EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 168/2013
af 15. januar 2013
om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor der skal sikres fri bevægelighed for varer, personer, tjenester og kapital. Med henblik herpå blev der ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF (3) om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer etableret et omfattende typegodkendelsessystem for sådanne køretøjer. Disse principper bør fortsat finde anvendelse på denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
(2)
Gennemskuelige, enkle og konsekvente bestemmelser, der skaber juridisk sikkerhed og klarhed til fordel for både erhvervsliv og forbrugere, bør være fundamentet for det indre marked.
(3)
Med henblik på at forenkle og fremskynde vedtagelsen af typegodkendelseslovgivningen er der blevet indført en ny fremgangsmåde i EU-lovgivningen vedrørende typegodkendelse af køretøjer, hvor lovgiveren i den almindelige lovgivningsprocedure kun fastsætter de grundlæggende regler og principper og delegerer fastsættelsen af yderlige tekniske enkeltheder til Kommissionen. For så vidt angår materielle krav bør denne forordning derfor kun fastlægge grundlæggende bestemmelser om funktionel sikkerhed og miljøegenskaber, mens den giver Kommissionen beføjelse til at fastsætte de tekniske specifikationer.
(4)
Denne forordning bør ikke berøre foranstaltninger på nationalt plan eller EU-plan vedrørende brugen af køretøjer i klasse L på vejene, som f.eks. særlige krav til kørekort, begrænsning af højeste hastighed og foranstaltninger vedrørende adgang til bestemte veje.
(5)
Markedsovervågningen i automobilsektoren, især i sektoren for køretøjer i klasse L, bør forbedres ved at forbedre de lovgivningsbestemmelser, der gælder for produktionens overensstemmelse, og specificere de forpligtelser, der påhviler de erhvervsdrivende i forsyningskæden. Især bør den rolle og det ansvar, der påhviler de myndigheder i medlemsstaterne, der forestår typegodkendelse og markedsovervågning, tydeliggøres, og kravene til kompetence, forpligtelser og præstation for de tekniske tjenester, som udfører test til typegodkendelser af køretøjer, strammes. Sikring af overensstemmelse med kravene vedrørende typegodkendelse og produktionens overensstemmelse i den lovgivning, der gælder for automobilsektoren, bør fortsat være de godkendende myndigheders centrale ansvar, mens markedsovervågning kan være en kompetence, som deles mellem forskellige nationale myndigheder. Der bør gennemføres en effektiv samordning på EU-plan og nationalt plan af tilsynet med, at de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne anvender de nye bestemmelser effektivt.
(6)
De nationale myndigheders forpligtelser, som er fastsat i bestemmelserne om markedsovervågning i denne forordning, er mere specifikke end de tilsvarende bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter (4).
(7)
Denne forordning bør indeholde væsentlige krav med hensyn til miljøbeskyttelse og køretøjers funktionelle sikkerhed. De vigtigste elementer i de relevante krav i denne forordning er baseret på resultaterne af den af Kommissionen gennemførte konsekvensanalyse af 4. oktober 2010, der analyserer forskellige løsningsmuligheder med opstilling af mulige fordele og ulemper med hensyn til økonomi, miljø, sikkerhed og samfundsmæssige aspekter. Både kvalitative og kvantitative aspekter indgik i analysen. Efter en sammenligning af de forskellige muligheder blev de foretrukne løsningsmuligheder identificeret og udvalgt som grundlag for denne forordning.
(8)
Det er hensigten med denne forordning at fastlægge harmoniserede regler for typegodkendelse af køretøjer i klasse L med henblik på at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten. Køretøjer i klasse L er to-, tre- eller firehjulede køretøjer som f.eks. motordrevne tohjulede køretøjer, tricykler og quadricykler. Desuden er det hensigten med denne forordning at forenkle de nuværende lovgivningsmæssige rammer, at nedbringe emissionerne fra køretøjer i klasse L og derigennem opnå en mere forholdsmæssig andel af emissioner for køretøjer i klasse L af de samlede emissioner fra vejtransport, at øge det generelle sikkerhedsniveau, at foretage tilpasninger til den tekniske udvikling og at stramme reglerne om markedsovervågning.
(9)
For at sikre et højt niveau af køretøjers funktionelle sikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøbeskyttelse bør de tekniske krav og de miljøstandarder, der gælder for køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder med hensyn til typegodkendelse, harmoniseres.
(10)
Opfyldelsen af målene med denne forordning bør ikke påvirkes af monteringen af bestemte systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, efter at køretøjet er blevet markedsført, registreret eller taget i brug. Der bør derfor gennemføres egnede foranstaltninger for at sikre, at systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som kan monteres på køretøjer, og som i betydelig grad ville kunne forringe funktionen af systemer, der er væsentlige for miljøbeskyttelse eller funktionel sikkerhed, kontrolleres af en godkendende myndighed, før de markedsføres, registreres eller ibrugtages.
(11)
Ved Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/1/EF af 2. februar 1995 om konstruktivt bestemt maksimalhastighed samt motorens maksimale drejningsmoment og nettoeffekt for to- og trehjulede motordrevne køretøjer (5) fik medlemsstaterne mulighed for at nægte første registrering og eventuelt efterfølgende registreringer inden for deres område af køretøjer med en maksimal nettoeffekt på over 74 kW. Den forventede sammenhæng mellem sikkerhed og begrænsning af den absolutte effekt kunne ikke bekræftes i flere forskellige videnskabelige undersøgelser. Af denne grund og for at fjerne interne handelshindringer på EU-markedet, bør denne mulighed ikke opretholdes. Andre, mere effektive sikkerhedsforanstaltninger bør indføres for at bidrage til at reducere det høje antal dræbte og tilskadekomne blandt bruger af motordrevne tohjulede køretøjer i trafikulykker i Unionen.
(12)
Denne forordning fastsætter miljøkrav i to trin, hvoraf det andet trin (Euro 5) er obligatorisk for nye typer køretøjer fra den 1. januar 2020, hvilket skaber forudsigelighed for køretøjsfabrikanternes og leverandørindustriens langtidsplanlægning. En undersøgelse af de miljømæssige konsekvenser som påkrævet i henhold til denne forordning bør på grundlag af den fremtidige tilgængelige viden sikre yderligere underbyggelse gennem modelbygning, teknisk gennemførlighed og analyse af omkostningseffektivitet baseret på den senest tilgængelige viden. Herudover bør undersøgelsen bl.a. vurdere gennemførligheden og omkostningseffektiviteten af krav til prøvning af overensstemmelse efter ibrugtagning, krav vedrørende off cycle-emissioner og en emissionsgrænse for antal partikler for visse (under)klasser. På grundlag af undersøgelsesresultaterne bør Kommissionen overveje at fremsætte et forslag, der indfører disse nye elementer i den fremtidige typegodkendelseslovgivning, der finder anvendelse efter de trin, der er fastsat i denne forordning.
(13)
Det er hensigten med EU-typegodkendelsessystemet at gøre det muligt for de enkelte medlemsstater for hver enkel type køretøj at bekræfte, at det har gennemgået de prøvninger, der er fastsat i denne forordning og i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, og at der til dets fabrikant er blevet udstedt en typegodkendelsesattest. Det forpligter også fabrikanterne til at udstede en typeattest for hvert køretøj fremstillet i overensstemmelse med typegodkendelsen. Når et køretøj er ledsaget af en sådan attest, bør det tillades, at det gøres tilgængeligt på markedet og registreres til brug i hele Unionen.
(14)
For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse, som er en af hjørnestenene i EU-typegodkendelsessystemet, er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af en kompetent myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område.
(15)
Denne forordning udgør et sæt specifikke sikkerheds- og miljøkrav. Det er derfor vigtigt at fastsætte bestemmelser for at sikre, at fabrikanten eller enhver anden erhvervsdrivende i forsyningskæden i tilfælde, hvor et køretøj udgør en alvorlig risiko for brugerne eller miljøet, har truffet effektive beskyttelsesforanstaltninger, herunder tilbagekaldelse af køretøjer i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008. De godkendende myndigheder bør derfor være i stand til at vurdere, om disse foranstaltninger er tilstrækkelige.
(16)
I visse begrænsede tilfælde er det hensigtsmæssigt at tillade national typegodkendelse af små serier. For at undgå misbrug bør en forenklet procedure for små serier af køretøjer indskrænkes til en meget begrænset produktion. Det er derfor nødvendigt nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af køretøjer, der produceres.
(17)
Unionen er en kontraherende part i overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomsten af 1958, som revideret«) (6). For at forenkle typegodkendelseslovgivningen i overensstemmelse med anbefalingerne i rapporten offentliggjort af Kommissionen i 2006 med titlen »CARS 21: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede«, vil det være hensigtsmæssigt at ophæve alle særdirektiverne uden at reducere beskyttelsesniveauet. Kravene i de pågældende direktiver bør overføres til denne forordning eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning og bør, hvor det er relevant, erstattes af henvisninger til de tilsvarende regulativer fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE), som Unionen har stemt for eller som Unionen har tiltrådt, og som er knyttet som bilag til Overenskomsten af 1958, som revideret. For at lette den administrative byrde i forbindelse med typegodkendelsesprocessen bør køretøjsfabrikanterne have mulighed for, når det er relevant, at ansøge om typegodkendelse i henhold til denne forordning ved direkte at opnå godkendelse efter de relevante FN/ECE-regulativer, som der henvises til i bilagene til denne forordning eller i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning.
(18)
FN/ECE-regulativerne og ændringerne hertil, som Unionen har stemt for under anvendelse af afgørelse 97/836/EF, bør derfor indarbejdes i EU-typegodkendelseslovgivningen. Tilsvarende bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de nødvendige tilpasninger til bilagene til denne forordning eller til de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning.
(19)
Det er nødvendigt, at der er ubegrænset adgang til reparationsinformationer om køretøjer via et standardiseret format, der kan anvendes til at finde tekniske informationer, samt at der er effektiv konkurrence på markedet for informationstjenester vedrørende vedligeholdelse og reparation af køretøjer for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. En stor del af disse informationer vedrører egendiagnosesystemer og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Det er hensigtsmæssigt, at der fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder bør opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder adgang på rimelige vilkår.
(20)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7).
(21)
For at supplere denne forordning med yderligere tekniske detaljer bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår miljøpræstationer og fremdriftsydelse, funktionel sikkerhed og køretøjskonstruktion. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(22)
Medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning og af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, og sikre, at de gennemføres. Disse sanktioner bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
(23)
For at kunne vurdere og afgøre, hvorvidt den obligatoriske montering af visse avancerede bremsesystemer bør udvides til at omfatte yderligere kategorier af motorcykler, bør Kommissionen aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af bl.a. data for trafikulykker indgivet af medlemsstaterne.
(24)
Selv om intet i denne forordning hindrer medlemsstaterne i fortsat at anvende deres respektive individuelle godkendelsesordninger, bør Kommissionen aflægge rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om, hvorledes disse nationale ordninger fungerer på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne med henblik på at genoverveje spørgsmålet om, hvorvidt der bør fremsættes et lovgivningsmæssigt forslag om harmonisering af de individuelle godkendelsessystemer på EU-plan.
(25)
I forbindelse med revisionen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (8) bør der tages højde for afgrænsningen mellem denne forordning og direktiv 2007/46/EF i lyset af medlemsstaternes erfaring med anvendelsen af denne forordning, navnlig med henblik på at sikre retfærdig konkurrence mellem klasser af køretøjer.
(26)
For at gøre bestemmelserne i nærværende forordning så klare, forudsigelige, fornuftige og enkle som muligt og for at lette byrden for køretøjsfabrikanter bør denne forordning kun indeholde et begrænset antal gennemførelsesstadier for indførelsen af nye emissionsniveauer og sikkerhedskrav. Industrien bør have tilstrækkelig tid til at tilpasse sig de nye bestemmelser i nærværende forordning og de tekniske specifikationer og administrative bestemmelser i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning. For at sikre, at fabrikanterne har tilstrækkelig tid til at udvikle, afprøve og gennemføre tekniske løsninger på serieproducerede køretøjer, og at fabrikanter og godkendende myndigheder i medlemsstaterne har tilstrækkelig tid til at indføre de nødvendige administrative systemer, er det af afgørende betydning, at kravene fastlægges i god tid.
(27)
Direktiv 2002/24/EF og de heri omhandlede særdirektiver er flere gange blevet ændret væsentligt. Af hensyn til klarhed, rationalitet og forenkling bør direktiv 2002/24/EF og de heri omhandlede særdirektiver ophæves og erstattes af én forordning samt et lille antal delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. Vedtagelsen af en forordning sikrer, at de pågældende bestemmelser finder direkte anvendelse og kan ajourføres meget hurtigere og effektivere, således at der kan tages bedre hensyn til den tekniske udvikling.
(28)
Følgende direktiver bør ophæves:
-
Direktiv 2002/24/EF
-
Rådets direktiv 93/14/EØF af 5. april 1993 om bremser for to- og trehjulede motordrevne køretøjer (9)
-
Rådets direktiv 93/30/EØF af 14. juni 1993 om lydsignalapparater på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (10)
-
Rådets direktiv 93/33/EØF af 14. juni 1993 om tyverisikring på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (11)
-
Rådets direktiv 93/93/EØF af 29. oktober 1993 om masse og dimensioner for to- og trehjulede motordrevne køretøjer (12)
-
direktiv 95/1/EF
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer (13)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/7/EF af 20. marts 2000 om hastighedsmålere for to- og trehjulede motordrevne køretøjer (14)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/51/EF af 19. juli 2002 om reduktion af emissionerne af forurenende stoffer fra to- og trehjulede motordrevne køretøjer (15)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/62/EF af 13. juli 2009 om anbringelsessted for bagnummerplade på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (16)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/67/EF af 13. juli 2009 om montering af lygter og lyssignaler på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (17)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/78/EF af 13. juli 2009 om støtteben på tohjulede motordrevne køretøjer (18)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/79/EF af 13. juli 2009 om fastholdelsesanordninger for passagerer på tohjulede motordrevne køretøjer (19)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/80/EF af 13. juli 2009 om identificering af betjeningsorganer, kontrollamper og indikatorer på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (20)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/139/EF af 25. november 2009 om foreskrevne påskrifter og skilte på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (21)
(29)
Målene for denne forordning, nemlig at fastsætte harmoniserede regler om de administrative og tekniske krav til typegodkendelse af køretøjer i klasse L og markedsovervågning af sådanne køretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af omfanget og virkningerne heraf bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
1. Denne forordning fastsætter de administrative og tekniske krav til typegodkendelse af alle nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder som omhandlet i artikel 2, stk. 1.
Denne forordning finder ikke anvendelse på godkendelse af individuelle køretøjer. Medlemsstater, der udsteder sådanne individuelle godkendelser, skal imidlertid acceptere enhver typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder udstedt i henhold til denne forordning i stedet for de pågældende nationale bestemmelser.
2. Denne forordning fastsætter krav i forbindelse med markedsovervågning af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der skal godkendes i henhold til denne forordning. Denne forordning fastsætter endvidere kravene til markedsovervågning af dele af og udstyr til sådanne køretøjer.
3. Denne forordning berører ikke anvendelsen af lovgivning om trafiksikkerhed.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på alle to- eller trehjulede køretøjer og quadricykler som kategoriseret i artikel 4 og i bilag I (»køretøjer i klasse L«), som er beregnet til kørsel på offentlig vej, herunder køretøjer konstrueret og fremstillet i et eller flere trin, og på systemer, komponenter og separate tekniske enheder samt dele og udstyr konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer
Denne forordning finder også anvendelse på enduromotorcykler (L3e-AxE (x = 1, 2 eller 3)), trialmotorcykler (L3e-AxT (x = 1, 2 eller 3)) og tunge terrængående quads (L7e-B) som kategoriseret i artikel 4 og i bilag I.
2. Denne forordning finder ikke anvendelse på følgende køretøjer:
a)
køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimal hastighed på højst 6 km/h
b)
køretøjer udelukkende til brug for fysisk handicappede
c)
køretøjer, der udelukkende er beregnet til at blive styret af en person til fods
d)
køretøjer udelukkende til brug ved konkurrencer
e)
køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til anvendelse af væbnede styrker, civilforsvaret, brandvæsenet, ordensmagten og akutmedicinske tjenester
f)
landbrugs- og skovbrugstraktorer, der falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (22), maskiner, der falder ind under Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/68/EF af 16. december 1997 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner (23) og Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner (24), samt motorkøretøjer, der falder ind under direktiv 2007/46/EF
g)
køretøjer, der hovedsagelig er beregnet til brug uden for vej (off road) og konstrueret til kørsel på overflader uden belægning
h)
pedalcykler, som er udstyret med en elektrisk hjælpemotor med en maksimal kontinuerlig nominel effekt på 250 W eller derunder, hvor motorydelsen ophører, når cyklisten holder op med at træde, og ellers reduceres gradvis for at ophøre, inden køretøjets hastighed når 25 km/h
i)
selvbalancerende køretøjer
j)
køretøjer, der ikke har mindst én siddeplads.
k)
køretøjer udstyret med en siddeplads for føreren, hvis R-punkt højde er ≤ 540 mm, hvis der er tale om klasse L1e, L3e og L4e, eller ≤ 400 mm, hvis der er tale om klasse L2e, L5e, L6e og L7e.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning og i de i bilag II opførte retsakter finder, medmindre andet er bestemt heri, forstås ved:
1) »typegodkendelse«: den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
2) »typegodkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed er godkendt
3) »typegodkendelse af et helt køretøj«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en type af delvis opbygget, færdigopbygget eller etapevis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
4) »EU-typegodkendelse«: den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning
5) »EU-typegodkendelsesattest«: den attest, der er baseret på den model, der er fastsat i den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til denne forordning, eller den meddelelsesformular, der findes i de relevante FN/ECE-regulativer, der er omhandlet i denne forordning eller i delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning
6) »typegodkendelse af et system«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at et system, der er indbygget i en bestemt køretøjstype, opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
7) »typegodkendelse af separat teknisk enhed«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav for så vidt angår en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper
8) »typegodkendelse af en komponent«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en komponent uafhængigt af et køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
9) »national typegodkendelse«: en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område
10) »typeattest«: det dokument, der er udstedt af fabrikanten og attesterer, at et fremstillet køretøj er i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype
11) »basiskøretøj«: ethvert køretøj, som anvendes på den indledende etape i en etapevis typegodkendelsesprocedure
12) »delvis opbygget køretøj«: et køretøj, som skal gennem mindst én yderligere etape i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning
13) »etapevis færdigopbygget køretøj«: et køretøj, som har gennemgået hele processen for etapevis typegodkendelse og opfylder de relevante tekniske krav i denne forordning
14) »færdigopbygget køretøj«: et køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning
15) »system«: en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som er omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning
16) »komponent«: en anordning omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af et køretøj i overensstemmelse med denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, hvis der i disse retsakter udtrykkelig gives mulighed herfor
17) »separat teknisk enhed«: en anordning omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning og bestemt til at være en del af et køretøj, som kan typegodkendes separat, men kun i forbindelse med en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper, hvis der i disse retsakter udtrykkelig gives mulighed herfor
18) »dele«: produkter, der anvendes til samlingen af et køretøj, såvel som reservedele
19) »udstyr«: øvrige produkter ud over dele, der kan tilføjes eller monteres på et køretøj
20) »originale dele eller udstyr«: dele eller udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med de specifikationer og produktionsstandarder, som køretøjsfabrikanten har fastlagt for fremstillingen af dele eller udstyr til samlingen af det pågældende køretøj; dette omfatter dele eller udstyr, der er fremstillet på samme produktionslinje som disse eller dette udstyr; det lægges til grund, hvis ikke det modsatte bevises, at dele eller udstyr er originale dele eller udstyr, hvis fabrikanten attesterer, at delene eller udstyret er af samme kvalitet som de komponenter, der anvendes til samlingen af det pågældende køretøj og er fremstillet i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens specifikationer og produktionsstandarder
21) »reservedele«: produkter, der monteres i eller på et køretøj for at erstatte dette køretøjs originale dele, herunder produkter som f.eks. smøremidler, der er nødvendige for brugen af et køretøj, dog med undtagelse af brændstof
22) »funktionel sikkerhed«: fravær af en uacceptabel risiko for fysisk skade eller sundhedsskade på personer eller skade på ejendom som følge af fejlfunktion af mekaniske, hydrauliske, pneumatiske, elektriske eller elektroniske systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
23) »avanceret bremsesystem«: et blokeringsfrit bremsesystem, et kombineret bremsesystem eller begge
24) »blokeringsfrit bremsesystem«: et system, der mærker hjulslip og automatisk justerer det tryk, der frembringer bremsekraften på hjulet/hjulene for at begrænse sådant hjulslip
25) »kombineret bremsesystem«:
a)
for køretøjer i klasse L1e og L3e: et driftsbremsesystem, hvor mindst to bremser på forskellige hjul aktiveres ved betjening af en enkelt anordning
b)
for køretøjer i klasse L4e: et driftsbremsesystem, hvor bremserne på mindst forhjul og baghjul aktiveres ved betjening af en enkelt anordning (hvis baghjul og sidevognshjul bremses af samme bremsesystem, betragtes dette som baghjulsbremse)
c)
for køretøjer i klasse L2e, L5e, L6e og L7e: et driftsbremsesystem, hvor bremserne på alle hjul aktiveres ved betjening af en enkelt anordning
26) »automatisk tænding/slukning af lys«: en lyssystem, der tændes, når tændingsnøglen eller motorens on/off-kontakt er i positionen tændt (on)
27) »forureningsbegrænsende anordning«: de komponenter på et køretøj, der styrer eller begrænser udstødnings- og fordampningsemissionerne
28) »forureningsbegrænsende udskiftningsanordning«: en forureningsbegrænsende anordning eller et aggregat af anordninger, der er beregnet til at erstatte den originale forureningsbegrænsende anordning, og som kan godkendes som en separat teknisk enhed
29) »siddeplads«:
a)
en saddel, der tjener som siddeplads for enten føreren eller en passager, og hvorpå man sidder overskrævs, eller
b)
ethvert sæde, der kan tjene som siddeplads for mindst en person på størrelse med en menneskedukke svarende til en 50-percentil voksen mand, når der er tale om føreren
30) »motor med kompressionstænding« eller »CI-motor«: en forbrændingsmotor, som fungerer efter principperne i »diesel«-cyklussen
31) »motor med styret tænding« eller »PI-motor«: en forbrændingsmotor, som fungerer efter principperne i »Otto«-cyklussen
32) »hybridkøretøj«: et motordrevet køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige systemer til lagring af energi (på køretøjet)
33) »hybridt el-køretøj«: et køretøj, der til den mekaniske fremdrift bruger energi fra begge af følgende kilder af lagret energi/kraft på køretøjet:
a)
et brændstof
b)
et batteri, en kondensator, et svinghjul/en generator eller andre elektriske energi- eller kraftlagringsenheder.
Denne definition omfatter køretøjer, som trækker energi fra et brændstof, der forbruges udelukkende med henblik på genopladning af den elektriske energi-/kraftlagringsenhed
34) »fremdriftsmiddel«: en forbrændingsmotor, en elmotor, enhver hybrid anvendelse eller en kombination disse motortyper eller enhver anden motortype
35) »maksimal kontinuerlig nominel effekt«: den maksimale effekt over 30 minutter på en elektrisk motors udgangsaksel som fastsat i FN/ECE-regulativ nr. 85
36) »maksimal nettoeffekt«: en forbrændingsmotors maksimale effekt afgivet på prøvebænk på enden af krumtapakslen eller tilsvarende
37) »manipulationsanordning«: enhver konstruktionsanordning, som registrerer temperatur, køretøjets hastighed, motorens omdrejningstal (rpm) og/eller belastning, det anvendte gear, vakuum i indsugningsmanifolden eller ethvert andet parameter med henblik på at aktivere, modulere, forsinke eller deaktivere driften af en del af emissionsbegrænsningssystemet, og som derved reducerer dets effektivitet under betingelser, som man med rimelighed kan forvente at komme ud for under køretøjets normale drifts- og brugsforhold
38) »holdbarhed«: komponenter og systemers egenskab til at vare ved, således at miljøpræstationerne som fastsat i artikel 23 og bilag V stadig kan opfyldes efter et bestemt kilometertal som fastlagt i bilag VII, og således at køretøjets funktionelle sikkerhed er sikret, hvis køretøjet bruges under normale forhold eller forhold, som det er beregnet til, og vedligeholdes i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger
39) »slagvolumen«:
a)
for motorer med frem- og tilbagegående stempler, den nominelle slagvolumen
b)
for drejestempelmotorer (Wankel-motorer), det dobbelte af den nominelle slagvolumen
40) »fordampningsemissioner«: de carbonhydriddampe, der udsendes fra et køretøjs brændstoflagrings- og brændstoftilførselssystem, men ikke fra udstødningen
41) »SHED-prøvning«: en køretøjsprøvning i et forseglet hus til bestemmelse af fordampning, hvor en særlig prøvning af fordampningsemissionen gennemføres
42) »gasbrændstofsystem«: et system bestående af lagring af et gasbrændstof, en brændstofforsyning samt måle- og styringskomponenter monteret på en motor med det formål at gøre det muligt for motoren at køre på LPG, CNG eller hydrogen som eneste brændstof, som et af to brændstoffer eller som et af flere brændstoffer
43) »gasformige forurenende stoffer«: udstødningsemissioner af carbonmonoxid (CO), nitrogenoxider (NOx) udtrykt i nitrogendioxid-ækvivalent (NO2-ækvivalent) og carbonhydrider (HC)
44) »udstødningsemissioner«: emissionen af gasformige forurenende stoffer og partikler, særlig fra køretøjets udstødningsrør
45) »partikler«: bestanddele af udstødningsgassen, som fjernes fra den fortyndede gas ved en maksimal temperatur på 325 K (52 °C) ved hjælp af de filtre, som er beskrevet i prøvningsproceduren for kontrol af gennemsnitlige udstødningsemissioner
46) »Den på verdensplan harmoniserede prøvningscyklus for motorcykler« eller »WMTC«: den på verdensplan harmoniserede WMTC-prøvningscyklus i laboratorium som defineret af FN/ECE i den globale tekniske forskrift nr. 2
47) »fabrikant«: den fysiske eller juridiske person, der overfor den godkendende myndighed er ansvarlig for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen eller tilladelsesprocessen, for at sikre produktionens overensstemmelse, og som også er ansvarlig for markedsovervågningsspørgsmål for så vidt angår fremstillede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, uanset om den pågældende fysiske eller juridiske person er direkte involveret i alle etaper i udformningen og fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som godkendelsesprocessen vedrører
48) »fabrikantens repræsentant«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen og behørigt udnævnt af fabrikanten til at repræsentere denne overfor den godkendende myndighed eller markedsovervågningsmyndigheden og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af denne forordning
49) »importør«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som markedsfører et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr fra et tredjeland
50) »distributør«: enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, med undtagelse af fabrikanten eller importøren, der tilgængeliggør et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr på markedet
51) »erhvervsdrivende«: fabrikanten, fabrikantens repræsentant, importøren eller distributøren
52) »registrering«: administrativ tilladelse til ibrugtagning af et køretøj i vejtrafik, hvorved køretøjet identificeres og tildeles et serienummer, der udgør dets registreringsnummer, som kan gælde permanent, midlertidigt eller for en kort periode
53) »ibrugtagning«: første anvendelse i Unionen til de beregnede formål af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr
54) »markedsføring«: første tilgængeliggørelse af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr i Unionen
55) »gøre tilgængelig på markedet«: enhver levering af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr med henblik på distribution eller anvendelse på markedet som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag
56) »godkendende myndighed«: den myndighed i en medlemsstat, der er oprettet eller udpeget af medlemsstaten, og som Kommissionen er blevet underrettet om, og som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, med hensyn til godkendelsesproceduren, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse af eller afslag på godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse
57) »markedsovervågningsmyndighed«: en myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for at udføre markedsovervågningen på dens område
58) »markedsovervågning«: aktiviteter, der gennemføres, og foranstaltninger, der træffes af nationale myndigheder for at sikre, at køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der gøres tilgængelige på markedet, overholder kravene i den relevante EU-harmoniseringslovgivning og ikke udgør nogen risiko for sundheden, sikkerheden eller noget andet aspekt af beskyttelsen af almene samfundshensyn
59) »national myndighed«: en godkendende myndighed eller enhver anden myndighed, der beskæftiger sig med og er ansvarlig for markedsovervågning, grænsekontrol eller registrering af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, dele eller udstyr i en medlemsstat
60) »teknisk tjeneste«: en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne; den godkendende myndighed kan også selv udøve disse funktioner
61) »prøvning i fabrikantregi«: udførelse af prøvninger i fabrikantens egne anlæg, registrering af prøvningsresultaterne og indsendelse af en rapport, inklusive konklusioner, til den godkendende myndighed, foretaget af en fabrikant, som er blevet udpeget som teknisk tjeneste med henblik på vurdering af opfyldelse af bestemte krav
62) »virtuel prøvningsmetode«: computersimulationer, herunder beregninger, der viser, om et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 30, stk. 6, uden at det er nødvendigt at anvende et fysisk køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed
63) »egendiagnose-system« eller »OBD-system«: et system, som er i stand til at opdage en fejl og finde det sandsynlige fejlsted ved hjælp af fejlkoder i en computerhukommelse
64) »reparations- og vedligeholdelsesinformationer«: alle de oplysninger, der er nødvendige til diagnosticering, service, syn, periodisk overvågning, reparation, omprogrammering eller re-initialisering af køretøjet, og som fabrikanterne stiller til rådighed for deres autoriserede forhandlere og reparatører, herunder alle efterfølgende ændringer og supplementer til sådanne oplysninger; disse informationer omfatter alle de oplysninger, der er nødvendige til indsætning af dele og udstyr i køretøjer
65) »uafhængig aktør«: virksomheder, ud over de autoriserede forhandlere og reparatører, der er direkte eller indirekte involveret i reparation og vedligeholdelse af køretøjer, især reparatører, fabrikanter eller distributører af reparationsudstyr, værktøj eller reservedele, tekniske forlag, automobilklubber, vejservicevirksomheder, virksomheder, der tilbyder inspektion og afprøvning, og virksomheder, der tilbyder undervisning af installatører, fabrikanter og reparatører af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer
66) »autoriseret reparatør«: en leverandør af reparations- og vedligeholdelsesydelser i forbindelse med køretøjer, som deltager i et distributionssystem oprettet af en køretøjsleverandør
67) »restkøretøj«: ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan gøres tilgængeligt på markedet eller ikke længere kan gøres tilgængeligt på markedet, registreres eller tages i brug på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til
68) »tohjulet motordrevet køretøj« eller »PTW« (powered two-wheeler): et motoriseret tohjulet køretøj, herunder motordrevne tohjulede, tohjulede knallerter og tohjulede motorcykler
69) »motordrevet tricykel«: et motoriseret trehjulet køretøj, der opfylder klassificeringskriterierne for køretøjer i klasse L5e
70) »quadricykel«: et firehjulet køretøj, der opfylder klassificeringskriterierne for køretøjer i klasse L6e eller L7e
71) »selvbalancerende køretøj«: et køretøjskoncept, der er baseret på en iboende ustabil ligevægt og har brug for et hjælpestyresystem for at holde balancen, og som omfatter motordrevne ethjulede køretøjer eller motordrevne tohjulede, tosporede køretøjer
72) »tvillingehjul«: to hjul, der er monteret på samme aksel, som betragtes som et enkelt hjul, og hvor afstanden mellem centrene af dækkenes berøringsflader med jorden er mindre end 460 mm
73) »køretøjstype«: en gruppe af køretøjer, herunder varianter og versioner, af en bestemt klasse, der ikke adskiller sig med hensyn til mindst følgende væsentlige aspekter:
a)
klasse og underklasse
b)
fabrikant
c)
chassis, stel, understel, bundplade eller konstruktion, som de vigtigste komponenter er fastgjort til
d)
fabrikantens typebetegnelse
74) »variant«: et køretøj af samme type, hvor:
a)
karrosseriets grundlæggende karakteristika er de samme
b)
fremdriftssystemet og dets konfiguration er det samme
c)
funktionsprincippet (arbejdsgang) det samme, hvis en forbrændingsmotor er del af fremdriftssystemet
d)
antallet af cylindere og cylinderarrangement er det samme
e)
typen af gearkasse er den samme
f)
forskellen i masse i køreklar stand mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 20 % af den laveste værdi
g)
forskellen i den største tilladte totalmasse mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 20 % af den laveste værdi
h)
forskellen i motorens cylindervolumen (hvis der er tale om en forbrændingsmotor) mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 30 % af den laveste værdi, og
i)
forskellen i motoreffekt mellem den laveste og den højeste værdi ikke overstiger 30 % af den laveste værdi
75) »version af en variant«: et køretøj, der består af en kombination af punkter angivet i den informationspakke, der er omhandlet i artikel 29, stk. 10
76) »forbrændingsmotor med ydre forbrænding«: en forbrændingsmotor, i hvilken forbrændings- og ekspansionskamrene er fysisk adskilt, og hvor en internt virkende væske opvarmes ved forbrænding i en ydre kilde. Varmen fra den ydre forbrænding udvider den internt virkende væske, som herefter udvider sig og indvirker på motorens mekanisme og herved producerer bevægelse og nyttigt arbejde
77) »drivaggregat«: de komponenter og systemer i et køretøj, der genererer kraft og overfører denne til vejens overflade, herunder motor(er), motorstyresystemer eller andre styremoduler, forureningsbegrænsende og miljøbeskyttende udstyr, herunder systemer til begrænsning af forurenende emissioner og støjbekæmpelse, transmissionen og dennes betjening, enten en drivaksel, en drivrem eller et kædedrev, differentialer, finaledrevet og det drivende hjuls dæk (radius)
78) »enkeltbrændstofkøretøj«: et køretøj, der primært er beregnet til én type brændstof
79) »gas-enkeltbrændstofkøretøj«: et enkeltbrændstofkøretøj, der primært anvender LPG, NG/biomethan eller hydrogen, men som også kan være udstyret med et system med henblik på anvendelse af benzin i nødstilfælde eller udelukkende ved start, og hvis benzintank højst kan rumme fem liter benzin
80) »E5«: en brændstofblanding indeholdende 5 % vandfrit ethanol og 95 % benzin
81) »LPG«: flaskegas, der består af propan og butan, der er fortættet som følge af opbevaring under tryk
82) »NG«: naturgas med et meget højt indhold af methan
83) »biomethan«: en vedvarende naturgas fremstillet af økologiske materialer, der starter som »biogas«, men herefter renses i en proces, hvor biogas omdannes til biomethan, hvilket fjerner urenhederne i biogassen såsom CO2, siloxaner og hydrogensulfid (H2S)
84) »dobbeltbrændstofkøretøj«: et køretøj med to separate brændstoftanksystemer, som kan køre på to forskellige brændstoffer, dog kun ét brændstof ad gangen
85) »gas-dobbeltbrændstofkøretøj«: et dobbeltbrændstofkøretøj, der kan køre på benzin og enten LPG, NG/biomethan eller hydrogen
86) »blandingsbrændstofkøretøj«: et køretøj med et enkelt brændstoftanksystem, der kan køre på forskellige blandinger af to eller flere brændstoffer
87) »E85«: en brændstofblanding indeholdende 85 % vandfrit ethanol og 15 % benzin
88) »ethanol-blandingsbrændstofkøretøj«: et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på benzin eller en blanding af benzin og ethanol med et ethanolindhold på op til 85 %
89) »H2NG«: en brændstofblanding indeholdende hydrogen og naturgas
90) »H2NG-blandingsbrændstofkøretøj«: et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på forskellige blandinger af hydrogen og NG/biomethan
91) »biodiesel-blandingsbrændstofkøretøj«: et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på mineralsk diesel eller en blanding af mineralsk diesel og biodiesel
92) »B5«: en brændstofblanding indeholdende op til 5 % biodiesel og 95 % petroleumdiesel
93) »biodiesel«: dieselolie baseret på vegetabilsk olie eller animalsk fedt, og som består af langkædede akylestere, der er fremstillet på en bæredygtig måde
94) »rent elektrisk køretøj«: et køretøj, der drives af:
a)
et system bestående af en eller flere anordninger til oplagring af elektrisk energi, en eller flere elektriske anordninger til kraftkonditionering og en eller flere elektriske maskiner, som omdanner oplagret elektrisk energi til mekanisk energi, der overføres til hjulene til fremdrift af køretøjet
b)
en sekundær elektrisk fremdrift monteret på et køretøj, der er udformet med pedaler
95) »køretøj til hydrogenbrændselscelle«: et køretøj, der drives af en brændselscelle, der konverterer kemisk energi fra hydrogen til elektrisk energi til fremdrift af køretøjet
96) »R-punkt« eller »sædets referencepunkt«: et konstruktivt bestemt punkt, som fastlægges af køretøjsfabrikanten for hver siddeplads og er bestemt i forhold til det tredimensionale referencesystem.
