet beadványt nyújtott be, és részt vett a szóbeli meghallgatáson. Állításuk szerint a dömpingellenes intézkedéseket meg kell szüntetni, tekintettel a thaiföldi importok alacsony és csökkenő, ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat magas és növekvő tendenciát mutató piaci részesedésére.
(129)
Ami a fogyasztókat illeti, a csemegekukoricára fordított átlagos kiadások mértéke háztartásonként igen korlátozott, évente legfeljebb 5 EUR. Figyelembe véve a jelenlegi intézkedések mérsékelt szintjét, az intézkedések további alkalmazásának hatása valószínűleg elhanyagolható a fogyasztók szempontjából.
(130)
A fentiek fényében és tekintettel az együttműködés általánosan alacsony fokára, a Bizottság véleménye szerint nem valószínű, hogy a javasolt intézkedések lényegesen érinteni fogják az Unióban a kiskereskedők és a fogyasztók helyzetét.
3. Az ellátás hiányának kockázata/az uniós piaci verseny
(131)
Először is emlékeztetni kell arra, hogy a dömpingellenes intézkedések célja nem az, hogy megakadályozzák az intézkedésekkel szabályozott importok Unióba való érkezését, hanem az, hogy felszámolják a folyamatos dömpingelt behozatalból származó torzult piaci körülmények hatását.
(132)
A felülvizsgálati időszak során az uniós fogyasztás 9 %-kal növekedett és mintegy 350 000 tonnát ért el. A figyelembe vett időszak során az uniós gazdasági ágazat kapacitása folyamatosan meghaladta az uniós keresletet, a felülvizsgálati időszakban elérte a 440 000 tonnát. Az uniós gyártók között megfelelő verseny érvényesül. A felülvizsgálati időszak alatti 77 %-os kapacitáskihasználási arány alapján úgy tűnik, hogy az uniós gazdasági ágazatnak van szabad kapacitása arra, hogy további kereslet esetén fokozza termelését. Az egyéb harmadik országokból, különösen az Egyesült Államokból és a Kínai Népköztársaságból származó importok is ki tudják elégíteni a kereslet egy részét. Amint az a fentiekben szerepel, emlékeztetni kell arra, hogy a dömpingellenes intézkedések célja nem az, hogy megakadályozzák a Thaiföldről az Unióba irányuló importokat. Az intézkedések alacsony szintjére való tekintettel várható, hogy a thaiföldi importok továbbra is bizonyos részesedéssel bírnak majd az uniós piacon.
(133)
A fenti megfontolások alapján nem vonható le az a következtetés, hogy a dömpingellenes intézkedések fenntartása az uniós piacon valószínűleg kínálathiányhoz vezetne, illetve korlátozná a versenyt az uniós piacon.
4. Az uniós érdekkel kapcsolatos következtetés
(134)
A fentiek alapján úgy tűnik, hogy az intézkedések fenntartásából eredő kedvezőtlen hatások korlátozottak lesznek, és semmi esetben sem lesznek aránytalanok az uniós gazdasági ágazat számára az intézkedések meghosszabbítása által biztosított előnyökhöz képest.
H. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(135)
Minden felet értesítettek azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a Bizottság a fennálló intézkedések fenntartását kívánja javasolni. A feleknek megfelelő idő állt rendelkezésükre ahhoz, hogy a tájékoztatást követően benyújtsák észrevételeiket. A benyújtott információkat és észrevételeket a Bizottság indokolt esetben megfelelően figyelembe vette.
(136)
A fent említettekből az következik, hogy az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésében előírtak szerint a Thaiföldről származó egyes elkészített vagy tartósított morzsolt csemegekukorica-termékek behozatalára vonatkozó dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani. Emlékeztetni kell arra, hogy ezen intézkedések különböző mértékű értékvámokból állnak.
