EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/38/EU
af 12. august 2013
om ændring af direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 23. februar 2006 vedtog Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006) med ønsket om at skabe et enkelt, sammenhængende dokument, der så vidt muligt omfatter alle ajourførte standarder fra eksisterende internationale konventioner og henstillinger vedrørende søfarendes arbejdsforhold samt de grundlæggende principper, der er fastsat i andre internationale arbejdskonventioner.
(2)
Ved Rådets beslutning 2007/431/EF (3) fik medlemsstaterne bemyndigelse til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at ratificere MLC 2006. Medlemsstaterne bør derfor ratificere den så hurtigt som muligt.
(3)
Når medlemsstaterne udfører havnestatskontrol i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF af 23. april 2009 om havnestatskontrol (4) vedrørende forhold, der er omfattet af konventioner, som de endnu ikke har ratificeret, og som fastsætter, at alle skibe skal underkastes kontrol af behørigt bemyndigede embedsmænd, når de befinder sig i en anden kontraherende stats eller parts havn, bør de gøre deres yderste for at overholde procedurer og praksis efter disse konventioner og bør således afholde sig fra at udarbejde rapporter af betydning for havnestatskontrol til Den Internationale Søfartsorganisation (IMO) og/eller ILO. De medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret en international konvention, der er dækket af direktiv 2009/16/EF, når den træder i kraft, bør gøre deres yderste for at etablere lignende vilkår om bord på deres skibe i overensstemmelse med kravene i konventionen.
(4)
For at sikre en harmoniseret tilgang til effektiv håndhævelse af de internationale standarder blandt medlemsstaterne, når de udfører såvel flagstats- som havnestatskontroller, og for at undgå konflikter mellem international ret og EU-ret bør medlemsstaterne tilstræbe at ratificere konventionerne senest den dato, hvor de træder i kraft, i det mindste de dele af konventionerne, der hører ind under Unionens kompetence.
(5)
MLC 2006 fastlægger arbejdsstandarder for alle søfarende uanset deres nationalitet og flaget på det skib, de arbejder på.
(6)
I stedet for at definere termerne »søfarende« og »besætning« er det i direktiv 2009/16/EF at foretrække, at disse termer i de enkelte tilfælde forstås i overensstemmelse med den måde, som de er defineret eller forstået på i de relevante internationale konventioner. Navnlig for så vidt angår spørgsmål vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, bør termen »besætning« forstås som en henvisning til »søfarende« som defineret i MLC 2006.
(7)
For så vidt angår spørgsmål omfattet af nærværende direktiv vedrørende håndhævelsen af MLC 2006, herunder for skibe, som den internationale kode for sikker skibsdrift ikke finder anvendelse på, bør henvisninger i direktiv 2009/16/EF til »rederi« forstås som »reder« som defineret af den relevante bestemmelse i MLC 2006, eftersom sidstnævnte definition bedre passer til de specifikke behov i MLC 2006.
(8)
En væsentlig del af normerne i MLC 2006 gennemføres i EU-retten ved hjælp af Rådets direktiv 2009/13/EF af 16. februar 2009 om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (5) og Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem European Community Shipowners' Association (ECSA) og Federation of Transport Workers' Unions in the European Union (FST) (6). De normer i MLC 2006, som er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/13/EF og/eller direktiv 1999/63/EF, bør gennemføres af medlemsstaterne i overensstemmelse med disse direktiver.
(9)
Som generelt princip bør de foranstaltninger, der vedtages med henblik på dette direktivs gennemførelse, under ingen omstændigheder anvendes af medlemsstater som begrundelse for at sænke det generelle niveau for beskyttelse af søfarende om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, i henhold til Unionens gældende sociallovgivning.
(10)
MLC 2006 indeholder håndhævelsesbestemmelser, som definerer staters ansvar for udøvelse af havnestatskontrolforpligtelser. Af hensyn til sikkerheden og for at undgå konkurrenceforvridninger bør medlemsstaterne have lov til at kontrollere overholdelsen af bestemmelserne i MLC 2006 på alle skibe, der anløber deres havne og ankerpladser, uanset hvilket flag skibene fører.
(11)
Havnestatskontrol er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, som bør nævne MLC 2006 blandt de konventioner, hvis gennemførelse kontrolleres af medlemsstaternes myndigheder i deres havne.
(12)
Når medlemsstaterne udøver havnestatskontrol i overensstemmelse med direktiv 2009/16/EF, bør de tage hensyn til de bestemmelser i MLC 2006, som fastsætter, at certifikatet vedrørende søfarendes arbejdsforhold og overensstemmelseserklæringen vedrørende søfarendes arbejdsforhold skal accepteres som umiddelbart bevis for, at kravene i MLC 2006 er overholdt.
(13)
EU-retten bør også afspejle de procedurer, der fastlægges i MLC 2006, hvad angår håndtering af klager i land vedrørende de forhold, der er omhandlet i MLC 2006.
(14)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af direktiv 2009/16/EF bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Kommissionen bør have beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter: til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer; til at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af udvidede inspektioner, herunder hvilke risikoområder, der er omfattet; til at sikre ensartet anvendelse af procedurerne for kontrol med skibe og med sikringskontrollen; til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format for indberetning af klager angående MLC 2006; til at gennemføre harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne; og til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysninger om rederier med et lavt og meget lavt præstationsniveau, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Dette er en særdeles teknisk opgave, der skal gennemføres inden for rammerne af de principper og kriterier, der fastlægges ved nævnte direktiv. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7).
(15)
Gennemførelsesretsakter vedrørende metoden til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig angår flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer, vedrørende lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetninger, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne, og vedrørende de nærmere ordninger for offentliggørelsen af oplysninger om rederier med et lavt eller meget lavt præstationsniveau, bør ikke vedtages af Kommissionen, hvis det i dette direktiv omhandlede udvalg ikke afgiver nogen udtalelse om det udkast til gennemførelsesretsakt, som Kommissionen har forelagt.
(16)
Kommissionen bør i forbindelse med udarbejdelsen af gennemførelsesbestemmelser tage særligt hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået med inspektionssystemet i Unionen, og bygge videre på ekspertisen fra Paris-memorandummet om havnestatskontrol, undertegnet den 26. januar 1982 i Paris (»Paris MOU«), i sin ajourførte udgave.
(17)
Gennemførelsesbestemmelserne, herunder henvisninger til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør ikke være til hinder for, at inspektørerne eller den kompetente myndighed kan foretage et fagligt skøn, eller berøre den fleksibilitet, der er hjemlet i direktiv 2009/16/EF.
(18)
Den inspektionsdatabase, der er omhandlet i direktiv 2009/16/EF, bør tilpasses og udvikles i overensstemmelse med de ændringer, der er indført ved dette direktiv, eller ændringer, der er vedtaget inden for rammerne af Paris MOU.