Henvisninger i denne forordning til krav, procedurer eller ordninger fastsat i denne forordning skal forstås som henvisninger til sådanne krav, procedurer eller ordninger, som er fastsat i denne forordning og i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
Artikel 4
Køretøjsklasser
1. Køretøjer i klasse L omfatter motordrevne to-, tre- og firehjulede køretøjer som kategoriseret i denne artikel og i bilag I, herunder cykler med motor, to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler, motorcykler med sidevogn og tunge on-road-quads samt lette og tunge quadrikøretøjer.
2. I denne forordning finder følgende køretøjsklasser og -underklasser anvendelse som beskrevet i bilag I:
a)
klasse L1e (let motordrevet tohjulet køretøj), underopdelt i:
i)
L1e-A (cykel med motor)
ii)
L1e-B (tohjulet knallert)
b)
klasse L2e (trehjulet motorcykel), underopdelt i:
i)
L2e-P (trehjulet knallert konstrueret til transport af personer)
ii)
L2e-U (trehjulet knallert konstrueret til erhvervsformål).
c)
klasse L3e (tohjulet motorcykel), underopdelt i:
i)
motorcyklens ydeevne (25), yderligere underopdelt i:
-
L3e-A1 (motorcykel med lav ydeevne)
-
L3e-A2 (motorcykel med mellemstor ydeevne)
-
L3e-A3 (motorcykel med stor ydeevne)
ii)
særlig anvendelse:
-
L3e-A1E-, L3e-A2E- eller L3e-A3E-enduromotorcykel
-
L3e-A1T-, L3e-A2T- eller L3e-A3T-trialmotorcykel
d)
klasse L4e (tohjulet motorcykel med sidevogn)
e)
klasse L5e (motordrevet tricykel), underopdelt i:
i)
L5e-A (tricykel), køretøj først og fremmest konstrueret til transport af passagerer
ii)
L5e-B (erhvervstricykel), erhvervstricykel udelukkende konstrueret til transport af varer
f)
klasse L6e (let quadricykel), underopdelt i:
i)
L6e-A (let on-road-quad)
ii)
L6e-B (let quadrikøretøj), yderligere underopdelt i:
-
L6e-B (U-køretøj) (let quadrikøretøj til erhvervsformål): erhvervskøretøj udelukkende konstrueret til transport af varer
-
L6e-B (P-køretøj) (let quadrikøretøj til transport af passagerer): køretøjer først og fremmest konstrueret til transport af passagerer
g)
klasse L7e (tunge quadricykler), underopdelt i:
i)
L7e-A (tung on-road-quad), underopdelt i:
-
L7e-A1: A1-on-road-quad
-
L7e-A2: A2-on-road-quad
ii)
L7e-B (tung terrængående quad), underopdelt i:
-
L7e-B1: terrængående quad
-
L7e-B2: side by side-vogn
iii)
L7e-C (tungt quadrikøretøj), underopdelt i:
-
L7e-C-U-køretøj: (tungt quadrikøretøj til erhvervsformål) erhvervskøretøj udelukkende konstrueret til transport af varer
-
L7e-C-P-køretøj: (tungt quadrikøretøj til transport af passagerer) køretøjer først og fremmest konstrueret til transport af passagerer.
3. De køretøjer i klasse L, der er opført i stk. 2, klassificeres yderligere efter køretøjets fremdriftssystem:
a)
køretøj, der fremdrives af en forbrændingsmotor:
-
kompressionstænding (CI)
-
styret tænding (PI)
b)
køretøj, der fremdrives af en forbrændingsmotor med ydre forbrænding, en turbine eller en motor med roterende stempler, hvor et sådant køretøj for så vidt angår opfyldelse af miljøkrav og krav til funktionel sikkerhed sidestilles med en forbrændingsmotor med styret tænding (PI-motor)
c)
køretøj, der fremdrives af en motor, der kører på forkomprimeret trykluft og ikke udsender større niveauer af forurenende stoffer og/eller inaktive gasser end de niveauer, der findes i den omgivende luft, hvor et sådant køretøj for så vidt angår krav til funktionel sikkerhed og brændstoftank og brændstofforsyning sidestilles med et køretøj, der kører på gasbrændstof
d)
køretøj, der fremdrives af en elektrisk motor
e)
hybridkøretøj, der kombinerer en af fremdriftskonfigurationerne som omhandlet i dette stykkes litra a), b), c) eller d) med et eller en kombination af flere af disse fremdriftskonfigurationer, herunder forbrændingsmotorer til forskellige brændstoffer og/eller elmotorer.
4. For så vidt angår klassificering af køretøjer i klasse L i stk. 2: et køretøj, som ikke kan kategoriseres i en bestemt klasse, fordi det overskrider mindst ét af kriterierne fastsat for den pågældende klasse, falder ind under den næst efterfølgende klasse, hvis kriterier den opfylder. Dette gælder for følgende grupper af klasser og underklasser:
a)
klasse L1e med underklasserne L1e-A og L1e-B samt klasse L3e med underklasserne L3e-A1, L3e-A2 og L3e-A3
b)
klasse L2e og klasse L5e med underklasserne L5e-A og L5e-B
c)
klasse L6e med underklasserne L6e-A og L6e-B samt klasse L7e med underklasserne L7e-A, L7e-B og L7e-C
d)
enhver anden logisk sekvens af klasser og/eller underklasser hertil foreslået af fabrikanten og godkendt af den godkendende myndighed.
5. Uden at det berører kriterierne for klassificering i (under)klasser, som er fastsat i nærværende artikels stk. 1-4 og i bilag I, finder yderligere underklasser anvendelse som fastsat i bilag V med henblik på at harmonisere miljøprøvningsprocedurer på internationalt plan ved at henvise til FN/ECE-regulativer og FN/ECE's globale tekniske forskrifter.
Artikel 5
Bestemmelse af masse i køreklar stand
1. Massen i køreklar stand for et køretøj i klasse L bestemmes ved at måle massen af et ubelastet køretøj, der er klar til normal anvendelse, og omfatter massen af:
a)
væsker
b)
standardudstyr i overensstemmelse med fabrikantens specifikationer
c)
»brændstof« i brændstoftankene, der fyldes til mindst 90 % af deres kapacitet.
Med henblik på dette litra:
i)
hvis et køretøj drives af et »flydende brændstof«, betragtes dette som »brændstof«
ii)
hvis et køretøj drives af et flydende »olieblandet brændstof«:
-
hvis brændstof til køretøjets fremdrift og smøreolie er blandet på forhånd, betragtes denne »forblanding« som »brændstof«
-
hvis brændstof til køretøjets fremdrift og smøreolie oplagres separat, er det kun det »brændstof«, der driver køretøjet, der betragtes som »brændstof«, eller
iii)
hvis et køretøj drives af et gasbrændstof, et flydende gasbrændstof eller kører på komprimeret luft, kan massen af »brændstoffet« i gasbrændstoftanken(e) fastsættes til 0 kg
d)
karosseriet, kabinen, dørene, og
e)
ruderne, tilkoblingen, reservehjulene samt værktøjet.
2. Massen i køreklar stand for et køretøj i klasse L omfatter ikke massen af:
a)
føreren (75 kg) og passageren (65 kg)
b)
de maskiner eller det udstyr, der befinder sig på ladet
c)
fremdrivningsbatteriet/fremdrivningsbatterierne, hvis der er tale om et hybridt eller rent elektrisk køretøj
d)
gasbrændstofsystemer samt gasbrændstoftanke, hvis der er tale om et eller flere køretøjer med et, to eller flere brændstoffer, og
e)
tanke til komprimeret luft, hvis der er tale om fremdrift ved forkomprimeret luft.
KAPITEL II
GENERELLE FORPLIGTELSER
Artikel 6
Medlemsstaternes forpligtelser
1. Medlemsstaterne opretter eller udpeger de godkendende myndigheder, der har kompetence med hensyn til spørgsmål vedrørende godkendelse, og de markedsovervågningsmyndigheder, der har kompetence i spørgsmål vedrørende markedsovervågning i henhold til denne forordning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om oprettelsen og udpegelsen af sådanne myndigheder.
Underretningen vedrørende de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne skal bl.a. indeholde oplysning om deres navn, adresse, herunder e-mailadresse, samt deres ansvarsområde. Kommissionen offentliggør en liste over og oplysninger om de godkendende myndigheder på sit websted.
2. Medlemsstaterne tillader kun markedsføring, registrering eller ibrugtagning af sådanne køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.
3. Medlemsstaterne må ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring af, registrering af eller ibrugtagning af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af denne forordning, hvis de opfylder kravene i denne forordning.
4. Medlemsstaterne skal tilrettelægge og udføre markedsovervågning og kontrol af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der indføres på markedet, i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EF) nr. 765/2008.
Artikel 7
De godkendende myndigheders forpligtelser
1. De godkendende myndigheder sikrer, at fabrikanter, der ansøger om typegodkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til denne forordning.
2. De godkendende myndigheder godkender kun sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.
Artikel 8
Markedsovervågningsforanstaltninger
1. For så vidt angår typegodkendte køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder foretager markedsovervågningsmyndighederne i passende omfang behørig dokumentkontrol under hensyntagen til de anerkendte principper for risikovurdering, klager og øvrige oplysninger.
Markedsovervågningsmyndighederne kan kræve, at erhvervsdrivende gør sådan dokumentation og information tilgængelig, i det omfang det skønnes nødvendigt for gennemførelsen af myndighedernes aktiviteter.
Hvis erhvervsdrivende fremviser typeattester, tager markedsovervågningsmyndighederne behørigt hensyn til sådanne attester.
2. Artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse i sin helhed på dele og andet udstyr, som ikke er omfattet af nærværende artikels stk. 1.
Artikel 9
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanterne sikrer, at deres køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, når de markedsføres eller ibrugtages, er fremstillet og godkendt i henhold til kravene i denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
2. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på den etape i opbygningen af et køretøj, som fabrikanten forestår. Enhver fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere etaper, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de ændrede komponenter og systemer.
3. Fabrikanter, der ændrer et delvis opbygget køretøj på en sådan måde, at det kan godkendes som tilhørende en anden køretøjsklasse, med det resultat at de lovgivningsmæssige krav, der er blevet vurderet allerede på et tidligere trin af godkendelsesprocessen, har ændret sig, er også ansvarlige for opfyldelsen af de krav, der gælder for den køretøjsklasse, som det ændrede køretøj kan godkendes til.
4. Med henblik på godkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfattet af denne forordning skal fabrikanter, der er etableret uden for Unionen, udpege en enkelt repræsentant, der er etableret i Unionen, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.
5. Fabrikanter, der er etableret uden for Unionen, udpeger desuden en fælles repræsentant, der er etableret i Unionen, med henblik på markedsovervågning, og denne kan være den i stk. 4 omhandlede repræsentant eller en yderligere repræsentant.
6. Fabrikanterne er over for den godkendende myndighed ansvarlige for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen og for produktionens overensstemmelse, uanset om de er direkte involveret i alle etaper af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
7. I henhold til denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i henhold til denne forordning, sikrer fabrikanterne, at der findes procedurer til sikring af produktionsseriers fortsatte overensstemmelse med den godkendte type. Der tages i overensstemmelse med kapitel VI hensyn til ændringer i et køretøjs, et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds konstruktion eller karakteristika og ændringer i de krav, som et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed erklæres i overensstemmelse med.
8. Ud over den lovpligtige mærkning og typegodkendelsesmærker på deres køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder i henhold til artikel 39 skal fabrikanterne angive navn, registreret handelsnavn eller registreret varemærke og en adresse i Unionen, hvor de kan kontaktes, på deres køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som gøres tilgængelige på markedet, eller, hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, som følger med komponenten eller den separate tekniske enhed.
9. Fabrikanterne sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.
Artikel 10
Fabrikantens forpligtelser med hensyn til deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko
1. Fabrikanter, der mener eller har grund til at formode, at et køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, som de har fremstillet, og som blevet markedsført eller taget i brug, ikke er i overensstemmelse med denne forordning eller de delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, træffer straks de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse, trække det/den tilbage eller tilbagekalde den/det, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.
Fabrikanten orienterer straks den godkendende myndighed, der udstedte godkendelsen, og giver navnlig nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse og eventuelle afhjælpende foranstaltninger, der er truffet.
2. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter fabrikanten straks de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret er blevet gjort tilgængelig på markedet eller taget i brug, herom og giver navnlig nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse og eventuelle afhjælpende foranstaltninger, der er truffet.
3. Fabrikanten opbevarer informationsmappen som omhandlet i artikel 29, stk. 10, og køretøjsfabrikanten opbevarer desuden et eksemplar af typeattesterne som omhandlet i artikel 38, således at de er til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og for en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
4. Fabrikanten giver på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning den pågældende myndighed gennem den godkendende myndighed et eksemplar af EU-typegodkendelsesattesten eller den i artikel 51, stk. 1, omhandlede tilladelse, der påviser køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse, på et for denne myndighed let forståeligt sprog. Fabrikanten samarbejder med medlemsstatens myndighed med hensyn til enhver foranstaltning, der træffes i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008 for at fjerne de risici, der måtte være i forbindelse med et af fabrikantens køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet markedsført, registreret eller taget i brug.
Artikel 11
Fabrikantens repræsentanters forpligtelser med hensyn til markedsovervågning
Fabrikantens repræsentant med hensyn til markedsovervågning skal udføre de opgaver, der er fastsat i det mandat, denne har modtaget fra fabrikanten. Mandatet skal som minimum sætte en repræsentant i stand til:
a)
at have adgang til den informationsmappe, der er omhandlet i artikel 27, og typeattesterne omhandlet i artikel 38, således at de kan stilles til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og for en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed
b)
på grundlag af en godkendende myndigheds begrundede anmodning, at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise køretøjets, systemets, komponentens og den separate tekniske enheds fremstillings overensstemmelse
c)
at samarbejde med de godkendende myndigheder eller markedsovervågningsmyndighederne, efter disses anmodning, om enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne de alvorlige risici, som køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr, der er omfattet af repræsentantens mandat, udgør.
Artikel 12
Importørens forpligtelser
1. Importøren må kun markedsføre køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der enten er blevet EU-typegodkendt eller opfylder kravene til national godkendelse, eller dele eller udstyr, der fuldt ud underlagt af kravene i forordning (EF) nr. 765/2008.
2. Før markedsføring af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er typegodkendt, sikrer importøren, at der forefindes en informationspakke, der opfylder artikel 29, stk. 10, og at systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med det påkrævede typegodkendelsesmærke og er i overensstemmelse med artikel 9, stk. 8. For så vidt angår køretøjer, kontrollerer importøren, at køretøjet ledsages af den krævede typeattest.
3. Hvis en importør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, og særligt at den eller det ikke svarer til typegodkendelsen, må vedkommende ikke markedsføre, tillade ibrugtagning af eller registrere køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, før den eller det er blevet bragt i overensstemmelse. Hvis vedkommende endvidere finder eller har grund til at formode, at køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, skal vedkommende desuden underrette fabrikanten og markedsovervågningsmyndighederne herom. For så vidt angår typegodkendte køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, skal importøren også underrette den godkendende myndighed, der har udstedt godkendelsen, herom.
4. Importørerne skal angive navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og kontaktadresse på køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret, eller, hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, der ledsager systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret.
5. Importøren sikrer, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er ledsaget af de anvisninger og oplysninger, som påkrævet i artikel 55, på de pågældende medlemsstaters officielle sprog.
6. Importøren sikrer, at opbevarings- og transportforholdene for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som vedkommende har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.
7. Hvor det anses for hensigtsmæssigt på grund af de alvorlige risici, et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr udgør, skal importøren af hensyn til beskyttelsen af forbrugernes sundhed og sikkerhed undersøge og om nødvendigt føre register over klager over og tilbagekaldelser af køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr og holde distributørerne underrettet om denne overvågning.
Artikel 13
Importørernes forpligtelser vedrørende de af deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko
1. Importører, der finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har markedsført, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, skal straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse, trække den eller det tilbage eller tilbagekalde den eller det, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.
2. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter importørerne straks fabrikanten og de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor den eller det er blevet markedsført, herom. Importørerne underretter dem ligeledes om eventuelle foranstaltninger, der er truffet, og giver nærmere oplysninger, særlig om den alvorlige risiko og om eventuelle afhjælpende foranstaltninger truffet af fabrikanten.
3. Importøren skal i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og i en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opbevare et eksemplar af typeattesten, så den er til rådighed for de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne, og sikre, at informationspakken omhandlet i artikel 29, stk. 10, kan stilles til rådighed for disse myndigheder efter anmodning.
4. Importørerne skal på begrundet anmodning af en national myndighed give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse, på et for denne myndighed letforståeligt sprog. Importørerne samarbejder på myndighedens anmodning med denne om enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne risici, der er i forbindelse med et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr, som de har markedsført.
Artikel 14
Distributørernes forpligtelser
1. Distributørerne skal, når de gør et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr tilgængelig på markedet, handle med behørig omhu for så vidt angår kravene i denne forordning.
2. Distributørerne skal, inden de gør et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed tilgængelig på markedet, kontrollere, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med den påkrævede foreskrevne mærkning eller det påkrævede foreskrevne typegodkendelsesmærke og er ledsaget af den påkrævede dokumentation og af en brugsanvisning og sikkerhedsinformation på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed skal gøres tilgængelig på markedet, og at importøren og fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 12, stk. 2 og 4, og artikel 39, stk. 1 og 2.
3. Distributørerne sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har ansvaret for, ikke bringer overensstemmelsen med kravene i denne forordning i fare.
Artikel 15
Distributørernes forpligtelser med hensyn til de af deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko
1. Hvis en distributør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, må vedkommende ikke tilgængeliggøre køretøjet på markedet, registrere køretøjet eller ibrugtage køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, før den eller det er blevet bragt i overensstemmelse.
2. Hvis en distributør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som vedkommende har gjort tilgængelig på markedet eller registreret eller hvis ibrugtagning, vedkommende er ansvarlig for, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, underretter vedkommende fabrikanten eller dennes repræsentant for at sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger i henhold til artikel 10, stk. 1, eller artikel 13, stk. 1, for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse eller tilbagekalde det/den, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.
3. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter distributører straks fabrikanten, importøren og de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor de har gjort køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret tilgængelig på markedet, herom. Distributøren underretter dem ligeledes om eventuelt trufne foranstaltninger og giver dem nærmere oplysninger, særlig om den alvorlige risiko og eventuelle afhjælpende foranstaltninger truffet af fabrikanten.
4. Distributørerne skal efter begrundet anmodning fra en national myndighed sikre, at fabrikanten forsyner den nationale myndighed med den information, der er specificeret i artikel 10, stk. 4, eller, at importøren forsyner den nationale myndighed med den information, der er specificeret i artikel 13, stk. 3. Distributøren samarbejder med den nationale myndighed på dennes anmodning, med hensyn til enhver foranstaltning, der træffes i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008 for at fjerne de risici, der er i forbindelse med et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr, som de har gjort tilgængelig på markedet.
Artikel 16
Tilfælde, hvor fabrikantens forpligtelser finder anvendelse på importøren og distributøren
En importør eller distributør anses for at være en fabrikant i denne forordnings forstand og er underlagt fabrikantens forpligtelser i artikel 9-11, hvis importøren eller distributøren gør et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed tilgængelig på markedet, registrerer den eller det eller er ansvarlig for ibrugtagningen heraf under eget navn eller handelsmærke eller ændrer et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed på en sådan måde, at overensstemmelsen med de gældende krav kan påvirkes heraf.
Artikel 17
Identifikation af erhvervsdrivende
De erhvervsdrivende skal efter anmodning i en periode på ti år for et køretøj og i en periode på fem år for et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr oplyse den godkendende myndighed og markedsovervågningsmyndigheden om:
a)
enhver erhvervsdrivende, som har leveret et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr til dem
b)
enhver erhvervsdrivende, som de har leveret et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr til.
KAPITEL III
MATERIELLE KRAV
Artikel 18
Generelle materielle krav
1. Køretøjer i klasse L og systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer skal opfylde kravene opført i bilag II til VIII, der finder anvendelse på de relevante (under)klasser af køretøjer.
2. Køretøjer i klasse L eller deres systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, hvis elektromagnetiske kompatibilitet er dækket af de delegerede retsakter, som omhandlet i nærværende artikels stk. 3, vedrørende køretøjskonstruktion og i de gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, er ikke underlagt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/108/EF af 15. december 2004 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet (26).
3. For at opfylde de typegodkendelseskrav til køretøjer i klasse L, der er fastsat i denne forordning, vedtager Kommissionen delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer som beskrevet i bilag II, (A), (B) og (C) og sikrer derved et højt niveau af sikkerhed og miljøbeskyttelse som defineret i de relevante bestemmelser i denne forordning. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Artikel 19
Forbud mod manipulationsanordninger
Anvendelsen af manipulationsanordninger, som mindsker sikkerheden, den elektromagnetiske kompatibilitet, egendiagnosesystemets (OBD) funktion, eller effektiviteten af systemer til støjbekæmpelse eller begrænsning af forurenende emissioner, er forbudt. Et konstruktionselement anses ikke for en manipulationsanordning, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
Anordningen er nødvendig for at beskytte motoren mod beskadigelse eller havari og for at sikre køretøjets driftssikkerhed.
b)
Anordningen fungerer kun i forbindelse med start af motoren.
c)
Driftsbetingelserne indgår i væsentligt omfang i prøvningsprocedurerne til kontrol af, om køretøjet er i overensstemmelse med denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
Artikel 20
Foranstaltninger for fabrikanter vedrørende ændringer af køretøjers drivaggregat
1. Køretøjsfabrikanter skal udstyre køretøjer i klasse L med undtagelse af underklasserne L3e-A3 og L4e-A3 med særlige anordninger til forhindring af ulovlige indgreb i et køretøjs drivaggregat i form af en række tekniske krav og specifikationer med det formål:
a)
at forhindre ændringer, der kan forringe sikkerheden, især ved at øge køretøjets ydelse ved ulovlige indgreb i drivaggregatet for at øge det maksimale drejningsmoment og/eller den maksimale effekt og/eller køretøjets maksimale konstruktivt bestemte hastighed, der er blevet behørigt fastsat under den typegodkendelsesprocedure, som køretøjsfabrikanten har fulgt, og/eller
b)
at forhindre miljøskader.
2. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende særlige krav til de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, og med henblik på at lette overensstemmelsen med stk. 4. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
3. Efter en ændring af drivaggregatet skal et køretøj være i overensstemmelse med de tekniske krav til den oprindelige køretøjsklasse og underklasse, eller, hvis dette er relevant, den nye køretøjsklasse og underklasse, som var i kraft, da det oprindelige køretøj blev markedsført, registreret eller ibrugtaget, herunder de seneste ændringer af kravene.
Hvis køretøjsfabrikanten konstruerer drivaggregatet på en type køretøj på en måde, der giver mulighed for at ændre det, så køretøjet ikke længere er i overensstemmelse med den godkendte type, men ville svare til en yderligere variant eller version, inkluderer køretøjsfabrikanten de relevante oplysninger for hver variant eller version i ansøgningen, og hver enkelt variant eller version skal udtrykkeligt typegodkendes. Hvis det ændrede køretøj falder ind under en ny klasse eller underklasse, ansøges der om en ny typegodkendelse.
4. Med forbehold af stk. 1 og for at undgå ændringer eller justeringer med skadelige indvirkninger på den funktionelle sikkerhed eller på køretøjets miljøpræstation bestræber fabrikanten sig gennem bedste ingeniørmæssig praksis på at undgå, at sådanne ændringer eller justeringer er teknisk mulige, medmindre sådanne ændringer eller justeringer er angivet udtrykkeligt og indeholdt i informationsmappen og derved omfattet af typegodkendelsen.
Artikel 21
Generelle krav til egendiagnosesystemer (OBD)
1. Køretøjer i klasse L skal være udstyret med et egendiagnosesystem, der opfylder de funktionelle krav og prøvningsprocedurer, der er fastsat i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til stk. 5, fra de anvendelsesdatoer, som er angivet i bilag IV.
2. Fra de datoer, der er angivet i punkt 1.8.1 i bilag IV, skal køretøjer i (under)klasse L3e, L4e, L5e-A L6e-A og L7e-A være udstyret med et OBD I-system, der overvåger enhver fejl i strømkredsene og elektronikken i emissionsbegrænsningssystemet og rapporterer om fejl, der medfører, at emissionsgrænseværdierne i bilag VI (B1) overskrides.
3. Fra de datoer, der er angivet i punkt 1.8.2 i bilag IV, skal køretøjer i (under)klasse L3e til L7e være udstyret med et OBD I-system, der overvåger enhver fejl i strømkredsene og elektronikken i emissionsbegrænsningssystemet, og som reagerer, hvis emissionsgrænseværdierne i bilag VI (B2) overskrides. OBD I-systemer for disse (under)klasser af køretøjer rapporterer også, hvis der opstår en driftsform, der i væsentlig grad reducerer motorens drejningsmoment.
4. Fra de datoer, der er angivet i punkt 1.8.3 i bilag IV, og afhængig af artikel 23, stk. 5, skal køretøjer i (under)klasse L3e, L5e-A, L6e-A og L7e-A yderligere være udstyret med et OBD II-system, der overvåger og rapporterer om fejl i og forringelser af emissionsbegrænsningssystemet, der resulterer i, at de OBD-emissionsgrænseværdier, der er fastlagt i bilag VI (B2), overskrides.
5. Med henblik på at harmonisere OBD-systemet, der rapporterer om fejl i den funktionelle sikkerhed eller emissionsbegrænsningssystemet, og for at fremme en effektiv reparation af et køretøj tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de detaljerede tekniske krav til egendiagnose, herunder funktionelle OBD-krav og prøvningsprocedurer for de emner, der er opført i stk. 1-4, og som omhandlet i bilag II (C) 11 og prøvningstype VIII som omhandlet i bilag V.
Artikel 22
Krav til køretøjers funktionelle sikkerhed
1. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for, at personer i køretøjet eller andre trafikanter kommer til skade, er mindst mulig.
2. Fabrikanten sikrer, at køretøjets funktionelle sikkerhed varer i hele køretøjets levetid under normale anvendelsesforhold og vedligeholdelse i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger. Fabrikanten giver en udtalelse i informationsmappen med bekræftelse af, at holdbarheden af de systemer, de dele og det udstyr, der er afgørende for den funktionelle sikkerhed, sikres gennem passende prøvning og anvendelse af god ingeniørmæssig praksis.
3. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i bilag II og VIII og opfylder prøvningsprocedurerne og kravene til ydeevne som fastlagt i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til stk. 5.
4. Køretøjskomponenter, hvis risici i forbindelse med elektricitet er dækket af delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, er ikke underlagt Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (27).
5. For at sikre at der opnås et højt niveau af funktionel sikkerhed, vedtager Kommissionen delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 om særlige krav anført i bilag II (B), vedrørende køretøjers funktionelle sikkerhed og baserer sig, hvor det er relevant, på de forbedrede krav til funktionel sikkerhed, som er fastsat i bilag VIII. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
6. Kommissionen vedtager i en anden etape og senest den 31. december 2020 en delegeret retsakt i henhold til artikel 75 for at harmonisere kravene til og prøvningerne af normal levetid for at sikre køretøjskonstruktionens integritet som angivet i bilag II (B.17).
7. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte en model for fabrikantens udtalelse. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2.
Artikel 23
Krav til miljøpræstationer
1. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at deres miljøpåvirkning mindskes mest muligt. Fabrikanten sikrer, at typegodkendte køretøjer opfylder kravene til miljøpræstationer som fastsat i bilag II, V og VI og inden for holdbarheden i kilometer som fastsat i bilag VII.
2. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder er i overensstemmelse med prøvningsprocedurerne og prøvningskravene som fastsat i bilag V, inden for anvendelsesdatoerne i bilag IV, der vil blive fastlagt i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til nærværende artikels stk. 12.
3. Fabrikanten sikrer, at typegodkendelseskrav til kontrol af holdbarhedskrav er opfyldt. Efter fabrikantens valg anvendes en af følgende holdbarhedsprøvninger til over for den godkendende myndighed at godtgøre, at det typegodkendte køretøjs miljøpræstationer er varige:
a)
faktisk holdbarhedsprøvning med fuldt kilometertal:
Prøvekøretøjerne akkumulerer fysisk den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A) og prøves i overensstemmelse med proceduren for prøvningstype V som fastsat i den delegerede retsakt vedtaget i henhold til nærværende artikels stk. 12. Resultatet af emissionsprøvningen til og med den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A), skal være lavere end de miljøgrænser, der er fastsat i bilag VI (A).
b)
faktisk holdbarhedsprøvning med delvist kilometertal:
Prøvningen af køretøjerne akkumulerer fysisk mindst 50 % af den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A), og prøves i overensstemmelse med proceduren for prøvningstype V som fastsat i den delegerede retsakt vedtaget i henhold til nærværende artikels stk. 12. Som det angives i den pågældende retsakt, ekstrapoleres prøvningsresultaterne op til den fulde afstand som fastsat i bilag VII (A). Både prøvningsresultaterne og de ekstrapolerede resultater skal være lavere end de miljøgrænser, der er fastsat i bilag VI (A).
c)
procedure for matematisk varighed:
For hver emissionsbestanddel skal produktet af multiplikationen af ældningsfaktoren som fastsat i bilag VII (B), og resultatet af miljøprøvningen for et køretøj, der har kørt mindst 100 km efter den første start ved produktionslinjens ophør, give et resultat, der er lavere end de miljøgrænser, der er fastsat i bilag VI (A).
4. Senest den 1. januar 2016 gennemfører Kommissionen en omfattende undersøgelse af de miljømæssige konsekvenser. Undersøgelsen skal evaluere luftkvaliteten og den andel af forurenende stoffer, som køretøjerne i klasse L bidrager med, og skal omfatte kravene til prøvningstype I, IV, V, VII og VIII opført i bilag V.
Den skal opstille og evaluere den nyeste videnskabelige viden, videnskabelige forskningsresultater, modelbygning og omkostningseffektivitet med henblik på at opstille definitive politikforanstaltninger ved bekræftelse og endelig tilrettelæggelse af gennemførelsen af Euro 5 fastlagt i bilag IV, og miljøkravene for Euro 5 fastlagt i bilag V, i bilag VI (A2), (B2) og (C2), samt i bilag VII vedrørende Euro 5-holdbarhed og forringelsesfaktorer.
5. På grundlag af resultaterne, som der henvises til i stk. 4, forelægger Kommissionen seneste den 31. december 2016 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om følgende:
a)
gennemførelsesdatoerne for Euro 5 som omhandlet i bilag IV
b)
emissionsgrænserne for Euro 5 som omhandlet i bilag VI (A2), og OBD-grænseværdierne i bilag VI (B2)
c)
at alle nye typer køretøjer i (under)klasse L3e, L5e, L6e-A og L7e-A ud over OBD I også skal være udstyret med OBD II på Euro 5-niveau
d)
kilometertallene for holdbarhed for Euro 5 som omhandlet i bilag VII (A), og forringelsesfaktorerne for Euro 5-niveauet som omhandlet i bilag VII (B).
Kommissionen fremsætter passende lovforslag i lyset af denne rapport.
6. Kommissionen vedtager på grundlag af resultaterne af undersøgelsen af de miljømæssige konsekvenser en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 75 der fastsætter hvilke af (under)klasserne L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B og L7e-C for Euro 5, der skal underlægges SHED-prøvning eller gennemtræningsprøvning for brændstoftank og -rør, idet prøvningsgrænserne er anført i bilag VI (C2).
7. Fabrikanten sikrer, at køretøjer i klasse L er i overensstemmelse med de gældende prøvningskrav hvad angår miljøpræstation med henblik på godkendelse og udvidelser som fastsat i bilag V (A).
8. Med hensyn til prøvningstype I er den relevante emissionsgrænse for motorcykler i klasse L3e-AxE (Enduro, x = 1, 2 eller 3) og L3e-AxT (Trial, x = 1, 2 eller 3) summen af of L2 (THC) og L3 (NOx) i bilag VI (A). Resultatet af emissionsprøvningen (NOx + THC) skal være mindre end eller lig med denne grænse (L2 + L3).
