EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1302/2013
af 17. december 2013
om ændring af forordning (EF) nr. 1082/2006 om oprettelse af en europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS), for så vidt angår klarhed, forenkling og forbedring af oprettelsen af sådanne grupper og af deres funktion
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1082/2006 (3) vedtog Kommissionen den 29. juli 2011 en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af nævnte forordning. I rapporten bekendtgjorde Kommissionen, at den havde til hensigt at foreslå et begrænset antal ændringer af forordning (EF) nr. 1082/2006 for at lette oprettelsen og driften af EGTS'er, samt at den havde til hensigt at foreslå præcisering af visse eksisterende bestemmelser. Hindringerne for oprettelsen af nye EGTS'er bør fjernes, mens kontinuiteten bevares, og driften af eksisterende EGTS'er lettes, således at der kan gøres mere udstrakt brug af EGTS'er for at bidrage til bedre politisk sammenhæng og et bedre samarbejde mellem offentlige organer, uden at det medfører en yderligere byrde for de nationale myndigheder eller EU-myndigheder.
(2)
Afgørelsen om oprettelse af en EGTS bør træffes af dens medlemmer og deres nationale myndigheder og er ikke automatisk forbundet med nogen retlige eller finansielle fordele på EU-plan.
(3)
Lissabontraktaten tilføjede en territorial dimension til samhørighedspolitikken og erstattede "Fællesskabet" med "Unionen". Den nye terminologi bør derfor indføres i forordning (EF) nr. 1082/2006.
(4)
EGTS'er kan medvirke til at fremme og opnå en harmonisk udvikling af Unionen som helhed og navnlig den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i Unionens regioner samt bidrage til opnåelse af målene i Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (Europa 2020-strategien). EGTS'er kan endvidere bidrage positivt til at begrænse hindringerne for territorialt samarbejde mellem regioner, der lider af alvorlige naturbetingede eller demografiske ulemper af permanent art, herunder den specifikke situation for regionerne i den yderste periferi, og kan derudover medvirke til at styrke samarbejdet mellem tredjelande, oversøiske lande og territorier ("OLT'er") og Unionens grænseregioner, herunder ved anvendelse af Unionens eksterne samarbejdsprogrammer.
(5)
Erfaringer med de EGTS'er, der er blevet oprettet hidtil, viser, at EGTS'er som et retsinstrument også anvendes til samarbejde i forbindelse med andre EU-politikker end samhørighedspolitikken, herunder ved gennemførelse af programmer eller dele af programmer med anden økonomisk EU-støtte end den, der ydes gennem samhørighedspolitikken. EGTS'ernes effektivitet bør forbedres gennem udvidelse af EGTS'ernes anvendelsesområde, fjernelse af vedvarende hindringer og lettelse af oprettelse og drift af EGTS'er samtidig med at medlemsstaternes mulighed for at begrænse de foranstaltninger, som EGTS'er kan gennemføre uden Unionens økonomiske støtte, fastholdes. I henhold til forordning (EF) nr. 1082/2006 har EGTS'er den videstgående rets- og handleevne som vedkommende medlemsstats nationale lovgivning tillægger juridiske personer, herunder muligheden for at indgå aftaler med andre EGTS'er eller andre retlige enheder med henblik på at gennemføre fælles samarbejdsprojekter for bl.a. at fremme funktionen af makroregionale strategier.
(6)
EGTS'ernes aktiviteter dækker i sagens natur mere end én medlemsstat. Forordning (EF) nr. 1082/2006 giver mulighed for, at aftalen og vedtægterne for EGTS'er kan indeholde bestemmelser om gældende lovgivning i forbindelse med visse spørgsmål. De tilfælde, hvor disse bestemmelser, inden for rammerne af hierarkiet for lovvalget som fastsat i nævnte forordning, giver forrang til den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor EGTS'en har sit hjemsted, bør præciseres. Samtidig bør bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1082/2006 om gældende lovgivning udvides til at omfatte en EGTS' handlinger og aktiviteter, som er underlagt medlemsstaternes retlige kontrol i hvert enkelt tilfælde.
(7)
Som følge af forskellig status for lokale og regionale organer i medlemsstaterne, kan kompetencer, som er regionale på den ene side af en grænse, være nationale på den anden side af grænsen, navnlig i mindre eller centraliserede medlemsstater. Nationale myndigheder bør derfor kunne blive medlemmer af en EGTS sammen med medlemsstaten som sådan.
(8)
Mens forordning (EF) nr. 1082/2006 tillader, at organer, der er etableret i henhold til privatretten, kan blive medlem af en EGTS, forudsat at de anses for at være offentligretlige organer som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF (4), bør det være muligt fremover at anvende EGTS'er til fælles forvaltning af offentlige tjenester med særligt fokus på tjenester af almindelig økonomisk interesse eller infrastruktur. Andre private eller offentlige aktører bør derfor også kunne blive medlem af en EGTS. Følgelig bør "offentlige virksomheder" som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF (5) og virksomheder, som varetager tjenester af almindelig økonomisk interesse på områder som uddannelse og erhvervsuddannelse, lægebehandling, sociale behov i forbindelse med sundhedspleje og langsigtet pleje, børnepasning, adgang til og tilbagevenden på arbejdsmarkedet, sociale boligbyggerier og pleje og social inklusion af sårbare grupper, også være omfattet.
(9)
Forordning (EF) nr. 1082/2006 indeholder ikke nærmere bestemmelser om deltagelse af enheder fra tredjelande i en EGTS, der er oprettet i overensstemmelse med nævnte forordning, dvs. mellem medlemmer fra mindst to medlemsstater. På grundlag af den yderligere tilpasning af reglerne for samarbejde mellem en eller flere medlemsstater og et eller flere tredjelande - hovedsaglig i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde under Det Europæiske Naboskabsinstrument (ENI) og under instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA II), men også i forbindelse med supplerende finansiering fra Den Europæiske Udviklingsfond, og tværnationalt samarbejde i henhold til målet om europæisk territorialt samarbejde, hvor der skal overføres tildelinger fra ENI og IPA II for at lægge disse tildelinger sammen med tildelinger fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) i henhold til fælles samarbejdsprogrammer - bør der udtrykkeligt fastsættes regler for deltagelse af medlemmer fra tredjelande, der grænser op til en medlemsstat, herunder regionerne i dens yderste periferi, i EGTS'er, der er oprettet mellem mindst to medlemsstater. Dette bør være muligt, hvis lovgivningen i et tredjeland eller aftaler mellem mindst én deltagende medlemsstat og et tredjeland tillader dette.
(10)
Med henblik på at styrke Unionens økonomiske, sociale og territoriale samhørighed og derfor navnlig styrke effektiviteten af territorialt samarbejde, herunder et eller flere af de grænseoverskridende, tværnationale og interregionale samarbejdsområder mellem medlemmer af en EGTS, bør tredjelande, der grænser op til en medlemsstat, herunder regioner i dens yderste periferi, have mulighed for at deltage i en EGTS. Operationer under programmer under europæisk territorialt samarbejde bør derfor, når de medfinansieres af Unionen, fortsat søge at opfylde målene i Unionens samhørighedspolitik, selv når de delvis eller i deres helhed gennemføres uden for Unionens område, og som følge heraf gennemføres en EGTS' aktiviteter også i hvert fald i nogen grad uden for Unionens område. I denne sammenhæng, og hvor det måtte være relevant, er bidraget fra aktiviteterne i en EGTS, der også tæller medlemmer fra tredjelande, som grænser op til mindst én medlemsstat, herunder regioner i dens yderste periferi, til målene i Unionens politikker for EU's optræden udadtil, som f.eks. udviklingssamarbejde eller økonomiske, finansielle og tekniske samarbejdsmål, fortsat ikke det centrale, idet de pågældende samarbejdsprogrammers tyngdepunkt og dermed aktiviteterne den pågældende EGTS primært bør fokusere på målene i Unionens samhørighedspolitik. Følgelig er ethvert udviklingssamarbejde eller økonomiske, finansielle og tekniske samarbejdsmål mellem blot én medlemsstat, herunder regioner i dens yderste periferi, og et eller flere tredjelande kun supplerende i forhold til de territoriale samarbejdsmål mellem medlemsstater, herunder deres regioner i den yderste periferi, der er baseret på samhørighedspolitikken. Derfor udgør artikel 175, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) et tilstrækkeligt retsgrundlag med henblik på vedtagelse af denne forordning.
(11)
På baggrund af muligheden for, at nationale, regionale, subregionale og lokale myndigheder og organisationer, samt, hvor det er relevant, andre offentlige og private organer eller institutioner, herunder udbydere af offentlige tjenesteydelser, fra et OLT kan deltage i en EGTS, på grundlag af Rådets afgørelse 2013/755/EU (6) og under hensyn til, at en særlig finansiel ekstratildeling i forbindelse med programmeringsperioden 2014-2020 under den flerårige finansielle ramme vil styrke samarbejdet mellem regionerne i Unionens yderste periferi og tilgrænsende tredjelande samt visse af OLT'erne, der er anført i bilag II til TEUF, og som grænser op til disse regioner i den yderste periferi, bør EGTS'er som et retligt instrument også være åbent for medlemmer fra OLT'er. Af hensyn til retssikkerheden og gennemsigtigheden bør der fastsættes særlige godkendelsesprocedurer for tiltrædelse af medlemmer fra et OLT af en EGTS, herunder i denne forbindelse eventuelt særlige regler om den lovgivning, der finder anvendelse på den relevante EGTS, der har medlemmer fra et OLT.
(12)
Forordning (EF) nr. 1082/2006 sondrer mellem den aftale, der fastsætter grundelementerne i den fremtidige EGTS, og de vedtægter, der fastsætter gennemførelseselementerne. Vedtægterne skal dog for øjeblikket i henhold til nævnte forordning indeholde alle aftalens bestemmelser. Selvom både aftalen og vedtægterne skal sendes til medlemsstaterne, er de særskilte dokumenter, og godkendelsesproceduren bør begrænses til aftalen. Desuden bør visse elementer, som i øjeblikket er omfattet af vedtægterne, i stedet være omfattet af aftalen.
(13)
Erfaringer fra oprettelsen af EGTS'er viser, at fristen på tre måneder for medlemsstaternes godkendelsesprocedure kun sjældent er blevet overholdt. Denne frist bør derfor forlænges til seks måneder. For at sikre retssikkerhed bør aftalen på den anden side anses for godkendt ved stiltiende overenskomst efter udløbet af denne frist og i givet fald i overensstemmelse med den nationale lovgivning i de pågældende medlemsstater, herunder deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser. Den medlemsstat, hvor EGTS'ens foreslåede hjemsted skal være beliggende, bør dog formelt skulle godkende aftalen. Mens medlemsstaterne bør kunne anvende nationale regler på proceduren for godkendelse af et potentielt medlems deltagelse i EGTS'en eller kan vedtage særlige regler inden for rammerne af de nationale bestemmelser til gennemførelse af forordning (EF) nr. 1082/2006, bør undtagelser til bestemmelsen om stiltiende aftale efter udløbet af fristen på seks måneder udelukkes, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
(14)
De begrundelser, en medlemsstat kan anføre for ikke at godkende potentielle medlemmers deltagelse eller aftalen, bør fastlægges. Enhver national lov, der kræver andre regler og procedurer end dem, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1082/2006, bør dog ikke tages i betragtning, når der træffes afgørelse om godkendelsen.
(15)
Da forordning (EF) nr. 1082/2006 ikke kan finde anvendelse i tredjelande, bør den medlemsstat, hvor EGTS'ens foreslåede hjemsted skal være beliggende, ved godkendelsen af deltagelsen af potentielle medlemmer fra tredjelande, der er oprettet i henhold til lovgivningen i disse tredjelande, i samråd med de medlemsstater under hvis lovgivning andre af EGTS'ens potentielle medlemmer er etableret, kontrollere, at tredjelandene har anvendt betingelser og procedurer, der svarer til betingelserne og procedurerne i forordning (EF) nr. 1082/2006 eller har handlet i overensstemmelse med internationale bilaterale eller multilaterale aftaler, der er indgået mellem medlemsstater under Europarådet, hvad enten de også er EU-medlemsstater eller ej, i henhold til den europæisk rammekonvention om grænseoverskridende samarbejde mellem lokale og regionale myndigheder, undertegnet i Madrid den 21. maj 1980 og de tillægsprotokoller, der er vedtaget i medfør heraf. I tilfælde af inddragelse af flere EU-medlemsstater og et eller flere tredjelande bør det være tilstrækkeligt, at en sådan aftale er indgået mellem det pågældende tredjeland og én deltagende EU-medlemsstat.