(19)
Paris MOU sigter mod at eliminere anvendelsen af skibe, der ikke overholder standarderne, ved hjælp af et harmoniseret havnestatskontrolsystem omfattende koordineret inspektion af skibe, der anløber havne, herunder medlemsstaternes havne, i Paris MOU-regionen. Disse inspektioner har til formål at kontrollere, at skibe opfylder internationale sikkerheds- og miljøstandarder, og at de søfarende har passende leve- og arbejdsvilkår, i overensstemmelse med gældende internationale konventioner. Når der foretages inspektioner og henvises til Paris MOU-instrukser og -retningslinjer, bør der tages hensyn til, at disse instrukser og retningslinjer er udviklet og vedtaget for at sikre sammenhæng og for at skabe retningslinjer for inspektionerne med henblik på at fremme den højest mulige grad af konvergens.
(20)
Inspektion af søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord og af deres uddannelse og kvalifikationer med det formål at kontrollere, at disse overholder kravene i MLC 2006, nødvendiggør tilstrækkelig uddannelse af inspektørerne. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed og medlemsstaterne bør fremme spørgsmålet om uddannelse af inspektører med henblik på at undersøge overholdelsen af MLC 2006.
(21)
For at Kommissionen hurtigt kan ajourføre de relevante procedurer og dermed bidrage til at sikre lige konkurrencevilkår for skibsfarten på verdensplan, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af bilag VI til direktiv 2009/16/EF, som indeholder listen over de instrukser, der er vedtaget som led i Paris MOU, med henblik på at sikre, at procedurerne forbliver gældende og kan håndhæves inden for medlemsstaternes område i overensstemmelse med de internationale aftaler og de relevante konventioner. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(22)
Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang eller virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(23)
Direktiv 2009/16/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.
(24)
I henhold til artikel VIII træder MLC 2006 i kraft 12 måneder efter den dato, hvor der er registreret ratifikation af mindst 30 ILO-medlemmer med en samlet andel af verdens bruttotonnage for skibe på 33 %. Denne betingelse var opfyldt den 20. august 2012 og MLC 2006 træder i kraft den 20. august 2013.
(25)
Dette direktiv bør træde i kraft på samme dato som MLC 2006 -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Ændring af direktiv 2009/16/EF
I direktiv 2009/16/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 2 foretages følgende ændringer:
a)
I nr. 1 foretages følgende ændringer:
i)
Litra g) udgår.
ii)
Følgende litraer tilføjes:
»i)
konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006)
j)
den internationale konvention af 2001 om begrænsning af skadelige antifoulingsystemer på skibe (AFS 2001)
k)
den internationale konvention af 2001 om civilretligt ansvar for forureningsskader forårsaget af bunkerolie (bunkeroliekonventionen, 2001).«
b)
Følgende numre indsættes:
»23)
»certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: det certifikat, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006
24)
»overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold«: den erklæring, der er omhandlet i forskrift 5.1.3 i MLC 2006.«
c)
Følgende stykke tilføjes:
»Alle henvisninger i dette direktiv til de konventioner, internationale kodekser og resolutioner, herunder for certifikater og andre dokumenter, er henvisninger til disse konventioner, internationale kodekser og resolutioner i deres ajourførte affattelser.«
2)
I artikel 3 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 3 affattes således:
»3. Ved inspektion af et skib, hvis flagstat ikke er part i en konvention, sørger medlemsstaterne for, at dette skib og dets besætning ikke behandles gunstigere end et skib, hvis flagstat er part i konventionen. Et sådant skib underkastes en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med de procedurer, der er opstillet under Paris MOU.«
b)
Følgende stykke tilføjes:
»5. Foranstaltninger, der er vedtaget med henblik på dette direktivs gennemførelse, må ikke føre til, at det generelle niveau for beskyttelse af søfarende i henhold til EU's sociallovgivning sænkes på områder, hvor dette direktiv finder anvendelse, i forhold til den allerede eksisterende situation i hver medlemsstat. Hvis den kompetente myndighed i havnestaten i forbindelse med gennemførelsen af disse foranstaltninger får kendskab til en klar overtrædelse af EU-retten om bord på skibe, der fører en medlemsstats flag, skal den i overensstemmelse med national ret og praksis straks underrette enhver anden relevant kompetent myndighed med henblik på, at der træffes eventuelle yderligere foranstaltninger.«
3)
Artikel 8, stk. 4, udgår.
4)
Artikel 10, stk. 3, affattes således:
»3. Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at gennemføre en metode til overvejelse af generiske risikoparametre, der navnlig vedrører flagstatskriterierne og kriterierne for rederiets præstationer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.
5)
Artikel 14, stk. 4, affattes således:
»4. Det er fastsat i bilag VII, hvad en udvidet inspektion omfatter, herunder også hvilke risikoområder der er omfattet. Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartede betingelser for anvendelsen af bilag VII. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.
6)
Artikel 15, stk. 4, affattes således:
»4. Kommissionen kan vedtage detaljerede foranstaltninger for at sikre ensartet anvendelse af procedurerne i nærværende artikels stk. 1 og af sikringskontrollen i nærværende artikels stk. 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«.
7)
I artikel 17 tilføjes følgende stykker:
»Kan leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet efter en mere detaljeret inspektion ikke betragtes som værende i overensstemmelse med kravene i MLC 2006, meddeler inspektøren straks disse mangler til skibets fører sammen med en tidsfrist for afhjælpning heraf.
I tilfælde af, at inspektøren anser sådanne mangler for væsentlige, eller de vedrører en mulig klage i medfør af bilag V, del A, punkt 19, meddeler inspektøren ligeledes manglerne til de søfarendes og redernes relevante organisationer i den medlemsstat, hvor inspektionen blev foretaget, og kan:
a)
underrette en repræsentant for flagstaten
b)
give de kompetente myndigheder i den næste anløbshavn de relevante oplysninger.
I sager vedrørende MLC 2006 har den medlemsstat, hvor inspektionen bliver gennemført, ret til at fremsende en kopi af inspektørens rapport, der skal ledsages af eventuelle svar, som er modtaget fra de kompetente myndigheder i flagstaten inden for de angivne frister, til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, så denne kan foretage, hvad der anses for hensigtsmæssigt og nødvendigt for at sikre, at disse oplysninger registreres og meddeles til de parter, som kan være interesserede i at gøre brug af de relevante klageprocedurer.«.
8)
Artikel 18, stk. 4, affattes således:
»Klagerens identitet må ikke afsløres over for skibets fører eller reder. Skibsinspektøren foretager det fornødne for at sikre fortroligheden i forbindelse med klager fra søfarende, herunder at sikre fortrolig behandling af eventuelle samtaler med søfarende.«.