9. Køretøjer i klasse L4e skal opfylde de miljøkrav, der er fastsat for køretøjer i klasse L3e i bilag V, og for så vidt angår prøvningstype I, IV,VII og VIII i bilag V prøves hele enheden af basiskøretøjet med sidevogn monteret eller alene basiskøretøjet uden sidevogn monteret, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt.
10. Fabrikanterne sikrer, at alle forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger, der markedsføres eller ibrugtages i Unionen, er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning.
11. De krav, der er omhandlet i stk. 1 til 10, finder anvendelse på køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder i overensstemmelse med bilag II.
12. For at sikre et højt niveau af miljøbeskyttelse tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de detaljerede tekniske specifikationer for miljøkrav for de områder, der henvises til i nærværende artikels stk. 1, 2, 3, 6 og 7, herunder prøvningsprocedurer.
Artikel 24
Yderligere miljøkrav med hensyn til emission af drivhusgasser, brændstofforbrug og elektrisk energiforbrug samt elektrisk rækkevidde
1. CO2-emissioner (carbondioxid) bestemmes af fabrikanten i den relevante emissionsprøvningscyklus i laboratorium og indberettes af fabrikanten til den godkendende myndighed. Brændstofforbruget og/eller det elektriske energiforbrug samt den elektriske rækkevidde beregnes enten på grundlag af laboratorieprøvningsresultaterne for emission i forbindelse med typegodkendelsen eller måles under overværelse af den tekniske tjeneste og indberettes til den godkendende myndighed.
2. Resultatet af CO2-målingen og det beregnede eller målte brændstofforbrug, det elektriske energiforbrug samt den elektriske rækkevidde skal indgå i informationsmappen som angivet i den gennemførelsesretsakt, der er omhandlet i artikel 27, stk. 4, og de relevante oplysninger skal også være angivet i typeattesten.
Ud over angivelse i typeattesten sikrer fabrikanterne, at køberen af køretøjet ved købet af et nyt køretøj modtager data om CO2-emission, brændstofforbrug, elektrisk energiforbrug samt elektrisk rækkevidde i et format, som de finder egnet.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 om krav til prøvningstype VII-prøvningsproceduren vedrørende metoderne for måling af CO2-emission og beregning og måling af brændstofforbrug, elektrisk energiforbrug samt elektrisk rækkevidde.
KAPITEL IV
EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 25
EU-typegodkendelsesprocedurer
1. Ved ansøgning om typegodkendelse af helt køretøj kan fabrikanten vælge én af følgende procedurer:
a)
trinvis typegodkendelse
b)
enkelttrintypegodkendelse
c)
blandet typegodkendelse.
Derudover kan fabrikanter af køretøjsklasser fastsat i stk. 5 vælge etapevis typegodkendelse.
Ved typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder finder kun proceduren for enkelttrintypegodkendelsen anvendelse.
2. Den trinvise typegodkendelse består af en trinvis indsamling af hele sættet af EU-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder som indgår i køretøjet, og som på sidste trin fører til type-godkendelse af hele køretøjet.
3. Enkelttrintypegodkendelsen består i en godkendelse af et helt køretøj som helhed i en enkelt operation.
4. Blandet typegodkendelse er en trinvis godkendelsesprocedure, hvor en eller flere systemgodkendelser opnås på det sidste trin af godkendelsen af hele køretøjet, og hvor det ikke er nødvendigt at udstede EU-typegodkendelsesattester for disse systemer.
5. I en etapevis typegodkendelsesprocedure attesterer en eller flere godkendende myndigheder, at en type delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning.
En etapevis typegodkendelse meddeles for de typer delvis opbyggede køretøjer og etapevis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen som omhandlet i artikel 27, og som opfylder de tekniske krav, som er fastsat i de relevante retsakter, der er opført i bilag II, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.
6. Typegodkendelsen for den sidste etape i færdigopbygningen meddeles først, når den godkendende myndighed har kontrolleret, at det køretøj, der typegodkendes i den sidste etape, på dette tidspunkt opfylder alle gældende tekniske krav. Dette omfatter en dokumentkontrol af alle krav henhørende under en typegodkendelse for et delvis opbygget køretøj, som er givet i løbet af en etapevis procedure, selv hvis denne er givet for et køretøj fra en anden (under)klasse.
Den etapevise typegodkendelse, som der henvises til i stk. 1, andet afsnit, finder kun anvendelse på køretøjer i underklasserne L2e -U, L4e, L5e-B, L6e-BU og L7e-CU.
7. Valg af godkendelsesprocedure berører ikke de gældende væsentlige krav, som den godkendte køretøjstype skal opfylde på det tidspunkt, hvor der meddeles typegodkendelse for køretøjet som helhed.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de nærmere detaljer i ordningerne for typegodkendelsesprocedurerne. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Artikel 26
Ansøgning om typegodkendelse
1. Fabrikanten indsender ansøgningen om typegodkendelse til den godkendende myndighed.
2. Der må kun indgives én ansøgning for en bestemt type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indgives i én medlemsstat.
3. Der indsendes en separat ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
Artikel 27
Informationsmappe
1. Ansøgeren skal levere en informationsmappe til den godkendende myndighed.
2. Informationsmappen skal indeholde følgende:
a)
et oplysningsskema
b)
alle data, tegninger, fotografier og andre oplysninger
c)
for køretøjer en angivelse af, hvilke(n) procedure(r) der er valgt i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1
d)
alle yderligere oplysninger, som den godkendende myndighed anmoder om i forbindelse med ansøgningsproceduren.
3. Informationsmappen kan leveres på papir eller i et elektronisk format, som godtages af den tekniske tjeneste og den godkendende myndighed.
4. Kommissionen fastlægger modeller for oplysningsskemaet og informationsmappen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Artikel 28
Særlige regler for oplysninger, der skal afgives ved ansøgning om typegodkendelse efter forskellige procedurer
1. En ansøgning om trinvis typegodkendelse skal vedlægges en informationsmappe i overensstemmelse med artikel 27 og et komplet sæt af de typegodkendelsesattester, der kræves i henhold til de gældende retsakter, der er opført i bilag II.
Hvis der er tale om typegodkendelse af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed i henhold til de gældende retsakter opført i bilag II, skal den godkendende myndighed have adgang til den dermed forbundne informationsmappe, indtil der udstedes eller nægtes typegodkendelse.
2. En ansøgning om enkelttringodkendelse vedlægges en informationsmappe som omhandlet i artikel 27 indeholdende de relevante oplysninger i overensstemmelse med gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning for så vidt angår disse gældende retsakter.
3. Hvis der er tale om en blandet typegodkendelsesprocedure vedlægges informationsmappen en eller flere typegodkendelsesattester, som er påkrævet i henhold til gældende retsakter opført i bilag II, og den skal, hvis der ikke fremlægges en typegodkendelsesattest, omfatte de relevante oplysninger i overensstemmelse med gennemførelsesretsakterne vedtaget i henhold til denne forordning, for så vidt angår disse gældende retsakter.
4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 afgives følgende oplysninger ved en etapevis typegodkendelse:
a)
i første etape: de dele af informationsmappen og EU-typegodkendelsesattesterne, som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade
b)
i anden og alle følgende etaper: de dele af informationsmappen og de EU- typegodkendelsesattester, som svarer til det aktuelle fremstillingsetape, samt et eksemplar af den EU-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på den forudgående fremstillingsetape, samt udtømmende detaljerede oplysninger om enhver ændring af og tilføjelse til køretøjet, som fabrikanten har foretaget.
De i nærværende stykke, første afsnit, litra a) og b) anførte oplysninger kan leveres i overensstemmelse med stk. 3.
5. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, pålægge fabrikanten at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.
KAPITEL V
GENNEMFØRELSE AF EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE
Artikel 29
Generelle bestemmelser
1. De godkendende myndigheder meddeler først EU-typegodkendelse efter at have kontrolleret de ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i artikel 33, og at typen af køretøj, system, komponent eller separat teknisk enheds opfylder de gældende krav.
2. Meddelelse af EU-typegodkendelser finder sted i overensstemmelse med dette kapitel.
3. Hvis en godkendende myndighed konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for sikkerheden eller i alvorlig grad kan skade miljøet eller den offentlige sundhed, kan den afvise at meddele EU-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret sagsmappe, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.
4. EU-typegodkendelsesattesterne nummereres efter et harmoniseret system, der fastsættes af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
5. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på en måned efter udstedelsen af EU-typegodkendelsesattesten de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater et eksemplar af EU-typegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt, via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have form af en sikker elektronisk fil.
6. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse med angivelse af grundene hertil.
7. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater en liste over EU-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har meddelt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode.
8. Hvis den anmodes herom af en godkendende myndighed i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har meddelt en EU-typegodkendelse, inden for en frist på en måned efter at have modtaget anmodningen fremsende førstnævnte myndighed et eksemplar af den EU-typegodkendelsesattest, der er anmodet om, med bilag via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have form af en sikker elektronisk fil.
9. Hvis Kommissionen anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed de oplysninger, der er omhandlet i punkt 5 til 8, også til Kommissionen.
10. Den godkendende myndighed samler en informationspakke, der omfatter informationsmappen samt prøvningsrapporten og alle andre dokumenter, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har vedlagt informationsmappen under udførelsen af sine opgaver. Informationspakken skal indeholde et indeks over dens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, og idet hvert dokument skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer. Den godkendende myndighed stiller de oplysninger, der indgår i informationsmappen, til rådighed i en periode på ti år, efter at gyldigheden af pågældende godkendelse er ophørt.
Artikel 30
Særlige bestemmelser vedrørende EU-typegodkendelsesattesten
1. EU-typegodkendelsesattesten skal som bilag omfatte:
a)
den informationspakke, der er omhandlet i artikel 29, stk. 10
b)
prøvningsresultaterne
c)
navn, stilling og underskriftsprøve for den eller de personer i virksomheden, som har bemyndigelse til at underskrive typeattester
d)
et udfyldt eksemplar af typeattesten, hvis der er tale om en EU-typegodkendelse af et helt køretøj.
2. EU-typegodkendelsesattesten skal udstedes på grundlag af den model, der er fastlagt af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
3. For hver enkelt køretøjstype skal den godkendende myndighed:
a)
udfylde alle de relevante afsnit af EU-typegodkendelsesattesten, herunder bilaget med prøvningsresultater
b)
samle indekset til informationspakken
c)
hurtigst muligt udstede den udfyldte attest med bilag til ansøgeren.
Kommissionen fastsætter modellen for bilaget med prøvningsresultater som omhandlet i litra a), ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
4. I tilfælde af en EU-typegodkendelse, på hvilken der i overensstemmelse med artikel 40 er blevet pålagt begrænsninger med hensyn til gyldigheden eller givet fritagelser for visse bestemmelser i denne forordning eller de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der vedtaget i henhold til denne forordning, skal EU-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne begrænsninger eller fritagelser.
5. Hvis fabrikanten vælger den blandede godkendelsesprocedure, skal den godkendende myndighed udfylde informationspakken med henvisninger til de prøvningsrapporter, der er fastsat i gennemførelsesretsakter som omhandlet i artikel 32, stk. 1, for hvilke der ikke findes nogen EU-typegodkendelsesattest.
6. Hvis fabrikanten vælger enkelttrintypegodkendelsesproceduren, opstiller den godkendende myndighed en liste over gældende krav eller retsakter og vedhæfter denne liste til EU-typegodkendelsesattesten. Kommissionen vedtager modellen for en sådan liste ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Artikel 31
Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Der meddeles EU-typegodkendelse af et system, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag II.
2. Der meddeles EU-typegodkendelse for en komponent eller en separat teknisk enhed, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag II.
3. Hvis komponenter eller separate tekniske enheder, uanset om de er beregnet til reparation, service eller vedligeholdelse, også er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, kræves der for disse ingen yderligere komponentgodkendelse eller godkendelse af separat teknisk enhed, medmindre dette kræves i de relevante retsakter anført i bilag II.
4. Hvis en komponent eller separat teknisk enhed kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og kontrol af opfyldelse af kravene derfor kun kan foretages, når komponenten eller den separate tekniske enhed er koblet sammen med andre af køretøjets dele, skal anvendelsesområdet for EU-typegodkendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed begrænses tilsvarende.
På EU-typegodkendelsesattesten skal der i så fald anføres eventuelle begrænsninger i anvendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed og eventuelle særlige monteringsforskrifter.
Hvis en sådan komponent eller separat teknisk enhed monteres af køretøjets fabrikant, kontrolleres det på tidspunktet for typegodkendelsen af køretøjet, at disse begrænsninger og monteringsforskrifter er overholdt.
Artikel 32
Prøvninger med henblik på EU-typegodkendelse
1. Udpegede tekniske tjenester påviser ved passende prøvninger, at de tekniske krav i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag II, er overholdt.
De prøvningsprocedurer, der er omhandlet i første afsnit, og særligt udstyr og værktøj foreskrevet til udførelse af prøvningerne, skal være dem, der er fastlagt i de relevante retsakter opført i bilag II.
Prøvningsrapportens format skal opfylde de generelle krav, som Kommissionen har fastsat ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
2. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder til rådighed for den godkendende myndighed, som i henhold til de relevante retsakter opført i bilag II kræves til udførelsen af de påkrævede prøvninger.
3. De påkrævede prøvninger skal udføres på køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, som er repræsentative for den type, der skal godkendes.
Fabrikanten kan dog efter aftale med den godkendende myndighed udvælge et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som, selv om den eller det ikke er repræsentativt for den type, der skal godkendes, kombinerer en række af de mest ugunstige karakteristika med hensyn til det påkrævede præstationsniveau. Virtuelle prøvningsmetoder kan anvendes til støtte for beslutningstagning i udvælgelsesprocessen.
4. Virtuelle prøvningsmetoder kan efter anmodning fra fabrikanten anvendes som alternativer til de i stk. 1 omhandlede prøvningsprocedurer med forbehold af, at den godkendende myndighed samtykker heri, for så vidt angår de krav, der er fastsat i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til stk. 6.
5. Virtuelle prøvningsmetoder skal opfylde de betingelser, der er fastsat i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til stk. 6.
6. For at sikre, at de resultater, der opnås ved virtuel prøvning, er lige så meningsfulde som dem, der er opnået ved fysisk prøvning, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning, og de betingelser under hvilke sådan virtuel prøvning skal udføres. Ved vedtagelsen af disse delegerede retsakter tager Kommissionen i relevant omfang udgangspunkt i de krav og procedurer, der er fastsat i bilag XVI til direktiv 2007/46/EF.
Artikel 33
Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse
1. Når en godkendende myndighed meddeler EU-typegodkendelse, træffer den de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende forholdsregler til sikring af, at de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, vil være i overensstemmelse med den godkendte type.
2. En godkendende myndighed, der meddeler en EU-typegodkendelse, skal træffe de fornødne foranstaltninger for at kontrollere, at de typeattester, fabrikanten har udstedt, er i overensstemmelse med artikel 38. Til dette formål kontrollerer den godkendende myndighed, at et tilstrækkeligt udsnit af typeattesterne er i overensstemmelse med artikel 38, og at fabrikanten har truffet de fornødne foranstaltninger for at sikre, at oplysningerne i typeattesterne er korrekte.
3. En godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, skal for denne godkendelse træffe de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, at de forholdsregler, der er omhandlet i stk. 1 og 2, stadig er tilstrækkeligt til at sikre, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type, og typeattesterne fortsat er i overensstemmelse med artikel 38.
4. For at kontrollere, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed er i overensstemmelse med den godkendte type kan den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, udføre enhver kontrol eller prøvning, som er nødvendig for EU-typegodkendelsen, på prøveeksemplarer udtaget hos fabrikanten, herunder i produktionsanlæg.
5. Når en godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, fastslår, at de forholdsregler, der er nævnt i stk. 1 og 2, ikke anvendes, afviger væsentligt fra de vedtagne forholdsregler og kontrolplaner, ikke længere anvendes eller ikke længere anses for at være egnede, selv om produktionen fortsætter, træffer myndigheden de fornødne foranstaltninger for at sikre, at proceduren for produktionens overensstemmelse følges korrekt, eller inddrager typegodkendelsen.
6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de nærmere ordninger med hensyn til produktionens overensstemmelse. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
KAPITEL VI
ÆNDRINGER AF EU-TYPEGODKENDELSER
Artikel 34
Generelle bestemmelser
1. Fabrikanten meddeler straks den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen, alle ændringer i de oplysninger, der er registreret i informationspakken.
Denne myndighed afgør, hvilke af de procedurer, der er fastlagt i artikel 35, der skal anvendes.
Om nødvendigt kan den godkendende myndighed efter høring af fabrikanten beslutte, at der skal udstedes en ny EU-typegodkendelse.
2. Ansøgning om ændring af en EU-typegodkendelse indgives udelukkende til den godkendende myndighed, der har udstedt den oprindelige EU-typegodkendelse.
3. Finder den pågældende godkendende myndighed, at det for at foretage en ændring er nødvendigt at gentage inspektioner eller prøvninger, underretter den fabrikanten herom.
De i artikel 35 omhandlede procedurer finder kun anvendelse, hvis den godkendende myndighed på grundlag af sådanne inspektioner eller prøvninger, konkluderer, at kravene til EU-typegodkendelse stadig er opfyldt.
Artikel 35
Revision og udvidelse af EU-typegodkendelser
1. Er der sket ændringer i nogle af oplysningerne i informationspakken, uden at dette kræver en gentagelse af inspektioner eller prøvninger, betegnes ændringen som en »revision«.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed det nødvendige rettelsesblad til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringerne anses for at opfylde dette krav.
2. Ændringen betegnes »udvidelse«, hvis oplysningerne i informationspakken er blevet ændret, og et af følgende forhold gør sig gældende:
a)
der kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger
b)
der er foretaget ændringer i EU-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene
c)
nye krav i henhold til en af de retsakter, der er opført i bilag II, finder anvendelse på den godkendte køretøjstype, det godkendte system, den godkendte komponent eller den godkendte separate tekniske enhed.
I tilfælde af en udvidelse udsteder den godkendende myndighed en ajourført EU-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er udstedt. Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.
3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version fremgår.
4. Der kræves ingen ændring af typegodkendelsen af et køretøj, hvis de nye krav, der er nævnt i stk. 2, litra c), teknisk set ikke er relevante for den pågældende type køretøj eller vedrører andre klasser af køretøjer end den klasse, som det pågældende køretøj hører ind under.
Artikel 36
Udstedelse og meddelelse af ændringer
1. Hvis der foretages en udvidelse, ajourføres alle relevante sektioner i EU-typegodkendelsesattesten, bilagene hertil samt indekset til informationspakken. Den ajourførte attest og bilagene hertil udstedes hurtigst muligt til ansøgeren.
2. Hvis der er tale om en revision, udsteder den godkendende myndighed hurtigst muligt de reviderede dokumenter eller eventuelt den samlede ajourførte version, herunder det reviderede indeks til informationspakken, til ansøgeren.
3. Den godkendende myndighed underretter de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om enhver ændring af EU-typegodkendelser efter de procedurer, der er omhandlet i artikel 29.
KAPITEL VII
EU-TYPEGODKENDELSERS GYLDIGHED
Artikel 37
Gyldighedens ophør
1. En EU-typegodkendelse meddeles med ubegrænset varighed.
2. En EU-typegodkendelse af et køretøj bliver ugyldig i et af følgende tilfælde:
a)
når nye krav, som finder anvendelse på den godkendte køretøjstype, bliver obligatoriske i forbindelse med, at den gøres tilgængelig på markedet, med registrering eller ibrugtagning af køretøjer, og det ikke er muligt at ajourføre typegodkendelsen i overensstemmelse hermed
b)
når produktionen af det godkendte køretøj ophører definitivt og frivilligt
c)
når gyldigheden af godkendelsen udløber som følge af en begrænsning i henhold til artikel 40, stk. 6
d)
når godkendelsen er blevet inddraget i overensstemmelse med artikel 33, stk. 5, artikel 49, stk. 1, eller artikel 52, stk. 4.
3. Hvis det kun er en variant inden for en type eller en version inden for en variant, der bliver ugyldig, mister EU-typegodkendelsen af det pågældende køretøj kun sin gyldighed for så vidt angår den pågældende variant eller version.
4. Når produktionen af en køretøjstype ophører definitivt, underretter fabrikanten den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen for dette køretøj.
Inden for en måned efter modtagelse af den underretning, der er omhandlet i første afsnit, underretter den godkendende myndighed, der meddelte godkendelse for køretøjet, de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater herom.
5. Hvis en EU-typegodkendelse af et køretøj er ved at blive ugyldig, underretter fabrikanten, med forbehold af bestemmelserne i stk. 4, den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen.
Den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, meddeler hurtigst muligt alle relevante oplysninger til de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, således at artikel 44, kan finde anvendelse, hvis det er hensigtsmæssigt.
Den meddelelse, der er omhandlet i andet afsnit, angiver navnlig produktionsdatoen og identifikationsnummeret på det sidste køretøj, der er produceret.
KAPITEL VIII
TYPEATTEST OG MÆRKNING
Artikel 38
Typeattest
1. I sin egenskab af indehaver af en EU-typegodkendelsesattest for et køretøj leverer fabrikanten en typeattest i papirformat, der skal ledsage ethvert køretøj, uanset om dette er færdigopbygget, delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget, som produceres i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.
En sådan attest leveres gratis til køberen sammen med køretøjet. Dets levering må ikke gøres afhængig af en udtrykkelig anmodning eller indsendelse af yderligere oplysninger til fabrikanten.
I en periode på ti år efter køretøjets produktionsdato udsteder fabrikanten, på anmodning af ejeren af køretøjet, en genpart af typeattesten mod en betaling, der ikke overstiger omkostningerne ved udstedelsen. Ordet »genpart« skal være tydeligt og synligt angivet på forsiden af genparten af typeattesten.
2. Fabrikanten anvender den model af typeattesten, der vedtages af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. Typeattesten skal udformes på en sådan måde, at falskneri forhindres. Til dette formål fastsættes det i gennemførelsesretsakten, at det papir, der anvendes i attesten, skal beskyttes ved hjælp af en række tryktekniske sikkerhedsforanstaltninger. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
3. Typeattesten udfærdiges på mindst et af de officielle sprog i Unionen. En medlemsstat kan kræve, at typeattesten oversættes til dets eget eller egne officielle sprog.
4. Den eller de personer, som har bemyndigelse til at underskrive typeattester, skal være i fabrikantens organisation og behørigt bemyndiget af ledelsen til at lade fabrikanten bære det fulde juridiske ansvar med hensyn til et køretøjs udformning og konstruktion eller produktionens overensstemmelse.
5. Hele typeattesten udfyldes, og den må ikke indeholde begrænsninger med hensyn til køretøjets brug, bortset fra de begrænsninger, som der er truffet bestemmelse om i denne forordning eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
6. For delvis opbyggede og etapevis færdigopbyggede køretøjer udfylder fabrikanten kun de punkter i typeattesten, som vedrører dele, der er tilføjet eller ændret på det aktuelle godkendelsestrin, og vedføjer i givet fald alle typeattester fra de forudgående trin til typeattesten.
7. Typeattesten skal for køretøjer godkendt i henhold til artikel 40, stk. 2, som overskrift have »For færdigopbyggede/etapevis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i henhold til artikel 40, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15 januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (foreløbig godkendelse)«.
8. Typeattesten, som beskrevet i gennemførelsesretsakterne som omhandlet i stk. 2, for køretøjer, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 42, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/etapevis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i små serier«, og i nærheden heraf anføres produktionsåret efterfulgt af et serienummer mellem 1 og den grænse, der er angivet i tabellen i bilag III, som for hvert produktionsår viser det pågældende køretøjs placering i produktionen, der er tildelt for det pågældende år.
9. Med forbehold af stk. 1 kan fabrikanten fremsende typeattesten elektronisk til enhver medlemsstats registreringsmyndighed.
Artikel 39
Det foreskrevne skilt med den behørige mærkning af køretøjer og typegodkendelsesmærke på komponenter og separate tekniske enheder
1. Fabrikanten af et køretøj forsyner hvert køretøj fremstillet i overensstemmelse med den godkendte type med det foreskrevne skilt med den behørige mærkning, der kræves i henhold til den relevante gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til stk. 3.
2. Fabrikanten af en komponent eller en separat teknisk enhed, uanset om denne indgår i et system, anbringer EU-typegodkendelsesmærket på alle komponenter og separate tekniske enheder, der fremstilles i overensstemmelse med den godkendte type, når dette kræves i den relevante gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til denne forordning eller det relevante FN/ECE-regulativ.
Såfremt et sådant typegodkendelsesmærke ikke er påkrævet, anbringer fabrikanten mindst sit fabriks- eller firmamærke og typenummer eller et identifikationsnummer.
3. Det foreskrevne skilt og EU-typegodkendelsesmærke skal være i overensstemmelse med den model, der er fastsat af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
KAPITEL IX
UNDTAGELSER FOR NYE TEKNOLOGIER ELLER NYE PRINCIPPER
Artikel 40
Undtagelser for nye teknologier eller nye principper
1. Fabrikanten kan ansøge om EU-typegodkendelse af en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, hvori indgår nye teknologier eller principper, som er uoverensstemmende med en eller flere af de retsakter, der er anført i bilag II.
2. Den godkendende myndighed meddeler den EU-typegodkendelse, der er omhandlet i stk. 1, når alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
Ansøgningen indeholder en begrundelse for, hvorfor de pågældende teknologier eller principper forhindrer systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i at være i overensstemmelse med en eller flere af retsakterne opført i bilag II.
b)
Ansøgningen beskriver den nye teknologis sikkerhedsmæssige og miljømæssige virkninger og de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at der mindst er opnået samme niveau af sikkerhed og miljøbeskyttelse som det, der opnås med de krav, som der søges om undtagelse fra.
c)
Der forelægges prøvningsbeskrivelser og -resultater, der påviser, at betingelserne i litra b) er opfyldt.
3. Meddelelse af en sådan EU-typegodkendelse med undtagelse for nye teknologier eller nye principper kræver tilladelse fra Kommissionen. Denne tilladelse gives ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2.
4. Indtil Kommissionens afgørelse om tilladelse foreligger, kan den godkendende myndighed allerede udstede en EU-typegodkendelse, der dog skal være foreløbig og kun er gyldig i den pågældende medlemsstat, for en køretøjstype, der er omfattet af den undtagelse, der ansøges om. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt Kommissionen og andre medlemsstater herom ved hjælp af en sagsmappe, der indeholder de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2.
Det skal fremgå af overskriften på typegodkendelsesattesten og overskriften på typeattesten, at disse er foreløbige og har begrænset territorial gyldighed. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge harmoniserede modeller for typegodkendelsesattesten og typeattesten med henblik på dette stykke. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2.
5. Andre godkendende myndigheder kan beslutte skriftligt at acceptere den foreløbige godkendelse, der er nævnt i stk. 4, på deres område.
6. Hvis det er relevant, angives det også i Kommissionens godkendelse som omhandlet i stk. 3, om den er underlagt begrænsninger. I alle tilfælde er typegodkendelsen gyldig i mindst 36 måneder.
7. Hvis Kommissionen beslutter at nægte at give tilladelse, giver den godkendende myndighed omgående indehaveren af den foreløbige typegodkendelse, der er nævnt i stk. 4, meddelelse om, at den foreløbige godkendelse vil blive inddraget seks måneder efter datoen for Kommissionens afslag.
Køretøjer, der er fremstillet i overensstemmelse med den foreløbige godkendelse, inden dens gyldighed ophørte, kan markedsføres, registreres eller ibrugtages i de medlemsstater, der har accepteret den foreløbige godkendelse.
Artikel 41
Efterfølgende tilpasning af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter
1. Hvis Kommissionen tillader en undtagelse i henhold til artikel 40, træffer den straks, når det er nødvendigt, de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse de berørte delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter til den teknologiske udvikling.
Hvis undtagelsen i henhold til artikel 40 har relation til et FN/ECE-regulativ, foreslår Kommissionen en ændring af det relevante FN/ECE-regulativ efter den procedure, der er fastlagt i Overenskomsten af 1958, som revideret.
2. Så snart de relevante retsakter er blevet ændret, ophæves enhver begrænsning i Kommissionens afgørelse om godkendelse af undtagelsen omgående.
Hvis der ikke er truffet de nødvendige foranstaltninger til at tilpasse de delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, kan Kommissionen efter anmodning fra den medlemsstat, som udstedte godkendelsen, forlænge gyldigheden af en typegodkendelse ved hjælp af en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt vedtaget efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2.
KAPITEL X
KØRETØJER FREMSTILLET I SMÅ SERIER
Artikel 42
National typegodkendelse af små serier
1. Fabrikanten kan ansøge om en national typegodkendelse af små serier af en type køretøj inden for de kvantitative årlige grænser, der er fastlagt i bilag III. Disse grænser finder anvendelse i forbindelse med, at køretøjer af den godkendte type gøres tilgængelige på markedet, registreres eller tages i brug på markedet i hver enkelt medlemsstat inden for et givet år.
2. For typen af køretøjer, som der henvises til i stk. 1, kan medlemsstaterne give fritagelse for et eller flere af de materielle krav, der er fastsat i en eller flere af de delegerede retsakter, der er opført i bilag II, forudsat at de fastsætter relevante alternative krav.
Ved »Alternative krav« forstås administrative bestemmelser og tekniske krav, der har til formål at sikre et niveau af funktionel sikkerhed, miljøbeskyttelse og arbejdssikkerhed, som i videst muligt omfang svarer til det niveau, der er sikret ved en eller flere af de delegerede retsakter, der er opført i bilag II.
For typen af køretøjer, som der henvises til i stk. 1, kan medlemsstaterne give fritagelse for et eller flere af de administrative bestemmelser i denne forordning eller de gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning.
En medlemsstat kan kun fritage for de bestemmelser, der er nævnt i dette stykke, hvis den har rimelige grunde til at gøre det.
3. Ved national typegodkendelse af køretøjer i henhold til denne artikel skal systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i bilag II, accepteres.
4. Typegodkendelsesattesten for køretøjer godkendt efter denne artikel udfærdiges i henhold til den model, der er omhandlet i artikel 30, stk. 2, men den må ikke bære overskriften »EU-køretøjstypegodkendelsesattest« og skal specificere indholdet af de fritagelser, der er meddelt i henhold til stk. 2. Typegodkendelsesattesterne nummereres i henhold til det harmoniserede system i artikel 29, stk. 4.
5. Typegodkendelsesattesten skal specificere karakteren af de fritagelser, der er meddelt i henhold til stk. 2, afsnit 1 og 3.
6. Gyldigheden af en national typegodkendelse af små serier skal begrænses til den medlemsstat, hvis godkendende myndighed udstedte den.
7. Hvis fabrikanten anmoder herom, fremsendes et eksemplar af typegodkendelsesattesten og dens bilag dog med anbefalet brev eller elektronisk post til de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater.
8. Inden for en frist på tre måneder efter modtagelsen af den i stk. 7 omhandlede anmodning beslutter de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater, om de accepterer typegodkendelsen eller ej. De meddeler formelt deres beslutning til den godkendende myndighed, som har meddelt national typegodkendelse af små serier.
9. Medlemsstaternes godkendende myndigheder skal acceptere en national typegodkendelse, medmindre de har rimelige grunde til at mene, at de nationale tekniske krav, efter hvilke køretøjet er godkendt, ikke svarer til deres egne krav.
10. Efter anmodning fra en ansøger, der ønsker at markedsføre eller registrere et køretøj med national typegodkendelse af små serier i en anden medlemsstat, leverer den godkendende myndighed, der har meddelt den nationale typegodkendelse af små serier, den nationale myndighed i den anden medlemsstat et eksemplar af typegodkendelsesattesten, herunder informationspakken. Stk. 8 og 9 finder anvendelse.
KAPITEL XI
TILGÆNGELIGGØRELSE PÅ MARKEDET, REGISTRERING ELLER IBRUGTAGNING
Artikel 43
Tilgængeliggørelse på markedet, registrering eller ibrugtagning af køretøjer
Med forbehold af artikel 46 og 47 må køretøjer, for hvilke en EU-typegodkendelse af hele køretøjer er obligatorisk, eller for hvilke fabrikanten har opnået sådan typegodkendelse i henhold til denne forordning, kun gøres tilgængelige på markedet, registreres eller ibrugtages, hvis de er ledsaget af en gyldig typeattest udstedt i overensstemmelse med artikel 38.
For så vidt angår delvis opbyggede køretøjer, er tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af sådanne køretøjer tilladt, men de myndigheder, der er ansvarlige for registrering af køretøjer i medlemsstaterne, kan nægte at meddele registrering og tilladelse til brug på vej for sådanne køretøjer.
Artikel 44
Tilgængeliggørelse på markedet, registrering eller ibrugtagning af restkøretøjer
1. Med forbehold af mængdegrænserne og tidsfristerne angivet i stk. 2 og 4 kan køretøjer, der er i overensstemmelse med en type køretøj, hvis EU-typegodkendelse ikke længere er gyldig i henhold til artikel 37, ikke længere gøres tilgængelige på markedet, registreres eller ibrugtages.
Første afsnit gælder kun for køretøjer inden for Unionens område, der var omfattet af en gyldig EU-typegodkendelse på fremstillingstidspunktet, men som hverken var blevet gjort tilgængelige på markedet, registreret eller ibrugtaget, før den pågældende EU-typegodkendelse mistede sin gyldighed.
2. Stk. 1 er begrænset til en periode på 24 måneder for færdigopbyggede køretøjer og til 30 måneder for etapevis færdigopbyggede køretøjer, fra den dato, hvor EU-typegodkendelsen blev ugyldig.
3. En fabrikant, der ønsker at anvende bestemmelserne i stk. 1, indgiver en ansøgning herom til de nationale myndigheder i hver af de medlemsstater, hvor de pågældende køretøjer skal gøres tilgængelige på markedet, registreres eller ibrugtages. I ansøgningen angives de tekniske eller økonomiske grunde, der er til hinder for, at køretøjerne er i overensstemmelse med de nye typegodkendelseskrav.
Inden for en periode på tre måneder efter modtagelse af en sådan ansøgning afgør den berørte nationale myndighed, hvorvidt og for hvilket antal køretøjer den tillader, at disse køretøjer registreres inden for dens område.
4. Antallet af restkøretøjer må ikke overstige det højeste af 10 % af antallet af køretøjer registreret de to foregående år og 100 køretøjer pr. medlemsstat.
5. Typeattesten for de køretøjer, der ibrugtages efter denne procedure, forsynes med en særlig påtegning, hvori køretøjet angives at være et »restkøretøj«.