(16)
For at tilskynde nye medlemmer til at tiltræde en eksisterende EGTS bør proceduren for ændring af eksisterende aftaler i sådanne tilfælde forenkles. Følgelig bør der i tilfælde, hvor et nyt medlem fra en medlemsstat, der allerede har godkendt aftalen, ikke sendes underretning om sådanne ændringer til alle deltagende medlemsstater, men kun den medlemsstat, i henhold til hvis lovgivning det nye potentielle medlem er oprettet, og den medlemsstat, hvor EGTS'ens har sit hjemsted. Enhver efterfølgende ændring af aftalen bør meddeles alle berørte medlemsstater. Sådan forenkling af ændringsproceduren bør dog ikke finde anvendelse, såfremt der er tale om et potentielt nyt medlem fra en medlemsstat, der endnu ikke har godkendt aftalen, fra et tredjeland eller et OLT, da det er nødvendigt at alle deltagende medlemsstater får mulighed for at kontrollere, om en sådan tiltrædelse er i overensstemmelse med deres offentlige interesser eller den offentlige orden.
(17)
I betragtning af forbindelserne mellem medlemsstater og OLT'er bør procedurerne for godkendelse af potentielle OLT-medlemmers deltagelse omfatte disse medlemsstater. I overensstemmelse med de særlige forvaltningsmæssige forhold mellem medlemsstaten og OLT'et bør medlemsstaten enten godkende det potentielle OLT-medlems deltagelse eller skriftligt bekræfte over for den medlemsstat, hvor EGTS'ens foreslåede hjemsted er beliggende, at de kompetente myndigheder i OLT'et har godkendt det potentielle medlems deltagelse i henhold til betingelser og procedurer, der svarer til betingelserne og procedurerne i forordning (EF) nr. 1082/2006. Den samme procedure bør finde anvendelse i tilfælde, hvor et potentielt medlem fra et OLT ønsker at blive medlem af en eksisterende EGTS.
(18)
Da vedtægterne ikke længere skal indeholde alle aftalens bestemmelser, bør både aftalen og vedtægterne registreres og/eller offentliggøres. Af hensyn til gennemsigtigheden bør der desuden offentliggøres en meddelelse om beslutningen om at oprette en EGTS i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven. Af hensyn til ensartetheden bør denne meddelelse indeholde de oplysninger, der er fastlagt i bilaget til forordning (EF) nr. 1082/2006 som ændret ved nærværende forordning.
(19)
Formålet med en EGTS bør udvides til at omfatte forenkling og fremme af territorialt samarbejde generelt, herunder strategisk planlægning og forvaltning af regionale og lokale forhold i overensstemmelse med samhørighedspolitikken og andre EU-politikker, hvorved der bidrages til Europa 2020-strategien eller gennemførelsen af makroregionale strategier. En EGTS bør derfor kunne gennemføre aktioner med anden økonomisk støtte end den, der ydes gennem Unionens samhørighedspolitik. Endvidere bør medlemsstater eller tredjelande, selvom hvert medlem i hver af de medlemsstater eller tredjelande, der er repræsenteret, skal have de kompetencer, der er nødvendige for en EGTS' effektive funktion, ikke desto mindre kunne godkende deltagelse i tilfælde, hvor medlemmet ikke er kompetent til at varetage alle de i aftalen specificerede opgaver.
(20)
Som et retligt instrument skal EGTS'er hverken anvendes til omgåelse af den ramme, der er fastlagt i Europarådets gældende bestemmelser, og som giver forskellige muligheder og rammer, inden for hvilke regionale og lokale myndigheder kan samarbejde på tværs af grænserne, herunder de nyetablerede Euroregional Co-operation Groupings (euroregionale samarbejdsgrupper) (7), eller til fastlæggelse af et sæt specifikke fælles regler, som vil regulere alle sådanne ordninger på en ensartet måde i hele Unionen.
(21)
Både de specifikke opgaver, som kan udføres af en EGTS, og medlemsstaternes mulighed for at begrænse de foranstaltninger, som EGTS'er må udføre uden økonomisk støtte fra Unionen, bør tilpasses de bestemmelser, der gælder for EFRU, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden strukturfondene i programmeringsperioden 2014-2020.
(22)
Selv om det er fastsat i forordning (EF) nr. 1082/2006, at en EGTS' opgaver ikke vedrører bl.a. "reguleringsbeføjelser", som kan have forskellige retlige konsekvenser i forskellige medlemsstater, bør en EGTS' forsamling, hvis aftalen specifikt giver mulighed herfor i overensstemmelse med EU-retten og national ret, ikke desto mindre kunne fastlægge vilkår og betingelser for anvendelse af en infrastruktur, som en EGTS forvalter, eller vilkår og betingelser under hvilke en tjeneste af almindelig økonomisk interesse kan ydes, herunder afgifter og gebyrer, der skal betales af brugerne.
(23)
Som følge af EGTS'ernes åbning for medlemmer fra tredjelande eller OLT'er bør aftalen præcisere ordningerne for deres engagement.
(24)
Aftalen bør udover at indeholde en henvisning til den gældende lovgivning i almindelighed, som det er fastlagt i artikel 2 i forordning (EF) nr. 1082/2006, også angive den EU-lovgivning og nationale lovgivning, der finder anvendelse på EGTS'en. Desuden bør det være muligt at denne nationale lovgivning er den lovgivning, der gælder i den medlemsstat, hvor EGTS'ens organer udøver deres beføjelser, navnlig hvis de ansatte, der arbejder under direktøren, befinder sig i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor EGTS'en har sit hjemsted. Aftalen bør også angive den gældende EU-lovgivning og nationale lovgivning, der er direkte relevant for de EGTS-aktiviteter, som udføres i henhold til de i aftalen specificerede opgaver, herunder hvor EGTS'en forvalter offentlige tjenester af almindelig interesse eller infrastrukturer.
(25)
Denne forordning dækker ikke de problemer i forbindelse med offentlige indkøb på tværs af grænserne, som EGTS'er kan møde.
(26)
I betragtning af betydningen af de love og regler, der finder anvendelse på EGTS'ens personale, samt principperne for ordningerne vedrørende personaleforvaltning og ansættelsesprocedurer, bør aftalen, ikke vedtægterne, fastlægge disse regler og principper. Det bør være muligt at fastsætte forskellige muligheder med hensyn til valget af regler, der finder anvendelse på EGTS'ens personale, i aftalen. De specifikke ordninger vedrørende personaleforvaltning og ansættelsesprocedurer bør behandles i vedtægterne.
(27)
Medlemsstaterne bør endvidere gøre brug af de muligheder, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (8), til ved fælles aftale at fastsætte bestemmelser om undtagelser med hensyn til fastlæggelsen af, hvilken lovgivning der skal anvendes ifølge nævnte forordning til fordel for visse personer eller personkategorier og at betragte EGTS'ers personale som en sådan personkategori.
(28)
I betragtning af betydningen af ordningerne for medlemmernes ansvar bør aftalen, ikke vedtægterne, præcisere disse ordninger.
(29)
Såfremt en EGTS udelukkende har til formål at forvalte et samarbejdsprogram eller en del heraf, som modtager støtte fra EFRU, eller når en EGTS vedrører interregionalt samarbejde eller netværk, er oplysninger om det område, hvor EGTS'en kan udføre sin opgave, ikke nødvendige. I førstnævnte tilfælde bør udstrækningen af området være defineret og, hvor det er hensigtsmæssigt, ændres i det relevante samarbejdsprogram. Kravet om sådanne oplysninger ville i sidstnævnte tilfælde, selvom det hovedsagligt vedrører immaterielle aktiviteter, kunne være til hinder for, at nye medlemmer indgår i interregionalt samarbejde eller netværk.
(30)
De forskellige ordninger vedrørende kontrol med forvaltning af offentlige midler på den ene side og revision af EGTS'ernes regnskaber på den anden side bør præciseres.
(31)
Der bør sondres klarere mellem EGTS'er, hvis medlemmer har begrænset ansvar, og EGTS'er, hvis medlemmer har ubegrænset ansvar. For at give EGTS'er, hvis medlemmer har begrænset ansvar, mulighed for at gennemføre aktiviteter, der potentielt kunne generere gæld, bør medlemsstaterne have mulighed for at kræve, at sådanne EGTS'er tegner relevante forsikringer, eller at sådanne EGTS'er er dækket af en passende finansiel sikkerhedsstillelse til dækning af de risici, som er specifikke for de pågældende EGTS'ers aktiviteter.
(32)
Medlemsstaterne bør forelægge Kommissionen alle bestemmelser samt enhver ændring heraf, der vedtages for at gennemføre forordning (EF) nr. 1082/2006. For at forbedre udvekslingen af oplysninger og koordinationen mellem Kommissionen, medlemsstaterne og Regionsudvalget, bør Kommissionen fremsende sådanne bestemmelser til medlemsstaterne og Regionsudvalget. Regionsudvalget har oprettet en EGTS-platform, der giver alle de berørte parter mulighed for at udveksle erfaringer og god praksis og for at forbedre kommunikationen om EGTS-relaterede muligheder og udfordringer ved at lette udveksling af erfaringer om oprettelse af EGTS'er på territorialt plan og viden om den bedste praksis med hensyn til territorialt samarbejde.
(33)
Der bør fastsættes en ny frist for den næste rapport om anvendelsen af forordning (EF) nr. 1082/2006. I overensstemmelse med Kommissionens ønske om mere evidensbaseret politikudformning bør de vigtigste evalueringsaspekter, som f.eks. effektivitet, relevans, europæisk merværdi og muligheder for forenkling og holdbarhed, behandles i denne rapport. Effektivitet bør denne sammenhæng forstås som vedrørende bl.a. indsatsen inden for Kommissionens forskellige tjenestegrene og mellem Kommissionen og andre organer, f.eks. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil, for at formidle viden om EGTS-instrumentet. Kommissionen bør fremsende rapporten til Europa-Parlamentet, Rådet og, i henhold til Artikel 307 TFEU, til Regionsudvalget. Rapporten bør fremsendes senest den 1. august 2018.
(34)
For at fastlægge en liste over indikatorer til brug for evalueringen og udarbejdelsen af rapporten om anvendelsen af forordning (EF) nr. 1082/2006, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(35)
Eksisterende EGTS'er bør ikke være forpligtede til at tilpasse deres aftale og vedtægter til de ved denne forordning indførte ændringer af forordning (EF) nr. 1082/2006.
(36)
Det er nødvendigt at præcisere, under hvilke regler de EGTS'er, for hvilke en godkendelsesprocedure blev påbegyndt før anvendelsesdatoen for denne forordning, bør godkendes.
(37)
For at tilpasse eksisterende nationale bestemmelser til gennemførelse af denne forordning, inden programmer under målet om europæisk territorialt samarbejde skal forelægges Kommissionen, bør denne forordning finde anvendelse seks måneder efter datoen for dens ikrafttræden. Medlemsstaterne bør i relation til tilpasning af deres eksisterende nationale regler sikre, at der udpeges kompetente myndigheder med ansvar for godkendelse af EGTS'er, og at disse myndigheder i overensstemmelse med deres retlige og administrative ordninger er de samme organer, som har ansvaret for modtagelse af meddelelser i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 1082/2006.
(38)
Målet med denne forordning, nemlig forbedring af det retlige instrument vedrørende EGTS'er, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål, idet oprettelsen af en EGTS er frivillig, og de enkelte medlemsstaters forfatningssystemer respekteres.
(39)
Forordning (EF) nr. 1082/2006 bør ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændring af forordning (EF) nr. 1082/2006
I forordning (EF) nr. 1082/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 og 2 affattes således:
"1. Der kan oprettes en europæisk gruppe for territorialt samarbejde ("EGTS") på Unionens område på de betingelser og med de begrænsninger, der er fastsat i denne forordning.
2. Formålet med en EGTS er at lette og fremme navnlig territorialt samarbejde, herunder grænseoverskridende et eller flere af de grænseoverskridende, tværnationale, og interregionale samarbejdsområder, mellem dens medlemmer, jf. artikel 3, stk. 1, med henblik på at styrke Unionens økonomiske, sociale og territoriale samhørighed."
b)
følgende stykke tilføjes:
"5. Hjemstedet for en EGTS skal være beliggende i en medlemsstat, i henhold til hvis lovgivning mindst et af medlemmerne er etableret."