9)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 18a
Behandling af klager i land i henhold til MLC 2006
1. Klager fra en søfarende med påstand om en overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) kan indgives til en skibsinspektør i den havn, hvor den søfarendes skib er anløbet. I sådanne tilfælde forestår skibsinspektøren en indledende undersøgelse.
2. Når det er hensigtsmæssigt i betragtning af klagens art, tages der i den indledende undersøgelse hensyn til, om procedurerne for klager om bord, som fastsat i forskrift 5.1.5 i MLC 2006, er blevet fulgt. Skibsinspektøren kan også foretage en mere detaljeret inspektion i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 13.
3. Når det er hensigtsmæssigt, søger skibsinspektøren at fremme en løsning af klagen om bord.
4. I tilfælde af, at undersøgelsen eller inspektionen afslører en uoverensstemmelse, der falder ind under anvendelsesområdet for artikel 19, finder nævnte artikel anvendelse.
5. Hvis stk. 4 ikke finder anvendelse, og en klage fra en søfarende vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006, ikke løses om bord, underretter skibsinspektøren straks flagstaten med henblik på at opnå råd og en udbedrende handlingsplan, der fremsendes af flagstaten, inden for en angiven tidsfrist. En rapport om enhver inspektion, der er foretaget, fremsendes elektronisk til inspektionsdatabasen omhandlet i artikel 24.
6. Hvis klagen ikke løses som følge af foranstaltninger truffet i overensstemmelse med stk. 5, fremsender havnestaten en kopi af skibsinspektørens rapport til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, ledsaget af samtlige svar, der er modtaget inden for den angivne tidsfrist fra flagstatens kompetente myndighed. De søfarendes og redernes relevante organisationer i havnestaten underrettes tilsvarende. Endvidere fremsender havnestaten regelmæssigt statistikker og oplysninger vedrørende de klager, der er løst, til generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau.
Sådanne fremsendelser udføres for, at der på grundlag af passende og hensigtsmæssige foranstaltninger kan føres en fortegnelse over sådanne oplysninger, og at de meddeles parterne, herunder de søfarendes og redernes organisationer, som kan være interesserede i at gøre brug af de relevante klageprocedurer.
7. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af nærværende artikel tillægges Kommissionen gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge et harmoniseret elektronisk format og en harmoniseret procedure for indberetning af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.
8. Nærværende artikel berører ikke artikel 18. Artikel 18, stk. 4, finder også anvendelse på klager vedrørende forhold, der er omhandlet i MLC 2006.«.
10)
I artikel 19 foretages følgende ændringer:
a)
Følgende stykke indsættes:
»2a. Når leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, eller fejl og mangler udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), sikrer havnestatens kompetente myndighed, dér hvor skibet bliver inspiceret, at skibet tilbageholdes, eller at den operation, i forbindelse med hvilken fejlene og manglerne blev konstateret, afbrydes.
Tilbageholdelsen eller afbrydelsen af en operation ophæves ikke, før disse fejl og mangler er blevet udbedret, eller før den kompetente myndighed har godkendt en handlingsplan med henblik på at udbedre disse fejl og mangler og finder det godtgjort, at planen vil blive gennemført hurtigst muligt. Inden handlingsplanen accepteres, kan skibsinspektøren konsultere flagstaten.«
b)
Stk. 6 affattes således:
»6. I tilfælde af tilbageholdelse skal den kompetente myndighed straks skriftligt og ved samtidig fremsendelse af inspektionsrapporten underrette flagstatsadministrationen eller, hvis dette ikke er muligt, konsulen eller i dennes fravær den nærmeste diplomatiske repræsentant for nævnte stat, om alle de forhold, der lå til grund for indgrebet. Endvidere skal de bemyndigede skibsinspektører eller de anerkendte organisationer, der er ansvarlige for udstedelsen af klassificeringscertifikater eller myndighedscertifikater i overensstemmelse med konventionerne, også underrettes, når det er relevant. Hvis et skib er forhindret i at sejle på grund af en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder), eller fordi leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet udgør en åbenbar fare for de søfarendes sikkerhed eller sundhed, underretter den kompetente myndighed desuden straks flagstaten herom og opfordrer en repræsentant for flagstaten til at være til stede, hvis det er muligt, og anmoder flagstaten om at svare inden for en angiven tidsfrist. Den kompetente myndighed underretter også straks de søfarendes og redernes relevante organisationer i den havnestat, hvor inspektionen blev foretaget.«
11)
Artikel 23, stk. 5, affattes således:
»5. Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at vedtage foranstaltninger til gennemførelse af denne artikel, herunder harmoniserede procedurer for lodsers og havnemyndigheders eller havneinstansers indberetning af åbenbare uregelmæssigheder og af opfølgningsforanstaltninger truffet af medlemsstaterne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«
12)
Artikel 27, stk. 2, affattes således:
»Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser til at fastlægge de nærmere ordninger vedrørende offentliggørelse af oplysningerne i stk. 1, kriterierne for sammenfatning af de relevante data og ajourføringshyppigheden. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 31, stk. 3.«
13)
Følgende artikler indsættes:
»Artikel 30a
Delegerede retsakter
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 30b vedrørende ændring af bilag VI med henblik på at føje instruktioner vedrørende havnestatskontrol vedtaget inden for rammerne af Paris MOU-organisationen til den liste, der er fastlagt i bilag VI.
Artikel 30b
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 30a, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 20. august 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 30a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 30a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne frist forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.«.
14)
Artikel 31 affattes således:
»Artikel 31
Udvalg
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der er nedsat ved artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (8). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse om et udkast til gennemførelsesretsakt, der skal vedtages i medfør af henholdsvis artikel 10, stk. 3, artikel 23, stk. 5, og artikel 27, stk. 2, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.
15)
Artikel 32 udgår.
16)
Artikel 33 affattes således:
»Artikel 33
Gennemførelsesbestemmelser
Kommissionen skal i forbindelse med udarbejdelsen af de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3, artikel 14, stk. 4, artikel 15, stk. 4, artikel 18a, stk. 7, artikel 23, stk. 5, og artikel 27 efter proceduren i artikel 31, stk. 3, drage særlig omsorg for, at disse bestemmelser tager hensyn til den viden og de erfaringer, der er opnået i kraft af inspektionssystemet i Unionen, og bygger på ekspertisen i Paris MOU.«
17)
I bilag I, del II, punkt 2B, foretages følgende ændringer:
a)
Femte led affattes således:
»-
skibe, for hvilke der er foretaget indberetning eller indgivet klage, herunder en klage på land, fra skibsføreren, et besætningsmedlem eller enhver person eller organisation, der har en berettiget interesse i, at skibet drives på sikkerhedsmæssig forsvarlig vis, i leve- og arbejdsvilkårene om bord eller i forebyggelse af forurening, medmindre den pågældende medlemsstat anser indberetningen eller klagen for åbenbart ubegrundet.«
b)
Der tilføjes følgende led:
»-
skibe, for hvilke en handlingsplan med henblik på at udbedre fejlene og manglerne som omhandlet i artikel 19, stk. 2a, er blevet vedtaget, men hvor planens gennemførelse ikke er blevet kontrolleret af en skibsinspektør.«.