6. Medlemsstaterne sikrer, at antallet af køretøjer, der gøres tilgængelige på markedet, registreres eller ibrugtages efter proceduren i denne artikel, overvåges effektivt.
7. Denne artikel finder kun anvendelse på ophør som følge af udløb af typegodkendelsens gyldighed i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 37, stk. 2, litra a).
Artikel 45
Tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder
1. Komponenter eller separate tekniske enheder må kun gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages, hvis de er i overensstemmelse med kravene i de relevante retsakter opført i bilag II og er behørigt mærket i overensstemmelse med artikel 39.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse i forbindelse med komponenter eller separate tekniske enheder, som er fremstillet eller specielt konstrueret til nye køretøjer, som ikke er omfattet af denne forordning.
3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er undtaget fra en eller flere bestemmelser i denne forordning i henhold til artikel 40 eller er beregnet til montering på køretøjer, der er omfattet af godkendelser i henhold til artikel 42 for så vidt angår den pågældende komponent eller separate tekniske enhed.
4. Uanset stk. 1, og medmindre andet er fastsat i denne forordning eller en af de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning, kan medlemsstater tillade tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, som er beregnet til montering på køretøjer, der på tidspunktet for deres tilgængeliggørelse eller ibrugtagning ikke skulle typegodkendes i henhold til denne forordning eller direktiv 2002/24/EF.
KAPITEL XII
BESKYTTELSESKLAUSULER
Artikel 46
Procedure vedrørende køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der udgør en alvorlig risiko, på nationalt niveau
1. Hvis markedsovervågningsmyndighederne i en af medlemsstaterne har truffet foranstaltninger i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008, eller hvis de har tilstrækkelig grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er omfattet af denne forordning, udgør en alvorlig risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed eller for varetagelsen af almene samfundshensyn, der er omfattet af denne forordning, skal den godkendende myndighed, der har meddelt godkendelsen, foretage en evaluering af den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed omfattende alle de krav, der er fastlagt i denne forordning. De relevante erhvervsdrivende skal samarbejde fuldt ud med de godkendende myndigheder og/eller markedsovervågningsmyndighederne.
Hvis den godkendende myndighed, der udstedte godkendelsen, i forbindelse med denne evaluering finder, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed ikke opfylder kravene i denne forordning, pålægger den straks den pågældende erhvervsdrivende om at træffe alle fornødne foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse med disse krav eller for at trække køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed tilbage fra markedet eller tilbagekalde den eller det inden for en rimelig tidsfrist i forhold til risikoens art.
Artikel 21 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på de i nærværende stykke, andet afsnit, omhandlede foranstaltninger.
2. Hvis de godkendende myndigheder konstaterer, at den manglende overensstemmelse med kravene ikke er begrænset til medlemsstatens område, skal de underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, de har pålagt den erhvervsdrivende at træffe.
3. Den erhvervsdrivende skal sikre, at der med hensyn til alle ikke-overensstemmende køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som vedkommende har markedsført, registreret eller er ansvarlig for ibrugtagningen af i Unionen, træffes egnede afhjælpende foranstaltninger.
4. Hvis den pågældende erhvervsdrivende inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, ikke træffer de fornødne foranstaltninger, skal de nationale myndigheder træffe de nødvendige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelse på markedet, registrering eller ibrugtagning af den eller det ikke-overensstemmende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed på det nationale marked eller for at trække den eller det tilbage fra markedet eller tilbagekalde den eller det.
5. De nationale myndigheder underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de i stk. 4 omhandlede foranstaltninger.
De oplysninger, der gives, skal omfatte alle tilgængelige enkeltheder, særlig hvad angår de nødvendige data til identifikation af det eller den ikke-overensstemmende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, dens eller dets oprindelse, arten af den påståede manglende overensstemmelse og af den pågældende risiko, arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger samt de argumenter, som den relevante erhvervsdrivende har fremsat. De godkendende myndigheder skal navnlig oplyse, om den manglende overensstemmelse med kravene skyldes:
a)
at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed ikke opfylder kravene vedrørende menneskers sundhed eller sikkerhed, beskyttelse af miljøet eller andre aspekter af varetagelsen af almene samfundshensyn omfattet af denne forordning, eller
b)
mangler i de relevante retsakter opført i bilag II.
6. Medlemsstaterne skal inden for en måned underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger og om yderligere oplysninger, som de måtte råde over, om den eller det pågældende køretøjs, systems, komponents eller separate tekniske enheds manglende overensstemmelse, samt om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den meddelte nationale foranstaltning.
7. Hvis der ikke inden for en måned efter modtagelsen af de i nærværende artikels stk. 6 omhandlede oplysninger er blevet gjort indsigelse mod en foranstaltning truffet af en medlemsstat, enten af en anden medlemsstat eller af Kommissionen, evaluerer Kommissionen foranstaltningen i overensstemmelse med artikel 47.
8. Medlemsstaterne sikrer, at der hurtigst muligt træffes de fornødne begrænsende foranstaltninger med hensyn til den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, f.eks. tilbagetrækning af køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed fra deres marked.
Artikel 47
EU-beskyttelsesprocedure
1. Hvis der under proceduren fastsat i artikel 46, stk. 3 og 4, gøres indsigelse mod en medlemsstats foranstaltning, eller hvis Kommissionen finder, at en national foranstaltning er i modstrid med EU-lovgivningen, skal Kommissionen hurtigst muligt vurdere den nationale foranstaltning efter høring af medlemsstaterne og den eller de relevante erhvervsdrivende. På grundlag af resultaterne af denne vurdering træffer Kommissionen efter den i artikel 73, stk. 2, omhandlede undersøgelsesprocedure afgørelse om, hvorvidt den nationale foranstaltning anses for berettiget eller ej.
Kommissionen meddeler sin afgørelse til medlemsstaterne og den eller de relevante erhvervsdrivende.
2. Hvis Kommissionen anser den nationale foranstaltning for at være berettiget, skal samtlige medlemsstater træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den eller det ikke-overensstemmende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed trækkes tilbage fra deres marked, og underrette Kommissionen herom. Hvis den nationale foranstaltning anses for ikke at være berettiget, ophæver den pågældende medlemsstat foranstaltningen eller tilpasser den i overensstemmelse med den i stk. 1 omhandlede afgørelse.
3. Hvis den nationale foranstaltning anses for berettiget og tilskrives mangler i denne forordning eller i delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, foreslår Kommissionen egnede foranstaltninger som følger:
a)
hvis det drejer sig om delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, foreslår Kommissionen de nødvendige ændringer til den pågældende retsakt
b)
hvis der er tale om FN/ECE-regulativer, foreslår Kommission de nødvendige udkast til ændringer af de relevante FN/ECE-regulativer efter den procedure, der finder anvendelse i henhold til Overenskomsten af 1958, som revideret.
Artikel 48
Overensstemmende køretøjer, systemer eller separate tekniske enheder, som udgør en alvorlig risiko
1. Hvis en medlemsstat efter at have foretaget en vurdering i henhold til artikel 46, stk. 1, finder, at en eller et køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den eller det opfylder de gældende krav eller er behørigt mærket, udgør en alvorlig sikkerhedsrisiko eller i alvorlig grad kan skade miljøet eller den offentlige sundhed, pålægger den den pågældende erhvervsdrivende at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, når den eller det markedsføres eller registreres eller efter dens eller dets ibrugtagning, ikke længere udgør en risiko, eller for at trække køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed tilbage fra markedet eller tilbagekalde den eller det inden for en rimelig tidsfrist i forhold til risikoens art. Medlemsstaten kan nægte at registrere sådanne køretøjer, så længe køretøjsfabrikanten ikke har truffet alle disse passende foranstaltninger.
2. For så vidt angår et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed som omhandlet i stk. 1, sikrer den erhvervsdrivende, at der træffes afhjælpende foranstaltninger med hensyn til alle sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen.
3. Den i stk. 1 omhandlede medlemsstat underretter inden for en måned Kommissionen og de øvrige medlemsstater om alle foreliggende detaljer, især de data, der er nødvendige for identifikation af den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds oprindelse og forsyningskæde, risikoen art samt arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger.
4. Kommissionen skal hurtigst muligt høre medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og især den godkendende myndighed, der har meddelt typegodkendelse, og vurdere den nationale foranstaltning. På grundlag af denne vurdering træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt den nationale foranstaltning, der henvises til i stk. 1, anses for berettiget eller ej, og foreslår om nødvendigt passende foranstaltninger.
5. Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til den eller de relevante erhvervsdrivende.
Artikel 49
Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der ikke er i overensstemmelse med den godkendte type
1. Den godkendende myndighed, som har meddelt en EU-typegodkendelse, træffer, i tilfælde hvor nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller er forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, de nødvendige foranstaltninger, herunder inddragelse af typegodkendelsen, for at sikre, at køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, bringes i overensstemmelse med den godkendte type.
2. Med henblik på stk. 1 anses afvigelser fra oplysningerne i EU-typegodkendelsesattesten eller informationspakken for at udgøre en manglende overensstemmelse med den godkendte type.
3. Godtgør en godkendende myndighed, at nye køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller forsynet med et godkendelsesmærke udstedt af en anden medlemsstat, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den anmode den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, om at kontrollere, om de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type. Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den godkendende myndighed, som har meddelt EU-typegodkendelse, snarest muligt og under alle omstændigheder senest tre måneder efter, at anmodningen er fremsat, de fornødne foranstaltninger.
4. Den godkendende myndighed skal i følgende tilfælde anmode den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse for et system, en komponent, en separat teknisk enhed eller et delvis opbygget køretøj, om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de køretøjer, der er under fremstilling, på ny bringes i overensstemmelse med den godkendte type:
a)
såfremt et køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med EU-typegodkendelse af en køretøjstype udelukkende skyldes et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds manglende overensstemmelse, eller
b)
såfremt et etapevis færdigopbygget køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med etapevis typegodkendelse udelukkende skyldes manglende overensstemmelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er en del af det delvis opbyggede køretøj, eller skyldes selve det delvis opbyggede køretøjs uoverensstemmelse.
5. Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende godkendende myndighed de fornødne foranstaltninger, om nødvendigt i samarbejde med den godkendende myndighed, der har fremsat anmodningen, snarest muligt og under alle omstændigheder senest tre måneder efter, at anmodningen er fremsat.
6. Såfremt det fastslås, at der er manglende overensstemmelse, skal den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har meddelt EF-typegodkendelse for systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, eller for det delvis opbyggede køretøj, træffe de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.
De godkendende myndigheder underretter inden for en frist på en måned hinanden om enhver inddragelse af en EU-typegodkendelse og grundene hertil.
7. Bestrider den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen, den manglende overensstemmelse, som den er blevet underrettet om, bestræber de berørte medlemsstater sig på at forlige tvisten. Kommissionen holdes underrettet og foretager om nødvendigt høringer for at nå frem til en løsning.
Artikel 50
Markedsføring og ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en alvorlig risiko for væsentlige systemers korrekte funktion
1. Dele eller udstyr, der kan udgøre en alvorlig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller for dets miljømæssige præstationer, må ikke markedsføres, registreres eller ibrugtages og skal forbydes, medmindre der er givet tilladelse hertil af en godkendende myndighed i overensstemmelse med artikel 51, stk. 1 og 4.
2. Med henblik på at sikre en ensartet anvendelse af stk. 1 kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der opstiller en liste over sådanne dele eller sådant udstyr på grundlag af de foreliggende oplysninger og særlig de oplysninger, som medlemsstaterne har fremsendt om følgende:
a)
alvorligheden af risikoen for køretøjernes sikkerhed eller miljøpræstationer, når de er monteret med de dele eller det udstyr, der er tale om
b)
de eventuelle virkninger for forbrugerne og fabrikanterne på eftermarkedet, hvis der stilles krav om en eventuel tilladelse til dele eller udstyr som omhandlet i denne artikel.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter den i artikel 73, stk. 2, omhandlede undersøgelsesprocedure.
3. Stk. 1 gælder ikke for originale dele eller originalt udstyr og for dele eller udstyr, der er typegodkendt efter en af de retsakter, der er nævnt i bilag II, medmindre godkendelsen vedrører andre aspekter end dem, der er omfattet af stk. 1.
Stk. 1 finder ikke anvendelse på dele eller udstyr, der udelukkende er fremstillet til racerkøretøjer, der ikke er beregnet til brug på offentlig vej. Hvis dele eller udstyr, der er opført på en liste i henhold til en gennemførelsesretsakt som omhandlet i stk. 2, kan anvendes til både til racerkørsel og på vej, kan disse dele eller dette udstyr ikke stilles til rådighed for offentligheden til brug i on road-køretøjer, medmindre de opfylder kravene i denne artikel. Hvor det er relevant, vedtager Kommissionen bestemmelser for identificering af de dele eller det udstyr, der er omhandlet i dette stykke.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til i overensstemmelse med artikel 75 at vedtage delegerede retsakter vedrørende de krav, som dele eller udstyr omhandlet i nærværende artikels stk. 1 skal opfylde.
Disse krav kan baseres på de retsakter, der er opført i bilag II, eller kan bestå i, at der foretages en sammenligning mellem delene eller udstyret og det originale køretøjs miljø- eller sikkerhedsmæssige præstation, eller, hvis det er hensigtsmæssigt, en hvilken som helst af dets deles præstationer. I begge tilfælde skal kravene sikre, at delene eller udstyret ikke hæmmer funktionen af de systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.
Artikel 51
Dele eller udstyr, der kan udgøre en alvorlig risiko for væsentlige systemers korrekte funktion - relaterede krav
1. For så vidt angår stk. 50, stk. 1, forelægger fabrikanten af delene eller udstyret den godkendende myndighed en ansøgning ledsaget af en prøvningsrapport, der er udarbejdet af en udpeget teknisk tjeneste, der attesterer, at de dele eller det udstyr, som der søges om godkendelse af, opfylder kravene i artikel 50, stk. 4. Fabrikanten kan kun indsende én ansøgning pr. type pr. del og kun til én godkendende myndighed.
Hvis den anmodes herom af den kompetente myndighed i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har meddelt godkendelsen, inden for en frist på en måned efter at have modtaget anmodningen til den kompetente myndighed fremsende et eksemplar af den godkendelsesattest, der er anmodet om, med bilag via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have form af en sikker elektronisk fil.
2. Ansøgningen skal indeholde nærmere oplysninger om fabrikanten af delene eller udstyret, delenes eller udstyrets type, identifikation og numre, køretøjsfabrikantens navn, køretøjstype og, hvis hensigtsmæssigt, fremstillingsår og enhver andre oplysninger, der gør det muligt at identificere det køretøj, som delene eller udstyret skal monteres på.
Når den godkendende myndighed på grundlag af prøvningsrapporten og anden dokumentation har konstateret, at de pågældende dele eller det pågældende udstyr opfylder kravene i artikel 50, stk. 4, tillader den, at delene eller udstyret markedsføres og ibrugtages, jf. dog nærværende artikels stk. 4, andet afsnit.
Den godkendende myndighed udsteder straks en attest til fabrikanten.
3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge en model og et nummereringssystem for den attest, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, tredje afsnit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2.
4. Fabrikanten underretter hurtigst muligt den godkendende myndighed, der har umeddelt godkendelsen, om enhver ændring, der berører de betingelser, hvorunder den blev udstedt. Den godkendende myndighed tager stilling til, om godkendelsen skal revideres eller genudstedes, og om der er brug for yderligere prøvninger.
Fabrikanten har ansvar for at sikre, at dele eller udstyr fremstilles og fortsætter med at blive fremstillet under de betingelser, hvorunder godkendelsen blev udstedt.
5. Før den godkendende myndighed giver en tilladelse, efterprøver den, at der findes tilfredsstillende ordninger og procedurer til sikring af effektiv kontrol med produktionens overensstemmelse.
Hvis den godkendende myndighed finder, at betingelserne for udstedelsen af tilladelsen ikke længere er opfyldt, anmoder den fabrikanten om at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at delene eller udstyret på ny bringes i overensstemmelse. Den trækker om nødvendigt tilladelsen tilbage.
6. Godkendende myndigheder fra forskellige medlemsstater underretter Kommissionen om enhver uenighed angående de godkendelser, der er nævnt i stk. 2, andet afsnit. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at løse uenigheden og kan om nødvendigt bl.a. kræve tilbagetrækning af tilladelser efter høring af de godkendende myndigheder.
7. Indtil den liste, der er omhandlet i artikel 50, stk. 2, er fastsat, kan medlemsstaterne opretholde nationale bestemmelser med hensyn til de dele eller det udstyr, der kan påvirke den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljømæssige præstationer.
Artikel 52
Tilbagekaldelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Hvis en fabrikant, som har meddelt EU-typegodkendelse af et helt køretøj, er forpligtet i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008 til at tilbagekalde køretøjer, som vedkommende har markedsført eller registreret, eller for hvilke fabrikanten er ansvarlig for ibrugtagningen, fordi et system, en komponent eller en separat teknisk enhed monteret på køretøjet udgør en alvorlig risiko for sikkerheden, den offentlige sundhed eller miljøet, uanset om den eller det er behørigt godkendt i henhold til denne forordning, eller fordi en del, som ikke er underlagt særlige krav i henhold til typegodkendelseslovgivningen, udgør en alvorlig risiko for sikkerheden, den offentlige sundhed eller miljøet, skal denne fabrikant straks underrette den godkendende myndighed, der har meddelt køretøjsgodkendelsen, herom.
2. Når en fabrikant af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er blevet EU-typegodkendt, i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008 er forpligtet til at tilbagekalde systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet markedsført, eller for hvilke fabrikanten var ansvarlig for ibrugtagningen, fordi de udgør en alvorlig risiko for sikkerheden, arbejdssikkerheden, den offentlige sundhed eller miljøet, uanset om de er behørigt godkendt i henhold til denne forordning, skal fabrikanten straks underrette den godkendende myndighed, der har meddelt godkendelse, herom.
3. Fabrikanten foreslår over for den godkendende myndighed et sæt passende afhjælpningsforanstaltninger til fjernelse af den i stk. 1 og 2 omhandlede alvorlige risiko. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt de øvrige medlemsstaters godkendende myndigheder om de foreslåede afhjælpningsforanstaltninger.
De godkendende myndigheder skal sikre, at afhjælpningsforanstaltningerne rent faktisk gennemføres i deres respektive medlemsstater.
4. Hvis de berørte godkendende myndigheder vurderer, at afhjælpningsforanstaltningerne er utilstrækkelige eller ikke gennemføres hurtigt nok, underretter de hurtigst muligt den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen.
Den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, underretter herefter fabrikanten. Hvis fabrikanten ikke foreslår og gennemfører effektive afhjælpende foranstaltninger, træffer den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, alle de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger og kan bl.a. trække EU-typegodkendelsen tilbage. I tilfælde af tilbagetrækning af EU-typegodkendelsen underretter den godkendende myndighed ved anbefalet brev eller tilsvarende elektronisk inden for en måned efter tilbagetrækningen fabrikanten, de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom.
Artikel 53
Underretning om beslutninger og retsmidler
1. Der skal gives en udførlig begrundelse for alle beslutninger, som træffes i medfør af denne forordning, og for alle beslutninger om at nægte eller inddrage EU-typegodkendelse, eller nægte registrering eller forbyde eller begrænse markedsføring, registrering eller ibrugtagning af et køretøj, eller som kræver tilbagetrækning af et køretøj fra markedet.
2. Den berørte part underrettes om en sådan beslutning med angivelse af, hvilke retsmidler vedkommende har til rådighed i medfør af gældende ret i den pågældende medlemsstat, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler.
KAPITEL XIII
INTERNATIONALE REGULATIVER
Artikel 54
FN/ECE-regulativer, der er påkrævede ved EU-typegodkendelse
1. FN/ECE-regulativer eller ændringer hertil, som Unionen har stemt for eller tiltrådt, og som er opført i denne forordning eller i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, indgår i kravene til EU-typegodkendelsen af et køretøj.
2. Medlemsstaternes godkendende myndigheder accepterer godkendelser udstedt i overensstemmelse med de i stk. 1 omhandlede FN/ECE-regulativer og, hvor dette er relevant, de dertil hørende godkendelsesmærkninger i stedet for de tilsvarende godkendelser og godkendelsesmærkninger meddelt i overensstemmelse med denne forordning og de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
3. Hvis Unionen har stemt for et FN/ECE-regulativ eller ændringer hertil i forbindelse med EU-typegodkendelse af et køretøj, vedtager Kommissionen om nødvendigt en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 75 med henblik på at gøre FN/ECE-regulativet eller ændringer hertil obligatoriske og ændre denne forordning eller ændre delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning, hvor det er relevant.
Denne delegerede retsakt fastsætter datoerne for obligatorisk anvendelse af FN/ECE-regulativet eller af ændringerne hertil og omfatter i fornødent omfang overgangsbestemmelser.
Kommissionen vedtager separate delegerede retsakter, der anfører den obligatoriske anvendelse af FN/ECE-regulativerne.
KAPITEL XIV
LEVERING AF TEKNISKE OPLYSNINGER
Artikel 55
Oplysninger beregnet for brugerne
1. Fabrikanten må ikke levere teknisk information vedrørende de forhold, der er truffet bestemmelse om i denne forordning eller i delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, der afviger fra de oplysninger, der er godkendt af den godkendende myndighed.
2. Hvis en delegeret retsakt eller gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til denne forordning indeholder bestemmelser herom, skal fabrikanten stille de relevante oplysninger og nødvendige vejledninger til rådighed for brugerne, og disse skal beskrive særlige betingelser for eller begrænsninger med hensyn til brugen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
3. De i stk. 2 omhandlede oplysninger skal gives på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor køretøjet skal markedsføres, registreres eller ibrugtages. De skal, efter den godkendende myndigheds godkendelse, gives i køretøjets instruktionsbog.
Artikel 56
Oplysninger beregnet for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder
1. Køretøjsfabrikanten stiller alle oplysninger, som er nødvendige for EU-typegodkendelse af komponenter eller separate tekniske enheder eller for at opnå tilladelse i henhold til artikel 50, herunder, når dette er relevant, tegninger omhandlet i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, til rådighed for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder.
Køretøjets fabrikant kan pålægge de fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder, en bindende aftale om fortrolig behandling af oplysninger, der ikke er offentligt tilgængelige, bl.a. oplysninger vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder.
2. En fabrikant af komponenter eller separate tekniske enheder skal, i sin egenskab af indehaver af en EU-typegodkendelsesattest, som i overensstemmelse med artikel 31, stk. 4, indeholder begrænsninger vedrørende brugen eller særlige monteringsbetingelser eller begge dele, give køretøjsfabrikanten alle de detaljerede oplysninger herom.
Hvis en af de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning indeholder bestemmelser herom, skal fabrikanten af komponenter eller separate tekniske enheder sammen med de fremstillede komponenter eller separate tekniske enheder levere instruktioner med hensyn til begrænsning af brugen eller særlige monteringsbetingelser.
KAPITEL XV
ADGANG TIL REPARATIONS- OG VEDLIGEHOLDELSESINFORMATIONER
Artikel 57
Fabrikantens forpligtelser
1. Fabrikanten skal sikre, at uafhængige aktører har ubegrænset adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer gennem umiddelbart tilgængelige websteder med et standardiseret format. Denne adgang skal især sikres på en sådan måde, at den ikke er forskelsbehandlende i forhold til autoriserede forhandleres og reparatørers muligheder og adgang. Forpligtelsen gælder ikke, hvis et køretøj er blevet godkendt som et køretøj i en lille serie.
2. Indtil Kommissionen har vedtaget en fælles standard, skal de informationer, der er omhandlet i stk. 1, fremsendes på en konsekvent måde, så de kan behandles af uafhængige aktører med en rimelig indsats.
Fabrikanterne skal endvidere stille undervisningsmateriale til rådighed for uafhængige aktører og autoriserede forhandlere og reparatører.
3. De informationer, der er omhandlet i stk. 1, skal mindst omfatte alle følgende punkter:
a)
et utvetydigt køretøjsidentifikationsnummer
b)
servicehåndbøger, herunder reparations- og vedligeholdelsesoptegnelser samt serviceplaner
c)
tekniske vejledninger og teknisk serviceinformation
d)
komponent- og diagnoseinformationer (f.eks. teoretiske min./maks.-værdier for målinger)
e)
kredsløbsdiagrammer
f)
diagnosefejlkoder, herunder fabrikantspecifikke koder
g)
softwareidentifikationsnummer og kalibreringskontrolnummer for køretøjet
h)
oplysninger, som vedrører og leveres ved hjælp af proprietære værktøjer og udstyr
i)
dataregistreringsinformation og bidirektionelle overvågnings- og prøvningsdata
j)
arbejdsenheder.
4. En autoriseret forhandler eller reparatør inden for en given leverandørs distributionssystem anses for at være en uafhængig aktør i denne forordnings forstand i det omfang, vedkommende leverer reparations- og vedligeholdelsesydelser i forbindelse med køretøjer, der er omfattet af en anden leverandørs distributionssystem, som vedkommende ikke deltager i.
5. Reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer skal altid være tilgængelige, når der bortses fra den nødvendige vedligeholdelse af informationssystemet.
6. Med henblik på fremstilling og vedligeholdelse af OBD-kompatible udskiftnings- eller servicekomponenter samt diagnoseværktøj og prøveudstyr skal fabrikanten uden forskelsbehandling stille de relevante OBD-informationer, reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjet til rådighed for enhver interesseret fabrikant eller reparatør af komponenter, diagnoseværktøj eller prøveudstyr.
7. Med henblik på design og produktion af udstyr til køretøjer, der anvender alternative brændstoffer, skal fabrikanten uden forskelsbehandling stille de relevante OBD-informationer, reparations- og vedligeholdelsesinformationer til rådighed for enhver interesseret fabrikant, installatør eller reparatør af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer.
8. Ved ansøgning om EU-typegodkendelse skal fabrikanten over for den godkendende myndighed påvise overensstemmelse med denne forordning for så vidt angår de oplysninger, der er påkrævet i henhold til denne artikel.
Hvis sådanne informationer ikke foreligger eller ikke er i overensstemmelse med denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning på tidspunktet for ansøgningen om EU-typegodkendelse, skal fabrikanten afgive dem senest seks måneder efter typegodkendelsesdatoen.
Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte en model til en attest om adgang til informationer fra OBD-systemet og til reparations- og vedligeholdelsesoplysninger, der beviser overensstemmelse over for den godkendende myndighed. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2.
9. Hvis dette bevis ikke foreligger inden for den i stk. 8, andet afsnit, omhandlede periode, skal den godkendende myndighed træffe passende foranstaltninger til sikring af overensstemmelse.
10. Fabrikanten skal stille efterfølgende ændringer af eller supplementer til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer til rådighed på sit websted, så snart de stilles til rådighed for autoriserede reparatører.
11. Hvis reparations- og vedligeholdelsesoptegnelser for et køretøj opbevares i en central database, som tilhører køretøjsfabrikanten eller forvaltes på vegne af denne, skal uafhængige reparatører have gratis adgang til sådanne oplysninger, og det skal være muligt for dem at indføre oplysninger om reparation og vedligeholdelse, som de har udført.
12. Kommissionen tillægges beføjelser til i overensstemmelse med artikel 75 at vedtage delegerede retsakter om de detaljerede tekniske krav med hensyn til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, navnlig tekniske oplysninger, der vedrører den måde, som reparations- og vedligeholdelsesinformationer skal gives på.
Artikel 58
Forpligtelser, hvis der er flere indehavere af en typegodkendelse
1. Ved trinvis godkendelse eller en etapevis typegodkendelse, er den fabrikant, der er ansvarlig for den respektive typegodkendelse, også ansvarlig for at meddele reparationsinformationer vedrørende den eller det pågældende system, komponent, separate tekniske enhed eller vedrørende den pågældende etape til både den endelige fabrikant og til uafhængige aktører.
2. Slutfabrikanten er ansvarlig for at stille informationer om hele køretøjet til rådighed for uafhængige aktører.
Artikel 59
Gebyrer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer
1. Fabrikanter kan opkræve rimelige gebyrer for adgangen til de reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer, som er omfattet af denne forordning. Et gebyr er ikke rimeligt eller forholdsmæssigt, hvis det afholder den uafhængige aktør fra at søge adgang, fordi gebyrets størrelse ikke modsvarer hans anvendelsesbehov.
2. Fabrikanten skal stille reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer til rådighed på dags-, måneds- og årsbasis, og gebyrerne for adgang til disse informationer skal stå i forhold til adgangsperiodens længde.
Artikel 60
Forummet om adgang til køretøjsinformationer
Anvendelsesområdet for de aktiviteter, der udføres af det forum om adgang til køretøjsinformationer, der er oprettet ved artikel 13, stk. 9, i Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18. juli 2008 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (28), udvides til at omfatte køretøjer, der er omfattet af denne forordning.
På grundlag af beviser for forsætlig eller utilsigtet misbrug af OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer, rådgiver forummet som omhandlet i stk. 1 Kommissionen om foranstaltninger for at forebygge et sådant misbrug af informationer.
KAPITEL XVI
UDPEGELSE OG NOTIFICERING AF TEKNISKE TJENESTER
Artikel 61
Krav med hensyn til tekniske tjenester
1. Udpegende godkendende myndigheder sikrer, inden de udpeger en teknisk tjeneste i henhold til artikel 63, at den pågældende tekniske tjeneste opfylder kravene i nærværende artikels stk. 2-9.
2. Med forbehold af artikel 64, stk. 1, skal en teknisk tjeneste oprettes i henhold til en medlemsstats nationale ret og være en juridisk person.
3. En teknisk tjeneste skal være et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af processen vedrørende konstruktion, fremstilling, levering eller vedligeholdelse af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som det vurderer.
Et organ, der tilhører en erhvervsorganisation og/eller brancheforening, som repræsenterer virksomheder, der er involveret i konstruktion, fremstilling, tilvejebringelse, sammensætning, brug eller vedligeholdelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som det vurderer, kan, forudsat at det er påvist, at det er uafhængigt, og at der ikke er nogen interessekonflikter, anses for at opfylde kravene i første afsnit.
4. En teknisk tjeneste, dens øverste ledelse og det personale, der er ansvarligt for at foretage de kategorier af aktiviteter, som de er udpeget til i henhold til artikel 63, stk. 1, må ikke være konstruktør, fabrikant, leverandør eller reparatør af de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den vurderer, eller repræsentere parter, der deltager i disse aktiviteter. Dette udelukker ikke anvendelsen af vurderede køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder som omhandlet i nærværende artikels stk. 3, der er nødvendige for driften af den tekniske tjeneste eller anvendelsen af sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, til personlige formål.
En teknisk tjeneste skal sikre, at dens dattervirksomheders eller dens underentreprenørers aktiviteter ikke påvirker fortroligheden, objektiviteten og uvildigheden af kategorierne af aktiviteter, for hvilke den er udpeget.
5. En teknisk tjeneste og dens personale skal udføre de kategorier af aktiviteter, den er udpeget til, med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression og incitament, navnlig af økonomisk art, som kan have indflydelse på dens afgørelser eller resultaterne af dens vurderingsaktiviteter, især ikke pression og incitamenter fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.
6. En teknisk tjeneste skal være i stand til at udføre alle de kategorier af aktiviteter, som den er udpeget til i overensstemmelse med artikel 63, stk. 1, ved i et omfang, der godtages af den udpegende godkendende myndighed at påvise, at den har:
a)
personale med tilstrækkelig kompetence, specifik teknisk viden og faglig uddannelse samt tilstrækkelig og relevant erfaring til at udføre opgaverne
b)
beskrivelser af de relevante procedurer for de kategorier af aktiviteter, som den søger om at blive udpeget til at udføre, så disse procedurers gennemsigtighed og reproducerbarhed sikres
c)
procedurer, der sætter den i stand til at udføre de kategorier af aktiviteter, som den søger om at blive udpeget til at udføre, under behørig hensyntagen til kompleksiteten af de pågældende køretøjers, systemers, komponenters eller separate tekniske enheders teknologi, og til produktionsprocessens karakter af masse- eller serieproduktion, og
d)
de nødvendige midler til på passende vis at udføre de opgaver, der er forbundet med de kategorier af aktiviteter, som den søger om at blive udpeget til, og adgang til alt nødvendigt udstyr eller nødvendige faciliteter.
Herudover skal den over for den udpegende godkendende myndighed påvise sin overensstemmelse med standarderne i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til artikel 65, som er relevante for de aktiviteter, som den er udpeget til at udføre.
7. Det skal sikres, at den tekniske tjeneste, dens øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de kategorier af aktiviteter, de er udpeget til at udføre.
8. Tekniske tjenester skal tegne en ansvarsforsikring med tilknytning til deres aktiviteter, medmindre medlemsstaten kan holdes ansvarlig i henhold til national ret, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for overensstemmelsesvurderingen.
9. Tekniske tjenesters personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af ved udførelsen af dets opgaver i henhold til denne forordning eller enhver bestemmelse i national ret, som gennemfører den, undtagen over for den udpegende godkendende myndighed, eller såfremt andet gælder i henhold til EU-retten eller national ret. Ejendomsrettigheder beskyttes.
Artikel 62
Dattervirksomheder og underentreprise i tilknytning til tekniske tjenester
1. Tekniske tjenester kan kun give visse af de aktiviteter, som de er udpeget til at udføre i henhold til artikel 63, stk. 1, i underentreprise eller lade disse udføre af en dattervirksomhed, hvis deres udpegende godkendende myndighed samtykker heri.
2. Hvis en teknisk tjeneste giver bestemte opgaver i forbindelse med de kategorier af aktiviteter, som den er udpeget til at udføre, i underentreprise eller anvender en dattervirksomhed, skal den sikre, at underentreprenøren eller dattervirksomheden opfylder kravene i artikel 61, og skal oplyse den udpegende godkendende myndighed herom.
3. Tekniske tjenester har det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af deres underentreprenører eller dattervirksomheder, uanset hvor disse er etablerede.
4. Tekniske tjenester skal kunne stille de relevante dokumenter vedrørende vurderingen af underentreprenørens eller dattervirksomhedens kvalifikationer og det arbejde, som disse har udført, til rådighed for den udpegende godkendende myndighed.