2)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. En EGTS' organers handlinger er underlagt følgende:
a)
denne forordning
b)
den i artikel 8 omhandlede aftale, når dette udtrykkeligt tillades ved denne forordning, og
c)
for så vidt angår tilfælde, der ikke eller kun delvis er omfattet af denne forordning, den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor EGTS'en har sit hjemsted.
En EGTS betragtes som en enhed i den medlemsstat, hvor den har sit hjemsted, hvis det er nødvendigt for at fastslå, hvilken lovgivning der skal finde anvendelse i henhold til EU-lovgivning eller international privatret."
b)
følgende stykke indsættes:
"1a. En EGTS's aktiviteter i forbindelse med udførelse af de opgaver, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2 og 3, inden for Unionen er underlagt gældende EU-lovgivning og national lovgivning, som præciseret i den i artikel 8 omhandlede aftale.
De af en EGTS's aktiviteter, der medfinansieres af EU-budgettet, skal opfylde kravene i gældende EU-lovgivning og den nationale lovgivning vedrørende anvendelsen heraf."
3)
I artikel 3 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1, første afsnit, affattes således:
"1. Følgende enheder kan blive medlem af en EGTS:
a)
medlemsstater eller myndigheder på nationalt plan
b)
regionale myndigheder
c)
lokale myndigheder
d)
offentlige virksomheder som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF (9) eller offentligretlige organer som omhandlet i artikel 1, stk. 9, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF (10).
e)
virksomheder, som varetager tjenester af almindelig økonomisk interesse i overensstemmelse med gældende EU-lovgivning og national lovgivning.
f)
nationale, regionale eller lokale myndigheder eller organer eller offentlige virksomheder svarende til dem, der er omhandlet i litra d), fra tredjelande med forbehold af de betingelser, der er fastsat i artikel 3a.
(9) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester ("forsyningsvirksomhedsdirektivet") (EUT L 134 af 30.4.2004, s. 1)." 						
(10) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114)."" 						
b)
stk. 2 affattes således:
"2. En EGTS skal bestå af medlemmer, der er hjemmehørende på mindst to medlemsstaters område, jf. dog artikel 3a, stk. 2 og 5."
4)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 3a
Tiltrædelse af medlemmer fra tredjelande eller oversøiske lande eller territorier (OLT'er)
1. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 3a, kan en EGTS bestå af medlemmer, der er hjemmehørende på mindst to medlemsstaters område og et eller flere tredjelandes område, der grænser op til mindst én af disse medlemsstater, herunder regioner i dens yderste periferi, hvis disse medlemsstater og tredjelande i fællesskab gennemfører aktioner for territorialt samarbejde eller gennemfører programmer, der støttes af Unionen.
Med henblik på denne forordning anses et tredjeland eller et OLT for at grænse op til en medlemsstat, herunder regioner i dens yderste periferi, hvis tredjelandet eller OLT'et og den pågældende medlemsstat deler en fælles landegrænse, eller hvis både tredjelandet eller OLT'et og medlemsstaten er støtteberettigede under et fælles maritimt grænseoverskridende eller international program under europæisk territorialt samarbejde eller er støtteberettigede under et andet grænseoverskridende eller havgrænseoverskridende samarbejdsprogram eller et samarbejdsprogram vedrørende havområder, inklusive når de er skilt ad af internationale farvande.
2. En EGTS kan bestå af medlemmer, der er hjemmehørende på kun én medlemsstats område og et eller flere tredjelandes område, der grænser op til medlemsstaten, herunder regionerne i dens yderste periferi, hvis den pågældende medlemsstat finder, at EGTS'en er i overensstemmelse med anvendelsesområdet for dens territoriale samarbejde i forbindelse med grænseoverskridende eller tværnationalt samarbejde eller bilaterale forbindelser med de pågældende tredjelande.
3. Med henblik på stk. 1 og 2 omfatter tredjelande, der grænser op til en medlemsstat, herunder regionerne i dens yderste periferi, søgrænser mellem de pågældende lande.
4. I overensstemmelse med artikel 4a og med forbehold af betingelserne i stk. 1 i nærværende artikel kan en EGTS også bestå af medlemmer, der er hjemmehørende på mindst to medlemsstaters område, herunder regionerne i deres yderste periferi, og et eller flere OLT'er inklusive eller eksklusive medlemmer fra et eller flere tredjelande.
5. I overensstemmelse med artikel 4a og med forbehold af betingelserne i stk. 2 i nærværende artikel kan en EGTS også bestå af medlemmer, der er hjemmehørende på kun én medlemsstats område, herunder regionerne i dens yderste periferi, og et eller flere OLT'er inklusive eller eksklusive medlemmer fra et eller flere tredjelande.
6. En EGTS kan ikke oprettes udelukkende mellem medlemmer fra en medlemsstat og et eller flere OLT'er, der har tilknytning til den pågældende medlemsstat."
5)
I artikel 4 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 3 affattes således:
"3. Efter meddelelse fra det potentielle medlem, jf. stk. 2, godkender den medlemsstat, der har modtaget denne meddelelse, under hensyn til sin forfatningsmæssige struktur det potentielle medlems deltagelse i EGTS'en og i aftalen, medmindre den pågældende medlemsstat finder, at:
a)
en sådan deltagelse eller aftalen ikke er forenelig med følgende:
i)
denne forordning
ii)
anden EU-lovgivning vedrørende EGTS'ens handlinger og aktiviteter
iii)
national lovgivning i relation til det potentielle medlems beføjelser og kompetencer
b)
en sådan deltagelse ikke er berettiget af hensyn til den offentlige interesse eller den offentlige orden i den pågældende medlemsstat, eller
c)
vedtægterne ikke er i overensstemmelse med aftalen.
I tilfælde af ikke-godkendelse begrunder medlemsstaten, hvorfor den ikke kan give sin godkendelse, og foreslår, hvor det er relevant, de nødvendige ændringer af aftalen.
Medlemsstaten træffer beslutning om godkendelse senest seks måneder efter datoen for modtagelsen af en meddelelse i henhold til stk. 2. Hvis den medlemsstat, der har modtaget meddelelsen, ikke gør indsigelse inden udløbet af denne frist, betragtes deltagelsen af det potentielle medlem og aftalen som godkendt. Den medlemsstat, hvor EGTS'ens foreslåede hjemsted skal være beliggende, skal imidlertid formelt godkende aftalen, for at EGTS'en kan oprettes.
Enhver anmodning om yderligere oplysninger fra medlemsstaten til et potentielt medlem afbryder den i tredje afsnit omhandlede frist. Afbrydelsesperioden begynder dagen efter den dato, hvor medlemsstaten har sendt sine bemærkninger til det potentielle medlem, og slutter, når det potentielle medlem reagerer på bemærkningerne.
Den i tredje afsnit omhandlede frist afbrydes dog ikke, såfremt det potentielle medlem besvarer medlemsstatens bemærkninger inden for ti arbejdsdage efter afbrydelsesperiodens begyndelse.
Når medlemsstaterne træffer beslutning om et potentielt medlems deltagelse i en EGTS, kan de anvende deres nationale lovgivning."
b)
følgende stykke indsættes:
"3a. For så vidt angår en EGTS med potentielle medlemmer fra et eller flere tredjelande, skal den medlemsstat, hvor EGTS’ foreslåede hjemsted skal være beliggende, i samråd med de andre berørte medlemsstater forvisse sig om, at de betingelser, der er fastsat i artikel 3a, er opfyldt, og at hvert tredjeland har godkendt det potentielle medlems deltagelse i henhold til enten:
a)
betingelser og procedurer, der svarer til dem, der er fastsat i nærværende forordning, eller
b)
i henhold til en aftale, der er indgået mellem mindst én medlemsstat, i henhold til hvis lovgivning et potentielt medlem er etableret, og det pågældende tredjeland."
c)
stk. 5 og 6 affattes således:
"5. Medlemmerne når til enighed om den i artikel 8 omhandlede aftale og sikrer, at den er i overensstemmelse med godkendelsen i overensstemmelse med stk. 3 i nærværende artikel.
6. EGTS'en underretter de medlemsstater, under hvis lovgivning EGTS'ens medlemmer er oprettet, om eventuelle ændringer af aftalen eller vedtægterne. Bortset fra i tilfælde af et nyt medlems tiltrædelse i henhold til stk. 6a, litra a), skal eventuelle ændringer af aftalen godkendes af disse medlemsstater efter proceduren i denne artikel."
d)
følgende stykke tilføjes:
"6a. Følgende bestemmelser finder anvendelse, såfremt nye medlemmer tiltræder en eksisterende EGTS:
a)
såfremt et nyt medlem fra en medlemsstat, der allerede har godkendt aftalen, tiltræder, skal en sådan tiltrædelse kun godkendes af den medlemsstat, i henhold til hvis lovgivning det nye medlem er oprettet i overensstemmelse med proceduren i stk. 3, og meddeles den medlemsstat, hvor EGTS'en har sit hjemsted
b)
såfremt et nyt medlem fra en medlemsstat, der endnu ikke har godkendt aftalen, tiltræder, finder proceduren i stk. 6 anvendelse
c)
såfremt et nyt medlem fra et tredjeland tiltræder en eksisterende EGTS, skal en sådan tiltrædelse være genstand for en undersøgelse ved den medlemsstat, hvor EGTS'ens har sit hjemsted, i overensstemmelse med proceduren i stk. 3a."
6)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 4a
Deltagelse af medlemmer fra et OLT
Såfremt en EGTS har et potentielt medlem fra et OLT, skal den medlemsstat, som OLT'et har tilknytning til, forvisse sig om, at betingelserne i artikel 3a er opfyldt, og under hensyn til dens forbindelser med OLT'et enten:
a)
godkende det potentielle medlems deltagelse i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, eller
b)
skriftligt bekræfte overfor den medlemsstat, hvor EGTS'ens foreslåede hjemsted skal være beliggende, at de kompetente myndigheder i OLT'et har godkendt det potentielle medlems deltagelse i henhold til betingelser og procedurer, der svarer til dem, der er fastsat i nærværende forordning."
7)
Artikel 5 affattes således:
"Artikel 5
Erhvervelse af status som juridisk person og offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
1. Aftalen og vedtægterne og eventuelle senere ændringer registreres og/eller offentliggøres i den medlemsstat, hvor den pågældende EGTS har sit hjemsted, i overensstemmelse med gældende ret i denne medlemsstat. EGTS'en får status som juridisk person på datoen for registreringen eller offentliggørelsen af aftalen og vedtægterne, afhængigt af hvad der indtræffer først. Medlemmerne underretter de berørte medlemsstater og Regionsudvalget om aftalens og vedtægternes registrering eller offentliggørelse.
2. EGTS'en sikrer, at der inden ti arbejdsdage efter aftalens og vedtægternes registrering eller offentliggørelse sendes en anmodning til Regionsudvalget, som er i overensstemmelse med modellen i bilaget til denne forordning. Regionsudvalget fremsender derefter denne anmodning til Den Europæiske Unions Publikationskontor med henblik på offentliggørelse af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, om EGTS'ens oprettelse med angivelse af de oplysninger, der er fastsat i bilaget til denne forordning, til Den Europæiske Unions Publikationskontor."
8)
Artikel 6, stk. 4, affattes således:
"4. Uanset stk. 1, 2 og 3 i denne artikel, finder den relevante lovgivning om kontrol med EU-midler anvendelse, når en EGTS' opgaver som nævnt i artikel 7, stk. 3, omfatter foranstaltninger, som medfinansieres af Unionen."
9)
I artikel 7 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 2 og 3 affattes således:
"2. En EGTS handler inden for rammerne af de opgaver, som den har fået overdraget, dvs. lettelse og fremme af det territoriale samarbejde med henblik på at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i Unionen og overvindelse af hindringer i det indre marked. Hver opgave fastlægges af medlemmerne, inden for rammerne af den kompetence, som hvert medlem har, medmindre medlemsstaten eller tredjelandet godkender deltagelse af et medlem, der er oprettet i henhold til medlemsstatens eller tredjelandets nationale lovgivning, selv hvis det pågældende medlem ikke er kompetent til at varetage alle de opgaver, der er præciseret i aftalen.
3. En EGTS kan gennemføre specifikke aktioner vedrørende territorialt samarbejde mellem dens medlemmer med sigte på det mål, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, med eller uden finansielt bidrag fra Unionen.