18)
I bilag IV foretages følgende ændringer:
a)
Punkt 14, 15 og 16 affattes således:
»14.
Lægeattester (jf. MLC 2006).
15.
Oversigt over arbejdstilrettelæggelsen om bord (jf. MLC 2006 og STCW 78/95).
16.
Registre over søfarendes arbejds- og hviletider (jf. MLC 2006).«
b)
Følgende punkter tilføjes:
»45.
Certifikat vedrørende søfarendes arbejdsforhold.
46.
Overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsforhold, del I og II.
47.
Internationalt antifoulingsystemcertifikat.
48.
Certifikat om forsikring eller anden økonomisk sikkerhed for det civilretlige ansvar for forurening forårsaget af bunkerolie.«.
19)
I bilag V, del A, tilføjes følgende punkter:
»16.
De dokumenter, der kræves i henhold til MLC 2006, fremlægges eller vedligeholdes ikke eller vedligeholdes på falsk vis, eller de fremlagte dokumenter indeholder ikke de oplysninger, der kræves i henhold til MLC 2006, eller er på anden måde ugyldige.
17.
Leve- og arbejdsvilkårene om bord på skibet er ikke i overensstemmelse med kravene i MLC 2006.
18.
Der er rimelig grund til at antage, at skibet har skiftet flag med henblik på at undgå overholdelse af MLC 2006.
19.
Der er en klage med påstand om, at specifikke leve- og arbejdsleveforhold om bord på skibet ikke er i overensstemmelse med kravene i MLC 2006.«
20)
I bilag X, punkt 3.10., foretages følgende ændringer:
a)
Overskriften affattes således:
»Områder under MLC 2006«
b)
Følgende punkter tilføjes:
»8.
Forholdene om bord udgør en åbenbar fare for de søfarendes sundhed eller sikkerhed.
9.
Den manglende overensstemmelse udgør en alvorlig eller gentagen overtrædelse af kravene i MLC 2006 (inklusive søfarendes rettigheder) for så vidt angår søfarendes leve- og arbejdsvilkår om bord på skibet, som fastlagt i skibets certifikat og overensstemmelseserklæring vedrørende søfarendes arbejdsvilkår.«.
Artikel 2
Gennemførelse i national lovgivning
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 21. november 2014. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft den 20. august 2013, ikrafttrædelsesdatoen for MLC 2006.
Artikel 4
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 2013/38/EU IRÁNYELVE
(2013. augusztus 12.)
a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló 2009/16/EK irányelv módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 100. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) 2006. február 23-án elfogadta a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezményt (a továbbiakban: az MLC 2006) egy olyan egységes és koherens okmány létrehozásának a szándékával, amely a lehetőségekhez mérten magában foglalja a hatályos nemzetközi tengerészeti munkaügyi egyezmények és ajánlások valamennyi naprakész normáját, valamint az egyéb nemzetközi munkaügyi egyezményekben foglalt alapelveket is.
(2)
A 2007/431/EK tanácsi határozat (3) az Európai Közösségek érdekében felhatalmazta a tagállamokat az MLC 2006 megerősítésére. A tagállamoknak ezért mielőbb meg kell erősíteniük az egyezményt.
(3)
Amikor a tagállamok a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló, 2009. április 23-i 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (4) megfelelően a kikötő szerinti állam általi ellenőrzést végeznek olyan egyezmények által érintett területeken, amelyeket még nem erősítettek meg, és amelyek kimondják, hogy arra kellően felhatalmazott tisztviselőknek minden hajót ellenőrizniük kell egy másik szerződő állam vagy fél kikötőjében való tartózkodás során, akkor a tagállamoknak minden tőlük telhetőt meg kell tenniük annak érdekében, hogy betartsák az említett egyezményekben foglalt eljárásokat és gyakorlatokat, és tartózkodniuk kell attól, hogy a kikötő szerinti állam általi ellenőrzéssel kapcsolatos jelentéseket tegyenek Nemzetközi Tengerészeti Szervezet (IMO) és/vagy az ILO számára. Azon tagállamoknak, amelyek nem erősítettek meg valamely, a 2009/16/EK irányelv hatálya alá tartozó nemzetközi egyezményt annak hatálybalépésekor, minden tőlük telhetőt meg kell tenniük annak érdekében, hogy az érintett egyezmény követelményeinek megfelelő, ahhoz hasonló feltételeket teremtsenek hajóikon.
(4)
Annak biztosítása érdekében, hogy harmonizált megközelítés érvényesüljön a nemzetközi előírások tagállamok általi tényleges betartatását illetően olyan esetekben, amikor a tagállamok mind lobogó szerinti állam, mind kikötő szerinti állam általi ellenőrzést végeznek, és hogy elkerülhető legyen a nemzetközi jog és az uniós jog közötti összeütközés, a tagállamoknak törekedniük kell arra, hogy az egyezményeket azok hatálybalépésének időpontjáig megerősítsék, legalább azon részek tekintetében, amelyek uniós hatáskörbe tartoznak.
(5)
Az MLC 2006 tengerészeti munkaügyi normákat állapít meg minden tengerészre vonatkozóan, állampolgárságuktól, illetve azon hajók lobogójától függetlenül, amelyen szolgálatot teljesítenek.
(6)
A 2009/16/EK irányelv alkalmazásában célszerű a „tengerész” és a „személyzet” kifejezések fogalmának meghatározása helyett azokat minden egyes előfordulásuk esetén úgy értelmezni, ahogyan azokat a vonatkozó nemzetközi egyezmények meghatározzák vagy értelmezik. Különösen az MLC 2006 végrehajtásával kapcsolatos kérdésekben a „személyzet” kifejezést az MLC 2006 egyezmény fogalommeghatározása szerinti „tengerészként” kell értelmezni.
(7)
Az ezen irányelv hatálya alá tartozó, az MLC 2006 végrehajtásával kapcsolatos kérdésekben - azon hajók tekintetében is, amelyekre a hajók biztonságos üzemeltetéséről szóló nemzetközi szabályzat nem alkalmazandó - a 2009/16/EK irányelvben szereplő „társaság” kifejezést az MLC 2006 vonatkozó rendelkezésével meghatározott „hajótulajdonosként” kell értelmezni, mivel ez utóbbi fogalommeghatározás jobban megfelel az MLC 2006 sajátos igényeinek.