(137)
Az ebben a rendeletben meghatározott és az egyes vállalatokra vonatkozó dömpingellenes vámtételek kizárólag az e vállalatok, így a konkrétan említett jogalanyok által gyártott érintett termékek behozatalára alkalmazandók. A rendelet rendelkező részében névvel és címmel kifejezetten nem említett vállalatok - beleértve a kifejezetten említett vállalatokkal kapcsolatban álló jogi személyeket is - által gyártott érintett termék behozatalai nem részesülhetnek e vámtételek előnyeiből, azokra a „minden más vállalatra” érvényes vámot kell alkalmazni.
(138)
Az ezen egyedi dömpingellenes vámtételek alkalmazására vonatkozó kérelmeket (például a vállalat nevének megváltozását, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) haladéktalanul be kell nyújtani a Bizottsághoz (8). A kérelemnek minden lényeges információt tartalmaznia kell, különösen a vállalat gyártási, valamint belföldi és exportértékesítési tevékenységeinek - például az említett névváltoztatással vagy a gyártási vagy értékesítési egységek módosulásával kapcsolatos - változását. Adott esetben a rendelet az egyéni vámtételek előnyeiből részesülő vállalatok listájának frissítésével megfelelően módosulni fog,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a Thaiföldről származó, a jelenleg az ex 2001 90 30 KN-kód (TARIC-kód: 2001903010) alá tartozó, ecettel vagy ecetsavval elkészített vagy tartósított, nem fagyasztott, morzsolt csemegekukorica (Zea mays var. saccharata), valamint - a 2006-os vámtarifaszám alá tartozó termékek kivételével - az ex 2005 80 00 KN-kód (TARIC-kód: 2005800010) alá tartozó, ecet vagy ecetsav nélkül elkészített vagy tartósított, nem fagyasztott, morzsolt csemegekukorica (Zea mays var. saccharata) behozatalára.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékekre vonatkozó, vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított nettó árra alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Dömpingellenes vám (%)
TARIC-kiegészítő kód
Karn Corn Co., Ltd, 68 Moo 7 Tambol Saentor, Thamaka, Kanchanaburi 71130, Thaiföld
3,1
A789
Kuiburi Fruit Canning Co., Ltd, 236 Krung Thon Muang Kaew Building, Sirindhorn Rd., Bangplad, Bangkok 10700, Thaiföld
14,3
A890
Malee Sampran Public Co., Ltd, Abico Bldg. 401/1 Phaholyothin Rd., Lumlookka, Pathumthani 12130, Thaiföld
12,8
A790
River Kwai International Food Industry Co., Ltd, 52 Thaniya Plaza, 21st Floor, Silom Rd., Bangrak, Bangkok 10500, Thaiföld
12,8
A791
Sun Sweet Co., Ltd, 9 M. 1, Sanpatong, Chiang Mai 50120, Thaiföld
11,1
A792
A mellékletben felsorolt együttműködő gyártók
12,9
A793
Minden más vállalat
14,3
A999
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Az 1. cikk (2) bekezdése módosítható úgy, hogy a mintában nem szereplő együttműködő vállalatok közé felveszik az új exportáló gyártót, amelyre így a 12,9 %-os súlyozott átlagvámot kell alkalmazni, amennyiben bármely új thaiföldi exportáló gyártó kielégítő bizonyítékot szolgáltat a Bizottságnak arra nézve, hogy:
a)
nem exportálta az Unióba az 1. cikk (1) bekezdésében meghatározott terméket a felülvizsgálati időszak során (2011. április 1-jétől2012. március 30-ig);
b)
nem áll kapcsolatban azon thaiföldi exportőrökkel vagy gyártókkal, amelyekre az e rendelettel bevezetett intézkedéseket alkalmazni kell; valamint
c)
az érintett terméket az Unióba ténylegesen csak a felülvizsgálati időszak után exportálta, vagy visszavonhatatlan szerződéses kötelezettséget vállalt arra, hogy jelentős mennyiséget exportál az Unióba.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. szeptember 2-án.