Primært kan en EGTS' opgaver vedrøre gennemførelse af samarbejdsprogrammer eller dele heraf eller gennemførelse af operationer, der støttes af Unionen gennem Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og/eller Samhørighedsfonden.
Medlemsstaterne kan begrænse de opgaver, EGTS'er kan udføre uden finansielt bidrag fra Unionen. Medlemsstaterne kan med forbehold af artikel 13 imidlertid ikke udelukke de opgaver, der vedrører de prioriterede investeringer, der er omhandlet i artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 af (11).
(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 af 17 december 2013 om særlige bestemmelser for støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til målet om europæisk territorialt samarbejde (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 259)"" 						
b)
i stk. 4 tilføjes følgende afsnit:
"En EGTS' forsamling, jf. artikel 10, stk. 1, litra a), kan dog i overensstemmelse med gældende EU-lovgivning og national lovgivning fastlægge vilkårene og betingelserne for anvendelse af en infrastruktur, som en EGTS forvalter, eller vilkårene og betingelserne for ydelse af en tjeneste af almindelig økonomisk interesse, herunder afgifter og gebyrer, der skal betales af brugerne."
10)
Artikel 8, stk. 2, affattes således:
"2. I aftalen præciseres:
a)
EGTS'ens navn og hjemsted
b)
Udstrækningen af det område på hvilket EGTS'en kan udføre sine opgaver
c)
EGTS'ens formål og opgaver
d)
EGTS'ens varighed og betingelserne for dens opløsning
e)
listen over EGTS'ens medlemmer
f)
listen over EGTS'ens organer og deres respektive kompetencer
g)
den gældende EU-lovgivning og nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor EGTS'en har sit hjemsted, med henblik på fortolkning og gennemførelse af aftalen
h)
den gældende EU-lovgivning og nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor EGTS'ens organer handler
i)
eventuelt aftaler om deltagelse af medlemmer fra tredjelande eller fra OLT'er, herunder fastsættelse af gældende ret, når EGTS'en udfører opgaver i tredjelande eller OLT'er
j)
den gældende EU-lovgivning og nationale lovgivning, der er direkte relevant for EGTS'ens aktiviteter, som udføres i henhold til de i aftalen specificerede opgaver
k)
de regler, der gælder for EGTS’ens personale, samt principperne for ordningerne vedrørende personaleforvaltning og ansættelsesprocedurer
l)
aftaler om EGTS'ens og medlemmernes ansvar, jf. artikel 12
m)
de relevante aftaler om gensidig anerkendelse, herunder vedrørende finansiel kontrol med forvaltningen af offentlige midler, og
n)
procedurerne for vedtagelse af vedtægterne og ændring af aftalen, som skal overholde forpligtelserne i artikel 4 og 5.
3. Når en EGTS' opgaver kun vedrører forvaltningen af et samarbejdsprogram eller en del heraf under forordning (EU) nr. 1299/2013, eller når en EGTS vedrører interregionalt samarbejde eller netværk, er oplysningerne under stk. 2, litra b), ikke påkrævet".
11)
Artikel 9 affattes således:
"Artikel 9
Vedtægter
1. En EGTS' vedtægter vedtages enstemmigt af dens medlemmer på grundlag af og i overensstemmelse med aftalen.
2. En EGTS' vedtægter skal mindst præcisere følgende:
a)
bestemmelserne for en EGTS' organers funktion og disse organers beføjelser samt antallet af medlemmernes repræsentanter i de relevante organer
b)
EGTS’ens beslutningsprocedurer
c)
det eller de anvendte arbejdssprog
d)
ordningerne for dens funktion
e)
procedurerne vedrørende personaleforvaltning og -ansættelse
f)
ordningerne for medlemmernes finansielle bidrag
g)
de gældende regnskabs- og budgetbestemmelser for medlemmerne
h)
bestemmelser om udpegelse af et uafhængigt organ, som skal foretage ekstern revision af EGTS'ens regnskaber og
i)
procedurerne for ændring af vedtægterne, som skal overholde forpligtelserne i artikel 4 og 5."
12)
Artikel 11, stk. 2, affattes således:
"2. Udarbejdelsen af regnskabet, herunder, hvis det kræves, den ledsagende årsberetning, samt revision og offentliggørelse af dette regnskab er underlagt den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor EGTS'en har sit hjemsted."
13)
I artikel 12 foretages følgende ændringer:
a)
i stk. 1 tilføjes følgende afsnit:
"En EGTS hæfter for al sin gæld."
b)
stk. 2 affattes således:
"2. Med forbehold af stk. 3, hæfter en EGTS' medlemmer, i det omfang EGTS'ens aktiver ikke kan dække dens passiver, i forhold til deres bidrag for EGTS'ens gæld, uanset dens art. Ordningerne vedrørende finansielle bidrag fastsættes i vedtægterne.
Medlemmerne af en EGTS kan i vedtægterne forpligte sig til efter endt medlemskab at være ansvarlige for forpligtelser i medfør af EGTS'ens aktiviteter i deres medlemskabsperiode.
2a. Er ansvaret hos mindst et medlem af en EGTS fra en medlemsstat begrænset i medfør af den nationale lovgivning, i henhold til hvilken det er oprettet, kan de øvrige medlemmer også begrænse deres ansvar i aftalen, hvis den nationale lovgivning om gennemførelse af denne forordning giver dem mulighed for det.
Navnet på en EGTS, hvis medlemmer har begrænset ansvar, skal indeholde udtrykket "begrænset".
Kravene til offentliggørelse af aftalen om samt vedtægter og regnskaber for en EGTS, hvis medlemmer har begrænset ansvar, skal som minimum svare til dem, der gælder for andre former for juridiske enheder med begrænset ansvar i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor den pågældende EGTS har sit hjemsted.
I tilfælde af en EGTS, hvis medlemmer har begrænset ansvar, kan enhver berørt medlemsstat kræve, at EGTS'en tegner passende forsikringer til dækning af de særlige risici, der er forbundet med de aktiviteter, der udføres af EGTS'en, eller at den er dækket af en garanti ydet af en bank eller en anden finansiel institution, som er etableret i en medlemsstat, eller er omfattet af en ordning, hvorved en offentlig myndighed eller en medlemsstat stiller en garanti."
14)
Artikel 15, stk. 2, første afsnit, affattes således:
"2. Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder EU-rettens kompetenceregler anvendelse på tvister, som involverer en EGTS. I tilfælde, der ikke er forudset i EU-retten, ligger kompetencen til at bilægge tvister hos retterne i den medlemsstat, hvor EGTS'en har sit hjemsted."
15)
I artikel 16 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Medlemsstaterne vedtager bestemmelser til at sikre en effektiv anvendelse af denne forordning, herunder med hensyn til fastlæggelsen af kompetente myndigheder med ansvar for godkendelsesproceduren i overensstemmelse med deres juridiske og administrative ordninger.
En medlemsstat kan, hvis det kræves i henhold til dens nationale lovgivning, udarbejde en samlet liste over de opgaver, som medlemmerne af en EGTS, der er oprettet i henhold til dens lovgivning, allerede har, for så vidt angår det territoriale samarbejde, som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i denne medlemsstat.
Medlemsstaten forelægger Kommissionen eventuelle bestemmelser, som vedtages i henhold til denne artikel samt eventuelle ændringer heraf. Kommissionen fremsender disse bestemmelser til de andre medlemsstater og Regionsudvalget."
b)
som stk. 1a indsættes:
"1a. De i stk. 1 omhandlede bestemmelser skal også, i det omfang de vedrører en medlemsstat, som et OLT har tilknytning til, og under hensyntagen til medlemsstatens forbindelser med OLT'et, sikre den effektive anvendelse af denne forordning med hensyn til det pågældende OLT, der grænser op til andre medlemsstater eller regionerne i disse medlemsstaters yderste periferi."
16)
Artikel 17 affattes således:
"Artikel 17
Rapport
Senest den 1. august 2018 tilsender Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Regionsudvalget en rapport om anvendelsen af denne forordning, der på grundlag af indikatorer evaluerer dens effektivitet, relevans, merværdi på europæisk plan og mulighederne for forenkling.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 17a, som fastlægger listen over de i stk. 1, omhandlede indikatorer."
17)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 17a
Udøvelse af delegationen
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 17, stk.2, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 21 december 2013
3. Delegationen af beføjelser i artikel 17, stk. 2, kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet.En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der præciseres i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, underretter den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 17, stk. 2, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.s"
Artikel 2
Overgangsbestemmelser
1. EGTS'er oprettet før den 21 december 2013 er ikke forpligtet til at tilpasse deres aftale og vedtægter til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1082/2006 som ændret ved nærværende forordning.
2. For så vidt angår EGTS'er, for hvilke en procedure i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1082/2006 blev indledt inden den 22 Juni 2014, og for hvilke der kun mangler registrering eller offentliggørelse i henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1082/2006, registreres og/eller offentliggøres aftalen og vedtægterne i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1082/2006 før ændringen heraf ved nærværende forordning.
3. EGTS'er, for hvilke en procedure i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1082/2006 blev indledt mere end seks måneder inden den 22 Juni 2014, godkendes i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1082/2006 før ændringen heraf ved nærværende forordning.
4. Andre EGTS'er end de i stk. 2 og 3 i nærværende artikel omhandlede, for hvilke en procedure i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1082/2006 blev indledt inden den 22 Juni 2014, godkendes i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1082/2006 som ændret ved denne forordning.
5. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen de nødvendige ændringer af de nationale bestemmelser, der vedtages i henhold til artikel 16, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1082/2006, som ændret ved nærværende forordning, senest den 22 Juni 2014.
Artikel 3
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 22 Juni 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 17. december 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1302/2013/EU RENDELETE
(2013. december 17.)
az európai területi együttműködési csoportosulásról szóló 1082/2006/EK rendeletnek a csoportosulások létrehozásának és működésének egyértelművé tétele, egyszerűsítése és javítása tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 175. cikke harmadik bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
Az 1082/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (3) megfelelően a Bizottság 2011. július 29-én az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak szóló jelentést fogadott el az említett rendelet alkalmazásáról. A Bizottság e jelentésben bejelentette, hogy a csoportosulások létrehozásának és működtetésének elősegítésére az 1082/2006/EK rendelet korlátozott számú módosítását, valamint egyes létező rendelkezések egyértelművé tételét szándékozik javasolni. Meg kell szüntetni az új csoportosulások létrehozásának akadályait, miközben fenn kell tartani a létező csoportosulások folytonosságát és elő kell segíteni működésüket, ezzel lehetővé téve a csoportosulások elterjedtebb alkalmazását, ami hozzájárulhat a közjogi testületek közötti fokozottabb szakpolitikai összhanghoz és együttműködéshez anélkül, hogy a nemzeti közigazgatásokra vagy uniós igazgatásra további terhet róna.
(2)
A csoportosulás létrehozásáról tagjainak és azok nemzeti hatóságainak kell dönteniük, és a csoportosulás létrehozásához nem kapcsolódnak automatikusan uniós szintű jogi vagy pénzügyi előnyök.
(3)
A Lisszaboni Szerződés a kohéziós politikát kiegészítette a területi dimenzióval, és a „Közösség” helyett az „Unió” megnevezést vezette be. Az új szóhasználatot ezért át kell ültetni az 1082/2006/EK rendelet szövegébe.
(4)
A csoportosulások lehetőséget rejthetnek magukban arra, hogy fokozottabb mértékben előmozdítsák és megvalósítsák az Unió egészének harmonikus fejlődését, illetve különösen régiói gazdasági, társadalmi és területi kohézióját, valamint hogy hozzájáruljanak az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló Európa 2020 stratégia (a továbbiakban: Európa 2020 stratégia) célkitűzéseinek megvalósításához. Ezenkívül a csoportosulások pozitívan hozzájárulhatnak a súlyos és állandó természeti vagy népesedési hátrányokkal küzdő régiók közötti területi együttműködést akadályozó korlátok csökkentéséhez, beleértve a legkülső régiók speciális helyzetét is, és alapvető szerepet tölthetnek be a harmadik országokkal, tengerentúli országokkal és területekkel (a továbbiakban: TOT), valamint az Unió határrégióival folytatott együttműködés megerősítésében, többek között az Unió külső együttműködési programjainak felhasználásával.