(8)
Az MLC 2006 egyezményben foglalt előírások jelentős része az Európai Közösség Hajótulajdonosainak Szövetsége (ECSA) és az Európai Közlekedési és Szállítási Dolgozók Szövetsége (ETF) között létrejött, a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezmény alapján kötött megállapodás végrehajtásáról szóló, 2009. február 16-i 2009/13/EK tanácsi irányelv (5) és az Európai Közösség Hajótulajdonosainak Szövetsége (ECSA) és a Közlekedési Dolgozók Szakszervezeteinek Szövetsége az Európai Unióban (FST) között, a tengerészek munkaidejének szervezésére vonatkozóan kötött megállapodásról szóló, 1999. június 21-i 1999/63/EK tanácsi irányelv (6) révén már az uniós jog részét képezi. Az MLC 2006 egyezménynek a 2009/13/EK irányelv vagy az 1999/63/EK irányelv hatálya alá tartozó előírásait a tagállamoknak az említett két irányelvvel összhangban kell végrehajtaniuk.
(9)
Az általános elv az, hogy az ezen irányelv végrehajtása céljából elfogadott rendelkezések semmilyen körülmények között nem adhatnak alapot a tagállamoknak arra, hogy a lobogójuk alatt közlekedő hajókon dolgozó tengerészekre a hatályos uniós szociális jogszabályok értelmében vonatkozó védelem általános szintjét csökkentsék.
(10)
Az MLC 2006 tartalmaz olyan végrehajtási rendelkezéseket, amelyek meghatározzák a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzés kötelezettségeit teljesítő államok feladatait. A biztonság garantálása és a verseny torzulásának elkerülése érdekében a tagállamok számára lehetővé kell tenni annak ellenőrzését, hogy a kikötőikbe és kikötői horgonyzóhelyeikre befutó hajókon betartják-e az MLC 2006 rendelkezéseit, függetlenül attól, hogy a hajók mely állam lobogója alatt közlekedik.
(11)
A kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzést a 2009/16/EK irányelv szabályozza, amelyben az MLC 2006 egyezményt indokolt szerepeltetni azon egyezmények között, amelyek végrehajtását a tagállami hatóságoknak ellenőrizniük kell a kikötőikben.
(12)
Amikor a tagállamok a 2009/16/EK irányelv rendelkezéseinek megfelelően a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzést végeznek, figyelembe kell venniük az MLC 2006 azon rendelkezéseit, amelyek kimondják, hogy el kell fogadni a tengerészeti munkaügyi bizonyítványt és a tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozatot az MLC 2006 követelményei teljesítésének meggyőző (prima facie) bizonyítékaként.
(13)
Az uniós jogszabályoknak az MLC 2006 egyezményben megállapított azon eljárásokat is tükrözniük kell, amelyek az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdésekben a szárazföldön felmerült panaszok kezelésére vonatkoznak.
(14)
A 2009/16/EK irányelv végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. A Bizottságnak jogot kell biztosítani végrehajtási aktusok elfogadására: az általános kockázati paraméterek - különösen az azokon belül előírt, a lobogó szerinti állammal kapcsolatos kritériumok és a társaság teljesítményével kapcsolatos kritériumok - alapján végzett értékelés módszertanának bevezetésére; kiterjesztett ellenőrzés hatályára - a kezelendő kockázati területeket is beleértve -egységes alkalmazási feltételek biztosítására; az MLC 2006 egyezménnyel kapcsolatos panaszoknak a jelentésére szolgáló, harmonizált elektronikus formátum alkalmazására; a látható rendellenességeknek a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek általi bejelentésére, valamint a tagállamok által hozott nyomonkövetési intézkedésekről való jelentéstételre vonatkozó harmonizált eljárások kialakítására; említett információk közzétételi módozatainak, a vonatkozó adatok összegyűjtésére vonatkozó kritériumoknak és az adatfrissítés gyakoriságának megállapítása céljából, az alacsonynak vagy nagyon alacsony teljesítményű társaságokról szóló tájékoztató közzétételének részletes szabályaira, a vonatkozó adatok összesítésére és a naprakésszé tétel gyakoriságára. Ez egy rendkívül technikai jellegű intézkedés, amelyet az említett irányelvben megállapított elvekkel és kritériumokkal összhangban kell végrehajtani. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlameni és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni.
(15)
Az általános kockázati paraméterek - különösen a lobogó szerinti állammal kapcsolatos kritériumok és a társaság teljesítményével kapcsolatos kritériumok - alapján végzett értékelés módszertanával, a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek jelentéseivel - ezen belül a látható rendellenességeknek a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek általi bejelentését, valamint a tagállamok által tett nyomonkövetési intézkedésekről való jelentéstételt szabályozó harmonizált eljárásokkal -, valamint a gyenge vagy nagyon gyenge teljesítményt nyújtó társaságokra vonatkozó információk közzétételének részletes szabályival kapcsolatban a Bizottság nem fogadhat el végrehajtási aktust, ha az ezen irányelvben említett bizottság nem nyilvánít véleményt a végrehajtási aktus Bizottság által előterjesztett tervezetéről.
(16)
A végrehajtási szabályok megállapításakor a Bizottságnak különös figyelmet kell fordítania arra, hogy azok figyelembe vegyék az Unió ellenőrzési rendszerének használata során felhalmozott szakértelmet és tapasztalatokat, és hogy a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésekről szóló, 1982. január 26-án Párizsban aláírt memorandum (a továbbiakban: a párizsi memorandum) naprakész változatának szakértelmére épüljenek.
(17)
A végrehajtási szabályok - beleértve a párizsi memorandumban foglalt utasításokra és iránymutatásokra való hivatkozásokat is - nem akadályozhatják az ellenőrök vagy az illetékes hatóság szakmai ítéletalkotását és a 2009/16/EK irányelvben biztosított rugalmasságot.
(18)
A 2009/16/EK irányelvben említett ellenőrzési adatbázist az ezen irányelvben bevezetett módosításokkal, vagy a párizsi memorandum keretében elfogadott változtatásokkal összhangban ki kell igazítani és fejleszteni kell.
(19)
A párizsi memorandum a normáknak nem megfelelő hajók üzemeltetésének leállítását a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzés harmonizált rendszerének alkalmazásával kívánja elérni, amely rendszer a párizsi memorandum régiójának kikötőibe - ezen belül a tagállami kikötőkbe - befutó hajók koordinált ellenőrzését szolgálja. Ezen ellenőrzés annak vizsgálatára irányul, hogy a hajók megfelelnek-e a biztonságra és a biztonságosságra vonatkozó, illetve környezetvédelmi nemzetközi előírásoknak, valamint hogy - a hatályos nemzetközi egyezményekkel összhangban - megfelelő élet- és munkakörülményeket biztosítanak-e a tengerészek számára. Az ellenőrzések lefolytatásakor és a párizsi memorandumban foglalt utasításokra és iránymutatásokra való hivatkozáskor figyelembe kell venni, hogy ezen utasítások és iránymutatások kidolgozására és elfogadására abból a célból került sor, hogy azok következetességet biztosítsanak és irányt mutassanak az ellenőrzések végzéséhez, a lehető legnagyobb mértékű összhang elősegítése érdekében.