Artikel 63
Udpegelse af tekniske tjenester
1. Tekniske tjenester udpeges til en eller flere af følgende aktivitetskategorier afhængigt af deres kompetenceområde:
a)
kategori A: tekniske tjenester, der i deres egne anlæg udfører de prøvninger, der er nævnt i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag II
b)
kategori B: tekniske tjenester, der fører tilsyn med de prøvninger, der er nævnt i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag II, hvor sådanne prøvninger udføres i fabrikantens eller tredjemands anlæg
c)
kategori C: tekniske tjenester, der foretager en regelmæssig vurdering og overvågning af fabrikantens procedurer til kontrol af produktionens overensstemmelse
d)
kategori D: tekniske tjenester, der fører tilsyn med eller udfører prøvninger eller inspektioner som led i overvågningen af produktionens overensstemmelse.
2. En godkendende myndighed kan udpeges til teknisk tjeneste i forbindelse med en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i stk. 1.
3. Tekniske tjenester i tredjelande, ud over dem, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 64, kan underrettes i henhold til artikel 67, men kun hvis en sådan accept af tekniske tjenester er fastsat i en bilateral aftale mellem Unionen og det berørte tredjeland. Dette hindrer ikke, at en teknisk tjeneste etableret i henhold til en medlemsstats nationale ret i overensstemmelse med artikel 61, stk. 2, kan oprette underafdelinger i tredjelande, forudsat at disse underafdelinger ledes og kontrolleres direkte af den udpegede tekniske tjeneste.
Artikel 64
Fabrikantens akkrediterede interne tekniske tjenester
1. En fabrikants akkrediterede interne tekniske tjeneste kan kun udpeges til kategori A-aktiviteter med hensyn til tekniske krav, for hvilke prøvning i fabrikantregi er tilladt ved en delegeret retsakt vedtaget i henhold til denne forordning. Denne tekniske tjeneste skal udgøre en separat særskilt del af virksomheden og må ikke være involveret i konstruktion, fremstilling, levering eller vedligeholdelse af de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, den vurderer.
2. En akkrediteret intern teknisk tjeneste skal opfylde følgende krav:
a)
Den skal ud over at være udpeget af en medlemsstats godkendende myndighed være akkrediteret af et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i artikel 2, nr. 11), i forordning (EF) nr. 765/2008 og i overensstemmelse med standarderne og proceduren omhandlet i nærværende forordnings artikel 65.
b)
Den akkrediterede interne tekniske tjeneste og dens personale skal være organisatorisk identificerbare og have rapporteringsmetoder inden for den virksomhed, som den udgør en del af, som sikrer dens uvildighed og dokumenterer denne over for det relevante nationale akkrediteringsorgan.
c)
Hverken den akkrediterede interne tekniske tjeneste eller dens personale må deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de kategorier af aktiviteter, som de er blevet udpeget til at udføre.
d)
Den akkrediterede interne tekniske tjeneste må kun udføre sine tjenester til den virksomhed, som den udgør en del af.
3. En akkrediteret intern teknisk tjeneste behøves for så vidt angår artikel 67 ikke notificeret til Kommissionen, men efter den udpegende godkendende myndigheds anmodning skal den virksomhed, som den udgør en del af, eller det nationale akkrediteringsorgan underrette om dens akkreditering.
Artikel 65
Procedurer for præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester
For at sikre, at tekniske tjenester opfylder de samme høje præstationsstandarder i alle medlemsstaterne, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende de standarder, som de tekniske tjenester skal opfylde, og proceduren for deres vurdering i overensstemmelse med artikel 66 og deres akkreditering i overensstemmelse med artikel 64.
Artikel 66
Vurdering af tekniske tjenesters kompetencer
1. Den udpegende godkendende myndighed udarbejder en vurderingsrapport, der påviser, at den ansøgende tekniske tjeneste er blevet vurderet med hensyn til dens opfyldelse af kravene i denne forordning og de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning. Denne rapport kan omfatte et akkrediteringscertifikat udstedt af et akkrediteringsorgan.
2. Den vurdering, som den i stk. 1 omhandlede rapport baseres på, skal gennemføres efter de bestemmelser, der er fastlagt i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 65. Vurderingsrapporten revideres mindst hvert tredje år.
3. Vurderingsrapporten tilsendes Kommissionen på anmodning. I de tilfælde, hvor vurderingen ikke er baseret på en akkrediteringsattest udstedt af et nationalt akkrediteringsorgan, der attesterer, at den tekniske tjeneste opfylder kravene i denne forordning, skal den udpegende godkendende myndighed forelægge Kommissionen dokumentation, der attesterer den tekniske tjenestes kompetence og de ordninger, der er oprettet til sikring af, at den tekniske tjeneste overvåges regelmæssigt af den udpegende godkendende myndighed og opfylder kravene i denne forordning og delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
Den godkendende myndighed, der ønsker at blive udpeget som teknisk tjeneste i overensstemmelse med artikel 63, stk. 2, skal dokumentere overensstemmelse gennem en vurdering, der skal foretages af auditorer, der er uafhængige af den aktivitet, der vurderes. Sådanne auditorer kan være fra samme organisation, forudsat at de forvaltes separat fra det personale, der udfører den vurderede aktivitet.
4. En akkrediteret intern teknisk tjeneste skal opfylde de relevante bestemmelser i denne artikel.
Artikel 67
Underretningsprocedurer
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om navne og adresser, herunder e-mail-adresser, på de ansvarlige personer og om aktivitetskategorien for hver teknisk tjeneste, de har udpeget, samt om alle senere ændringer af disse udpegelser. Det skal angives i underretningsdokumentet, for hvilke emneområder opført i bilag II de tekniske tjenester er udpeget.
2. En teknisk tjeneste kan kun udføre de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 63, stk. 1, på vegne af den udpegende godkendende myndighed, der er ansvarlig for typegodkendelse, hvis Kommissionen først er blevet underrettet herom i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1.
3. En teknisk tjeneste kan udpeges af flere udpegende godkendende myndigheder og gøres til genstand for underretning fra disse udpegende godkendende myndigheders medlemsstater, uanset den eller de kategorier af aktiviteter, som den skal udføre i overensstemmelse med artikel 63, stk. 1.
4. Kommissionen skal underrettes om enhver efterfølgende ændring af udpegelsen.
5. Hvis en specifik organisation eller et kompetent organ, der udfører en aktivitet, som ikke er omfattet af artikel 63, stk. 1, skal udpeges i henhold til en retsakt opført i bilag II, foretages notificeringen i overensstemmelse med nærværende artikel.
6. Kommissionen offentliggør listen over og de nærmere oplysninger vedrørende tekniske tjenester, for hvilke der er indgivet underretning i overensstemmelse med denne artikel, på sit websted.
Artikel 68
Ændringer af udpegelser
1. Hvis en udpegende godkendende myndighed har konstateret eller er blevet underrettet om, at en teknisk tjeneste, som den har udpeget, ikke længere opfylder kravene i denne forordning, eller at den ikke opfylder sine forpligtelser, skal den udpegende godkendende myndighed begrænse, suspendere eller inddrage udpegelsen, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt, og afhængigt af i hvor høj grad kravene eller forpligtelserne ikke er blevet opfyldt. Den medlemsstat, der har notificeret denne tekniske tjeneste, underretter straks Kommissionen herom. Kommissionen ændrer de offentliggjorte oplysninger omhandlet i artikel 67, stk. 6, i overensstemmelse hermed.
2. Hvis udpegelsen begrænses, suspenderes eller inddrages, eller hvis den tekniske tjeneste har indstillet sine aktiviteter, skal den udpegende godkendende myndighed træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at denne tekniske tjenestes sager enten behandles af en anden teknisk tjeneste eller står til rådighed for de den udpegende godkendende myndighed eller for markedsovervågningsmyndighederne efter disses anmodning.
Artikel 69
Anfægtelse af tekniske tjenesters kompetence
1. Kommissionen undersøger alle sager, hvor den har eller forelægges grund til at tvivle på en teknisk tjenestes kompetence eller fortsatte opfyldelse af de krav og forpligtelser, der påhviler den.
2. Den udpegende godkendende myndigheds medlemsstat skal efter anmodning forelægge Kommissionen alle oplysninger om grundlaget for udpegelsen eller opretholdelsen af udpegelsen af den pågældende tekniske tjeneste.
3. Kommissionen sikrer, at alle følsomme oplysninger, som den indhenter som led i sine undersøgelser, behandles fortroligt.
4. Hvis Kommissionen konstaterer, at en teknisk tjeneste ikke opfylder eller ikke længere opfylder de krav, som dens udpegelse forudsætter, underretter den den udpegende godkendende myndigheds medlemsstat herom med henblik på i samarbejde med den pågældende medlemsstat at fastsætte de fornødne afhjælpende foranstaltninger og pålægger den pågældende medlemsstat at træffe disse afhjælpende foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af udpegelsen.
Artikel 70
Tekniske tjenesters operationelle forpligtelser
1. Tekniske tjenester udfører de kategorier af aktiviteter, som de er udpeget til, på vegne af den udpegende godkendende myndighed og i overensstemmelse med den overensstemmelsesvurderings- og prøvningsprocedure, der er fastsat bestemmelser om i denne forordning og de retsakter, der er opført i bilag II.
Tekniske tjenester skal føre tilsyn med eller selv udføre de prøvninger, der kræves med henblik på godkendelse eller inspektion som fastsat i denne forordning eller i en af de i bilag II opførte retsakter, medmindre der er givet tilladelse til alternative procedurer. Tekniske tjenester udfører ikke prøvninger, vurderinger eller inspektioner, som de ikke er blevet behørigt udpeget til af deres godkendende myndighed.
2. Tekniske tjenester skal til enhver tid:
a)
give deres udpegende godkendende myndighed mulighed for i givet fald at overvære den tekniske tjenestes udførelse af overensstemmelsesvurderingen, og
b)
med forbehold af artikel 61, stk. 9, og artikel 71 på anmodning give deres udpegende godkendende myndighed oplysninger om de kategorier af aktiviteter, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde.
3. Hvis en teknisk tjeneste konstaterer, at de krav, der er fastsat i denne forordning, ikke er opfyldt af en fabrikant, skal den underrette den udpegende godkendende myndighed herom, så den udpegende godkendende myndighed kan pålægge fabrikanten at træffe passende afhjælpende foranstaltninger og efterfølgende undlade at udstede typegodkendelsesattest, medmindre de passende afhjælpende foranstaltninger er truffet i et omfang, som kan godtages af den godkendende myndighed.
4. Hvis en teknisk tjeneste, der handler på vegne af den udpegende godkendende myndighed, i forbindelse med overvågning af produktionens overensstemmelse efter udstedelsen af en typegodkendelsesattest konstaterer, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed ikke længere er i overensstemmelse med denne forordning, skal den underrette den udpegende godkendende myndighed herom. Den typegodkendende myndighed træffer de nødvendige foranstaltninger som fastsat i artikel 33.
Artikel 71
Den tekniske tjenestes forpligtelse til at afgive oplysninger
1. Tekniske tjenester underretter deres udpegende godkendende myndighed om følgende:
a)
enhver konstateret ikke-overensstemmelse, som kan nødvendiggøre nægtelse, begrænsning, suspendering eller inddragelse af en typegodkendelsesattest
b)
ethvert forhold, der har indflydelse på omfanget af og betingelserne for dens udpegelse
c)
enhver anmodning om oplysninger om udførte aktiviteter, som den har modtaget fra markedsovervågningsmyndighederne.
2. Efter anmodning fra deres udpegende godkendende myndighed skal tekniske tjenester fremlægge oplysninger om de aktiviteter, der udføres inden for det område, for hvilket de er udpeget, og om alle øvrige aktiviteter, de har udført, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentreprise.
KAPITEL XVII
GENNEMFØRELSESRETSAKTER OG DELEGEDE RETSAKTER
Artikel 72
Gennemførelsesretsakter
Med henblik på at opfylde målene i denne forordning og for at fastlægge ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning vedtager Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 73, stk. 2, gennemførelsesretsakter, der fastlægger følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
modellen for fabrikantens udtalelse om holdbarheden af de systemer, de dele og det udstyr, der er afgørende for den funktionelle sikkerhed, som omhandlet i artikel 22, stk. 7
b)
modeller for det oplysningsskema og den informationsmappe, der er omhandlet i artikel 27, stk. 4
c)
nummereringssystemet for EU-typegodkendelsesattester, der er omhandlet i artikel 29, stk. 4
d)
modellen for den EU-typegodkendelsesattest, som er omhandlet i artikel 30, stk. 2
e)
modellen for bilaget med prøvningsresultaterne, der vedlægges EU-typegodkendelsesattesten som omhandlet i artikel 30, stk. 3
f)
modellen for listen over gældende krav eller retsakter som omhandlet i artikel 30, stk. 6
g)
de generelle krav til formatet af den prøvningsrapport, som er omhandlet i artikel 32, stk. 1
h)
modellen for den typeattest, som er omhandlet i artikel 38, stk. 2
i)
modellen for det EU-typegodkendelsesmærke, som er omhandlet i artikel 39, stk. 3
j)
tilladelserne til at udstede EU-typegodkendelser med undtagelse for nye teknologier eller nye principper som omhandlet i artikel 40, stk. 3
k)
modellen for typegodkendelsesattesten og typeattesten for så vidt angår nye teknologier eller nye principper som omhandlet i artikel 40, stk. 4
l)
tilladelserne til medlemsstaterne til at udvide typegodkendelsen som omhandlet i artikel 41, stk. 2
m)
listen over dele og udstyr som omhandlet i artikel 50, stk. 2
n)
modellen og nummereringssystemet for den attest, som er omhandlet i artikel 51, stk. 3, samt alle aspekter vedrørende godkendelsesproceduren som omhandlet i nævnte artikel
o)
modellen for den attest, der påviser overensstemmelse over for den godkendende myndighed, som omhandlet i artikel 57, stk. 8.
Artikel 73
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer nedsat ved artikel 40 i direktiv 2007/46/EF. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 74
Ændring af bilagene
Uden at det berører denne forordnings øvrige bestemmelser om ændring af bilagene hertil, tillægges Kommissionen også beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 75 vedrørende ændringer af:
i)
Bilag II (B) og (C) om indførelse af yderligere krav til funktionel sikkerhed og køretøjskonstruktion for underklasse L7e-A tunge on-road-quads
ii)
Bilag II og V med henblik på at indføre retsaktreferencer og berigtigelser
iii)
Bilag V (B) med henblik på at ændre det anvendte referencebrændstof
iv)
Bilag VI (C) og (D) med henblik på at tage højde for resultaterne af undersøgelsen, som der henvises til i artikel 23, stk. 4, og vedtagelsen af FN/ECE -regulativer.
Artikel 75
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastsatte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter jf. artikel 18, stk. 3, artikel 20, stk. 2, artikel 21, stk. 5, artikel 22, stk. 5 og 6, artikel 23, stk. 6 og 12, artikel 24, stk. 3, artikel 25, stk. 8, artikel 32, stk. 6, artikel 33, stk. 6, artikel 50, stk. 4, artikel 54, stk. 3, artikel 57, stk. 12, artikel 65 og artikel 74 tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 22. marts 2013.
3. Den i artikel 18, stk. 3, artikel 20, stk. 2, artikel 21, stk. 5, artikel 22, stk. 5 og 6, artikel 23, stk. 6 og 12, artikel 24, stk. 3, artikel 25, stk. 8, artikel 32, stk. 6, artikel 33, stk. 6, artikel 50, stk. 4, artikel 54, stk. 3, artikel 57, stk. 12, artikel 65 og artikel 74, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegeringen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er trådt i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, underretter den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 18, stk. 3, artikel 20, stk. 2, artikel 21, stk. 5, artikel 22, stk. 5 og 6, artikel 23, stk. 6 og 12, artikel 24, stk. 3, artikel 25, stk. 8, artikel 32, stk. 6, artikel 33, stk. 6, artikel 50, stk. 4, artikel 54, stk. 3, artikel 57, stk. 12, artikel 65 og artikel 74 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne frist forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
KAPITEL XVIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 76
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for erhvervsdrivendes overtrædelse af denne forordning og de delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning. De træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sanktionerne gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne underretter senest den 23. marts 2015 Kommissionen om disse sanktionsbestemmelser og giver omgående Kommissionen meddelelse om senere ændringer af betydning for dem.
2. De typer overtrædelser, for hvilke der gælder sanktioner, omfatter:
a)
afgivelse af falske erklæringer i forbindelse med godkendelsesprocedurer eller procedurer, der fører til tilbagekaldelse
b)
forfalskning af prøvningsresultater med henblik på typegodkendelse
c)
tilbageholdelse af data eller tekniske specifikationer, der kunne føre til tilbagekaldelse, nægtelse eller inddragelse af typegodkendelse
d)
brug af manipulationsanordninger
e)
nægtelse af adgang til oplysninger
f)
erhvervsdrivendes tilgængeliggørelse på markedet af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er genstand for godkendelse, uden en sådan godkendelse, eller forfalskning af dokumenter eller påskrifter med henblik herpå.
Artikel 77
Overgangsbestemmelser
1. Med forbehold af de øvrige bestemmelser i denne forordning, medfører denne forordning ikke ugyldighed for en EU-typegodkendelse meddelt for køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder før den 1. januar 2016.
2. Medmindre andet er angivet, forbliver EU-typegodkendelser meddelt for køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder i henhold til de retsakter, der er omhandlet i artikel 81, stk. 1, gyldige indtil de i bilag IV angivne datoer for eksisterende køretøjer.
3. Uanset denne forordning skal nye køretøjstyper i klasse L1e, L2e og L6e eller nye systemer, komponenter eller separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer fortsat typegodkendes efter direktiv 2002/24/EF indtil den 31. december 2016.
4. De godkendende myndigheder meddeler fortsat udvidelse af godkendelser til de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er omhandlet i stk. 1, i henhold til direktiv 2002/24/EF og ethvert andet direktiv anført i artikel 81, stk. 1. Sådanne godkendelser anvendes dog ikke med det formål at opnå en hel typegodkendelse i henhold til denne forordning.
5. Uanset direktiv 2002/24/EF skal der også meddeles typegodkendelse for køretøjer, der opfylder denne forordning og de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning vedrørende krav til miljøpræstationer og fremdriftsydelse som omhandlet i bilag II (A) senest den 31. december 2015.
I sådanne tilfælde må de nationale myndigheder ikke forbyde, begrænse eller hindre registrering, markedsføring eller ibrugtagning af køretøjer, der er i overensstemmelse med den godkendte type.
Artikel 78
Rapport
1. Senest den 31. december 2020 underretter medlemsstaterne Kommissionen om anvendelsen af typegodkendelsesprocedurerne i denne forordning.
2. På grundlag af underretningen i stk. 1 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne forordning senest den 31. december 2021. Rapporten skal især vurdere, hvorvidt det på grundlag af erfaringen fra anvendelsen af denne forordning vil være hensigtsmæssigt også at give mulighed for EU-typegodkendelse af små serier i kapitel X. Hvis det skønnes nødvendigt, fremsætter Kommissionen et forslag med henblik herpå.
Artikel 79
Revision af avancerede bremsesystemer
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2019 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet.
2. Denne rapport undersøger den obligatoriske montering af et blokeringsfrit bremsesystem og et supplerende kombineret bremsesystem efter fabrikantens valg på motorcykler i underklasse L3e-A1. Den baseres på en vurdering af den tekniske gennemførlighed af et sådant krav, en analyse af omkostningseffektiviteten, en analyse af trafikulykker og en høring af relevante interessenter. Den skal endvidere tage hensyn til eksisterende dertil knyttede europæiske og internationale standarder.
3. For så vidt angår den i stk. 2 omhandlede rapport forelægger medlemsstaterne seneste den 31. december 2017 Kommissionen statistikker for trafikulykker med de pågældende motorcykler i de foregående fire år, der baseres på køretøjsklassificeringen som fastsat i bilag I og den påmonterede type avanceret bremsesystem.
4. På grundlag af resultaterne i rapporten overvejer Kommissionen at fremsætte et lovforslag om den obligatoriske montering af et avanceret bremsesystem på de pågældende underklasser af køretøjer.
Artikel 80
Revision af individuelle godkendelser af køretøjer
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2022 en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet vedrørende de emneområder, der er opført i stk. 3.
2. Rapporten udarbejdes på grundlag af en omfattende høring af relevante berørte parter, og skal tage hensyn til eksisterende dertil knyttede europæiske og internationale standarder.
3. Senest den 31. december 2021 rapporterer medlemsstaterne Kommissionen om:
a)
antallet af individuelle godkendelser for køretøjer i klasse L inden deres første registrering pr. år udstedt af myndighederne i den pågældende medlemsstat siden den 1. januar 2016
b)
de nationale kriterier, som sådanne godkendelser var baseret på, hvis disse kriterier afveg fra de obligatoriske krav til en EU-typegodkendelse.
4. Rapporten ledsages om nødvendigt at lovgivningsforslag og undersøger inkluderingen af individuelle godkendelser i denne forordning på grundlag af harmoniserede krav.
Artikel 81
Ophævelse
1. Med forbehold af nærværende forordnings artikel 77 ophæves direktiv 2002/24/EF samt direktiv 93/14/EØF, 93/30/EØF, 93/33/EØF, 93/93/EØF, 95/1/EF, 97/24/EF, 2000/7/EF, 2002/51/EF, 2009/62/EF, 2009/67/EF, 2009/78/EF, 2009/79/EF, 2009/80/EF og 2009/139/EF med virkning fra den 1. januar 2016.
2. Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til denne forordning og læses, for så vidt angår direktiv 2002/24/EF, i henhold til sammenligningstabellen i bilag IX.
Artikel 82
Ikrafttræden og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den anvendes fra den 1. januar 2016.
Fra den 22. marts 2013 må de nationale myndigheder ikke nægte at meddele EU-typegodkendelse eller national typegodkendelse på anmodning af en fabrikant for en ny type køretøj eller forbyde registrering, markedsføring eller ibrugtagning af et nyt køretøj, såfremt det pågældende køretøj er i overensstemmelse med denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 15. januar 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 168/2013/EU RENDELETE
(2013. január 15.)
a két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A belső piac olyan, belső határok nélküli térség, amelyben biztosítani kell az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabad mozgását. E célból a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok típusjóváhagyásáról szóló 2002/24/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) e járművek tekintetében átfogó EK-típusjóváhagyási rendszert vezetett be. Az említett irányelvben foglalt elveket e rendelet, valamint a kapcsolódó, e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok tekintetében továbbra is alkalmazni kell.
(2)
A belső piacot olyan átlátható, egyszerű és következetes szabályokra kell építeni, amelyek jogbiztonságot és egyértelműséget szavatolnak mind a vállalkozások, mind a fogyasztók javát szolgálva.
(3)
A típus-jóváhagyási jogszabályok elfogadása egyszerűsítésének és felgyorsításának érdekében új szabályozási megközelítés került bevezetésre az EU-járműtípusjóváhagyási jogszabályokban, amely szerint a jogalkotó a rendes jogalkotási eljárásban csupán az alapvető szabályokat és elveket fekteti le, a további műszaki részletek megállapítását pedig a Bizottságra bízza. A lényeges követelmények tekintetében e rendelet csak a funkcionális biztonságra és a környezeti teljesítményre vonatkozó alapvető rendelkezéseket határozza meg, míg a műszaki előírások meghatározására a Bizottságot hatalmazza fel.
(4)
Ez a rendelet nem érintheti az L kategóriájú járművek közúti használatára vonatkozó nemzeti vagy uniós szintű intézkedéseket, mint például a különleges vezetői engedéllyel kapcsolatos követelményeket, a legnagyobb sebességre vonatkozó korlátozásokat vagy a bizonyos úttípusokon való közlekedést.
(5)
A gyártás megfelelőségét szabályozó jogi rendelkezések javításával és az értékesítési láncban részt vevő gazdasági szereplők feladatainak meghatározásával fejleszteni kell a piacfelügyeletet a gépjárműiparban és különösen az L kategóriájú járművek ágazatában. Különösen a típus-jóváhagyási és piacfelügyeleti feladatokat ellátó tagállami hatóságok szerepét és felelősségét kell tisztázni, és a járművek típusjóváhagyásához szükséges vizsgálatot végző műszaki szolgálatok hatáskörével, kötelezettségeivel és teljesítményével kapcsolatos követelményeket kell megszilárdítani. A gépjárműiparra vonatkozó jogszabályokban foglalt típus-jóváhagyási és gyártásmegfelelőségi követelmények teljesítése továbbra is a jóváhagyó hatóságok fő feladata marad, míg a piacfelügyeleti hatáskörön különböző nemzeti hatóságok osztozhatnak. Uniós és nemzeti szinten is hatékony koordinációt és ellenőrzést kell megvalósítani annak biztosítása érdekében, hogy a jóváhagyó és a piacfelügyeleti hatóságok eredményesen alkalmazhassák az új intézkedéseket.
(6)
A nemzeti hatóságoknak az e rendelet piacfelügyeletre vonatkozó rendelkezéseiben meghatározott kötelezettségei részletesebbek, mint a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) megfelelő rendelkezései.
(7)
E rendelet alapvető környezetvédelemi és funkcionális járműbiztonsági követelményeket tartalmaz. Az e rendeletben foglalt vonatkozó követelmények fő elemei a Bizottság által 2010. október 4-én végrehajtott hatásvizsgálat eredményein alapulnak, amely különböző lehetőségeket elemzett, számba véve azok lehetséges gazdasági, környezeti, biztonsági és társadalmi előnyeit és hátrányait. Az elemzés során mind minőségi, mind mennyiségi szempontokat figyelembe vettek. A különböző lehetőségek összehasonlítását követően kiválasztották az előnyben részesített lehetőségeket, amelyek e rendelet alapját képezik.
(8)
E rendelet célja, hogy - a belső piac működését biztosítandó - harmonizált szabályokat határozzon meg az L kategóriájú járművek típusjóváhagyására. Az L kategóriájú járművek olyan két-, három vagy négykerekű járművek, mint a kétkerekű gépjárművek, valamint a háromkerekű és a négykerekű motorkerékpárok. E rendelet célja továbbá a jelenlegi jogi keretrendszer egyszerűsítése, az L kategóriájú járművek kibocsátásának csökkentése, és ezáltal az L kategóriájú járművek kibocsátása részarányának arányosabbá tétele a közúti szállításból származó összkibocsátás mennyiségén belül, az általános biztonság javítása, a műszaki fejlődéshez való igazodás, valamint a piacfelügyeleti szabályok szigorítása is.
(9)
A funkcionális járműbiztonság, a munkavédelem, valamint a környezetvédelem magas szintjének biztosítása érdekében harmonizálni kell a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a típusjóváhagyás tekintetében vonatkozó műszaki követelményeket és környezeti normákat.
(10)
E rendelet céljait nem érintheti, hogy bizonyos rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket azután építenek be, hogy a járműveket forgalomba hozták, nyilvántartásba vették, illetve forgalomba helyezték. Ezért megfelelő intézkedéseket kell hozni annak érdekében, hogy a jóváhagyó hatóság azokat a járműre szerelhető rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket, amelyek jelentős mértékben ronthatják a funkcionális biztonság vagy a környezetvédelem szempontjából alapvetően fontos rendszerek működését, forgalomba hozataluk, nyilvántartásba vételük, illetve forgalomba helyezésük előtt ellenőrzésnek vesse alá.
(11)
A motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok legnagyobb tervezési sebességéről, valamint a motor legnagyobb nyomatékáról és legnagyobb hasznos teljesítményéről szóló, 1995. február 2-i 95/1/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) lehetővé tette a tagállamoknak, hogy elutasítsák területükön a 74 kW-nál nagyobb hasznos teljesítményű járművek első nyilvántartásba vételét, valamint az ezt követő nyilvántartásba vételeket. Több olyan tudományos tanulmány is van azonban, amelyek nem erősítik meg a biztonság és az abszolút teljesítménykorlátozás között feltételezett összefüggést. Ezért és az uniós piac belső kereskedelmi akadályainak eltávolítása érdekében nem szabad, hogy ez a lehetőség továbbra is fennmaradjon. Ehelyett más, hatékonyabb biztonsági intézkedéseket kell bevezetni a célból, hogy csökkenjen az Unióban a halálos kimenetelű közúti balesetek és sérülések nagy száma a kétkerekű gépjárműveket vezetők körében.
(12)
Az e rendelet által meghatározott környezetvédelmi követelményeket két különböző fázisban kell alkalmazni - amelyek közül a második (Euro5) fázis követelményei 2020. január 1-jétől kötelezőek lesznek az új járművekre nézve -, így e rendelet megteremti a hosszú távú tervezéshez szükséges előreláthatóságot a járműgyártók és a beszállítóágazat számára. Rendelkezésre álló jövőbeli adatok alapján az e rendelet által megkövetelt környezeti hatástanulmány további megerősítéssel kell, hogy szolgáljon az elérhető legfrissebb adatok alapján végzett modellezés, műszaki megvalósíthatósági és költséghatékonysági elemzés révén. Emellett a tanulmány többek között felméri majd a használatban lévő járművek megfelelőségi vizsgálatára vonatkozó követelmények, a cikluson kívüli kibocsátásokra vonatkozó követelmények, valamint az egyes (al)kategóriák részecskeszám-kibocsátására vonatkozó határértékek megvalósíthatóságát és költséghatékonyságát. A tanulmány eredményei alapján a Bizottságnak mérlegelnie kell egy olyan javaslat elkészítését, amely beépítené ezen új elemeket a típusjóváhagyásra vonatkozó, e rendelet által előírt fázisokat követően alkalmazandó jövőbeli jogszabályokba.
(13)
Az EU-típusjóváhagyási rendszer célja annak lehetővé tétele, hogy valamennyi tagállam meggyőződhessen arról, hogy minden járműtípuson elvégezték az ebben a rendeletben, továbbá a kapcsolódó, e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban előírt ellenőrzéseket, és a jármű gyártója megszerezte a típusbizonyítványt. A rendszer ezenkívül arra is kötelezi a gyártót, hogy minden egyes, a típusjóváhagyásnak megfelelően gyártott járműről megfelelőségi nyilatkozatot állítson ki. Az ilyen nyilatkozat által kísért jármű forgalmazását és nyilvántartásba vételét az egész Unióban meg kell engedni
(14)
Annak biztosítása érdekében, hogy a gyártás megfelelőségét ellenőrző eljárást - amely az EU-típusjóváhagyási rendszer egyik sarokköve - rendben végrehajtsák, és az megfelelően működjön, a hatáskörrel rendelkező hatóságnak, vagy egy erre a célra kijelölt, megfelelően képesített műszaki szolgálatnak a gyártókat rendszeresen ellenőriznie kell.
(15)
E rendelet egy sor különleges biztonsági és környezetvédelmi követelményt határoz meg. Ebből adódóan fontos rendelkezéseket hozni annak érdekében, hogy ha a jármű súlyos veszélyt jelent a használókra vagy a környezetre, a gyártó vagy az értékesítési láncban részt vevő más gazdasági szereplő hatékony védintézkedéseket hozzon, ideértve a járművek visszahívását is, a 765/2008/EK rendelet 20. cikke értelmében. A jóváhagyó hatóságoknak ezért képesnek kell lenniük annak megítélésére, hogy ezen intézkedések kielégítők-e.
(16)
Bizonyos, korlátozott számú esetben helyénvaló lehetővé tenni a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti szintű típusjóváhagyását. A visszaélések elkerülése érdekében a kis sorozatban gyártott járművekre vonatkozó egyszerűsített eljárásokat a nagyon korlátozott számban való előállítás eseteire kell szűkíteni. Ezért a legyártott járművek száma tekintetében a kis sorozat fogalmának pontosabb meghatározására van szükség.
(17)
Az Unió szerződő fele az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásának (a továbbiakban: a felülvizsgált 1958-as megállapodás) (6). A típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályoknak a „A 21. század versenyképes autóipari szabályozási kerete” című - a Bizottság által 2006-ban közzétett - CARS 21-jelentés ajánlásaival összhangban történő egyszerűsítése érdekében indokolt - a védelem szintjének csökkentése nélkül - valamennyi különálló irányelvet hatályon kívül helyezni. Az említett irányelvekben meghatározott követelményeket át kell ültetni e rendeletbe vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokba, és azokat adott esetben fel kell váltani az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) vonatkozó előírásaira való hivatkozással, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket mellékeltek a felülvizsgált 1958-as megállapodáshoz. A típus-jóváhagyási eljárással járó közigazgatási terhek csökkentése érdekében lehetővé kell tenni a járműgyártók számára, hogy a típusjóváhagyást e rendelet szerint kérelmezzék, adott esetben úgy, hogy a jóváhagyást közvetlenül az e rendelet mellékleteiben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szerint szerzik meg.
(18)
Következésképpen az ENSZ-EGB azon előírásait és azok módosításait, amelyeket az Unió a 97/836/EK határozatot alkalmazva megszavazott, az EU-típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok részévé kell tenni. Ennek megfelelően a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia e rendelet mellékletei, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok szükséges kiigazításainak elfogadására.
(19)
A belső piac működésének javításához - különösen az áruk szabad mozgása, a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében - szükséges egyrészről, hogy a műszaki információk szabványosított formátumban történő elérése révén korlátlanul hozzá lehessen férni a járműjavítási információkhoz, másrészről, hogy hatékony legyen a verseny a járműjavítási és -karbantartási információs szolgáltatások piacán. Az ilyen információk nagy hányada a fedélzeti diagnosztikai rendszerekhez és azoknak a jármű más rendszereivel való kölcsönhatásához kapcsolódik. A gyártók internetes oldalai tekintetében helyénvaló műszaki előírásokat, valamint olyan célzott intézkedéseket meghatározni, amelyek megfelelő hozzáférést biztosítanak a kis- és középvállalkozások számára.
(20)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni.
(21)
E rendelet további műszaki részletekkel való kiegészítése érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a környezeti és hajtási teljesítményre, a funkcionális biztonságra és a járműszerkezetre vonatkozó követelmények tekintetében. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(22)
A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk e rendelet, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási jogi aktusok megsértése esetén alkalmazandó szankciókra, és biztosítaniuk kell e szabályok végrehajtását. A szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(23)
Annak felmérhetősége és eldönthetősége érdekében, hogy kiterjesszék-e a bizonyos fejlett fékrendszerekkel való felszerelési kötelezettséget további motorkerékpár-kategóriákra, a Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak többek között a tagállamok által rendelkezésre bocsátott, közúti baleseti adatok alapján.
(24)
Míg e rendelet semmilyen előírása nem akadályozza meg a tagállamokat saját egyedi jóváhagyási rendszereik alkalmazásának folytatásában, a Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e nemzeti rendszerek működéséről a tagállamok által rendelkezésre bocsátott információk alapján annak a kérdésnek az ismételt megfontolása érdekében, hogy benyújtson-e jogalkotási javaslatot az egyedi jóváhagyási rendszer uniós szintű harmonizációjára vonatkozóan.