(5)
Az eddig létrehozott csoportosulások kapcsán nyert tapasztalatok azt mutatják, hogy a csoportosulást mint jogi eszközt más, a kohéziós politikán kívüli uniós szakpolitikák keretében megvalósított együttműködés esetében is alkalmazzák, többek között a kohéziós politika által biztosítottaktól eltérő uniós pénzügyi támogatást felhasználó programok vagy részprogramok végrehajtása révén. A csoportosulások hatékonyságát és eredményességét fokozni kell a csoportosulások jellegének szélesítésével, a csoportosulások előtti fennálló akadályok megszüntetésével, valamint létrehozásuk és működtetésük elősegítésével, fenntartva ugyanakkor a tagállamok számára a lehetőséget, hogy korlátozzák a csoportosulások által uniós pénzügyi támogatás nélkül végezhető fellépések körét. Az 1082/2006/EK rendelet értelmében a csoportosulások minden tagállamban az adott tagállam jogában a jogi személyeknek biztosított legteljesebb jogképességgel rendelkeznek, beleértve annak lehetőségét is, hogy megállapodást kössenek más csoportosulásokkal vagy egyéb jogalanyokkal közös együttműködési projektek végrehajtása céljából, többek között a makroregionális stratégiák hatékonyabb működtetése érdekében.
(6)
A csoportosulások - meghatározásukból következően - egynél több tagállamban működnek. Következésképpen az 1082/2006/EK rendelet megengedi, hogy bizonyos kérdésekben az alkalmazandó jogot az egyezmény vagy az alapszabály állapítsa meg. Egyértelművé kell tenni azokat az eseteket, amelyekben az ilyen megállapítás során - az alkalmazandó jog említett rendeletben rögzített hierarchiáján belül - azon tagállam nemzeti jogát kell előnyben részesíteni, amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található. Ezzel egyidejűleg az 1082/2006/EK rendelet alkalmazandó jogról szóló rendelkezéseit ki kell terjeszteni a csoportosulás intézkedéseire és tevékenységeire, amelyek minden egyes esetben a tagállamok általi jogi vizsgálat tárgyát képezik.
(7)
A különböző tagállamokban a helyi és regionális intézmények eltérő jogállásából adódóan előfordulhat, hogy a határ egyik oldalán regionálisnak minősülő hatáskörök a határ másik oldalán nemzeti hatáskörnek minősülnek, különösen a kisebb vagy központosított tagállamokban. Következésképpen lehetővé kell tenni, hogy a tagállamok mellett nemzeti hatóságok is csoportosulás tagjai lehessenek.
(8)
Miközben az 1082/2006/EK rendelet megengedi, hogy a magánjog alapján létrehozott intézmények is csoportosulás tagjává váljanak, feltéve, hogy a 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (4) meghatározott közjogi intézménynek minősülnek, lehetővé kell tenni a csoportosulások használatát a jövőben közszolgáltatások, különösen általános gazdasági érdekű szolgáltatások vagy infrastruktúrák közös kezelésére is. Ezért más magánjogi vagy közjogi szereplők számára is lehetővé kell tenni, hogy a csoportosulás tagjává váljanak. Az 1082/2006/EK rendelet hatályának következésképpen ki kell terjednie a 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (5) meghatározott közvállalkozásokra, valamint az általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozásokra olyan területeken, mint az oktatás és képzés, az egészségügyi ellátás, az egészségügyi és hosszú távú ellátással kapcsolatos szociális szükségletek, a gyermekgondozás, a munkaerőpiacra való belépés és visszatérés, a szociális lakáshoz jutás, valamint a kiszolgáltatott csoportok ellátása és társadalmi befogadása.
(9)
Az 1082/2006/EK rendelet nem tartalmaz részletes szabályokat a harmadik országokból származó jogalanyoknak az említett rendelettel összhangban, azaz legalább két különböző tagállamból származó tag között létrehozott csoportosulásban való részvételére vonatkozóan. Kifejezetten rendelkezni kell a valamely tagállammal - ideértve annak legkülső régióit is - határos harmadik országokból származó tagok részvételéről a legalább két tagállam között létrehozott csoportosulásokban, tekintettel arra, hogy tovább folytatódik azon szabályok összehangolása, amelyek tárgya az egy vagy több tagállam és egy vagy több harmadik ország közötti együttműködés, túlnyomóan az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz (ENI) és az Előcsatlakozási Támogatási Eszköz (IPA II) keretében, és részben az Európai Fejlesztési Alapból (EFA) nyújtott kiegészítő finanszírozás, valamint az európai területi együttműködési célkitűzés keretében zajló transznacionális együttműködés - amely utóbbi részeként az ENI-ből és az IPA II-ből származó allokációkat át kell csoportosítani annak érdekében, hogy ezek az allokációk a közös együttműködési programok keretében hozzáadódjanak az Európai Regionális Fejlesztési Alapból (ERFA) származó allokációkhoz. Ennek lehetségesnek kell lennie, amennyiben a harmadik ország jogszabályai vagy legalább egy részt vevő tagállam és valamely harmadik ország közötti megállapodások ezt megengedik.
(10)
Az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziójának erősítése, valamint ebből adódóan különösen a csoportosulások tagjai közötti területi együttműködés - ideértve a határokon átnyúló, transznacionális és interregionális együttműködési formák közül egy vagy több - hatékonyságának megerősítése érdekében lehetővé kell tenni a valamely tagállammal - ideértve annak legkülső régióit is - határos harmadik országoknak a csoportosulásban való részvételét. Az európai területi együttműködési programok keretében végrehajtott műveletek keretében ezért - amennyiben azokat az Unió társfinanszírozza - továbbra is az uniós kohéziós politikai célkitűzések megvalósítására kell törekedni, még akkor is, ha azok végrehajtására részben vagy teljesen az Unió területén kívül kerül sor, és következésképpen a csoportosulás legalábbis bizonyos mértékig az Unió területén kívül végzi tevékenységét. Ezzel összefüggésben, illetve amennyiben ez releváns, a legalább egy tagállammal - ideértve annak legkülső régióit is - határos harmadik országokat is tömörítő csoportosulások tevékenységei által az Unió külső fellépéseihez tartozó szakpolitikákhoz, mint a fejlesztési együttműködéshez vagy a gazdasági, a pénzügyi vagy a technikai együttműködési célkitűzésekhez nyújtott hozzájárulás továbbra is csak járulékos jellegű lesz, mivel az érintett együttműködési programoknak, és következésképpen a csoportosulás adott tevékenységeinek elsősorban az uniós kohéziós politikai célkitűzésekre kell összpontosulniuk. Következésképpen, a mindössze egy tagállam, ideértve annak legkülső régióit is, és egy vagy több harmadik ország közötti fejlesztési vagy gazdasági, pénzügyi és technikai együttműködések célkitűzései csak kiegészítő jellegűek lehetnek a tagállamok közötti (ideértve azok legkülső régióit is), a kohéziós politikán alapuló területi együttműködési célkitűzésekhez képest. Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ)175. cikkének harmadik bekezdése ezért elégséges jogalapként szolgál e rendelet elfogadásához.
(11)
Mivel a 2013/755/EU tanácsi határozat (6) cikke alapján sor került a TOT-okhoz tartozó nemzeti, regionális, szubregionális és helyi hatóságok és szervezetek, valamint adott esetben egyéb közjogi testületek vagy intézmények, köztük közszolgáltatók csoportosulásban való részvételének engedélyezésére, valamint tekintettel arra, hogy a 2014 és 2020 közötti programozási időszak esetében a többéves pénzügyi keret alapján további külön pénzügyi allokációnak kell megerősítenie az Unió legkülső régióinak együttműködését a velük határos harmadik országokkal, illetve néhány, az EUMSZ II. mellékletében felsorolt, az említett legkülső régiókkal határos TOT-tal, a csoportosulást mint jogi eszközt a TOT-okból származó tagok előtt is meg kell nyitni. A jogbiztonság és az átláthatóság biztosítása érdekében a TOT-okból származó tagok csatlakozására vonatkozóan különleges jóváhagyási eljárásokat kell létrehozni, ideértve adott esetben az e célból szükséges, a TOT-okból származó tagokat magában foglaló érintett csoportosulásra alkalmazandó joggal kapcsolatos különös szabályokat is.
(12)
Az 1082/2006/EK rendelet különbséget tesz a jövőbeli csoportosulás alkotóelemeit lefektető egyezmény és a végrehajtási elemeket meghatározó alapszabály között. Az említett rendelet alapján azonban az alapszabálynak jelenleg tartalmaznia kell az egyezmény összes rendelkezését. Bár mind az egyezményt, mind az alapszabályt meg kell küldeni a tagállamok számára, azok különálló dokumentumok, és a jóváhagyási eljárásnak az egyezményre kell korlátozódnia. Továbbá, bizonyos elemeket, amelyeket jelenleg az alapszabály tartalmaz, inkább az egyezménynek kell magában foglalnia.
(13)
A csoportosulások létrehozása kapcsán szerzett tapasztalatok azt mutatják, hogy ritkán tartották be a tagállami jóváhagyási eljárás számára előírt három hónapos időtartamot. Ezt az időszakot ezért meg kell hosszabbítani hat hónapra. Másrészről ezen időtartam letelte után a jogbiztonság megteremtése érdekében az egyezményt hallgatólagos beleegyezéssel jóváhagyottnak kell tekinteni - ahol lehetséges - az érintett tagállamok nemzeti jogával összhangban, ideértve a vonatkozó alkotmányossági követelményeiket is. Mindazonáltal annak a tagállamnak, amelynek a területén a csoportosulás javasolt létesítő okirat szerinti székhelye lesz, formálisan is jóvá kell hagynia az egyezményt. Bár a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy a csoportosulás jövőbeli tagjának jóváhagyására vonatkozó eljárás tekintetében nemzeti szabályokat alkalmazzanak, vagy hogy az 1082/2006/EK rendelet végrehajtására vonatkozó nemzeti szabályok keretében egyedi szabályokat alkossanak, a hat hónapos időszakot követő hallgatólagos beleegyezésre vonatkozó rendelkezéstől való eltéréseket - az e rendelet által meghatározott esetek kivételével - eleve ki kell zárni.
(14)
Meg kell határozni azon indokokat, amelyek alapján a tagállamok megtagadhatják a jövőbeli tag részvételének, illetve az egyezménynek a jóváhagyását. Az 1082/2006/EK rendelet által előirányzottaktól eltérő szabályokat és eljárásokat előíró nemzeti jogszabályok azonban nem vehetők figyelembe az ilyen jóváhagyásról való döntéskor.
(15)
Mivel az 1082/2006/EK rendelet nem alkalmazható harmadik országokban, azon tagállamnak, amelyben a létrehozni kívánt csoportosulás javasolt létesítő okirat szerinti székhelye lesz, a harmadik országokból származó és ezen országok joga szerint létrehozott, leendő tagok részvételének jóváhagyása során - azon tagállamokkal egyeztetve, amelyek joga alapján a csoportosulás más leendő tagjai létrejöttek - meg kell győződnie arról, hogy a harmadik országok az 1082/2006/EK rendeletben foglaltakkal egyenértékű feltételeket és eljárásokat alkalmaztak, vagy az Európa Tanács (akár uniós, akár nem uniós) tagállamai között létrejött, a területi önkormányzatok és közigazgatási szervek határmenti együttműködéséről szóló, 1980. május 21-én Madridban aláírt európai egyezményen és az annak értelmében elfogadott kiegészítő jegyzőkönyveken alapuló két- vagy többoldalú nemzetközi megállapodásokkal összhangban jártak el. Több uniós tagállam és egy vagy több harmadik ország részvétele esetén elegendőnek kell lennie, ha a megállapodás az érintett harmadik ország és az egyik részt vevő uniós tagállam között jött létre.
(16)
Egy már létező csoportosuláshoz új tagok csatlakozásának bátorítása érdekében egyszerűsíteni kell az egyezmények ilyen esetekben történő módosításának eljárását. Következésképpen az olyan esetekben, amikor a csoportosuláshoz valamely, az egyezményt már jóváhagyott tagállamból kíván új tag csatlakozni, az ilyen módosításokról nem szükséges az összes részt vevő tagállamot értesíteni; az értesítést elegendő annak a tagállamnak megküldeni, amelynek joga alapján a leendő tag létrejött, valamint annak a tagállamnak, amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található. Az egyezmény bármely későbbi módosításáról valamennyi érintett tagállamot értesíteni kell. A módosítási eljárás ezen egyszerűsítése ugyanakkor nem alkalmazandó abban az esetben, ha a leendő új tag harmadik országból, TOT-ból, vagy olyan tagállamból származik, amely az egyezményt még nem hagyta jóvá, mivel valamennyi részt vevő tagállamnak lehetőséget kell biztosítani annak ellenőrzésére, hogy a csatlakozás összhangban van-e közérdekével vagy közrendjével.