(20)
A tengerészek fedélzeti élet- és munkakörülményeinek, valamint képzésüknek és képzettségüknek az ellenőrzése - vagyis hogy azok megfelelnek-e az MLC 2006 egyezményben foglalt követelményeknek - megköveteli, hogy az ellenőrök megfelelő szintű képzésben részesüljenek. Az Európai Tengerbiztonsági Ügynökségnek és a tagállamoknak elő kell mozdítaniuk, hogy az ellenőrök megfelelő képzésben részesülésének ügyét az MLC 2006 egyezménynek való megfelelés ellenőrzésére vonatkozóan.
(21)
Annak érdekében, hogy a Bizottság gyorsan naprakésszé tehesse a vonatkozó eljárásokat, hozzájárulva ezáltal ahhoz, hogy a hajózásban világszinten egyenlő versenyfeltételek érvényesüljenek, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a 2009/16/EK irányelvnek a párizsi memorandum keretében elfogadott utasítások jegyzékét tartalmazó VI. mellékletét érintő módosításokra vonatkozóan, azzal a céllal, hogy a tagállamok területén alkalmazandó és végrehajtandó eljárások összhangban legyenek a nemzetközi szinten elfogadott eljárásokkal, és megfeleljenek a vonatkozó egyezményeknek. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(22)
Mivel ezen irányelv céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért az intézkedés léptéke és hatásai miatt azok uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez az irányelv nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(23)
A 2009/16/EK irányelvet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(24)
A VIII. cikk értelmében az MLC 2006 tizenkét hónappal azon nap után lép hatályba, amelyen legalább 30 olyan ILO-tag megerősítő okiratát vették nyilvántartásba, amelyeknek a világ kereskedelmi hajóparkja bruttó űrtartalmából való részesedése összesen legalább 33 százalékot tesz ki. Ez a követelmény 2012. augusztus 20-án teljesült, és az MLC 2006 2013. augusztus 20-án hatályba lép.
(25)
Ennek az irányelvnek az MLC 2006 hatálybalépésének napján kell hatályba lépnie,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
A 2009/16/EK irányelv módosításai
A 2009/16/EK irányelv a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk a következőképpen módosul:
a)
az 1. pont a következőképpen módosul:
i.
a g) alpontot el kell hagyni;
ii.
a szöveg a következő alpontokkal egészül ki:
„i)
a 2006. évi tengerészeti munkaügyi egyezmény (MLC 2006);
j)
a hajókon alkalmazott ártalmas antivegetatív bevonatrendszerek ellenőrzéséről szóló 2001. évi nemzetközi egyezmény (AFS 2001);
k)
a bunkerolaj-szennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősségről szóló 2001. évi nemzetközi egyezmény („bunkerolaj-egyezmény, 2001”).”;
b)
A cikk a következő pontokkal egészül ki:
„23.
„Tengerészeti munkaügyi bizonyítvány”: az MLC 2006 5.1.3. szabályában említett bizonyítvány.
24.
„Tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozat”: az MLC 2006 5.1.3. szabályában említett nyilatkozat.”;
c)
A cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„Az ezen irányelvben az említett egyezményekre, nemzetközi szabályzatokra és határozatokra - és többek között bizonyítványokra és egyéb dokumentumokra - történő valamennyi hivatkozást a szóban forgó egyezmények, nemzetközi szabályzatok és határozatok naprakész változatára való hivatkozásnak kell tekinteni.”
2.
A 3. cikk a következőképpen módosul:
a)
a (3) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(3) Az olyan állam lobogója alatt közlekedő hajó ellenőrzésekor, amely nem részes fél valamely egyezményben, a tagállamok gondoskodnak arról, hogy az ilyen hajóval és személyzetével szemben tanúsított bánásmód ne legyen kedvezőbb, mint az érintett egyezményben részes államok valamelyikének lobogója alatt közlekedő hajóval szemben tanúsított bánásmód. Az ilyen hajót a párizsi memorandumban megállapított eljárásokkal összhangban részletesebb ellenőrzésnek vetik alá.”;
b)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(5) Az ezen irányelv hatályba léptetése céljából elfogadott intézkedések nem okozhatják - az ezen irányelv hatálya alá tartozó területeken - a tengerészekre az uniós szociális jogszabályok értelmében vonatkozó védelem általános szintjének a csökkenését az egyes tagállamokban eredetileg fennálló helyzethez képest. Amennyiben az említett intézkedések végrehajtása során a kikötő szerinti állam illetékes hatóságának a tudomására jut, hogy az uniós jogszabályokat a tagállamok valamelyikének lobogója alatt közlekedő hajó fedélzetén egyértelműen megsértették, akkor a kellő intézkedések megtétele érdekében - a nemzeti jognak és gyakorlatnak megfelelően - haladéktalanul értesít minden más érintett illetékes hatóságot.”
3.
A 8. cikk (4) bekezdését el kell hagyni.
4.
A 10. cikk (3) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(3) A Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni az általános kockázati paraméterek - különösen a lobogó szerinti állammal kapcsolatos kritériumok és a társaság teljesítményével kapcsolatos kritériumok - alapján végzett értékelés módszertanának bevezetésére. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
5.
A 14. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A kiterjesztett ellenőrzés hatályát - a kezelendő kockázati területeket is beleértve - a VII. melléklet határozza meg. A Bizottság részletes intézkedéseket fogadhat el a VII. melléklet egységes alkalmazási feltételeinek biztosítása érdekében. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
6.
A 15. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A Bizottság részletes intézkedéseket fogadhat el az e cikk (1) bekezdésében említett eljárások egységes alkalmazásának és a (2) bekezdésében említett biztonsági ellenőrzések egységes végrehajtásának biztosítása érdekében. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
7.
A 17. cikk a következő bekezdésekkel egészül ki:
„Ha egy részletesebb ellenőrzés megállapítja, hogy a hajón az élet- és munkakörülmények nem felelnek meg az MLC 2006 előírásainak, az ellenőr haladéktalanul a hajóparancsnok tudomására hozza a hiányosságokat és határidőt állapít meg azok megszüntetésére.