(25)
A gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (8) felülvizsgálatának összefüggésében az e rendelet és a 2007/46/EK irányelv közötti viszonyt a tagállamok által az e rendelet alkalmazása során szerzett tapasztalatra tekintettel kell vizsgálni, különösen a járműkategóriák közötti tisztességes verseny biztosítása érdekében.
(26)
Az egyértelműség, a kiszámíthatóság, az ésszerűség és az egyszerűsítés, valamint a gépjárműgyártókra nehezedő terhek csökkentése érdekében e rendeletnek korlátozott számú végrehajtási szakaszt kell tartalmaznia az új kibocsátási szintek és biztonsági követelmények bevezetése tekintetében. Az ágazatnak elegendő időt kell biztosítani ahhoz, hogy alkalmazkodni tudjon az e rendeletben lefektetett új előírásokhoz, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban meghatározott műszaki előírásokhoz és közigazgatási rendelkezésekhez. A követelmények időben történő meghatározása alapvető fontosságú annak biztosítása érdekében, hogy elegendő felkészülési idő álljon a gyártók rendelkezésére a sorozatgyártásban gyártott járművekkel kapcsolatos műszaki megoldások kidolgozására, vizsgálatára és alkalmazására, valamint a gyártók és a tagállami jóváhagyó hatóságok rendelkezésére a szükséges közigazgatási rendszerek bevezetésére.
(27)
A 2002/24/EK irányelvet és az abban említett külön irányelveket több alkalommal lényegesen módosították. A közérthetőség, ésszerűség és egyszerűsítés érdekében a 2002/24/EK irányelvet és az abban említett külön irányelveket hatályon kívül kell helyezni, valamint fel kell váltani egy rendelettel és korlátozott számú, felhatalmazáson alapuló jogi aktussal, illetve végrehajtási jogi aktussal. Egy rendelet elfogadása biztosítja, hogy az érintett rendelkezések közvetlenül alkalmazandók legyenek, továbbá gyorsabban és hatékonyabban lehessen naprakésszé tenni őket a műszaki fejlődés figyelembevétele érdekében.
(28)
A következő irányelveket hatályon kívül kell helyezni:
-
a 2002/24/EK irányelv,
-
a Tanács 1993. április 5-i 93/14/EGK irányelve (9) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok fékberendezéséről,
-
a Tanács 1993. június 14-i 93/30/EGK irányelve (10) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hangjelző berendezéséről,
-
a Tanács 1993. június 14-i 93/33/EGK irányelve (11) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok illetéktelen használat elleni védelmet biztosító berendezéseiről,
-
a Tanács 1993. október 29-i 93/93/EGK irányelve (12) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok tömegéről és méreteiről,
-
a 95/1/EK irányelv,
-
az Európai Parlament és a Tanács 1997. június 17-i 97/24/EK irányelve (13) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok egyes alkatrészeiről és jellemzőiről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2000. március 20-i 2000/7/EK irányelve (14) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok sebességmérőjéről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2002. július 19-i 2002/51/EK irányelve (15) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok szennyezőanyag-kibocsátásának csökkentéséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/62/EK irányelve (16) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok hátsó rendszámtáblájának elhelyezéséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/67/EK irányelve (17) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok világító- és fényjelző berendezéseinek beépítéséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/78/EK irányelve (18) a motorkerékpárok kitámasztószerkezetéről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/79/EK irányelve (19) a motorkerékpárok utasülésének kapaszkodójáról,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. július 13-i 2009/80/EK irányelve (20) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok kezelőszerveinek, ellenőrző és visszajelző lámpáinak jelöléséről,
-
az Európai Parlament és a Tanács 2009. november 25-i 2009/139/EK irányelve (21) a motorkerékpárok és segédmotoros kerékpárok előírt azonosítási jelzéseiről.
(29)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen az L kategóriájú járművek típusjóváhagyásához szükséges közigazgatási és műszaki követelményekre és e járművek piacfelügyeletére vonatkozó harmonizált szabályok meghatározását - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok léptékük és hatásuk miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) E rendelet meghatározza a 2. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi új jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási és műszaki követelményeket.
E rendelet hatálya nem terjed ki az egyedi járművek jóváhagyására. Ugyanakkor az ilyen egyedi jóváhagyást megadó tagállamok elfogadnak minden, a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a vonatkozó nemzeti rendelkezések helyett e rendelet alapján megadott típusjóváhagyást.
(2) E rendelet meghatározza az e rendelet szerint jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek piacfelügyeletére vonatkozó követelményeket. E rendelet továbbá követelményeket határoz meg az ilyen járművek alkatrészeinek és tartozékainak piacfelügyeletére vonatkozóan.
(3) Ez a rendelet nem érinti a közúti biztonságra vonatkozó jogszabályok alkalmazását.
2. cikk
Hatály
(1) E rendelet hatálya kiterjed a 4. cikkben és az I. mellékletben kategóriákba sorolt valamennyi közúti használatra szánt két- vagy háromkerekű járműre és négykerekű motorkerékpárra (a továbbiakban: L kategóriás járművek), ideértve az egy vagy több szakaszban tervezett és gyártott járműveket is, továbbá az ilyen járművekhez tervezett és gyártott rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre, valamint alkatrészekre és tartozékokra is.
E rendelet hatálya kiterjed továbbá az Enduro motorkerékpárokra (L3e-AxE [x = 1, 2 vagy 3]), a Triál motorkerékpárokra (L3e-AxT [x = 1, 2 vagy 3]) és a nehéz terepjáró kvadokra (L7e-B) a 4. cikkben és az I. mellékletben meghatározott kategóriáknak megfelelően.
(2) E rendelet hatálya nem terjed ki a következő járművekre:
a)
a legfeljebb 6 km/h legnagyobb tervezési sebességű járművek;
b)
a kizárólag mozgáskorlátozottak általi használatra szánt járművek;
c)
kizárólag gyalogkíséretű járművek;
d)
a kizárólag versenyen való használatra szánt járművek;
e)
olyan járművek, amelyeket a hadsereg, a polgári védelem, a tűzoltóság, a közrend fenntartásáért felelős erők és a sürgősségi egészségügyi szolgálatok használatára terveztek és építettek;
f)
a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásáról és piaci felügyeletéről szóló, 2013. február 5-i 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (22) hatálya alá tartozó mezőgazdasági vagy erdészeti járművek, a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. december 16-i 97/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (23) és a gépekről szóló, 2006. május 17-i 2006/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24) hatálya alá tartozó gépek, valamint a 2007/46/EK irányelv hatálya alá tartozó gépjárművek;
g)
az elsősorban terepjáró, azaz szilárd burkolat nélküli utakon való használatra szánt járművek;
h)
a 250 W vagy annál kisebb legnagyobb folyamatos névleges teljesítményű, elektromos segédmotorral felszerelt, pedálhajtású kerékpárok, amelyeknél a motor kikapcsolódik, ha a kerékpáros nem folytatja tovább a pedálok hajtását, illetve teljesítménye a jármű sebességének növekedésével fokozatosan csökken, majd mielőtt elérné a 25 km/h sebességet, a motor leáll;
i)
önegyensúlyozó járművek;
j)
azok a járművek, amelyeken nincs legalább egy ülőhely;
k)
azok a járművek, amelyek vezetőülésének R pontja ≤ 540 mm az L1e, L3e és L4e kategóriák esetében, illetve ≤ 400 mm az L2e, L5e, L6e és L7e kategóriák esetében.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet és a II. mellékletben felsorolt jogi aktusok alkalmazásában, az azokban foglalt eltérő rendelkezések hiányában:
1. „típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
2. „típusbizonyítvány”: az a dokumentum, amellyel a jóváhagyó hatóság hivatalosan igazolja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa jóváhagyásban részesült;
3. „teljes jármű típusjóváhagyása”: olyan típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság azt igazolja, hogy egy nem teljes, teljes vagy befejezett járműtípus megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
4. „EU-típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel az ebben a rendeletben meghatározott vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
5. „EU-típusbizonyítvány”: az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusban megadott mintának, illetve az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok által hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban megadott értesítésnek megfelelő bizonyítvány;
6. „rendszer típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy bizonyos típusú járműbe beépített rendszer megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
7. „önálló műszaki egység típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy önálló műszaki egység egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
8. „alkotóelem típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy alkotóelem a járműtől függetlenül megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
9. „nemzeti típusjóváhagyás”: valamely tagállam nemzeti jogában meghatározott típus-jóváhagyási eljárás, amelynek érvényessége az adott tagállam területére korlátozódik;
10. „megfelelőségi nyilatkozat”: a gyártó által kiállított dokumentum, amely azt igazolja, hogy a gyártott jármű megfelel a jóváhagyott járműtípusnak;
11. „alapjármű”: olyan jármű, amelyet egy többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás kezdeti szakaszában használnak;
12. „nem teljes jármű”: olyan jármű, amelynek az elkészüléshez még legalább egy további gyártási szakaszon kell keresztülmennie ahhoz, hogy e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek megfeleljen;
13. „befejezett jármű”: a többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás eredményeként létrejövő olyan jármű, amely megfelel e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek;
14. „teljes jármű”: olyan jármű, amelyet már nem kell befejezni az e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek való megfelelés érdekében;
15. „rendszer”: olyan berendezések összessége, amelyek a járműben egy vagy több meghatározott funkciót látnak el, és amelyre e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei vonatkoznak;
16. „alkotóelem”: e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó, valamely jármű részének szánt olyan berendezés, amelynek típusát a járműtől függetlenül jóvá lehet hagyni e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei alapján, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
17. „önálló műszaki egység”: olyan, e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó berendezés, amelyet egy jármű olyan részének szánnak, amelynek típusát külön, de csak egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban lehet jóváhagyni, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
18. „alkatrész”: a jármű összeállításához használt áru és a pótalkatrész;
19. „tartozék”: alkatrésznek nem minősülő minden áru, amelyet járműre vagy járműbe be lehet építeni;
20. „eredeti alkatrészek vagy tartozékok”: olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyeket a járműgyártó által a szóban forgó jármű összeszereléséhez szükséges alkatrészek vagy tartozékok gyártására vonatkozóan megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően gyártanak; ide tartoznak azok az alkatrészek és tartozékok is, amelyeket az említett alkatrészekkel és tartozékokkal azonos gyártósoron állítanak elő; az ellenkező bizonyítása hiányában vélelmezni kell, hogy meghatározott alkatrészek vagy tartozékok eredeti alkatrésznek vagy tartozéknak minősülnek, amennyiben a gyártó tanúsítja, hogy az adott alkatrészek vagy tartozékok minősége megfelel a szóban forgó jármű összeszereléséhez használt alkotóelemek minőségének, és gyártásuk a járműgyártó által megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően történt;
21. „pótalkatrészek”: azok az áruk, amelyeket a járműbe vagy a járműre kell szerelni az adott jármű eredeti alkatrészeinek pótlására, beleértve például a jármű használatához szükséges kenőanyagokat is, a tüzelőanyag kivételével;
22. „funkcionális biztonság”: a mechanikus, hidraulikus, pneumatikus, elektromos vagy elektronikus rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek hibás működésének következményeként az emberi egészségben vagy tulajdonban bekövetkező sérülés vagy károsodás elfogadhatatlan kockázatának hiánya;
23. „fejlett fékrendszer”: blokkolásgátló fékrendszer, kombinált fékrendszer vagy mindkettő;
24. „blokkolásgátló fékrendszer”: olyan rendszer, amely érzékeli a kerék megcsúszását, és automatikusan úgy alakítja a keréknél (kerekeknél) fellépő fékezőerőket létrehozó nyomást, hogy korlátozza a kerék megcsúszásának mértékét;
25. „kombinált fékrendszer”:
a)
az L1e és L3e járműkategóriák esetében: olyan üzemi fékrendszer, amelyben egyetlen kezelőszervvel legalább két, különböző kerekekre ható fék egyszerre hozható működésbe;
b)
az L4e járműkategória esetében: olyan üzemi fékrendszer, amelyben egyetlen kezelőszervvel legalább az elülső és a hátsó kerekekre ható fékek egyszerre hozhatók működésbe (a hátsó kereket és az oldalkocsi kerekét egyszerre fékező rendszer hátsó féknek minősül);
c)
az L2e, L5e, L6e és L7e járműkategóriák esetében: olyan üzemi fékrendszer, amelyben egyetlen kezelőszervvel valamennyi kerékre ható fék egyszerre hozható működésbe;
26. „automatikusan bekapcsolódó világítás”: az olyan világítóberendezés, amely a gyújtáskapcsoló vagy a motorkapcsoló bekapcsolt állapotában felkapcsolódik;
27. „kibocsátáscsökkentő berendezés”: a jármű azon alkotóelemei, amelyek a kipufogógázok és/vagy párolgási kibocsátások szabályozására vagy csökkentésére szolgálnak;
28. „kibocsátáscsökkentő pótberendezés”: olyan kibocsátáscsökkentő berendezés vagy berendezésegyüttes, amelyet az eredeti kibocsátáscsökkentő berendezés pótlására szántak, és amely önálló műszaki egységként jóváhagyható;
29. „ülőhely”:
a)
a vezető vagy egy utas számára helyet biztosító nyereg, amelyet lovaglóülésben ülve használnak; vagy
b)
bármely olyan ülés, amely helyet képes biztosítani a vezető esetében legalább egy 50 %-os felnőtt férfi méretű próbabábunak;
30. „kompressziós gyújtású motor” vagy „CI-motor”: olyan belső égésű motor, amely a Diesel-ciklus elvei szerint működik;
31. „külső gyújtású motor” vagy „PI-motor”: olyan belső égésű motor, amely az Otto-ciklus elvei szerint működik;
32. „hibrid jármű”: olyan gépjármű, amelynek hajtását legalább két különböző energiaátalakító és két különböző (a járművön elhelyezett) energiatároló rendszer biztosítja;
33. „hibrid hajtású elektromos jármű”: olyan jármű, amely a gépi meghajtáshoz a tárolt energia járműben lévő mindkét forrásából kap energiát:
a)
fogyó tüzelőanyag;
b)
akkumulátor, kondenzátor, lendkerék/generátor vagy más elektromosenergia- vagy energiatároló eszköz.
E fogalom alá tartoznak azok a járművek is, amelyek fogyó tüzelőanyagból csak arra vesznek fel energiát, hogy feltöltsék az elektromos energiát/energiát tároló eszközt;
34. „meghajtás”: belső égésű motor, elektromos motor, bármilyen hibrid alkalmazás vagy az említett motortípusok kombinációja, illetve bármilyen más motortípus;
35. „legnagyobb folyamatos névleges teljesítmény”: a 85. számú ENSZ-EGB-előírás értelmében az elektromos motor kimenőtengelyénél mért legnagyobb 30 perces teljesítmény;
36. „legnagyobb hasznos teljesítmény”: a belső égésű motor legnagyobb elérhető teljesítménye, amelyet próbapadon, a forgattyús tengely vagy az annak megfelelő alkotóelem végén mérnek;
37. „hatástalanító berendezés”: minden olyan szerkezeti elem, amely a kibocsátáscsökkentő vagy a kipufogógáz-utókezelő rendszer bármely alkatrészének működtetése, modulálása, késleltetése vagy kikapcsolása céljából érzékeli a hőmérsékletet, a járműsebességet, a motor-fordulatszámot és/vagy -terhelést, a sebességfokozatot, a szívócsőben kialakuló vákuumot vagy bármely más paramétert, és amely bizonyos, a jármű szokásos körülmények közötti üzemeltetése és használata során ésszerűen várható feltételek mellett csökkenti a kibocsátást szabályozó rendszer hatásfokát;
38. „tartósság”: az alkotóelemek és rendszerek azon képessége, hogy megőrizzék minőségüket annak érdekében, hogy a VII. mellékletben meghatározott távolság megtétele után is megfeleljenek a 23. cikkben és az V. mellékletben előírt, környezeti teljesítményre vonatkozó követelményeknek, és biztosított legyen a funkcionális járműbiztonság szokásos és rendeltetésszerű használat, valamint a gyártó ajánlásainak megfelelően végzett szervizelés mellett;
39. „hengerűrtartalom”:
a)
alternáló dugattyús motorok esetében a névleges lökettérfogat;
b)
forgódugattyús (Wankel-) motorok esetében a névleges lökettérfogat kétszerese;
40. „párolgási kibocsátások”: a kipufogógázoktól eltérő, a gépjármű tüzelőanyag-tároló és -ellátó rendszeréből kiszökő szénhidrogéngőzök;
41. „SHED-vizsgálat” (SHED: sealed house for evaporation determination): a párolgási veszteség meghatározására szolgáló, légmentes kamrában végzett járművizsgálat, amely során különleges párolgáskibocsátási vizsgálatot végeznek;
42. „gáztüzelőanyag-ellátó rendszer”: gáz-halmazállapotú tüzelőanyag tárolására alkalmas tartályból és ellátórendszerből, valamint adagoló és szabályozó alkotóelemekből álló rendszer, amelyeket azért építettek a járműbe, hogy a motor tiszta gázüzemben, kettős üzemben vagy többféle tüzelőanyagot hasznosító üzemben cseppfolyós gázzal, sűrített földgázzal vagy hidrogénnel működjön;
43. „gáz-halmazállapotú szennyező anyag”: a kipufogógázzal kibocsátott szénmonoxid (CO), nitrogén-oxidok (NOx) nitrogéndioxid (NO2) egyenértékben kifejezve és szénhidrogének (HC);
44. „kipufogógáz-kibocsátások”: a jármű kipufogócsövén keresztül kibocsátott gáz- halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék;
45. „légszennyező részecskék”: a kipufogógáz azon összetevői, amelyeket a kipufogócsőnél a hígított kipufogógázból 52 °C (325 K) maximális hőmérsékleten távolítanak el az átlagos kibocsátás ellenőrzéséhez használt vizsgálati eljárásnál meghatározott szűrőkkel;
46. „világszinten harmonizált motorkerékpár-vizsgálati ciklus (WMTC: World Motorcycle Testing Cycle)”: az ENSZ-EGB 2. számú globális műszaki világelőírásában meghatározott, világszinten harmonizált laboratóriumi kibocsátásvizsgálati ciklus;
47. „gyártó”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a jóváhagyó hatósággal szemben a típus-jóváhagyási vagy engedélyezési eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért felelős, és aki vagy amely a gyártott járművekért, rendszerekért, alkotóelemekért és önálló műszaki egységekért piacfelügyeleti kérdésekben is felelősséggel tartozik, függetlenül attól, hogy az adott természetes vagy jogi személy közvetlenül részt vesz-e a jóváhagyási eljárás tárgyát képező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység valamennyi tervezési és gyártási szakaszában;
48. „a gyártó képviselője”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a gyártótól szabályszerű meghatalmazást kapott arra, hogy a gyártót képviselje a jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóság előtt, és eljárjon a gyártó nevében az e rendelet hatálya alá tartozó kérdésekben;
49. „importőr”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely harmadik országból származó járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot hoz forgalomba;
50. „forgalmazó”: az értékesítési láncban az a gyártótól és az importőrtől eltérő természetes vagy jogi személy, aki vagy amely járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalmaz;
51. „gazdasági szereplő”: a gyártó, a gyártó képviselője, az importőr vagy a forgalmazó;
52. „nyilvántartásba vétel”: a jármű közúti forgalomban való - állandó jellegű, ideiglenes vagy rövid időre szóló - forgalomba helyezésének közigazgatási engedélyezése, beleértve a jármű azonosítását és a forgalmi rendszám néven ismert sorozatszámmal való ellátását;
53. „forgalomba helyezés”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első rendeltetésszerű használata az Unión belül;
54. „forgalomba hozatal”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első alkalommal történő hozzáférhetővé tétele az Unióban;
55. „forgalmazás”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék kereskedelmi tevékenység során - fizetés ellenében vagy ingyenesen - történő rendelkezésre bocsátása a piacon történő forgalmazás vagy használat céljából;
56. „jóváhagyó hatóság”: egy tagállam által létrehozott vagy kijelölt és a Bizottságnál bejelentett tagállami hatóság, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusjóváhagyásának, az engedélyezési eljárásnak, valamint a típusbizonyítvány kiadásának és adott esetben visszavonásának vagy megtagadásának valamennyi vonatkozásában hatáskörrel rendelkezik, a többi tagállam jóváhagyó hatóságával szemben kapcsolattartóként működik, kijelöli a műszaki szolgálatokat, és gondoskodik arról, hogy a gyártó teljesítse kötelezettségeit a gyártás megfelelőségével kapcsolatban;
57. „piacfelügyeleti hatóság”: az egyes tagállamok területén a piacfelügyelet ellátásáért felelős tagállami hatóság;
58. „piacfelügyelet”: a nemzeti hatóságok által annak biztosítása érdekében végzett tevékenységek és megtett intézkedések, hogy a forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályokban meghatározott követelményeknek, és ne veszélyeztessék az egészséget, biztonságot vagy a közérdek védelmének egyéb vonatkozásait;
59. „nemzeti hatóság”: jóváhagyó hatóság vagy bármilyen egyéb hatóság, amely részt vesz és felelős a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos piacfelügyeletért, határellenőrzésért vagy nyilvántartásba vételért valamely tagállamban;
60. „műszaki szolgálat”: valamely tagállam jóváhagyó hatósága által vizsgálatok elvégzése céljából vizsgáló laboratóriumnak kijelölt szervezet vagy szerv, illetve a jóváhagyó hatóság nevében a kezdeti értékelés és egyéb vizsgálatok vagy ellenőrzések elvégzése céljából megfelelőségértékelő szervnek kijelölt szervezet vagy szerv - e feladatokat maga a jóváhagyó hatóság is elláthatja;
61. „saját vizsgálat”: az a vizsgálat, amelynek keretében a műszaki szolgálatként az egyes követelményeknek való megfelelés ellenőrzése céljából kijelölt gyártó a saját üzemében elvégzi a vizsgálatokat, rögzíti a vizsgálati eredményeket, majd benyújtja a következtetéseket tartalmazó vizsgálati jegyzőkönyvet a jóváhagyó hatósághoz;
62. „virtuális vizsgálati módszer”: számításokat magában foglaló számítógépes szimuláció, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység fizikai jelenléte nélkül igazolja, hogy az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelel-e a 32. cikk (6) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus műszaki követelményeinek;
63. „fedélzeti diagnosztikai rendszer” vagy „OBD-rendszer”: olyan rendszer, amely a számítógép-memóriában tárolt hibakódok segítségével képes meghatározni az üzemzavar valószínűsíthető helyét;
64. „járműjavítási és -karbantartási információk”: minden olyan információ, amely a jármű hibájának megállapításához, a jármű karbantartásához, ellenőrzéséhez, időszakos felülvizsgálatához, javításához, újraprogramozásához vagy újraindításához szükséges, és amelyet a gyártók hivatalos márkakereskedőik és javítóik rendelkezésére bocsátanak, az ilyen információk későbbi módosításait és kiegészítéseit is ideértve; az ilyen információ magában foglal minden, az alkatrészek és tartozékok járművekre szereléséhez szükséges információt is;
65. „független gazdasági szereplők”: azok a hivatalos márkakereskedőkön és javítókon kívüli vállalkozások, amelyek a gépjárművek javításában és karbantartásában közvetlenül vagy közvetve részt vesznek, különösen a javító tartozékok, eszközök vagy pótalkatrészek javítói, gyártói vagy forgalmazói, a műszaki tájékoztatók megjelentetői, az autóklubok, a közúti segélyszolgálatok, az ellenőrzési és vizsgáztatási szolgáltatásokat kínáló gazdasági szereplők, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek tartozékait szerelők, gyártók és javítók számára képzést kínáló gazdasági szereplők;
66. „hivatalos javí tó”: a járművekkel kapcsolatos javítási vagy karbantartási szolgáltatásokat nyújtó szereplő, amely egy járműszállító által létrehozott elosztóhálózat keretén belül működik;
67. „kifutó sorozatú jármű”: olyan, készleten lévő jármű, amelyet nem lehet forgalmazni vagy a továbbiakban forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, mert új műszaki követelmények léptek hatályba, és a jármű nem ezek szerint került jóváhagyásra;
68. „kétkerekű gépjármű (PTW)”: a kétkerekű motoros kerékpárokat, a kétkerekű segédmotoros kerékpárokat és a kétkerekű motorkerékpárokat magában foglaló kétkerekű gépjárművek csoportja;
69. „háromkerekű gépjármű”: az L5e kategóriájú járművek osztályozási feltételeinek megfelelő háromkerekű gépjármű;
70. „négykerekű motorkerékpár”: az L6e vagy L7e kategóriájú járművek osztályozási feltételeinek megfelelő négykerekű jármű;
71. „önegyensúlyozó jármű”: labilis egyensúlyi állapoton alapuló olyan járműkoncepció, amelyben az egyensúly megtartásához kiegészítő irányítórendszerre van szükség; ide tartoznak többek között az egykerekű gépjárművek, illetve a kétkerekű, két nyomvonalú gépjárművek;
72. „ikerkerekek”: két, ugyanazon tengelyre felszerelt kerék, amely egyetlen keréknek számít, amennyiben a kerekek talajjal való érintkezési felületének középpontja között mért távolság legfeljebb 460 mm;
73. „járműtípus”: olyan járművek csoportja, ideértve egy adott kategória változatait és kiviteleit is, amelyek legalább a következő alapvető jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól:
a)
kategória és alkategória;
b)
gyártó;
c)
alváz, alvázkeret, kiegészítő keret, padlólemez vagy más szerkezet, amelyhez a fontosabb alkotóelemeket rögzítik;
d)
a gyártó által megadott típusmegnevezés;
74. „változat”: azok az azonos típusba tartozó járművek, amelyek:
a)
karosszériájának alapvető jellemzői megegyeznek;
b)
meghajtása és meghajtási konfigurációja megegyezik;
c)
amennyiben egy belső égésű motor a meghajtás részét képezi - ugyanaz a motor működési ciklusa;
d)
hengereinek száma és elrendezése azonos;
e)
sebességváltójának típusa megegyezik;
f)
menetkész állapotban a tömegének legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 20 %-át;
g)
a megengedett legnagyobb tömegének legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 20 %-át;
h)
a motor-hengerűrtartalmának (belső égésű motor esetében) legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 30 %-át; valamint
i)
a motorteljesítményének legkisebb és legnagyobb értéke közötti különbség nem haladja meg a legkisebb érték 30 %-át;
75. „változat kivitele”: olyan jármű, amely a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagban szereplő jellemzők egy bizonyos kombinációjával rendelkezik;
76. „külső égésű motor”: olyan hőerőgép, amelynek égésterei és tágulási terei fizikailag elkülönülnek egymástól, és amelyben a belső munkaközeget külső térben végbemenő égési folyamat eredményeképpen melegítik fel; a külső térben végbemenő égésből származó hő kitágítja a belső munkaközeget, amelynek tágulása és a motormechanizmusra kifejtett hatása mozgást és hasznosítható munkát idéz elő.
77. „erőátviteli rendszer”: a jármű azon alkotóelemei és rendszerei, amelyek a hajtóerőt létrehozzák és az útfelületre továbbítják, ideértve a motor(oka)t, a motorvezérlő rendszereket vagy bármilyen más vezérlőmodult, a környezetvédelmi szabályozóberendezéseket - ideértve a szennyezőanyagkibocsátás- és zajcsökkentő rendszereket -, a hajtóművet és vezérlőberendezését, amely vagy hajtótengely, vagy szíjhajtás, vagy lánchajtás, a differenciálművet, a végső áttételt és a meghajtott kerék gumiabroncsát (sugár);
78. „egyfajta tüzelőanyaggal működő jármű”: olyan jármű, amely tervezése alapján elsődlegesen egyfajta tüzelőanyagot használ;
79. „egyfajta tüzelőanyaggal működő gázüzemű jármű”: olyan jármű, amely elsődlegesen PB-gázt, földgázt/biometánt vagy hidrogént használ, azonban - csak szükséghelyzetek esetére vagy indításra - benzinrendszerrel is rendelkezhet, ha a benzintartálya legfeljebb öt liter benzin tárolására alkalmas;
80. „E5”: 5 % vízmentes etanolból és 95 % benzinből álló tüzelőanyag-keverék;
81. „PB-gáz (LPG)”: cseppfolyós propán-bután gáz, amely nyomás alatt cseppfolyósított propánból és butánból áll;
82. „földgáz (NG)”: kiemelkedően magas metántartalmú földgáz;
83. „biometán”: a megújuló erőforrások közé tartozó, ökológiai forrásból származó természetes gáz, amelyet „biogázból” állítanak elő a biogázt biometánná alakító, a biogázt a kísérő anyagoktól (például szén-dioxidtól, sziloxánoktól és hidrogén-szulfidoktól [H2S]) megtisztító folyamat révén;
84. „kétfajta tüzelőanyaggal működő jármű”: olyan, két különálló tüzelőanyag-tároló rendszerrel rendelkező jármű, amely adott ideig képes két különböző tüzelőanyag bármelyikével működni, és tervezése alapján egyszerre csak egyféle tüzelőanyagot használ;
85. „kétfajta tüzelőanyaggal működő gázüzemű jármű”: olyan jármű, amely képes benzinnel is és PB-gázzal, földgázzal/biometánnal vagy hidrogénnel is működni;
86. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű”: olyan jármű, amely egy tüzelőanyag-tároló rendszerrel rendelkezik, és képes több tüzelőanyag különböző keverékeivel működni;
87. „E85”: 85 % vízmentes etanolból és 15 % benzinből álló tüzelőanyag-keverék;
88. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású etanolmotoros jármű”: olyan, rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű, amely benzinnel, vagy legfeljebb 85 % etanolt tartalmazó benzin/etanol keverékkel működik;
89. „H2NG”: hidrogénből és földgázból álló tüzelőanyag-keverék;
90. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású H2NG-üzemű jármű”: olyan, rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű, amely képes hidrogén és földgáz/biometán különböző keverékeivel működni;
91. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású biodízel-motoros jármű”: olyan, rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű, amely képes ásványi dízellel vagy ásványi dízel/biodízel keverékkel működni;
92. „B5”: legfeljebb 5 % biodízelből és 95 % petróleumdízelből álló tüzelőanyag-keverék;
93. „biodízel”: fenntartható módon előállított, növényiolaj- vagy állatizsír-alapú, hosszú láncú alkil-észterekből álló dízel-tüzelőanyag;
94. „tisztán elektromos jármű”:
a)
olyan rendszerrel meghajtott jármű, amely egy vagy több elektromosenergia-tároló berendezésből, egy vagy több elektromosáram-kondicionáló berendezésből és egy vagy több elektromos gépből áll, amelyek a tárolt elektromos energiát mechanikus energiává alakítják, amely a jármű meghajtása céljából a kerekekhez jut el;
b)
elektromos segédmeghajtással felszerelt, pedálmeghajtásúnak tervezett jármű;
95. „hidrogéncellás jármű”: olyan jármű, amely a hidrogénből származó kémiai energiát elektromos energiává átalakító tüzelőanyagcellából kapja a meghajtáshoz szükséges energiát;
96. „R pont” vagy az „ülés referenciapontja”: a jármű gyártója által az egyes üléshelyzetekhez megállapított tervezési pont, amelyet a háromdimenziós referencia-rendszer figyelembevételével határoz meg.
Az e rendeletben szereplő, az e rendelet által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra vonatkozó hivatkozásokat az e rendelet által, vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra való hivatkozásként kell értelmezni.
4. cikk
Járműkategóriák
(1) Az L kategóriájú járművek az e cikk és az I. melléklet szerint kategóriákba sorolt két-, három- és négykerekű gépjárműveket foglalják magukba; ide tartoznak a motoros kerékpárok, a két- és háromkerekű segédmotoros kerékpárok, az oldalkocsis motorkerékpárok, a könnyű és nehéz közúti kvadok, valamint a könnyű és nehéz emelt teljesítményű kvadok.
(2) E rendelet alkalmazásában a következő járműkategóriák és -alkategóriák érvényesek, az I. mellékletben szereplő leírás szerint:
a)
L1e kategóriájú járművek (könnyű kétkerekű gépjárművek), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L1e-A járművek (motoros kerékpárok);
ii.
L1e-B járművek (kétkerekű segédmotoros kerékpárok);
b)
L2e kategóriájú járművek (háromkerekű segédmotoros kerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L2e-P járművek (személyszállításra tervezett háromkerekű segédmotoros kerékpárok);
ii.
L2e-U járművek (üzleti hasznosításra tervezett háromkerekű segédmotoros kerékpárok);
c)
L3e kategóriájú járművek (kétkerekű motorkerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
motorkerékpár-teljesítmény (25), a következő alábontásban:
-
L3e-A1 járművek (kis teljesítményű motorkerékpárok),
-
L3e-A2 járművek (közepes teljesítményű motorkerékpárok),
-
L3e-A3 járművek (nagy teljesítményű motorkerékpárok);
ii.
speciális felhasználás:
-
L3e-A1E, L3e-A2E vagy L3e-A3E Enduro motorkerékpárok,
-
L3e-A1T, L3e-A2T vagy L3e-A3T Triál motorkerékpárok;
d)
L4e kategóriájú járművek (oldalkocsival rendelkező kétkerekű motorkerékpárok);
e)
L5e kategóriájú járművek (háromkerekű gépjárművek), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L5e-A járművek (háromkerekű motorkerékpárok), főleg személyszállításra tervezett járművek;
ii.
L5e-B járművek (áruszállító háromkerekű motorkerékpárok), üzleti hasznosítású, kizárólag áruszállításra tervezett háromkerekű motorkerékpár;
f)
L6e kategóriájú járművek (könnyű négykerekű motorkerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L6e-A járművek (könnyű közúti kvadok);
ii.
L6e-B járművek (könnyű kvadok), a következő csoportokra bontva:
-
L6e-BU járművek (üzleti hasznosításra tervezett, könnyű kvadok): üzleti hasznosítású, kizárólag áruszállításra tervezett járművek,
-
L6e-BP járművek (személyszállításra tervezett, könnyű kvadok): elsősorban személyszállításra tervezett járművek;
g)
L7e kategóriájú járművek (nehéz négykerekű motorkerékpárok), a következő alkategóriákra bontva:
i.
L7e-A kategóriájú járművek (nehéz közúti kvadok), a következő alkategóriákra bontva:
-
L7e-A1: A1 közúti kvad,
-
L7e-A2: A2 közúti kvad;
ii.