(17)
Tekintettel a tagállamok és a TOT-ok közötti kapcsolatokra, a TOT-okból származó leendő tagok részvételének jóváhagyására vonatkozó eljárásokba a tagállamokat is be kell vonni. A tagállam és a TOT között fennálló egyedi irányítási gyakorlattal összhangban a tagállamnak vagy jóvá kell hagynia a TOT-ból származó leendő tag részvételét, vagy írásban meg kell erősítenie a csoportosulás javasolt létesítő okirat szerinti székhelye szerinti tagállam részére, hogy a TOT illetékes hatóságai az 1082/2006/EK rendeletben megállapított feltételekkel és eljárásokkal egyenértékű feltételek és eljárások alapján jóváhagyták a leendő tag részvételét. Ugyanezen eljárást kell alkalmazni abban az esetben, amikor valamely TOT-ból származó leendő tag valamely létező csoportosuláshoz kíván csatlakozni.
(18)
Mivel az alapszabálynak már nem kell tartalmaznia az egyezmény valamennyi rendelkezését, mind az egyezményt, mind az alapszabályt be kell jegyezni és/vagy közzé kell tenni. Ezenkívül az átláthatóság érdekében közleményt kell közzétenni a csoportosulás létrehozásáról szóló határozatról az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában. Az egységesség érdekében a közleménynek tartalmaznia kell az e rendelettel módosított 1082/2006/EK rendelet mellékletében foglalt adatokat.
(19)
A csoportosulások célját ki kell bővíteni, hogy kiterjedjen általánosságban a területi együttműködés elősegítésére és előmozdítására, beleértve a stratégiai tervezést, valamint a regionális és helyi ügyek kezelését a kohéziós politikával és más uniós szakpolitikákkal összhangban, hozzájárulva ezáltal az Európa 2020 stratégiához vagy a makroregionális stratégiák végrehajtásához. A csoportosulás számára ezért lehetővé kell tenni, hogy az uniós kohéziós politika által biztosítottaktól eltérő pénzügyi támogatással hajtson végre tevékenységeket. Emellett elő kell írni, hogy az egyes képviselt tagállamokban vagy harmadik országokban minden tag rendelkezzen a csoportosulás hatékony működéséhez szükséges valamennyi hatáskörrel, kivéve, ha a tagállam vagy a harmadik ország jóváhagyja a nemzeti joga alapján létrehozott tag részvételét még abban az esetben is, ha ez a tag nem rendelkezik hatáskörrel az egyezményben meghatározott valamennyi feladat vonatkozásában.
(20)
A csoportosulásnak mint jogi eszköznek nem célja az Európa Tanács vívmányai által nyújtott keretek megkerülése, amelyek különböző lehetőségeket és kereteket biztosítanak a regionális és helyi hatóságok határokon átnyúló együttműködéséhez, beleértve a közelmúltban létrehozott euroregionális együttműködési csoportosulásokat (7), és az sem, hogy olyan konkrét közös szabályokat határozzon meg, amelyek az Unió egészében egységesen szabályoznák e tevékenységeket.
(21)
Mind a csoportosulás konkrét feladatait, mind a tagállamok azon lehetőségét, hogy korlátozzák azon fellépések körét, amelyet a csoportosulások az Unió pénzügyi támogatása nélkül végezhetnek, össze kell hangolni az ERFA-ra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra a 2014-2020 közötti programozási időszakban irányadó rendelkezésekkel.
(22)
Bár az 1082/2006/EK rendelet úgy rendelkezik, hogy a csoportosulások feladatai nem érintik - többek között - a „szabályozói hatáskörök”-et, amelyeknek különböző jogi következményei lehetnének a különböző tagállamokban, mindazonáltal rögzíteni kell, hogy amennyiben az egyezmény konkrétan úgy rendelkezik, valamint a nemzeti és uniós joggal összhangban, a csoportosulás közgyűlése meghatározhatja a csoportosulás által kezelt infrastrukturális elem használatának feltételeit, vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatás nyújtásának feltételeit, beleértve a felhasználók által fizetendő tarifákat és díjakat is.
(23)
A csoportosulások harmadik országokból vagy TOT-okból származó tagok előtti megnyitásának következményeként az egyezménynek meg kell határoznia ezek részvételének szabályait.
(24)
Az alkalmazandó jogra történő általános hivatkozáson túl - amelyet az 1082/2006/EK rendelet 2. cikke tartalmaz - az egyezménynek fel is kell sorolnia a csoportosulásra alkalmazandó uniós és nemzeti jogszabályokat. Lehetővé kell tenni továbbá, hogy e nemzeti jog azon tagállam joga legyen, ahol a csoportosulás szervei hatáskörüket gyakorolják, különösen az igazgató felelőssége alatt dolgozó azon személyzet esetében, akik más tagállamban fejtik ki tevékenységüket, mint amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található. Az egyezménynek fel kell sorolnia az egyezményben meghatározott feladatok keretében a csoportosulás által végzett fellépésekre közvetlenül vonatkozó uniós és nemzeti jogszabályokat, beleértve azokat az eseteket is, amikor a csoportosulás általános érdekű közszolgáltatásokat vagy infrastruktúrát kezel.
(25)
Ez a rendelet nem terjed ki a csoportosulások által a határokon átnyúló beszerzésekkel kapcsolatban tapasztalt problémákra.
(26)
Tekintettel a csoportosulások személyzetére alkalmazandó szabályok, valamint a személyzeti irányításra és a felvételi eljárásokra irányadó alapelvek jelentőségére, ezeket a szabályokat és alapelveket nem az alapszabálynak, hanem az egyezménynek kell tartalmaznia. Lehetővé kell tenni, hogy az egyezményben többféle lehetőséget is rögzítsenek a csoportosulások személyzetére alkalmazandó szabályok megválasztása tekintetében. A személyzeti irányítás és felvételi eljárások konkrét szabályait az alapszabályban kell meghatározni.
(27)
A tagállamoknak fokozottabban élniük kell a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) foglalt lehetőségekkel, hogy közös megállapodással kivételeket engedélyezzenek az alkalmazandó jogszabályok említett rendelet szerinti meghatározása alól bizonyos személyek vagy személyek bizonyos csoportjainak érdekében, és hogy a csoportosulások személyzetét a személyek ilyen csoportjának tekintsék.
(28)
Tekintettel a tagok felelősségére vonatkozó szabályok jelentőségére, e szabályokat nem az alapszabálynak, hanem az egyezménynek kell meghatároznia.
(29)
Abban az esetben, ha a csoportosulás kizárólagos célkitűzése egy ERFA által támogatott együttműködési program vagy annak egy részének az irányítása, vagy abban az esetben, amikor a csoportosulás interregionális együttműködésre vagy hálózatépítésre irányul, nem indokolt kötelezővé tenni a tájékoztatást arról, hogy mely területen tudja végrehajtani a csoportosulás a feladatát. Az előbbi esetben a vonatkozó együttműködési programban kell e területet meghatározni, illetve adott esetben módosítani. Az utóbbi esetben - bár elsősorban immateriális tevékenységekről van szó - az ilyen tájékoztatás előírása hátráltatná új tagoknak az interregionális együttműködéshez vagy hálózatokhoz történő csatlakozását.
(30)
Egyértelművé kell tenni egyrészről a közalapok kezelésének ellenőrzésére, másrészről a csoportosulás pénzügyi kimutatásainak könyvvizsgálatára vonatkozó különböző rendelkezéseket.
(31)
A korlátolt felelősséggel rendelkező tagokból álló csoportosulásokat világosabban meg kell különböztetni azon csoportosulásoktól, amelyek tagjainak felelőssége korlátlan. Továbbá, annak érdekében, hogy korlátolt felelősségű tagokból álló csoportosulások esetleg tartozások létrejöttével járó tevékenységeket hajthassanak végre, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy az ilyen csoportosulások számára előírják a megfelelő biztosítás megkötésének kötelezettségét vagy a megfelelő pénzügyi garancia meglétét a tevékenységükkel járó kockázatok fedezése céljából.
(32)
A tagállamoknak meg kell küldeniük kell a Bizottságnak az általuk az 1082/2006/EK rendelet végrehajtása érdekében elfogadott bármely rendelkezést és azok módosításait. A tagállamok, a Bizottság és a Régiók Bizottsága közötti információcsere és koordináció javítása érdekében a Bizottságnak továbbítania kell ezeket a rendelkezéseket a tagállamokhoz és a Régiók Bizottságához. A Régiók Bizottsága létrehozott egy csoportosulás-platformot, amely lehetővé teszi valamennyi érdekelt fél számára, hogy tapasztalataikat és jó gyakorlataikat kicseréljék, és javítsák a kommunikációt a csoportosulások előtt álló lehetőségekről és kihívásokról, elősegítve a csoportosulások létrehozása kapcsán nyert tapasztalatok területi szintű cseréjét és a területi együttműködéssel kapcsolatban kialakított bevált gyakorlatokról a tudás megosztását.
(33)
Az 1082/2006/EK rendelet alkalmazásáról szóló jelentés benyújtására új határidőt kell meghatározni. Összhangban azzal, hogy a Bizottság el kíván mozdulni a tényeken alapuló szakpolitikai döntéshozatal irányába, ennek a jelentésnek a főbb értékelési kérdésekkel kell foglalkoznia, többek között az eredményességgel, a hatékonysággal, a relevanciával, az európai hozzáadott értékkel, valamint az egyszerűsítés és a fenntarthatóság lehetőségével. Az eredményesség fogalmába beletartozik többek között a Bizottság különböző szolgálatain belüli, illetve a Bizottság és más szervek, például az Európai Külügyi Szolgálat közötti törekvések jellege a csoportosulással mint eszközzel kapcsolatos ismeretek terjesztésére. A Bizottságnak továbbítania kell e jelentést az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és - az EUMSZ 307. cikkének első bekezdése alapján - a Régiók Bizottságának. E jelentést 2018. augusztus 1-jéig kell továbbítani.
(34)
Az 1082/2006/EK rendelet alkalmazásának értékelése, és az erről szóló jelentés elkészítése során használandó mutatók meghatározása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktust fogadjon el. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(35)
A már létező csoportosulásokat nem indokolt arra kötelezni, hogy egyezményüket és alapszabályukat az 1082/2006/EK rendelet e rendelettel bevezetett módosításaihoz igazítsák.
(36)
Meg kell határozni azt, hogy milyen szabályok szerint kell jóváhagyni azt a csoportosulást, amely tekintetében a jóváhagyási eljárás már e rendelet alkalmazásának időpontja előtt megindult.
(37)
Annak érdekében, hogy az e rendelet végrehajtását szolgáló meglévő nemzeti szabályok kiigazítása megtörténjen, mielőtt az európai területi együttműködési célkitűzés értelmében a programokat be kellene nyújtani a Bizottságnak, e rendelet alkalmazásának a hatálybalépése napját követően hat hónappal meg kell kezdődnie. A meglévő nemzeti szabályok kiigazításakor a tagállamoknak gondoskodniuk kell a csoportosulások jóváhagyásáért felelős illetékes hatóságok kijelöléséről, és arról, hogy jogi és közigazgatási szabályaikkal összhangban ezek a hatóságok ugyanazok legyenek, mint amelyek az 1082/2006/EK rendelet 4. cikke értelmében az értesítések kézhezvételéért felelősek.
(38)
Mivel e rendelet célját, nevezetesen a csoportosulás jogi eszköz javítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket, mivel az egyes tagállamok alkotmányos rendjével összhangban a csoportosulás igénybevétele önkéntes.
(39)
Az 1082/2006/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az1082/2006/EK rendelet módosításai
Az 1082/2006/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
Az 1. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (1) és (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) Európai területi együttműködési csoportosulás (a továbbiakban: a csoportosulás) hozható létre az Unió területén, az e rendeletben meghatározott feltételek és szabályok szerint.
(2) A csoportosulás célja, hogy az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziójának megerősítése céljából a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint tagjai között elősegítse és előmozdítsa különösen a területi együttműködést, ideértve a határokon átnyúló, transznacionális és interregionális együttműködési formák közül egyet vagy többet;”
b)
a cikk az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(5) A csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelyének olyan tagállamban kell lennie, amelynek joga szerint hozták létre a csoportosulás legalább egy tagját.”;
2.