Amennyiben az ellenőr a hiányosságokat jelentősnek ítéli, vagy ha azok az V. melléklet A. részének 19. pontja szerint lehetséges panaszhoz kapcsolódnak, a hiányosságokról az ellenőrzés lefolytatásának helye szerinti tagállam érintett hajótulajdonosi és tengerészeti szervezeteit is tájékoztatja, valamint:
a)
értesítheti a lobogó szerinti állam képviselőjét;
b)
elláthatja a következő érintett kikötő illetékes hatóságait a vonatkozó információkkal.
Az MLC 2006 egyezményt érintő ügyekben az ellenőrzés lefolytatásának helye szerinti tagállamnak jogában áll az ellenőr jelentésének egy példányát a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet főigazgatója részére továbbítani, amely jelentéshez mellékelni kell a lobogó szerinti állam illetékes hatóságaitól az előírt határidőn belül kapott esetleges válaszokat, annak érdekében, hogy a megfelelőnek és célszerűnek ítélt intézkedések biztosításával az ilyen jellegű információkról nyilvántartás készüljön, és azokról tájékoztassák a releváns jogorvoslati eljárásokat esetlegesen igénybe venni kívánó feleket.”;
8.
A 18. cikk negyedik bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A panaszos kilétét nem szabad az érintett hajó parancsnoka vagy tulajdonosa előtt felfedni. Az ellenőr megteszi a szükséges lépéseket a tengerészek által tett panaszok bizalmas jellegének megőrzése érdekében, többek között azáltal, hogy biztosítja a tengerészekkel folytatott meghallgatások bizalmasságát.”
9.
Az irányelv a következő cikkel egészül ki:
„18a. cikk
Az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdésekben a szárazföldön felmerült panaszok kezelésére szolgáló eljárások
(1) A tengerészek az MLC 2006 előírásainak - ideértve a tengerészek jogait is - állítólagos megsértésével kapcsolatos panaszaikat jelenthetik egy ellenőrnek abban a kikötőben, ahova a tengerész hajója befutott. Ilyen esetekben az ellenőr előzetes vizsgálatot folytat le.
(2) Adott esetben, a panasz jellegétől függően, az előzetes vizsgálat arra is kiterjed, hogy követték-e az MLC 2006 5.1.5 szabályában meghatározott fedélzeti panasztételi eljárásokat. Az ellenőr ezen irányelv 13. cikkének megfelelően részletesebb ellenőrzést is végezhet.
(3) Az ellenőr törekszik arra, hogy elősegítse - adott esetben - a panasz hajón történő orvoslását.
(4) Abban az esetben, ha a vizsgálat, illetve az ellenőrzés a 19. cikk hatálya alá tartozó meg nem felelést fed fel, akkor az említett cikket kell alkalmazni.
(5) Amennyiben a (4) bekezdés nem alkalmazandó, és ha a tengerész által benyújtott, az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdéseket érintő panaszt nem sikerült a hajón orvosolni, az ellenőr haladéktalanul tájékoztatja erről a lobogó szerinti államot, és az előírt határidőn belül útmutatást, valamint korrekciós intézkedési tervnek a lobogó szerinti állam általi benyújtását kéri. Az elvégzett ellenőrzésről készült jelentést elektronikus úton el kell elküldeni a 24. cikkben említett ellenőrzési adatbázisba.
(6) Amennyiben a panaszt az (5) bekezdésnek megfelelően tett intézkedések segítségével nem sikerült orvosolni, a kikötő szerinti állam az ellenőr jelentésének egy példányát továbbítja a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet főigazgatója részére, és mellékeli hozzá a lobogó szerinti állam illetékes hatóságától az előírt határidőn belül kapott esetleges válaszokat. A kikötő szerint illetékes állam megfelelő tengerész- és hajótulajdonosi szervezeteit hasonló módon tájékoztatni kell. Mindezeken felül a kikötő szerint illetékes állam a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet főigazgatója részére rendszeresen benyújtja az orvosolt panaszokról szóló statisztikai adatokat és információkat.
A benyújtás célja, hogy - a megfelelőnek és célszerűnek ítélt intézkedések alapján - az ilyen jellegű információkat nyilvántartásba vegyék, és azokról tájékoztassák a releváns jogorvoslati eljárásokat esetlegesen igénybe venni kívánó feleket, beleértve a tengerész- és hajótulajdonosi szervezeteket is.
(7) E cikk egységes végrehajtási feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni a tekintetben, hogy dolgozzon ki harmonizált elektronikus formátumot és eljárást a tagállamok által tett nyomonkövetési intézkedésekre vonatkozó jelentéstétel céljára. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(8) Ez a cikk a 18. cikk sérelme nélkül alkalmazandó. A 18. cikk negyedik bekezdését az MLC 2006 hatálya alá tartozó kérdéseket érintő panaszokra is alkalmazni kell.”
10.
A 19. cikk a következőképpen módosul:
a)
a cikk a következő bekezdéssel egészül ki:
„(2a) Amennyiben a fedélzeti élet- és munkakörülmények egyértelműen veszélyt jelentenek a tengerészek védelmére, egészségére vagy biztonságára, illetve az MLC 2006 előírásainak súlyos vagy ismétlődő megsértését - beleértve a tengerészek jogainak megsértését is - jelentő hiányosságok esetén azon kikötő szerinti államnak az illetékes hatósága, amelyben a hajó ellenőrzését végrehajtják, gondoskodik arról, hogy a hajót visszatartsák vagy azt az üzemmódot, amelynél a hiányosságokat feltárták, leállítsák.
A visszatartást elrendelő határozat vagy az üzemmód leállítása nem vonható vissza mindaddig, amíg a hiányosságokat meg nem szüntették, vagy amíg az illetékes hatóság el nem fogadja a hiányosságok felszámolásával kapcsolatban benyújtott intézkedési tervet, és meg nem győződött arról, hogy annak végrehajtása késedelem nélkül meg fog történni. Az intézkedési terv elfogadását megelőzően az ellenőr konzultálhat a lobogó szerinti állammal.”;
b)
a (6) bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„(6) Visszatartás esetén az illetékes hatóság írásban - az ellenőrzésről készített jelentés csatolásával - haladéktalanul tájékoztatja a lobogó szerinti állam hatóságát, vagy ha ez nem lehetséges, a konzult, vagy annak hiányában az adott állam legközelebbi diplomáciai képviseletét minden olyan körülményről, amely miatt a visszatartás szükségessé vált. Emellett, adott esetben, értesíti az osztályozási bizonyítványok, illetve az egyezményekkel összhangban kiállított hatósági bizonyítványok kibocsátásáért felelős kinevezett ellenőröket vagy elismert szervezeteket is. Ezenkívül, ha egy hajó nem közlekedhet az MLC 2006 előírásainak - beleértve a tengerészek jogait is - súlyos vagy ismételt megsértése miatt, vagy mert a fedélzeti élet- és munkakörülmények egyértelműen veszélyt jelentenek a tengerészek védelmére, egészségére vagy biztonságára nézve, az illetékes hatóság haladéktalanul értesíti erről a lobogó szerinti államot, valamint felkéri, hogy egy képviselője legyen jelen, amennyiben lehetséges, és arra, hogy a megadott határidőn belül adjon választ. Az illetékes hatóság haladéktalanul tájékoztatja továbbá annak a kikötő szerinti államnak a megfelelő tengerész- és hajótulajdonosi szervezeteit is, amelyben a hajó ellenőrzését végrehajtották.”