L7e-B járművek (nehéz terepjáró kvad), a következő alkategóriákra bontva:
-
L7e-B1: terepjáró kvad,
-
L7e-B2: egymás melletti ülésekkel ellátott buggy (side-by-side buggy);
iii.
L7e-Ce kategóriájú járművek (nehéz emelt teljesítményű kvadok), a következő alkategóriákra bontva:
-
L7e-CU járművek: (áruszállításra szolgáló, nehéz négykerekű gépjárművek) üzleti hasznosítású, kizárólag áruszállításra tervezett járművek,
-
L7e-CP járművek: (személyszállításra szolgáló, nehéz négykerekű gépjárművek) elsősorban személyszállításra tervezett járművek.
(3) A (2) bekezdésben felsorolt L kategóriájú járműveket a jármű meghajtása szerint tovább lehet csoportosítani:
a)
belső égésű motor hajtja meg:
-
kompressziós gyújtás (CI),
-
külső gyújtás (PI);
b)
külső égésű motor, turbina vagy forgódugattyús motor hatja meg; az ilyen meghajtással rendelkező járművet a környezeti és funkcionális biztonsági követelményeknek való megfelelés szempontjából azonosnak kell tekinteni a külső gyújtású belső égésű motorral meghajtott járművel;
c)
elősűrített levegővel működő motor hajtja meg, és a kibocsátott szennyező anyagok és/vagy inert gázok szintje nem haladja meg a környezeti levegőre jellemző szinteket; az ilyen járművet - a funkcionális biztonsági követelmények, valamint a tüzelőanyag-tárolás és -ellátás szempontjából - gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal működő járműnek kell tekinteni;
d)
elektromos motor hajtja meg;
e)
hibrid jármű, amely az e bekezdés a), b) c) vagy d) pontjában említett meghajtási konfigurációkat, illetve azok többszörös kombinációit egyesíti, például több belső égésű és/vagy elektromos motort.
(4) Az L kategóriájú járművek (2) bekezdésben említett osztályozásával kapcsolatban, az a jármű, amelyik azért nem tartozik bizonyos kategóriába, mert a vonatkozó feltételek legalább egyikét túllépi, a következő olyan kategóriába sorolandó, amely tekintetében megfelel a feltételeknek. Ez a kategóriák és alkategóriák következő csoportjaira érvényes:
a)
az L1e kategóriára az L1e-A és L1e-B alkategóriákkal együtt, valamint az L3e kategóriára az L3e-A1, L3e-A2 és L3e-A3 alkategóriákkal együtt;
b)
az L2e kategóriára és az L5e kategóriára, ez utóbbi L5e-A és L5e-B alkategóriáival együtt;
c)
az L6e kategóriára, az L6e-A és L6e-B alkategóriákkal együtt, valamint az L7e kategóriára az L7e-A, L7e-B és L7e-C alkategóriákkal együtt;
d)
a gyártó által javasolt és a jóváhagyó hatóság által jóváhagyott kategóriák és/vagy alkategóriák bármely egyéb logikus sorára.
(5) Az e cikk (1)-(4) bekezdésében és az I. mellékletben említett (al)osztályozási feltételek ellenére további alkategóriák érvényesek az V. mellékletben leírtak szerint a környezeti vizsgálati eljárások ENSZ-EGB-előírásokra és műszaki világelőírásokra való hivatkozások révén történő nemzetközi szintű harmonizációja érdekében.
5. cikk
A menetkész tömeg meghatározása
(1) Egy L kategóriás jármű menetkész tömegét az üzemképes állapotú, terheletlen jármű tömegét megmérve kell megállapítani, és az magában foglalja:
a)
a folyadékok tömegét;
b)
a gyártó előírásai szerinti szabványfelszerelés tömegét;
c)
a legalább 90 %-ban megtöltött tüzelőanyag-tartályban található „tüzelőanyag” tömegét:
E pont alkalmazásában:
i.
ha egy jármű „folyékony tüzelőanyaggal” működik, az „tüzelőanyagnak” minősül, vagy;
ii.
ha a jármű folyékony „tüzelőanyag/kenőanyag keverékkel” működik:
-
ha a jármű meghajtásához használt tüzelőanyag és a kenőolaj előre össze van keverve, ez az „előkeverék”„tüzelőanyagnak” minősül,
-
ha a jármű meghajtásához használt tüzelőanyagot és a kenőolajat külön tárolják, akkor csak a „tüzelőanyag” minősül „tüzelőanyagnak”; vagy
iii.
ha a jármű gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal vagy cseppfolyós gáz-halmazállapotú tüzelőanyaggal működik, vagy sűrített levegő hajtja, a gáztüzelőanyag-tartály(ok)ban lévő „tüzelőanyag” tömegét 0 kg-nak lehet tekinteni;
d)
a karosszéria, a vezetőfülke és az ajtók tömegét; valamint
e)
az üvegezés, a vonószerkezet, a pótkerekek, illetve a szerszámok tömegét.
(2) Egy L kategóriájú jármű menetkész tömege nem foglalja magában:
a)
a vezető és az utas tömegét (75kg, illetve 65kg);
b)
a rakfelületre szerelt gépek és berendezések tömegét;
c)
hibrid és teljesen elektromos hajtású járművek esetében a meghajtást végző akkumulátorok tömegét;
d)
a tiszta gázüzemben, kettős üzemben vagy többféle tüzelőanyagot hasznosító üzemben működő járművek esetében a gáztüzelőanyag-ellátó rendszer tömegét, illetve a gáz-halmazállapotú tüzelőanyag tárolására szolgáló tartályok tömegét; és
e)
elősűrített levegős meghajtás esetében a sűrített levegő tárolására szolgáló tartályok tömegét.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS KÖTELEZETTSÉGEK
6. cikk
A tagállamok kötelezettségei
(1) A tagállamok e rendeletnek megfelelően létrehozzák vagy kijelölik a jóváhagyási ügyekben illetékes jóváhagyási hatóságokat, valamint a piacfelügyeleti ügyekben illetékes piacfelügyeleti hatóságokat. A tagállamok értesítik a Bizottságot az említett hatóságok létrehozásáról, illetve kijelöléséről.
A jóváhagyó hatóságokra és piacfelügyeleti hatóságokra vonatkozó értesítés tartalmazza a hatóságok nevét, címét - beleértve az elektronikus címét is - és felelősségi körét. A Bizottság a jóváhagyó hatóságok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
(2) A tagállamok engedélyezik olyan járművek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
(3) A tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják vagy nem akadályozhatják a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését olyan okokból, amelyek a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek e rendelet hatálya alá tartozó szerkezeti vagy működési kérdéseivel kapcsolatosak, amennyiben azok megfelelnek a rendelet követelményeinek.
(4) A tagállamok a piacra belépő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek piacfelügyeletét és ellenőrzését a 765/2008/EK rendelet III. fejezetének megfelelően megszervezik és elvégzik.
7. cikk
A jóváhagyó hatóságok kötelezettségei
(1) A jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy a típusjóváhagyást kérelmező gyártók eleget tegyenek az e rendelet szerinti kötelezettségeiknek.
(2) A jóváhagyó hatóságok csak olyan járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hagynak jóvá, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
8. cikk
Piacfelügyeleti intézkedések
(1) A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tekintetében a piacfelügyeleti hatóságok megfelelő mértékben dokumentáció-ellenőrzést végeznek, figyelembe véve a bevett kockázatértékelési elveket, a panaszokat és más információkat.
A tevékenységeik elvégzéséhez szükségesnek tartott mértékben a piacfelügyeleti hatóságok előírhatják a gazdasági szereplők számára e dokumentációk és információk rendelkezésre bocsátását.
Amennyiben a gazdasági szereplők megfelelőségi nyilatkozatokat mutatnak be, a piacfelügyeleti hatóságoknak megfelelő módon figyelembe kell venniük azokat.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említettektől eltérő alkatrészekre és tartozékokra a 765/2008/EK rendelet 19. cikkének (1) bekezdését kell teljes egészében alkalmazni.
9. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók biztosítják, hogy a járműveket, rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket forgalomba hozataluk vagy forgalomba helyezésük során az ebben a rendeletben, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban meghatározott követelmények szerint gyártsák és hagyják jóvá.
(2) A többlépcsős típus-jóváhagyási eljárásban minden gyártó felelős az általa végzett gyártási szakaszban hozzáadott rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért. A korábbi gyártási szakaszokban már jóváhagyott alkotóelemeket vagy rendszereket módosító minden gyártó felelős a módosított alkotóelemek és rendszerek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért.
(3) Azon gyártók, amelyek a nem teljes járművet úgy módosítják, hogy a jármű a módosítást követően más kategóriába tartozik, és következésképpen a jóváhagyás korábbi szakaszában vizsgált jogi követelmények megváltoznak, az azon kategóriára vonatkozó követelményeknek való megfelelőségért is felel, amelybe a módosított jármű tartozik.
(4) Az Unión kívül letelepedett gyártóknak az e rendelet hatálya alá tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek jóváhagyása céljából a jóváhagyó hatóság előtti képviseletükre egyetlen, az Unióban letelepedett képviselőt kell kinevezniük.
(5) Az Unión kívül letelepedett gyártók továbbá piacfelügyeleti célokra is kineveznek egyetlen, Unióban letelepedett képviselőt, aki a (4) bekezdésben említett képviselő vagy egy további képviselő is lehet.
(6) A gyártó felelősséggel tartozik a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyási eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért, függetlenül attól, hogy közvetlenül részt vesz-e a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában.
(7) E rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően a gyártók biztosítják azon eljárásokat, amelyek sorozatgyártás esetén a jóváhagyott típusnak való megfelelőséget fenntartják. A jármű, a rendszer, az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység kialakításának vagy jellemzőinek módosításait, illetve azon követelmények módosításait, amelyeknek egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység a megfelelőségi nyilatkozat szerint megfelel, a VI. fejezet alapján figyelembe kell venni.
(8) A 39. cikk szerint a járműveken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken feltüntetett, jogszabályban előírt jelöléseken és típus-jóváhagyási jeleken kívül a gyártók a nevüket, bejegyzett márkanevüket vagy bejegyzett védjegyüket, valamint uniós elérhetőségüket is megadják a forgalmazott járműveken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek csomagolásán vagy egy kísérő dokumentumban.
(9) A gyártó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
10. cikk
A gyártók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Azon gyártók, akik úgy vélik vagy okkal feltételezik, hogy a forgalomba hozott vagy forgalomba helyezett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak, haladéktalanul megteszik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint a forgalomból kivonják vagy visszahívják azokat.
A gyártó haladéktalanul tájékoztatja erről a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot, részletesen kitérve különösen a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a gyártók haladéktalanul tájékoztatják erről azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalmazták vagy forgalomba helyezték, részletesen kitérve különösen a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(3) A gyártók a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot, a járműgyártók ezenkívül a 38. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatok másolatát legalább a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok számára elérhetővé teszik.
(4) A gyártók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére a jóváhagyó hatóságon keresztül az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a nemzeti hatóság rendelkezésére bocsátják a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségét igazoló EU-típusbizonyítvány másolatát vagy az 51. cikk (1) bekezdésében említett engedélyt. A gyártók a nemzeti hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködnek vele a forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
11. cikk
A gyártó képviselőinek piacfelügyeleti kötelezettségei
A gyártó piacfelügyeleti ügyekben felhatalmazott képviselője a gyártótól kapott megbízásban meghatározott feladatokat látja el. A megbízásnak fel kell jogosítania a gyártó képviselőjét legalább arra, hogy:
a)
hozzáférést biztosítson a 27. cikkben említett adatközlő mappához, továbbá a 38. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatokhoz, hogy azok a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok rendelkezésére álljanak;
b)
a jóváhagyó hatóság indokolt kérése nyomán minden olyan információt és dokumentációt e hatóság rendelkezésére bocsásson, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártása megfelelőségének alátámasztásához szükséges;
c)
a jóváhagyó vagy piacfelügyeleti hatóságok kérésére azokkal együttműködjön a megbízása körébe tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette súlyos veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedéssel kapcsolatban.
12. cikk
Az importőrök kötelezettségei
(1) Az importőrök csak olyan megfelelő járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hozhatnak forgalomba, amelyek EU-típusjóváhagyással rendelkeznek, vagy megfelelnek a nemzeti jóváhagyás követelményeinek, illetve olyan alkatrészeket vagy tartozékokat hozhatnak forgalomba, amelyekre teljes mértékben a 765/2008/EK rendelet követelményei vonatkoznak.
(2) A típusjóváhagyással rendelkező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatala előtt az importőr biztosítja, hogy rendelkezésre álljon a 29. cikk (10) bekezdésének megfelelő információs csomag, és a rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen fel legyen tüntetve az előírt típus-jóváhagyási jel, és az megfeleljen a 9. cikk (8) bekezdése követelményeinek. Jármű esetében az importőr ellenőrzi, hogy a járműhöz mellékelték-e a szükséges megfelelőségi nyilatkozatot.
(3) Ha az importőr úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék nem felel meg e rendelet követelményeinek, így különösen nem felel meg a vonatkozó típusjóváhagyásnak, akkor addig nem hozhatja forgalomba, nem engedheti meg forgalomba helyezését és nem veheti nyilvántartásba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelőségét nem biztosítják. Továbbá, ha úgy véli, vagy okkal felételezi, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, tájékoztatja erről a gyártót és a piacfelügyeleti hatóságokat. A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetén az importőr a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot is tájékoztatja erről.
(4) Az importőr a nevét, bejegyzett márkanevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint az elérhetőségét is feltünteti a járművön, rendszeren, alkotóelemen, önálló műszaki egységen, alkatrészen vagy tartozékon, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor a rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok csomagolásán vagy egy őket kísérő dokumentumon.
(5) Az importőr biztosítja, hogy - amint azt az 55. cikk előírja - a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet útmutató és információk kísérjék, amelyeket az érintett tagállamok hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg.
(6) Az importőr biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
(7) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék jelentette súlyos veszélyek miatt indokolt, az importőr a fogyasztók egészségvédelme és biztonsága érdekében kivizsgálja a panaszokat, szükség esetén nyilvántartást vezet a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos panaszokról és visszahívásokról, és folyamatosan tájékoztatja a forgalmazókat e nyomon követés eredményeiről.
13. cikk
Az importőrök kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Az az importőr, aki úgy véli, vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalomba hozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, haladéktalanul megteszi az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelősége helyreálljon, illetve szükség szerint kivonja a forgalomból, vagy visszahívja azokat.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, az importőr haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, ahol a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalomba hozták. Az importőrnek az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által meghozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(3) Az importőr a jármű forgalomba hozatalát követő tíz évig, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követően öt évig biztosítja, hogy a megfelelőségi nyilatkozat egy példánya a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok rendelkezésére álljon, továbbá gondoskodik arról, hogy a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot a hatóságok kérésére a rendelkezésükre lehessen bocsátani.
(4) Az importőr a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a hatóság rendelkezésére bocsát minden olyan információt és dokumentációt, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének bizonyításához szükséges. Az importőr a hatóság kérésére együttműködik vele azon járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben, amelyeket az importőr hozott forgalomba.
14. cikk
A forgalmazók kötelezettségei
(1) A jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék forgalmazása során a forgalmazó kellő gondossággal jár el e rendelet követelményeivel kapcsolatban.
(2) A jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése előtt a forgalmazó ellenőrzi, hogy a járművön, rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen elhelyeztéke a jogszabályban előírt jelölést vagy a típus-jóváhagyási jelet, továbbá a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet az előírt dokumentumok, útmutatók és biztonsági tájékoztatók kísérik-e, amelyeket azon tagállam hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg, amelyben a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalmazni kívánják, valamint hogy az importőr és a gyártó eleget tett-e a 12. cikk (2) és (4) bekezdésében, valamint a 39. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek.
(3) A forgalmazó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
15. cikk
A forgalmazók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Ha a forgalmazó úgy véli, vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg e rendelet követelményeinek, akkor addig nem forgalmazhatja, nem veheti nyilvántartásba és nem helyezheti forgalomba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelősége nem biztosított.
(2) Amennyiben a forgalmazó úgy véli, vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalmazott vagy nyilvántartásba vett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, illetve az, amelynek forgalomba helyezéséért ő felel, nem felel meg ennek a rendeletnek, értesíti a gyártót vagy a gyártó képviselőjét, és gondoskodik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedések 10. cikk (1) bekezdése vagy 13. cikk (1) bekezdése szerinti meghozataláról, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint visszahívják azokat a forgalomból.
(3) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a forgalmazó haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, az importőrt, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben azt forgalmazták. A forgalmazónak az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által hozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(4) A forgalmazók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérése nyomán biztosítják, hogy a gyártó megadja a nemzeti hatóságnak a 10. cikk (4) bekezdésében előírt információkat vagy hogy az importőr megadja a nemzeti hatóságnak a 13. cikk (3) bekezdésében meghatározott információkat. A forgalmazó e hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködik a hatósággal az általa forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
16. cikk
Azon esetek, amelyekben gyártói kötelezettségek vonatkoznak az importőrökre és a forgalmazókra
E rendelet alkalmazásában az importőr vagy a forgalmazó is gyártónak minősül, és a 9-11. cikkben megállapított kötelezettségek vonatkoznak rá, amennyiben az importőr vagy a forgalmazó a saját neve vagy védjegye alatt forgalmaz vagy vesz nyilvántartásba egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, illetve felelős annak forgalomba helyezéséért, vagy oly mértékben módosít egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, hogy fennáll az a lehetőség, hogy az a vonatkozó követelményeknek már nem felel meg.
17. cikk
A gazdasági szereplők azonosítása
A gazdasági szereplőnek - jármű esetében tíz, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék esetében öt éven keresztül - kérelemre a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok részére adatot kell szolgáltatnia:
a)
minden olyan gazdasági szereplőről, aki részére járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított;
b)
minden olyan gazdasági szereplőről, akinek járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított.
III. FEJEZET
ALAPVETŐ KÖVETELMÉNYEK
18. cikk
Általános alapvető követelmények
(1) Az L kategóriájú járműveknek és az azokba szánt rendszereknek, alkotóelemeknek és önálló műszaki egységeknek meg kell felelniük a II-VIII. mellékletben felsorolt, az adott jármű(al)kategóriára érvényes követelményeknek.
(2) Azon L kategóriájú járműveknek, illetve rendszereiknek, alkotóelemeiknek és önálló műszaki egységeiknek, amelyek elektromágneses összeférhetőségéről teljes körűen rendelkezik a járműszerkezetre vonatkozó, e cikk (3) bekezdésében említett felhatalmazáson alapuló jogi aktus és az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktus, nem kell megfelelniük az elektromágneses összeférhetőségre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2004. december 15-i 2004/108/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (26).
(3) Az L kategóriájú járművek e rendeletben lefektetett típus-jóváhagyási követelményeinek kiegészítése érdekében a Bizottság a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet A., B. és C. részében összefoglalt részletes műszaki követelményekre és vizsgálati eljárásokra vonatkozóan, biztosítva ezzel az e rendelet vonatkozó rendelkezéseiben meghatározott magas biztonsági és környezetvédelmi szintet. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
19. cikk
A hatástalanító berendezésekre vonatkozó tilalom
A biztonságot vagy az elektromos összeférhetőséget csökkentő, a fedélzeti diagnosztikai, a hangtompító vagy szennyezőanyagkibocsátás-csökkentő rendszerek hatását befolyásoló hatástalanító rendszerek használata tilos. Nem tekintendő hatástalanító berendezésnek az a szerkezeti elem, amellyel kapcsolatban a következő feltételek bármelyike teljesül:
a)
a berendezés használata a motor sérülés vagy baleset elleni védelme és a jármű biztonságos üzemeltetése szempontjából indokolt;
b)
a berendezés csak addig üzemel, amíg arra a motorindításhoz szükség van;
c)
az üzemelési feltételek nagyrészt azon vizsgálati eljárások részét képezik, amelyek annak ellenőrzésére szolgálnak, hogy a jármű megfelel-e ennek a rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak.
20. cikk
A járművek erőátviteli rendszerének módosításával kapcsolatos, gyártókra vonatkozó intézkedések
(1) A járműgyártóknak speciális tulajdonságokkal kell ellátniuk az L kategóriájú járműveket (az L3e-A3 és L4e-A3 alkategóriákba tartozók kivételével) a jármű erőátviteli berendezésére irányuló szakszerűtlen beavatkozás megakadályozása végett, olyan műszaki követelmények és előírások formájában, amelyek célja:
a)
azon módosítások megakadályozása, amelyek veszélyeztethetik a biztonságot, különösen azáltal, hogy az erőátviteli berendezésen végzett szakszerűtlen beavatkozással növelik a jármű teljesítményét a jármű gyártója által követett típus-jóváhagyási eljárás során szabályszerűen megállapított legnagyobb forgatónyomaték és/vagy a legnagyobb hasznos teljesítmény és/vagy a legnagyobb tervezett járműsebesség növelése érdekében; és/vagy
b)
a környezeti károk megelőzése.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett intézkedések tekintetében szükséges különleges műszaki követelményekre vonatkozóan és a (4) bekezdésnek való megfelelés elősegítése érdekében felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el a 75. cikknek megfelelően. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) Az erőátviteli rendszer módosítását követően a járműnek meg kell felelnie a kezdeti - illetve adott esetben az új - járműkategóriára és -alkategóriára vonatkozó műszaki követelményeknek, amelyek az eredeti jármű forgalomba hozatalakor, nyilvántartásba vételekor vagy forgalomba helyezésekor hatályban voltak, ideértve a követelmények legutóbbi módosításait is.
Amennyiben a járműgyártó egy járműtípus erőátviteli rendszerét úgy tervezi meg, hogy azt oly módon lehet módosítani, hogy a jármű nem felel meg többé a jóváhagyott típusnak, ellenben egy újabb változatnak vagy kivitelnek igen, a járműgyártó minden ily módon létrehozott változatra vagy kivitelre vonatkozó információt belefoglal a kérelembe, és az összes változatot vagy kivitelt külön, kifejezetten jóváhagyják. Ha a módosított jármű új kategóriába vagy alkategóriába kerül, új típusjóváhagyást kell kérelmezni.
(4) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, a jármű funkcionális biztonságára és környezeti teljesítményére negatív hatással lévő módosítások vagy igazítások elkerülése érdekében a gyártónak a legjobb mérnöki gyakorlat hasznosítása révén törekednie kell arra, hogy műszakilag lehetetlenné tegye az ilyen módosításokat vagy igazításokat, hacsak ezekről kifejezetten nem nyilatkozik az adatközlő mappában, s így arra ki nem terjed a típusjóváhagyás.
21. cikk
A fedélzeti diagnosztikai rendszerekre vonatkozó általános követelmények
(1) Az L kategóriájú járműveket az (5) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban lefektetett funkcionális követelményeknek és vizsgálati eljárásnak megfelelően, a IV. mellékletben előírt alkalmazási időpontoktól kezdve OBD-rendszerrel kell felszerelni.
(2) A IV. melléklet 1.8.1. pontjában meghatározott időpontoktól kezdve az L3e, L4e, L5e-A, L6e-A és L7e-A jármű(al)kategóriákat OBD I-es fázisú rendszerrel kell felszerelni, amely ellenőrzi a kibocsátáscsökkentő rendszert mindenféle áramköri vagy elektronikai meghibásodás szempontjából, és jelenti azokat a meghibásodásokat, amelyek a VI. melléklet B1. táblázatában lefektetett kibocsátási küszöbök túllépéséhez vezetnek.
(3) A IV. melléklet 1.8.2. pontjában meghatározott időpontoktól kezdve az L3e-L7e jármű(al)kategóriákat OBD I-es fázisú rendszerrel kell felszerelni, amely ellenőrzi a kibocsátáscsökkentő rendszert mindenféle áramköri vagy elektronikai meghibásodás szempontjából, és amely akkor lép működésbe, ha a VI. melléklet B2. táblázatában lefektetett kibocsátási küszöböket túllépésére kerül sor. Az e jármű(al)kategóriákban használt OBD I-es fázisú rendszerek azt is jelzik, ha olyan üzemmódváltás történik, amely jelentősen csökkenti a motornyomatékot.
(4) A IV. melléklet 1.8.3. pontjában meghatározott időpontoktól kezdve és a 23. cikk (5) bekezdésére is figyelemmel az L3e, L5e-A, L6e-A és L7e-A jármű(al)kategóriákat ezen kívül OBD II-es fázisú rendszerrel is fel kell szerelni, amely ellenőrzi a kibocsátáscsökkentő rendszer hibáit és elhasználódását, és jelenti, amennyiben ezek a VI. melléklet B2. táblázatában lefektetett OBD kibocsátási küszöbök túllépéséhez vezetnek.
(5) A fedélzeti diagnosztikai rendszer funkcionális biztonsággal vagy a kibocsátáscsökkentő rendszer hibáival kapcsolatos jelentéseinek összehangolása és a jármű eredményes és hatékony megjavításának elősegítése érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a fedélzeti diagnosztikai rendszerre vonatkozó részletes műszaki követelmények tekintetében, ideértve a funkcionális OBD-követelményeket és az (1)-(4) bekezdésben felsorolt tárgykörök tekintetében meghatározott és a II. melléklet C. része 11. pontja szerinti vizsgálati eljárásokat, valamint az V. mellékletben említett VIII. típusú vizsgálatot.
22. cikk
A járművek funkcionális biztonságára vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék az utasokra és más úthasználókra nézve.
(2) A gyártó biztosítja a jármű folyamatos funkcionális biztonságát a jármű szokásos élettartama során szokásos használati feltételek, valamint a gyártó ajánlásainak megfelelően végzett szervizelés mellett. A gyártó nyilatkozatot bocsát ki és foglal bele az információs csomagba, amelyben igazolja, hogy a funkcionális biztonság szempontjából lényeges rendszerek, alkatrészek és tartozékok tartósságát megfelelő vizsgálatok és mérnöki gyakorlat alkalmazása révén szavatolja.
(3) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek a II. és VIII. mellékletben meghatározott vonatkozó követelményeknek, valamint az (5) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban előírt vizsgálati eljárásoknak és teljesítménykövetelményeknek.
(4) A meghatározott feszültséghatáron belüli használatra tervezett elektromos berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok összehangolásáról szóló, 2006. december 12-i 2006/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (27) nem vonatkozik azon jármű-alkotóelemekre, amelyek elektromos jellegű veszélyeivel az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok teljes körűen foglalkoznak.
(5) A magas szintű funkcionális biztonság megvalósítása érdekében a Bizottság a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogad el a II. melléklet B. részében felsorolt, a járművek funkcionális biztonságára vonatkozó különleges követelmények tekintetében, és adott esetben a VIII. mellékletben lefektetett fokozott funkcionális biztonsági előírásokat veszi alapul. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(6) A Bizottság második lépésben 2020. december 31-ig felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el a 75. cikknek megfelelően a II. melléklet B. részének 17. pontjában felsorolt, a járműszerkezeti integritás biztosítása céljából előírt, szokásos élettartamra vonatkozó követelmények és vizsgálatok összehangolása érdekében.
(7) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el a gyártói nyilatkozat mintájának meghatározása érdekében. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
23. cikk
A környezeti teljesítményre vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb hatást gyakorolják a környezetre. A gyártó biztosítja, hogy a jóváhagyott típusú járművek teljes élettartamuk alatt és a VII. mellékletben meghatározott, tartóssági futásteljesítmény értékén belül megfeleljenek a II., V. és VI. mellékletben meghatározott, környezeti teljesítményre vonatkozó követelményeknek.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek az e cikk (12) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban meghatározásra kerülő, az V. melléklet szerinti és a IV. mellékletben lefektetett alkalmazási időszakon belül végrehajtandó vizsgálati eljárásoknak és vizsgálati követelményeknek.
(3) A gyártó biztosítja a tartóssági követelmények ellenőrzésére szolgáló típus-jóváhagyási követelményeknek való megfelelést. A gyártó választhat, hogy a tartósság vizsgálatára szolgáló alábbi eljárások közül melyikkel igazolja a jóváhagyó hatóság előtt a jóváhagyott típusú jármű környezeti teljesítményének tartós voltát:
a)
tényleges tartóssági vizsgálat a teljes futásteljesítmény megtételét követően:
A vizsgálati járművek a VII. melléklet A. táblázatában meghatározott teljes távolságot megteszik, és az e cikk (12) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban leírt V. típusú vizsgálatnak megfelelő eljárás szerinti vizsgálatnak vetik őket alá. A VII. melléklet A. táblázatában meghatározott teljes távolság megtétele során mért kibocsátásvizsgálati eredmények nem érhetik el a VI. melléklet A. részében meghatározott környezetvédelmi értékeket.
b)
tényleges tartóssági vizsgálat részleges futásteljesítmény megtételét követően:
A vizsgálati járművek a VII. melléklet A. táblázatában meghatározott távolság legalább 50 %-át meg kell, hogy tegyék, és az e cikk (12) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban leírt V. típusú vizsgálatnak megfelelő eljárás szerinti vizsgálatnak kell őket alávetni. E jogi aktusnak megfelelően a vizsgálati eredményeket extrapolálni kell a VII. melléklet A. táblázatában meghatározott teljes távolságra. Sem a vizsgálati eredmények, sem az extrapoláció eredményei nem érhetik el a VI. melléklet A. részében meghatározott környezetvédelmi értékeket.
c)
matematikai tartóssági eljárás:
A VII. melléklet B. táblázatában meghatározott romlási tényezőkkel való szorzás eredményei, valamint a gyártósorról való lekerülés utáni első indítás óta több mint 100 km-t megtett jármű környezeti vizsgálati eredményei a kibocsátás egyik összetevője tekintetében sem érhetik el a VI. melléklet A. részében meghatározott környezetvédelmi értékeket.
(4) A Bizottság 2016. január 1-jéig átfogó környezeti hatástanulmányt készít. A tanulmányban értékeli a levegőminőséget és az L kategóriájú járművek által kibocsátott szennyező anyagok arányát, és kitér az V. mellékletben felsorolt I., IV., V., VII. és VIII. típusú vizsgálatokkal kapcsolatos követelményekre is.
Azzal a céllal, hogy végleges politikai intézkedéseket határozzon meg - megerősítve és véglegesen rögzítve az Euro 5 norma végrehajtásának IV. mellékletben említett folyamatát és az Euro 5 tekintetében meghatározott tartóssági futásteljesítményekre és romlási tényezőkre vonatkozó, az V. mellékletben, továbbá a VI. melléklet A2., B2. és C2. táblázatában, valamint a VII. mellékletben meghatározott környezeti követelményeket -, a tanulmány összegyűjti és értékeli a legújabb tudományos adatokat, kutatási eredményeket, modelleket és a költséghatékonysági adatokat.
(5) A (4) bekezdésben említett eredmények alapján a Bizottság 2016. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a következőkkel kapcsolatban:
a)
a IV. mellékletben említett, az Euro 5 szintre vonatkozó végrehajtási dátumok;
b)
az Euro 5 norma VI. melléklet A2. táblázatában említett kibocsátási határértékei és a VI. melléklet B2. táblázatában említett OBD-küszöbértékek;
c)
minden L3e, L5e, L6e-A és L7e-A (al)kategóriába tartozó, új járműtípus felszerelése az Euro 5 szinten az OBD első fázisa mellett az OBD második fázisával is;
d)
az Euro 5 szintre vonatkozó, a VII. melléklet A. táblázatában említett, tartóssági futásteljesítmények, valamint az Euro 5 szintre vonatkozó, a VII. melléklet B. táblázatában említett romlási tényezők.
E jelentés fényében a Bizottság minden megfelelő jogalkotási javaslatot meghoz.
(6) A környezeti hatástanulmány alapján, a 75. cikknek megfelelően a Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amelyben meghatározza, hogy az L1e-A, L1e-B, L2e, L5e-B, L6e-B, L7e-B és L7e-C (al)kategóriák közül az Euro 5 szinten melyiken kell SHED-vizsgálatot, illetve melyiken kell tüzelőanyagtartály- és csőrendszer-szivárgási vizsgálatot végezni, a VI. melléklet C2. táblázatában felsorolt vizsgálati határértékek figyelembevételével.
(7) A gyártók biztosítják az L kategóriájú járművek megfelelését a vonatkozó, az V. melléklet A. táblázatában lefektetett, a jóváhagyáshoz és kiterjesztéshez szükséges környezeti teljesítménnyel kapcsolatos vizsgálati követelményeknek.
(8) Ami az I. típusú vizsgálatot illeti, a vonatkozó kibocsátási határérték L3e-AxE (Enduro, x = 1, 2 vagy 3) és L3e-AxT (Triál, x = 1, 2 vagy 3) típusú motorkerékpároknál a VI. melléklet A. részében meghatározott L2 (THC) és L3 (NOx) adatok összege. A kibocsátásvizsgálati eredmények (NOx + THC) kisebbek vagy egyenlők ezzel a határértékkel (L2 + L3).
(9) Az L4e kategóriába tartozó járművek megfelelnek az V. mellékletben az L3e kategóriájú járművek tekintetében megállapított környezetvédelmi követelményeknek, ahol az V. mellékletben leírt I., IV., VII. és VIII. típusú vizsgálat során szükség szerint vagy az oldalkocsival felszerelt meghajtott alapjármű teljes egységét, vagy csupán az oldalkocsi nélküli meghajtott alapjárművet vizsgálják.
(10) A gyártó gondoskodik arról, hogy az Unióban forgalomba hozott, illetve forgalomba helyezés előtt álló minden kibocsátáscsökkentő pótberendezés e rendelet szerint típusjóváhagyáson essen át.
(11) Az (1)-(10) bekezdésben említett követelmények a II. mellékletben meghatározott járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre alkalmazandók.
(12) A környezetvédelem magas szintje biztosításának érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (1), (2), (3), (6) és (7) bekezdésében említett tárgykörök - többek között a vizsgálati eljárások - tekintetében megállapított környezetvédelmi követelmények részletes műszaki előírásainak vonatkozásában.
24. cikk
További környezeti követelmények az üvegházhatást okozó gázok, a tüzelőanyag-fogyasztás, valamint az elektromosenergia-fogyasztás és az elektromos hatósugár tekintetében
(1) A CO2- (szén-dioxid)-kibocsátásokat a gyártó az alkalmazandó laboratóriumi kibocsátásvizsgálati ciklus szerint meghatározza, és jelenti a jóváhagyó hatóságnak. A tüzelőanyag-fogyasztást és/vagy elektromosenergia-fogyasztást és elektromos hatósugarat vagy a típusjóváhagyáskor végzett laboratóriumi kibocsátásmérési vizsgálatok eredményei alapján kell kiszámítani, vagy meg kell mérni a műszaki szolgálat jelenlétében, és jelenteni kell a típusjóváhagyó hatóságnak.