A 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A csoportosulás szerveinek aktusait a következők szabályozzák:
a)
e rendelet;
b)
a 8. cikkben említett egyezmény, amennyiben e rendelet azt kifejezetten megengedi; valamint
c)
az e rendeletben nem, vagy csak részben szabályozott kérdések esetében azon tagállam nemzeti joga, amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található.
Amennyiben az alkalmazandó jognak az uniós joggal vagy a nemzetközi magánjoggal összhangban történő meghatározására van szükség, a csoportosulást azon tagállam jogalanyának kell tekinteni, amelyben a létesítő okirat szerinti székhelye található.”;
b)
a cikk az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(1a) A csoportosulásoknak a 7. cikk (2) és (3) bekezdésében említett feladatok Unión belüli ellátásával kapcsolatos tevékenységeire a 8. cikkben említett egyezményben meghatározott alkalmazandó uniós jogot, illetve nemzeti jogot kell alkalmazni.
A csoportosulások uniós költségvetésből társfinanszírozott tevékenységeinek meg kell felelniük az alkalmazandó uniós jogi előírásoknak, illetve az ezen uniós jog alkalmazására vonatkozó nemzeti jognak.”;
3.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (1) bekezdés első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A következő jogalanyok válhatnak egy csoportosulás tagjává:
a)
tagállamok vagy nemzeti szintű hatóságok;
b)
regionális hatóságok;
c)
helyi hatóságok;
d)
a 2004/17/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 2. cikke (1) bekezdésének b) pontja értelmében vett közvállalkozások vagy a 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 1. cikke (9) bekezdésének második albekezdése értelmében vett közjogi intézmények;
e)
az alkalmazandó uniós és nemzeti jognak megfelelően általános gazdasági érdekű szolgáltatások működtetésével megbízott vállalkozások;
f)
harmadik országok nemzeti, regionális vagy helyi hatóságai, vagy a harmadik országoknak a d) pontban említettekkel egyenértékű intézményei vagy közvállalkozásai, a 3a. cikkben meghatározott feltételek mellett;
(9) Az Európai Parlament és a Tanács 2004/17/EK irányelve (2004.március 31.) a vízügyi, energiaipari, közlekedési és postai ágazatban működő ajánlatkérők beszerzési eljárásainak összehangolásáról (HL L 134., 2004.4.30., 1. o.)." 						
(10) Az Európai Parlament és a Tanács 2004/18/EK irányelve (2004. március 31.) az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról (HL L 134., 2004.4.30., 114. o.).”;" 						
b)
A (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A csoportosulás olyan tagokból áll, amelyek legalább két tagállam területén helyezkednek el, kivéve a 3a. cikk (2) és (5) bekezdésében foglalt esetben.”;
4.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„3a. cikk
Harmadik országokból, vagy tengerentúli országokból vagy területekről (TOT-okból) származó tagok csatlakozása
(1) A 4. cikk (3a) bekezdésével összhangban a csoportosulás legalább két tagállam és egy vagy több, legalább az egyik tagállammal - ideértve annak legkülső régióit is - határos harmadik ország területén elhelyezkedő tagokból állhat, amennyiben az érintett tagállamok és harmadik országok közösen területi együttműködésben megvalósuló fellépéseket vagy az Unió által támogatott programokat hajtanak végre.
E rendelet alkalmazásában egy harmadik ország vagy TOT akkor tekinthető egy tagállammal - ideértve annak legkülső régióit is - határosnak, ha a harmadik országnak vagy TOT-nak, és az említett tagállamnak közös szárazföldi határa van, vagy ha a harmadik ország vagy TOT és a tagállam is támogatható az európai területi együttműködési célkitűzés hatálya alá tartozó közös, határokon átnyúló vagy transznacionális tengeri program keretében, vagy egyéb, határokon átnyúló, tengereken átívelő vagy tengeri medencéket érintő együttműködési program keretében, ideértve azt is, ha nemzetközi vizek választják el őket egymástól.
(2) A csoportosulás állhat olyan tagokból, amelyek csak egy tagállam területén és egy vagy több, az említett tagállammal - ideértve annak legkülső régióit is - határos harmadik ország területén helyezkednek el, amennyiben az adott tagállam az ilyen csoportosulást összeegyeztethetőnek tartja az érintett harmadik országokkal kialakított, határokon átnyúló vagy transznacionális együttműködés vagy kétoldalú kapcsolatok keretében megvalósuló területi együttműködésének tárgykörével.
(3) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásában valamely tagállammal - ideértve annak legkülső régióit is - határos harmadik országok magukban foglalják az érintett országok közötti tengeri határokat is.
(4) A 4a. cikkel összhangban és az e cikk (1) bekezdésében meghatározott feltételek mellett, a csoportosulás állhat továbbá olyan tagokból is, amelyek legalább két tagállam - ideértve azok legkülső régióit is -, valamint egy vagy több TOT területén helyezkednek el, egy vagy több harmadik országból származó tagok részvételével vagy anélkül.
(5) A 4a. cikkel összhangban és az e cikk (2) bekezdésében meghatározott feltételek mellett, a csoportosulás állhat továbbá olyan tagokból is, amelyek csak egy tagállam - ideértve annak legkülső régióit is -, valamint egy vagy több TOT területén helyezkednek el, egy vagy több harmadik országból származó tagok részvételével vagy anélkül.
(6) Csoportosulás nem hozható létre csupán egyetlen tagállamból, és egy vagy több, ugyanezen tagállamhoz kapcsolódó TOT-ból származó tagokból.”;
5.
A 4. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A leendő tag által a (2) bekezdés értelmében küldött értesítést követően az értesítést kézhez vevő tagállam az alkotmányos rendjének figyelembevételével jóváhagyja az egyezményt és a leendő tag részvételét a csoportosulásban, kivéve, ha ez a tagállam úgy ítéli meg, hogy:
a)
a részvétel vagy az egyezmény nem felel meg az alábbiak valamelyikének:
i.
e rendeletnek;
ii.
a csoportosulás aktusaira és tevékenységeire vonatkozó egyéb uniós jognak;
iii.
a leendő tag jogaira és hatáskörére vonatkozó nemzeti jognak;
b)
a részvétel az adott tagállam közérdeke vagy közrendje alapján nem indokolt; vagy
c)
az alapszabály nincs összhangban az egyezménnyel.
A jóváhagyás megtagadása esetén a tagállamnak meg kell indokolnia a jóváhagyás megtagadását, és - adott esetben - javaslatot kell tennie az egyezmény szükséges módosításaira.
A tagállamnak a (2) bekezdés szerinti értesítés kézhezvételétől számított hat hónapon belül kell döntenie a jóváhagyásról. Amennyiben az értesítést kézhez vevő tagállam az említett határidőn belül nem emel kifogást, a leendő tag részvételét és az egyezményt jóváhagyottnak kell tekinteni. Ahhoz azonban, hogy a csoportosulás létrejöhessen, annak a tagállamnak, amelynek a területén a csoportosulás javasolt létesítő okirat szerinti székhelye lesz, formálisan jóvá kell hagynia az egyezményt.
Ha a tagállam további tájékoztatást kér a leendő tagtól, a harmadik albekezdésben említett határidő megszakad. A határidő az azon időpontot követő napon szakad meg, amikor a tagállam elküldte észrevételeit a leendő tagnak, és addig nyugszik, amíg a leendő tag nem válaszolt ezekre az észrevételekre.
Nem szakad azonban meg a harmadik albekezdésben említett határidő, ha a leendő tag a határidő megszakadásának kezdetét követő tíz munkanapon belül választ nyújt be a tagállami észrevételekre.
A leendő tagok csoportosulásban való részvételére vonatkozó döntés meghozatala során a tagállamok alkalmazhatják saját nemzeti szabályaikat.”;
b)
A cikk az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(3a) Olyan csoportosulás esetében, amelynek leendő tagjai között van egy vagy több harmadik országokból származó tag is, azon tagállam, amelynek területén a csoportosulás javasolt létesítő okirat szerinti székhelye lesz - a többi érintett tagállammal konzultálva - meggyőződik arról, hogy a 3a. cikkben foglalt feltételek teljesülnek-e, és hogy minden egyes harmadik ország jóváhagyta-e a leendő tagok részvételét az alábbiak valamelyikével összhangban:
a)
az e rendeletben foglalt feltételekkel és eljárásokkal egyenértékű feltételek és eljárások; vagy
b)
az említett harmadik ország és legalább egy olyan tagállam közötti megállapodás, amelynek joga szerint valamely leendő tagot létrehozták.”;
c)
Az (5) és (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A tagok megállapodnak a 8. cikkben említett egyezményről, és biztosítják, hogy az egyezmény összhangban álljon az e cikk (3) bekezdése szerinti jóváhagyással.
(6) A csoportosulás értesíti az egyezmény vagy az alapszabály bármely módosításáról azon tagállamokat, amelyek joga szerint a csoportosulás tagjait létrehozták. Az egyezmény bármely módosítását a szóban forgó tagállamok az e cikkben foglalt eljárás keretében hagyják jóvá, kivéve kizárólag azokat az eseteket, amikor a (6a) bekezdés a) pontja alapján új tag csatlakozik.”;
d)
A cikk az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(6a) A következő rendelkezéseket kell alkalmazni abban az esetben, ha új tagok csatlakoznak valamely meglévő csoportosuláshoz:
a)
abban az esetben, ha olyan tagállamból származó új tag csatlakozik, amely már jóváhagyta az egyezményt, a csatlakozást csak annak a tagállamnak kell a (3) bekezdésben foglalt eljárás keretében jóváhagynia, amelynek joga szerint az új tagot létrehozták, és a jóváhagyásról értesíteni kell azt a tagállamot, ahol a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található;
b)
abban az esetben, ha olyan tagállamból származó új tag csatlakozik, amely még nem hagyta jóvá az egyezményt, a (6) bekezdésben meghatározott eljárást kell alkalmazni;
c)
abban az esetben, ha egy már létező csoportosuláshoz egy harmadik országból származó új tag csatlakozik, annak a tagállamnak, ahol a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található, a (3a) bekezdésben meghatározott eljárás keretében meg kell vizsgálnia ezt a csatlakozást.”;
6.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„4a. cikk
TOT-okból származó tagok részvétele
Olyan csoportosulás esetében, amelynek egyik leendő tagja valamelyik TOT-ból származik, az a tagállam, amelyhez a TOT kapcsolódik, meggyőződik arról, hogy teljesülnek-e a 3a. cikkben foglalt feltételek, és a TOT-tal fennálló kapcsolatának figyelembevétele mellett:
a)
a 4. cikk (3) bekezdésével összhangban jóváhagyja a leendő tag részvételét, vagy
b)
írásbeli megerősítést küld annak a tagállamnak, ahol a csoportosulás javasolt létesítő okirat szerinti székhelye lesz, arról, hogy a TOT illetékes hatóságai az e rendeletben foglalt feltételekkel és eljárásokkal egyenértékű feltételekkel és eljárásokkal összhangban jóváhagyták a leendő tag részvételét.”;
7.
Az 5. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„5. cikk
Jogi személyiség megszerzése és a Hivatalos Lapban való közzététel
(1) Az egyezményt és az alapszabályt és azok bármely későbbi módosítását abban a tagállamban kell bejegyezni vagy közzétenni (vagy mindkettőt), az e tagállamban alkalmazandó nemzeti jognak megfelelően, amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található. A csoportosulás az egyezmény és az alapszabály bejegyzésének vagy közzétételének napján - attól függően, hogy melyik történik előbb - szerez jogi személyiséget. A tagok tájékoztatják az érintett tagállamokat és a Régiók Bizottságát az egyezmény és az alapszabály bejegyzéséről vagy közzétételéről.
(2) A csoportosulás gondoskodik arról, hogy az egyezmény és az alapszabály bejegyzését vagy közzétételét követő tíz munkanapon belül az e rendelet mellékletében foglalt minta szerint készített kérelmet küldjenek a Régiók Bizottságának. A Régiók Bizottsága ezt követően továbbítja ezt a kérelmet az Európai Unió Kiadóhivatalához, hogy az közleményt tegyen közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában, amely bejelenti a csoportosulás létrehozatalát, az e rendelet mellékletében foglalt adatokkal együtt.”;
8.
A 6. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) E cikk (1), (2) és (3) bekezdésének sérelme nélkül, amennyiben valamely csoportosulásnak a 7. cikk (3) bekezdésében említett feladatai az Unió által társfinanszírozott fellépésekre is kiterjednek, az uniós alapok ellenőrzésére vonatkozó megfelelő jogszabályokat kell alkalmazni.”;
9.