11.
A 23. cikk (5) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(5) A Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni az e cikk végrehajtására irányuló intézkedések elfogadása céljából, beleértve a látható rendellenességeknek a révkalauzok és a kikötőhatóságok vagy kikötői szervek általi bejelentésére, valamint a tagállamok által hozott nyomonkövetési intézkedésekről való jelentéstételre vonatkozó harmonizált eljárások kialakítását is. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
12.
A 27. cikk második bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„A Bizottságot végrehajtási hatáskörrel kell felruházni az első bekezdésben említett információk közzétételére vonatkozó részletes szabályoknak, a vonatkozó adatok összegyűjtésére vonatkozó kritériumoknak és az adatfrissítés gyakoriságának megállapítása céljából. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 31. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.”
13.
Az irányelv a következő cikkekkel egészül ki:
„30a. cikk
Felhatalmazáson alapuló jogi aktusok
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 30b. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a VI. melléklet módosításaira vonatkozóan azzal a céllal, hogy a szóban forgó mellékletben szereplő jegyzéket kiegészítse további, a párizsi memorandum igazgatásáért felelős szervezet által elfogadott, a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzéssel összefüggő utasításokkal.
30b. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 30a. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól, 2013. augusztus 20-tól kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 30a. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 30a. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.”
14.
A 31. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„31. cikk
A bizottság
(1) A Bizottságot a 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 3. cikkével létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság (COSS) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt a 10. cikk (3) bekezdése, a 23. cikk (5) bekezdése, illetve a 27. cikk második bekezdése szerint elfogadandó végrehajtási aktus tervezetéről, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdését kell alkalmazni.
15.
A 32. cikk hatályát veszti.
16.
A 33. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„33. cikk
Végrehajtási szabályok
A 10. cikk (3) bekezdésében, a 14. cikk (4) bekezdésében, a 15. cikk (4) bekezdésében, a 18a. cikk (7) bekezdésében, a 23. cikk (5) bekezdésében és a 27. cikkben említett végrehajtási szabályok meghatározásakor a Bizottság a 31. cikk (3) bekezdésében említett eljárásokkal összhangban különös figyelmet fordít arra, hogy azok figyelembe vegyék az Unió ellenőrzési rendszerének keretében felhalmozott szakértelmet és tapasztalatokat, és a párizsi memorandum szakértelemére épüljenek.”
17.
Az I. melléklet II. részének 2B. pontja a következőképpen módosul:
a)
az ötödik francia bekezdés helyébe a következő szöveg lép:
„-
Azokat a hajókat, amelyekről bejelentés vagy panasz érkezett - a partról érkezett panaszokat is beleértve - a hajóparancsnok, a személyzet valamely tagja vagy bármely olyan személy vagy szervezet részéről, akinek jogos érdeke fűződik a hajó biztonságos működéséhez, a fedélzeti élet- és munkakörülményekhez, illetve a szennyezés megelőzéséhez, kivéve, ha az érintett tagállam úgy ítéli, hogy a bejelentés vagy a panasz nyilvánvalóan megalapozatlan.”;
b)
a cikk a következő francia bekezdéssel egészül ki:
„-
Azokat a hajókat, amelyek tekintetében a hiányosságok orvoslására vonatkozóan elfogadásra került a 19. cikk (2a) bekezdésében említett terv, de annak végrehajtását ellenőr még nem ellenőrizte.”
18.
A IV. melléklet a következőképpen módosul:
a)
a 14., a 15. és a 16. pont helyébe a következő szöveg lép:
„14.
Orvosi igazolás (lásd: MLC 2006).
15.
A fedélzeti munkabeosztást tartalmazó táblázat (lásd: MLC 2006 és STCW 78/95).
16.
A tengerészek munkaidejére és pihenőidejére vonatkozó nyilvántartások (lásd: MLC 2006).”;
b)
a melléklet a következő pontokkal egészül ki:
„45.
Tengerészeti munkaügyi bizonyítvány
46.
Tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozat, I. és II. rész.
47.
Az antivegetatív bevonatrendszerre vonatkozó nemzetközi bizonyítvány.
48.
A bunkerolaj-szennyezéssel okozott károkkal kapcsolatos polgári jogi felelősség esetére szóló biztosításról vagy egyéb pénzügyi biztosítékról szóló igazolás.”
19.
Az V. melléklet A. része a következő pontokkal egészül ki:
„16.
Az MLC 2006 egyezményben előírt dokumentumokat nem mutatják be, nem vezetik vagy nem megfelelően vezetik, vagy a bemutatott dokumentumok nem tartalmazzák az MLC 2006 által megkövetelt információkat, illetőleg más okból érvénytelenek.
17.
A hajón uralkodó élet- és munkakörülmények nem felelnek meg az MLC 2006 előírásainak.
18.
Alapos okkal feltételezhető, hogy a hajó az MLC 2006 egyezménynek való megfelelés elkerülése végett lobogót váltott.
19.
Panasztételre került sor azt illetően, hogy a hajón uralkodó élet- és munkakörülmények nem felelnek meg az MLC 2006 előírásainak.”
20.
A X. melléklet 3.10. pontja a következőképpen módosul:
a)
a cím helyébe a következő szöveg lép:
„Az MLC 2006 hatálya alá eső területek”;
b)
a melléklet a következő pontokkal egészül ki:
„8.
a fedélzeti körülmények egyértelműen veszélyeztetik a tengerészek védelmét, egészségét vagy biztonságát;
9.
a meg nem felelés az MLC 2006 egyezményben foglalt, a hajón dolgozó tengerészek élet- és munkakörülményeire, ezen belül a tengerészek jogaira vonatkozó - a hajó tengerészeti munkaügyi bizonyítványában és tengerészeti munkaügyi megfelelőségi nyilatkozatában rögzített - előírások súlyos vagy ismétlődő megsértésének minősül.”
2. cikk
Átültetés a nemzeti jogba
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2014. november 24-ig megfeleljenek. E rendelkezések szövegéről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot. Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
3. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv 2013. augusztus 20-án, az MLC 2006 hatálybalépésének napján lép hatályba.
4. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2013. augusztus 12-én.