A 7. cikk a következőképpen módosul:
a)
A (2) és (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A csoportosulás a rábízott feladatok - vagyis az Unió gazdasági, társadalmi és területi kohéziójának megerősítését célzó területi együttműködés elősegítése és előmozdítása, illetve a belső piaci akadályok elhárítása - határain belül köteles eljárni. Az egyes feladatokat a csoportosulás tagjainak úgy kell meghatározniuk, hogy azok minden tag hatáskörének részét képezzék, kivéve, ha a tagállam vagy a harmadik ország annak ellenére hagyja jóvá a nemzeti joga alapján létrehozott tag részvételét, hogy ez a tag nem rendelkezik hatáskörrel az egyezményben meghatározott valamennyi feladat vonatkozásában.
(3) A csoportosulás a tagjai közötti területi együttműködés keretén belül egyedi fellépéseket hajthat végre az 1. cikk (2) bekezdésében említett cél érdekében, az Unió pénzügyi támogatásával vagy anélkül.
A csoportosulás feladatai alapvetően az együttműködési programoknak vagy azok egyes részeinek, illetve az Unió által az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Szociális Alap és/vagy a Kohéziós Alap révén támogatott műveleteknek a végrehajtását érinthetik.
A tagállamok korlátozhatják a feladatok azon körét, amelyeket a csoportosulások az Unió pénzügyi támogatása nélkül végezhetnek. A 13. cikk sérelme nélkül a tagállamok azonban nem zárhatják ki a(z) 1299/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (11) 7. cikkében említett beruházási prioritásokra vonatkozó feladatokat.;
(11) Az Európai Parlament és a Tanács 1299/2013/EU rendelete (2013 december 17) az Európai Regionális Fejlesztési Alapból az európai területi együttműködési célkitűzésnek nyújtott támogatásra vonatkozó egyedi rendelkezésekről (HL 347 2013.12.20., o. 259.)”;" 						
b)
A (4) bekezdés az alábbi albekezdéssel egészül ki:
„Az alkalmazandó uniós és nemzeti joggal összhangban a csoportosulásnak a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett közgyűlése azonban meghatározhatja a csoportosulás által kezelt infrastrukturális elem használatának feltételeit vagy az általános gazdasági érdekű szolgáltatások nyújtásának feltételeit, beleértve a felhasználók által fizetendő tarifákat és díjakat is.”;
10.
A 8. cikk (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az egyezménynek meg kell határoznia az alábbiakat:
a)
a csoportosulás neve és létesítő okirat szerinti székhelye;
b)
az a terület, ahol a csoportosulás elláthatja feladatait;
c)
a csoportosulás célkitűzése és feladatai;
d)
a csoportosulás működésének időtartama és megszüntetésének feltételei;
e)
a csoportosulás tagjainak jegyzéke;
f)
a csoportosulás szerveinek jegyzéke és azok hatásköre;
g)
az egyezmény értelmezése és végrehajtása tekintetében alkalmazandó uniós jog és azon tagállam e tekintetben alkalmazandó nemzeti joga, amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található;
h)
az alkalmazandó uniós jog és azon tagállam alkalmazandó nemzeti joga, amelyben a csoportosulás szervei működnek;
i)
adott esetben a harmadik országokból, vagy TOT-okból származó tagok részvételére vonatkozó megállapodások, ideértve az alkalmazandó jog meghatározását is, amennyiben a csoportosulás harmadik országokban, vagy TOT-okban lát el feladatokat;
j)
az egyezményben meghatározott feladatok keretében a csoportosulás által végzett tevékenységekre közvetlenül vonatkozó, alkalmazandó uniós jog és nemzeti jog;
k)
a csoportosulás személyzetére alkalmazandó szabályok, valamint a személyzeti ügyek irányításával és a felvételi eljárásokkal kapcsolatos megállapodásokra irányadó alapelvek;
l)
a csoportosulás és tagjai felelősségére vonatkozó megállapodások a 12. cikkel összhangban;
m)
a kölcsönös elismerésre vonatkozó megfelelő megállapodások, beleértve a közalapok kezelésének pénzügyi ellenőrzésére vonatkozó megfelelő megállapodásokat is; és
n)
az alapszabály elfogadására, valamint az egyezmény módosítására vonatkozó eljárások, amelyeknek meg kell felelniük a 4. és 5. cikkben foglalt kötelezettségeknek.
(3) Abban az esetben, ha a csoportosulás feladatai csak egy a(z) 1299/2013/EU rendelet keretében megvalósuló együttműködési programnak vagy annak egy részének irányításával kapcsolatosak, vagy ha a csoportosulás interregionális együttműködésre vagy hálózatokra vonatkozik, a (2) bekezdés b) pontjában foglalt információ megadása nem szükséges.”;
11.
A 9. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„9. cikk
Alapszabály
(1) A csoportosulás alapszabályát az egyezmény alapján és azzal összhangban a tagok egyhangúlag fogadják el.
(2) A csoportosulás alapszabálya legalább az alábbiakat tartalmazza:
a)
a csoportosulás szerveinek működésére és hatáskörére vonatkozó rendelkezések, valamint a tagok képviselőinek száma az érintett szervekben;
b)
a csoportosulás döntéshozatali eljárásai;
c)
a csoportosulás munkanyelve vagy munkanyelvei;
d)
a csoportosulás működésével kapcsolatos megállapodások;
e)
a csoportosulás személyzeti ügyeinek irányításával és a felvételi eljárásokkal kapcsolatos eljárások;
f)
a tagok pénzügyi hozzájárulásának szabályai;
g)
a tagjai tekintetében alkalmazandó számviteli és költségvetési szabályok;
h)
a csoportosulás pénzügyi kimutatásainak könyvvizsgálatát végző független külső könyvvizsgáló kijelölése; és
i)
az alapszabálya módosítására vonatkozó eljárások, amelyeknek meg kell felelniük a 4. és 5. cikkben foglalt kötelezettségeknek.”;
12.
A 11. cikk (2) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A pénzügyi kimutatások elkészítésére, beleértve - amennyiben kötelező - a kísérő éves jelentést is, valamint a pénzügyi kimutatások könyvvizsgálatára és közzétételére azon tagállam nemzeti joga irányadó, amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található.”;
13.
A 12. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés az alábbi albekezdéssel egészül ki:
„A csoportosulás felelős az összes tartozásáért.”;
b)
A (2) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(2) A (3) bekezdés sérelme nélkül, amennyiben a csoportosulás vagyona nem elegendő pénzügyi kötelezettségei teljesítésére, a csoportosulás tartozásaiért - függetlenül azok jellegétől - a csoportosulás tagjai tartoznak felelősséggel, pénzügyi hozzájárulásuk arányában. A pénzügyi hozzájárulás szabályait az alapszabály tartalmazza.
Az alapszabályban a csoportosulás tagjai rögzíthetik, hogy csoportosulásbeli tagságuk megszűnése után is felelősséget vállalnak azokért a kötelezettségekért, amelyek a csoportosulásnak a tagságuk ideje alatt folytatott tevékenységei nyomán keletkeztek.
(2a) Ha a csoportosulás legalább egyik, valamely tagállamból származó tagjának felelőssége korlátozott azon nemzeti jog következtében, amelynek alapján létrehozták, az egyezményben a többi tag is korlátozhatja felelősségét, amennyiben az e rendeletet végrehajtó nemzeti jog erre lehetőséget biztosít.
Annak a csoportosulásnak a nevében, amelynek tagjai korlátolt felelősséggel rendelkeznek, fel kell tüntetni a „korlátolt” szót.
A korlátolt felelősségű tagokból álló csoportosulás egyezményének, alapszabályának és pénzügyi kimutatásainak közzétételére vonatkozó követelményeknek legalább egyenértékűeknek kell lenniük azokkal a követelményekkel, amelyek a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye szerinti tagállam jogszabályai alapján más korlátolt felelősségű jogalanyokra vonatkoznak.
A csoportosulás tevékenységeivel járó kockázatok fedezése céljából, korlátolt felelősségű tagokból álló csoportosulás esetében az érintett tagállamok bármelyike megkövetelheti, hogy a csoportosulás megfelelő biztosítással vagy valamely tagállamban székhellyel rendelkező bank, illetve egyéb pénzügyi intézmény által nyújtott garanciával, vagy közigazgatási intézmény, illetve valamely tagállam által nyújtott garanciakeret által biztosított fedezettel rendelkezzen.”;
14.
A 15. cikk (2) bekezdésének első albekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Amennyiben e rendelet másként nem rendelkezik, a joghatóságról szóló uniós jogot kell alkalmazni a csoportosulást érintő jogvitákban. Bármely olyan esetben, amelyről az említett uniós jog nem rendelkezik, a jogvita rendezésére illetékes bíróságok annak a tagállamnak a bíróságai, amelyben a csoportosulás létesítő okirat szerinti székhelye található.”;
15.
A 16. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(1) A tagállamok jogi és közigazgatási szabályaikkal összhangban meghozzák az e rendelet hatékony alkalmazásának biztosításához szükséges rendelkezéseket, többek között a jóváhagyási eljárásban illetékes hatóságok meghatározása tekintetében is.
Amennyiben valamely tagállam nemzeti joga megköveteli, a tagállam összeállíthat egy átfogó jegyzéket, amely tartalmazza a csoportosulás adott tagállam joga alapján létrejött, 3. cikk (1) bekezdése szerinti tagjainak az e tagállamon belüli területi együttműködést illetően már létező feladatait.
A tagállam benyújtja a Bizottságnak az e cikk értelmében elfogadott bármely rendelkezését és azok bármely módosítását. A Bizottság e rendelkezéseket megküldi a többi tagállamnak és a Régiók Bizottságának.”;
b)
A cikk az alábbi bekezdéssel egészül ki:
„(1a) Amennyiben olyan tagállamra vonatkoznak, amelyhez TOT kapcsolódik, az (1) bekezdésben említett rendelkezéseknek - a tagállam TOT-tal fennálló kapcsolatának figyelembevétele mellett - azon TOT vonatkozásában is biztosítaniuk kell e rendelet hatékony alkalmazását, amely más tagállamokkal vagy azok legkülső régióival határos.”;
16.
A 17. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„17. cikk
Jelentés
A Bizottság 2018. augusztus 1-jéig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Régiók Bizottságának e rendelet alkalmazásáról, amelyben mutatók alapján értékeli e rendelet eredményességét, hatékonyságát, relevanciáját, európai hozzáadott értékét és az egyszerűsítés lehetőségét.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 17a. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az első bekezdésben említett mutatók jegyzékének meghatározása céljából.”
17.
A szöveg az alábbi cikkel egészül ki:
„17a. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 17. cikk második bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2013 december 21-tól kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 17. cikk második bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 17. cikk második bekezdése értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő három hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam három hónappal meghosszabbodik.”.
2. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) A 2013 december 21-t megelőzően létrejött csoportosulások nem kötelesek egyezményüket és alapszabályukat az 1082/2006/EK rendelet e rendelettel módosított rendelkezéseihez igazítani.
(2) Az 1082/2006/EK rendelet e rendelet általi módosítása előtti rendelkezései szerint történik azon csoportosulások bejegyzése vagy közzététele (vagy mindkettő), amelyek esetében az 1082/2006/EK rendelet 4. cikke szerinti eljárás 2014 június 22 előtt megindult, és amelyek tekintetében csak az 1082/2006/EK rendelet 5. cikke szerinti bejegyzés vagy közzététel nem történt még meg.
(3) Azon csoportosulások jóváhagyása, amelyek esetében az 1082/2006/EK rendelet 4. cikke szerinti eljárás 2014 június 22-t több mint hat hónappal megelőzően megindult, az 1082/2006/EK rendeletnek az e rendelet általi módosítás előtti rendelkezései szerint történik.
(4) Az e cikk (2) és (3) bekezdése szerinti csoportosulásoktól eltérő azon csoportosulások jóváhagyása, amelyek esetében az 1082/2006/EK rendelet 4. cikke szerinti eljárás 2014 június 22 előtt megindult, az 1082/2006/EK rendelet e rendelettel módosított rendelkezései szerint történik.
(5) A tagállamok legkésőbb 2014 június 22-ig benyújtják a Bizottságnak nemzeti rendelkezéseiknek az e rendelettel módosított 1082/2006/EK rendelet 16. cikkének (1) bekezdése szerint elfogadott szükséges módosításait.
3. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014 június 22-tól kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 17-én.