(2) A CO2-mérés eredményeit, a kiszámított vagy mért tüzelőanyag-fogyasztást, elektromosenergia-fogyasztást és elektromos hatósugarat a 27. cikk (4) bekezdésében hivatkozott végrehajtási jogi aktusban leírt módon fel kell jegyezni az adatközlő mappába, és a vonatkozó információkat fel kell tüntetni a megfelelőségi nyilatkozaton is.
Amellett, hogy a gyártó a CO2-kibocsátást, a tüzelőanyag-fogyasztást, elektromosenergia-fogyasztást és elektromos hatósugarat feltünteti a megfelelőségi nyilatkozaton, arról is gondoskodik, hogy ezek az adatok az általa alkalmasnak tekintett formátumban a vásárlónak is rendelkezésre álljanak az új jármű megvásárlásának időpontjában.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a VII. típusú vizsgálat tekintetében a CO2-kibocsátás-mérés, a tüzelőanyag-fogyasztás, az elektromosenergia-fogyasztás és az elektromos hatósugár számítási és mérési módszereivel kapcsolatos vizsgálati eljárási követelmények vonatkozásában.
IV. FEJEZET
EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK
25. cikk
EU-típusjóváhagyási eljárások
(1) A teljes jármű típusjóváhagyásának kérelmezésekor a gyártó az alábbi eljárások közül választhat:
a)
lépésenkénti típusjóváhagyás;
b)
egylépéses típusjóváhagyás;
c)
vegyes típusjóváhagyás.
Ezeken kívül az (5) bekezdésben felsorolt járműkategóriák gyártói a többlépcsős típusjóváhagyást is választhatják.
A rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típusjóváhagyására csak az egylépéses típus-jóváhagyási eljárás alkalmazható.
(2) A lépésenkénti típusjóváhagyás a jármű részét képező rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre érvényes EU-típusbizonyítványok teljes csomagjának lépésenkénti összegyűjtéséből áll, ami végeredményben a teljes jármű típusjóváhagyásához vezet.
(3) Az egylépéses típusjóváhagyás a teljes jármű egyetlen művelettel történő típusjóváhagyásából áll.
(4) A vegyes típusjóváhagyás olyan, lépésenkénti típus-jóváhagyási eljárás, amelynek eredményeképpen a teljes jármű típusjóváhagyásának utolsó szakaszában egy vagy több rendszerjóváhagyás szerezhető meg anélkül, hogy ezekre a rendszerekre EU-típusbizonyítványokat kellene kiállítani.
(5) A többlépcsős típusjóváhagyás során egy vagy több jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy nem teljes vagy befejezett jármű típusa - a gyártási állapottól függően - megfelel e rendelet vonatkozó közigazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek.
A többlépcsős típusjóváhagyást az olyan nem teljes vagy befejezett jármű típusára kell megadni, amely a 27. cikkben meghatározott adatközlő mappában szereplő jellemzőkkel rendelkezik, és gyártási állapotától függően megfelel a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(6) Az utolsó gyártási szakaszra vonatkozó típusjóváhagyást csak akkor lehet megadni, ha a jóváhagyó hatóság meggyőződött arról, hogy az utolsó szakaszban típusjóváhagyott jármű az adott időpontban megfelel valamennyi alkalmazandó műszaki követelménynek. Ebbe beletartozik a többlépcsős eljárásban a nem teljes járműre megadott típusjóváhagyás körébe tartozó, minden követelmény tekintetében történő dokumentáció-ellenőrzés, még abban az esetben is, ha azt eltérő járműkategóriára vagy alkategóriára adták meg.
Az (1) bekezdés második albekezdésében említett többlépcsős jóváhagyás csak az L2e-U, L4e, L5e-B, L6e-BU és L7e-CU alkategóriájú járművek esetében alkalmazható.
(7) A jóváhagyási eljárás megválasztása nem érinti az alkalmazandó lényegi követelményeket, amelyeknek a jóváhagyott járműtípus meg kell, hogy feleljen a teljes járműre vonatkozó típusjóváhagyás kiadásának időpontjában.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a típus-jóváhagyási eljárások részletes szabályaira vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
26. cikk
A típus-jóváhagyási kérelem
(1) A gyártó a típus-jóváhagyási kérelmet benyújtja a jóváhagyó hatóságnak.
(2) Egy adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be, és kizárólag egy tagállamban.
(3) Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
27. cikk
Adatközlő mappa
(1) A kérelmezőnek a jóváhagyó hatóság részére adatközlő mappát kell benyújtania.
(2) Az adatközlő mappa a következőket tartalmazza:
a)
adatközlő lap;
b)
minden adat, rajz, fénykép és egyéb információ;
c)
járművek esetében annak megjelölése, hogy melyik eljárást/eljárásokat választották a 25. cikk (1) bekezdésének megfelelően;
d)
a jóváhagyó hatóság által a kérelmezési eljárással kapcsolatban kért bármilyen további információ.
(3) Az adatközlő mappát papíron vagy a műszaki szolgálat és a jóváhagyó hatóság által elfogadott elektronikus formátumban is be lehet nyújtani.
(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az adatközlő lap és az adatközlő mappa mintáit. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
28. cikk
A különböző eljárások szerinti típusjóváhagyás iránti kérelemben feltüntetendő információkra vonatkozó különös követelmények
(1) A lépésenkénti típusjóváhagyás iránti kérelemhez csatolni kell a 27. cikk szerinti adatközlő mappát, valamint a II. mellékletben felsorolt egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt típusbizonyítványok teljes csomagját.
Rendszernek, alkotóelemnek vagy önálló műszaki egységnek a II. mellékletben felsorolt, alkalmazandó jogi aktusok alapján történő típusjóváhagyása esetén a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyás megadásáig vagy elutasításáig hozzáféréssel kell rendelkeznie a kapcsolódó adatközlő mappához.
(2) Az egylépéses típusjóváhagyásra irányuló kérelemhez csatolni kell a 27. cikkben meghatározott adatközlő mappát, amely az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusokkal összhangban tartalmazza a releváns információkat az említett alkalmazandó jogi aktusokhoz kapcsolódóan.
(3) Vegyes típus-jóváhagyási eljárás esetén az adatközlő mappához csatolni kell a II. mellékletben felsorolt, egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt egy vagy több típusbizonyítványt, és az adatközlő mappának típusbizonyítvány hiányában tartalmaznia kell az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően az alkalmazandó jogi aktusokkal kapcsolatos vonatkozó információkat.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül többlépcsős típusjóváhagyás céljára az alábbi információt kell benyújtani:
a)
az első szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek az alapjármű gyártási állapotát érintik;
b)
a második és minden további szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek a mindenkori gyártási szakasz tekintetében relevánsak, valamint a járműre vonatkozó, az előző gyártási szakaszban kiadott EU-típusbizonyítványok másolata az összes olyan részletes adattal együtt, amelyek a járművön a gyártó által végzett módosításokat vagy kiegészítéseket leírják.
Az e bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában megadott információkat a (3) bekezdés szerint lehet benyújtani.
(5) A jóváhagyó hatóság - kérését megindokolva - további információk benyújtására szólíthatja fel a gyártót annak érdekében, hogy el tudja dönteni, milyen vizsgálatok szükségesek, és e vizsgálatok elvégzése könnyebb legyen.
V. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK MENETE
29. cikk
Általános rendelkezések
(1) A jóváhagyó hatóság csak az után adja ki az EU-típusjóváhagyást, miután ellenőrizte a 33. cikkben említett gyártási intézkedések megfelelőségét, valamint megbizonyosodott arról, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó követelményeknek.
(2) Az EU-típusjóváhagyások megadása e fejezet szerint történik.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy valamely jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa - annak ellenére, hogy az előírt rendelkezéseknek megfelel - súlyosan veszélyezteti a biztonságot, vagy súlyosan károsíthatja a környezetet vagy a közegészséget, elutasíthatja az EU-típusjóváhagyás megadását. Ilyen esetben azonnal részletes aktát küld a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak és a Bizottságnak, amely tartalmazza döntésének indokolását és a megállapításait alátámasztó bizonyítékok bemutatását.
(4) Az EU-típusbizonyítványokat a Bizottság által elfogadott végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott harmonizált rendszernek megfelelően kell számozni. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(5) A jóváhagyó hatóság minden egyes jóváhagyott járműtípusra vonatkozóan az EU-típusbizonyítvány kiállítását követő egy hónapon belül közös biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak a gépjármű EU-típusbizonyítványának másolatát, annak mellékleteivel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(6) A jóváhagyó hatóság haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait minden járműjóváhagyás megtagadásáról vagy visszavonásáról, valamint döntésének indokairól.
(7) A jóváhagyó hatóság háromhavonta megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak az általa az előző időszakban megadott, módosított, elutasított vagy visszavont, rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyások jegyzékét.
(8) Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság valamely másik tagállam jóváhagyó hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül elküldi a kért EU-típusbizonyítvány másolatát a mellékletekkel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(9) A Bizottság kérésére a jóváhagyó hatóság az (5)-(8) bekezdésben említett információkat a Bizottságnak is megküldi.
(10) A jóváhagyó hatóság információs csomagot állít össze, amely az adatközlő mappából, valamint a vizsgálati jegyzőkönyvekből és minden más dokumentumból áll, amelyet a műszaki szolgálat vagy a jóváhagyó hatóság feladatköre gyakorlása során az adatközlő mappához csatolt. Az információs csomagot tartalomjegyzékkel kell ellátni, amely felsorolja annak tartalmát, és valamennyi oldal és az egyes dokumentumok formátumának egyértelmű azonosítása érdekében megfelelő számozással vagy egyéb jelzéssel van ellátva, hogy az EU-típusjóváhagyás kezelése során egymást követő lépések, különösen a változtatások és a frissítések időpontjai nyilván legyenek tartva. A jóváhagyó hatóság az információs csomagban található információkat a szóban forgó típusjóváhagyás érvényességének megszűnését követő tíz éven keresztül rendelkezésre bocsátja.
30. cikk
Az EU-típusbizonyítványra vonatkozó különös rendelkezések
(1) Az EU-típusbizonyítványhoz a következőket kell mellékelni:
a)
a 29. cikk (10) bekezdésében említett információs csomag;
b)
a vizsgálati eredmények;
c)
a megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult személy(ek) neve, aláírásmintája és beosztása;
d)
a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás esetében a megfelelőségi nyilatkozat kitöltött példánya.
(2) Az EU-típusbizonyítványt a Bizottság által elfogadott végrehajtási jogi aktusokban meghatározott minta alapján kell kiállítani. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) A jóváhagyó hatóság minden egyes járműtípus esetében:
a)
kitölti az EU-típusbizonyítvány megfelelő szakaszait, beleértve az ahhoz csatolt, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lapot is;
b)
összeállítja az információs csomag tartalomjegyzékét;
c)
a kitöltött bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az a) pontban említett, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap mintáját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(4) Olyan EU-típusjóváhagyás esetében, amelynek érvényességét korlátozták, vagy amellyel kapcsolatban e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok bizonyos rendelkezései alól felmentést adtak a 40. cikknek megfelelően, az EU-típusbizonyítványban fel kell tüntetni e korlátozásokat vagy felmentéseket.
(5) Amennyiben a gyártó a vegyes típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság az információs csomagban feltünteti a 32. cikk (1) bekezdésében említett végrehajtási jogi aktusokban meghatározott azon vizsgálati jegyzőkönyvekre vonatkozó hivatkozásokat, amelyek tekintetében nem áll rendelkezésre EU-típusbizonyítvány.
(6) Amennyiben a gyártó az egylépéses típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság összeállítja az alkalmazandó követelmények és jogi aktusok jegyzékét, és azt az EU-típusbizonyítványhoz csatolja. A Bizottság e jegyzék mintáját végrehajtási jogi aktusok révén fogadja el. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
31. cikk
A rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre vonatkozó különös rendelkezések
(1) EU-típusjóváhagyást az a rendszer kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(2) Alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyást az az alkotóelem vagy önálló műszaki egység kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és a II. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(3) Ha az alkotóelemekre vagy az önálló műszaki egységekre - függetlenül attól, hogy javításra, szervizelésre vagy karbantartásra szánják-e azokat - a jármű rendszer-típusjóváhagyása is érvényes, azonkívül nincs szükség alkotóelemre vagy az önálló műszaki egységre vonatkozó típusjóváhagyásra, kivéve, ha a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok előírják azt.
(4) Ha az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység csak a jármű más részeivel együtt tölti be funkcióját, vagy mutatkoznak meg különleges jellemzői, és ezáltal a követelmények betartásának ellenőrzése csak akkor lehetséges, amikor az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység az említett többi járműrésszel együtt működik, akkor az alkotóelem vagy önálló műszaki egység EU-típusjóváhagyásának hatályát ennek megfelelően korlátozni kell.
Ezekben az esetekben az EU-típusbizonyítványban meg kell határozni az alkotóelem vagy önálló műszaki egység felhasználására vonatkozó esetleges korlátozásokat, és meg kell jelölni a beszerelésére vonatkozó különleges feltételeket.
Ha az ilyen alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a járműgyártó szerelte be, akkor az alkalmazandó, a felhasználásra vonatkozó korlátozások vagy a beszerelésre vonatkozó feltételek betartását a jármű jóváhagyásának időpontjában kell ellenőrizni.
32. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges vizsgálatok
(1) Az e rendeletben és a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokban meghatározott műszaki követelmények betartását a kijelölt műszaki szolgálatok által végzett megfelelő vizsgálatok révén kell igazolni.
Az első albekezdésben említett vizsgálati eljárásokat, valamint az e vizsgálatok elvégzéséhez előírt különleges felszerelést és eszközöket a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok határozzák meg.
A vizsgálati jegyzőkönyv mintája meg kell, hogy feleljen a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott általános követelményeknek. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat az 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(2) A gyártó a szükséges vizsgálatok elvégzéséhez a II. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban előírt számú járművet, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a jóváhagyó hatóság rendelkezésére bocsátja.
(3) A szükséges vizsgálatokat olyan járműveken, alkotóelemeken és önálló műszaki egységeken kell elvégezni, amelyek megfelelnek a jóváhagyandó típusnak.
A gyártó azonban - a jóváhagyó hatósággal egyetértésben - olyan járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet is választhat, amely, bár nem felel meg a jóváhagyandó típusnak, a teljesítmények szükséges szintje tekintetében számos nagyon kedvezőtlen jellemzőt egyesít. A döntéshozatal elősegítése érdekében a kiválasztási eljárás során virtuális vizsgálati módszereket lehet alkalmazni.
(4) A jóváhagyó hatóság egyetértése esetén a gyártó kérelmére az (1) bekezdésben említett vizsgálati eljárások helyett virtuális vizsgálati módszereket is lehet alkalmazni a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelmények tekintetében.
(5) A virtuális vizsgálati módszereknek meg kell felelniük a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított feltételeknek.
(6) Annak érdekében, hogy a virtuális vizsgálati eljárással kapott eredmények ugyanannyira értelmezhetők legyenek, mint a fizikai vizsgálattal kapott eredmények, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyek teljesülését virtuális vizsgálati módszerekkel el lehet dönteni, illetve arra vonatkozóan, hogy a virtuális vizsgálatokat milyen feltételekkel kell elvégezni. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásakor a Bizottság szükség szerint a 2007/46/EK irányelv XVI. mellékletében előírt követelményeket és eljárásokat veszi megfelelően alapul.
33. cikk
A gyártás megfelelősége
(1) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve megteszi a szükséges intézkedéseket annak megvizsgálására, hogy megfelelő lépéseket tettek-e annak biztosítására, hogy a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) A teljes járműre jóváhagyást adó jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy a gyártó által kiadott megfelelőségi nyilatkozatok megfelelnek-e a 38. cikknek. E célból a jóváhagyó hatóság ellenőrzi, hogy kellő számú megfelelőségi nyilatkozatminta felel-e meg a 38. cikknek, és a gyártó megfelelő intézkedéseket vezetett-e be annak biztosítására, hogy a megfelelőségi nyilatkozatokban szereplő adatok helytállóak legyenek.
(3) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, e jóváhagyás tekintetében - szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve - megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedések megfelelőek maradjanak, és így a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfeleljenek a jóváhagyott típusnak, valamint a megfelelőségi nyilatkozatok továbbra is megfeleljenek a 38. cikknek.
(4) Annak érdekében, hogy ellenőrizze a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység jóváhagyott típusnak való megfelelőségét, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a gyártó telephelyén - többek között a gyártóüzemében - vett mintákon elvégezhet bármilyen, az EU-típusjóváhagyáshoz előírt ellenőrzést vagy vizsgálatot.
(5) Ha a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedéseket nem alkalmazzák, vagy jelentősen eltérnek a közösen megállapodott intézkedésektől és ellenőrzési tervektől, vagy az intézkedések alkalmazása megszűnt, illetve már nem tekintik őket megfelelőnek, noha a gyártás folytatódik, akkor az említett jóváhagyó hatóságnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy pontosan kövessék a gyártásmegfelelőségi eljárást, vagy vissza kell vonnia a típusjóváhagyást.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a gyártás megfelelőségére vonatkozó részletes intézkedésekre vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
VI. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSOK MÓDOSÍTÁSAI
34. cikk
Általános rendelkezések
(1) A gyártó haladéktalanul értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot az információs csomagban rögzített információk minden változásáról.
Az említett jóváhagyó hatóság dönti el, hogy a 35. cikkben megállapított eljárások közül melyiket kell követni.
Adott esetben a jóváhagyó hatóság a gyártóval folytatott konzultációt követően dönthet úgy, hogy szükség van egy új EU-típusjóváhagyás megadására.
(2) Az EU-típusjóváhagyás módosítása iránti kérelmet kizárólag ahhoz a jóváhagyó hatósághoz lehet benyújtani, amely az eredeti EU-típusjóváhagyást megadta.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a módosításhoz meg kell ismételni egyes ellenőrzéseket vagy vizsgálatokat, akkor ennek megfelelően tájékoztatja a gyártót.
A 35. cikkben említett eljárások csak akkor követendők, ha a jóváhagyó hatóság az említett ellenőrzések vagy vizsgálatok alapján azt állapítja meg, hogy az EU-típusjóváhagyás követelményei továbbra is teljesülnek.
35. cikk
Az EU típusjóváhagyások felülvizsgálata és kiterjesztése
(1) Az információs csomagban rögzített információk változása esetén, amennyiben nem írják elő az ellenőrzések vagy vizsgálatok megismétlését, a módosítást „felülvizsgálatként” kell megjelölni.
Ilyen esetben a jóváhagyó hatóság szükség szerint kiadja az információs csomag felülvizsgált oldalait, amelyeken egyértelműen feltünteti a változás jellegét és az új kiadás keltét. Úgy kell tekinteni, hogy az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változata - a változtatások részletes leírásával kiegészítve - megfelel e követelménynek.
(2) Az információs csomagban rögzített információk megváltozása és az alábbiak bármelyikének bekövetkezése esetén a módosítást „kiterjesztésként” kell megjelölni:
a)
további ellenőrzésekre vagy vizsgálatokra van szükség;
b)
az EU-típusbizonyítványban (kivéve annak mellékleteit) szereplő bármely információ megváltozott;
c)
a jóváhagyott járműtípus, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység vonatkozásában a II. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus értelmében új követelmények válnak alkalmazandóvá.
Kiterjesztés esetén a jóváhagyó hatóság egy kiterjesztési számmal ellátott naprakész EU-típusbizonyítványt ad ki, amelynek kiterjesztési száma az eddig kiadott, egymást követő kiterjesztések számánál eggyel nagyobb. A típusbizonyítványban világosan fel kell tüntetni a kiterjesztés okát és az új kiadás keltét.
(3) Módosított oldalak vagy egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változat kiadása esetén az információs csomag tartalomjegyzékét, amely mellékletként a típusbizonyítványhoz van csatolva, úgy kell módosítani, hogy abból a legutolsó kiterjesztés vagy felülvizsgálat kelte, illetve a naprakész változat legutolsó egységes szerkezetbe foglalásának kelte kiderüljön.
(4) Nincs szükség módosításra a jármű típusjóváhagyásán, amennyiben a (2) bekezdés c) pontjában említett új követelmények műszaki szempontból lényegtelenek az említett járműtípus tekintetében, vagy más járműkategóriákat érintenek, mint amely kategóriához a járműtípus tartozik.
36. cikk
A módosítások kiadása és a módosításokról szóló értesítés
(1) Kiterjesztés esetén naprakésszé kell tenni az EU-típusbizonyítvány valamennyi vonatkozó rovatát, annak mellékleteit, valamint az információs csomag tartalomjegyzékét. A naprakésszé tett bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul ki kell adni a kérelmezőnek.
(2) Felülvizsgálat esetén a jóváhagyó hatóság a felülvizsgált dokumentumokat vagy adott esetben az egységes szerkezetbe foglalt, naprakésszé tett változatot - az információs csomag felülvizsgált tartalomjegyzékét is beleértve - haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
(3) A jóváhagyó hatóság a 29. cikkben megállapított eljárásoknak megfelelően értesíti a többi tagállam jóváhagyó hatóságait az EU-típusjóváhagyások módosításairól.
VII. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS ÉRVÉNYESSÉGE
37. cikk
Az érvényesség megszűnése
(1) Az EU-típusjóváhagyást határozatlan időre adják ki.
(2) Egy jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége megszűnik a következő esetekben:
a)
a jóváhagyott jármű vonatkozásában új követelmények válnak kötelezővé a járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése tekintetében, és a típusjóváhagyást nem lehet ezeknek megfelelően naprakésszé tenni;
b)
a jóváhagyott jármű gyártását önként és véglegesen beszüntetik;
c)
a típusjóváhagyás érvényessége a 40. cikk (6) bekezdése szerint korlátozás következtében lejár;
d)
a jóváhagyást a 33. cikk (5) bekezdésével, a 49. cikk (1) bekezdésével vagy az 52. cikk (4) bekezdésével összhangban visszavonták.
(3) Amennyiben a típuson belül csak egy változatnak vagy csak a változat egy kivitelének az érvényessége szűnik meg, a kérdéses jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége csak az adott változat vagy kivitel vonatkozásában szűnik meg.
(4) Amennyiben egy bizonyos járműtípus gyártását véglegesen beszüntetik, a gyártó értesíti erről az adott jármű EU-típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
A járműre az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság az első albekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül ennek megfelelően tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
(5) A (4) bekezdés sérelme nélkül azokban az esetekben, amikor egy jármű EU-típusjóváhagyása érvényességének megszűnése esedékes, a gyártó értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság haladéktalanul közöl valamennyi vonatkozó információt a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival, hogy - adott esetben - lehetővé tegye a 44. cikk alkalmazását.
A második albekezdésben említett értesítésnek tartalmaznia kell különösen a legutolsó legyártott jármű gyártási dátumát és azonosító számát.
VIII. FEJEZET
MEGFELELŐSÉGI NYILATKOZAT ÉS JELÖLÉSEK
38. cikk
Megfelelőségi nyilatkozat
(1) A gyártó, mint a járműre vonatkozó típusjóváhagyás jogosultja, a jóváhagyott járműtípusnak megfelelően gyártott valamennyi teljes, nem teljes vagy befejezett járműhöz papíralapú dokumentum alakjában megfelelőségi nyilatkozatot mellékel.
Az említett nyilatkozatot a járművel együtt térítésmentesen a vevő rendelkezésére kell bocsátani. Átadása nem köthető ahhoz a feltételhez, hogy külön kérjék, vagy kiegészítő információkat nyújtsanak be a gyártónak.
A jármű gyártási dátumát követő tíz éven keresztül a járműgyártó köteles kiadni a megfelelőségi nyilatkozat másodpéldányát a jármű tulajdonosának kérésére a kiadás költségeit meg nem haladó térítés ellenében. A „másodpéldány” szónak világosan láthatónak kell lennie a nyilatkozat másodpéldányainak előlapján.
(2) A gyártó a megfelelőségi nyilatkozathoz a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén elfogadott mintát használja. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. A megfelelőségi nyilatkozatot úgy kell megtervezni, hogy védett legyen a hamisítás ellen. E célból a végrehajtási jogi aktusok meghatározzák, hogy a nyilatkozat papírjaként több biztonsági nyomdai alkalmazással védett papírt kell használni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) A megfelelőségi nyilatkozatot az Unió hivatalos nyelveinek legalább egyikén kell megfogalmazni. A tagállamok kérhetik a megfelelőségi nyilatkozat saját hivatalos nyelvükre vagy nyelveikre történő lefordítását.
(4) A megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult (egy vagy több) személy a gyártó szervezetébe kell, hogy tartozzon, és a vezetőség arra való jogszerű felhatalmazásával kell bírnia, hogy a gyártó teljes jogi felelősségét átvállalja egy jármű tervezésének és szerkezetének vagy megfelelőségének vonatkozásában.
(5) A megfelelőségi nyilatkozatot teljes egészében ki kell tölteni, és az e rendeletben vagy az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban előírt korlátozásokon kívül nem tartalmazhat korlátozásokat a jármű használata tekintetében.
(6) Nem teljes vagy befejezett jármű esetében a gyártó csak azokat az adatokat tölti ki a megfelelőségi nyilatkozatban, amelyeket a folyamatban lévő jóváhagyási szakasz szerint ki kell egészíteni vagy meg kell változtatni, és adott esetben mellékeli a megelőző szakaszokra vonatkozó valamennyi megfelelőségi nyilatkozatot.
(7) A 40. cikk (2) bekezdésének megfelelően jóváhagyott járművekre vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel „A két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. január 15-i 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 40. cikkének (4) bekezdése szerint típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez (ideiglenes jóváhagyás)” szöveg.
(8) A (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokban megállapított, a 42. cikk szerint jóváhagyott járműtípusokra vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel a „Kis sorozatban típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez” kifejezés, valamint ennek közvetlen közelében a gyártás éve, amelyet az 1-es számjegy és a III. mellékletben szereplő táblázatban feltüntetett határérték közé eső sorszám követ, és amely az egyes gyártási évek tekintetében az említett jármű sorszámát jelöli az adott évben gyártott sorozaton belül.
(9) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a gyártó a megfelelőségi nyilatkozatot bármely tagállam nyilvántartási hatóságához elektronikus úton is továbbíthatja.
39. cikk
A járművek jogszabályban előírt táblán történő megfelelő jelölése, valamint az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típus-jóváhagyási jele
(1) A járműgyártó a jóváhagyott típusnak megfelelően gyártott valamennyi járművön elhelyezi a (3) bekezdés alapján elfogadott végrehajtási jogi aktus által megkövetelt, megfelelő jelöléssel ellátott jogszabályban előírt táblát.
(2) Az alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártója - függetlenül attól, hogy azok egy rendszer részét képezik-e vagy sem - valamennyi, a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet típus-jóváhagyási jellel lát el az e rendelet alapján elfogadott, végrehajtási jogi aktusnak vagy a vonatkozó ENSZ-EGB-előírásnak megfelelően.
Amennyiben az ilyen típus-jóváhagyási jel feltüntetése nem kötelező, a gyártó legalább a márkanevét vagy védjegyét, valamint a típusszámot vagy az azonosító számot feltünteti.
(3) A jogszabályban előírt táblának és az EU-típusjóváhagyási jelnek meg kell felelnie a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott mintának. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
IX. FEJEZET
MENTESSÉGEK AZ ÚJ TECHNOLÓGIÁK VAGY ÚJ KONCEPCIÓK SZÁMÁRA
40. cikk
Mentesség az új technológiák vagy új koncepciók számára
(1) A gyártó kérelmezheti járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek olyan típusának EU-típusjóváhagyását is, amely a II. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlen új technológiák vagy koncepciók felhasználásával készült.
(2) A jóváhagyó hatóság megadja az (1) bekezdésben említett EU-típusjóváhagyást, amennyiben valamennyi alábbi feltétel teljesül:
a)
a kérelem ismerteti mindazon okokat, amelyek miatt az érintett technológiák vagy koncepciók a II. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlenné teszik az adott rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet;
b)
a kérelem leírja az új technológia biztonsági és környezeti hatásait, valamint azokat az intézkedéseket, amelyeket annak érdekében hoztak, hogy legalább azon követelményekkel egyenértékű biztonsági és környezetvédelmi feltételek biztosítottak legyenek, amelyek tekintetében a mentességet kérelmezik.
c)
a kérelem bemutatja azokat a vizsgálatokat és azok eredményeit, amelyek bizonyítják, hogy a b) pontban szereplő feltétel teljesül.
(3) Az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességének megadását a Bizottság engedélyezi. Az engedélyt végrehajtási jogi aktus útján kell megadni. E végrehajtási jogi aktust a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A Bizottság jóváhagyásra vonatkozó határozatának meghozataláig a jóváhagyó hatóság már kiállíthatja - de csak ideiglenesen - a kizárólag az érintett tagállam területén érvényes EU-típusjóváhagyást arra a járműtípusra, amelyre mentesség megadását kérelmezték. A jóváhagyó hatóság a (2) bekezdésben említett információkat tartalmazó akta megküldésével haladéktalanul tájékoztatja erről a Bizottságot és a többi tagállamot.
Az ideiglenes jellegnek és a korlátozott területi érvényességnek a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat fejlécéből egyértelműen ki kell tűnnie. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat összehangolt mintáit e bekezdés alkalmazásában. E végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(5) Más jóváhagyó hatóságok dönthetnek úgy, hogy írásban elfogadják területükön a (4) bekezdésben említett ideiglenes jóváhagyást.
(6) A Bizottság (3) bekezdésben említett jóváhagyása adott esetben azt is meghatározza, hogy vonatkoznak-e rá korlátozások. A típusjóváhagyás érvényessége minden esetben legalább harminchat hónap.
(7) Amennyiben a Bizottság a jóváhagyás elutasítása mellett dönt, a jóváhagyó hatóság haladéktalanul értesíti a (4) bekezdésében említett ideiglenes típusjóváhagyás jogosultját arról, hogy az ideiglenes jóváhagyás a Bizottság elutasító határozatának keltétől számított hat hónap elteltével visszavonásra kerül.
Mindazonáltal az ideiglenes jóváhagyás érvényességének megszűnése előtt az ideiglenes jóváhagyásnak megfelelően gyártott járművek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését minden olyan tagállamban engedélyezni kell, amely az ideiglenes jóváhagyást elfogadta.
41. cikk
A felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok későbbi kiigazítása
(1) Amennyiben a Bizottság engedélyezi a 40. cikk szerinti mentesség megadását, haladéktalanul megteszi a szükséges lépéseket az érintett felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása érdekében.
Amennyiben a 40. cikk szerinti mentesség valamely ENSZ-EGB-előírással kapcsolatos, a Bizottság javaslatot tesz az érintett ENSZ-EGB-előírás a felülvizsgált 1958-as megállapodás értelmében alkalmazandó eljárás szerinti módosítására.
(2) A vonatkozó jogi aktusok módosítását követően a mentességet jóváhagyó bizottsági határozatban szereplő korlátozásokat fel kell oldani.
Amennyiben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok kiigazításához szükséges lépésekre nem került sor, a Bizottság a jóváhagyást megadó tagállam kérelmére a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, végrehajtási jogi aktus formájában elfogadott határozattal engedélyezheti a tagállamnak a mentesség érvényességének meghosszabbítását.
X. FEJEZET
KIS SOROZATBAN GYÁRTOTT JÁRMŰVEK
42. cikk
A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyása
(1) A gyártó a III. mellékletben megállapított éves mennyiségi korlátokon belül kis sorozatban gyártott járműtípusra kérhet nemzeti típusjóváhagyást. E korlátok a jóváhagyott járműtípusnak egy adott évben az egyes tagállamok piacán való forgalmazására, nyilvántartásba vételére és forgalomba helyezésére vonatkoznak.
(2) Az (1) bekezdésben említett járműtípus tekintetében a tagállamok eltekinthetnek a II. mellékletben felsorolt, felhatalmazáson alapuló egy vagy több jogi aktus egy vagy több lényegi követelményétől, feltéve, hogy alternatív követelményeket határoznak meg.
Az „alternatív követelmények” kifejezés alatt olyan közigazgatási rendelkezések és műszaki követelmények értendők, amelyek célja a funkcionális biztonság, a környezetvédelem és a munkavédelem olyan szintjének biztosítása, amely a II. mellékletben felsorolt, felhatalmazáson alapuló egy vagy több jogi aktusban előírt szinttel a lehető legteljesebb mértékben egyenértékű.
Az (1) bekezdésben említett járműtípus tekintetében a tagállamok eltekinthetnek e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusok egy vagy több közigazgatási rendelkezésétől.
Az e bekezdésben említett rendelkezések alkalmazásától a tagállamok csak kellően indokolt esetben tekinthetnek el.
(3) A járművek e cikk szerinti nemzeti típusjóváhagyása céljából el kell fogadni a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokkal összhangban jóváhagyott rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket.
(4) Az e cikk szerint típusjóváhagyott járművekre vonatkozó típusbizonyítványt a 30. cikk (2) bekezdése szerinti mintának megfelelően kell kiállítani, de nem szerepelhet rajta az „EU-járműtípusbizonyítvány” fejléc, és fel kell rajta tüntetni a (2) bekezdés szerint megadott felmentések tárgyát. A típusbizonyítványokat a 29. cikk (4) bekezdésében említett harmonizált rendszer szerint kell számozni.
(5) A típusbizonyítványon fel kell tüntetni a (2) bekezdés első és harmadik albekezdése szerint megadott felmentések jellegét.
(6) A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásának érvényessége azon tagállam területére korlátozódik, amelynek jóváhagyó hatósága megadta a jóváhagyást.
(7) A gyártó kérésére azonban a típusbizonyítvány és a csatolt dokumentumok másolatát ajánlott levél vagy e-mail útján meg kell küldeni a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságainak.
(8) A (7) bekezdésben említett kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságai határozatot hoznak a típusjóváhagyás elfogadásáról. Döntésükről hivatalosan tájékoztatják a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
(9) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják a nemzeti típusjóváhagyást, kivéve, ha alapos okuk van feltételezni, hogy a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló nemzeti műszaki követelmények nem egyenértékűek a sajátjaikkal.
(10) Olyan kérelmező kérésére, aki egy másik tagállamban kíván kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásával rendelkező járművet forgalomba hozni vagy nyilvántartásba vetetni, a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság a másik tagállam nemzeti hatóságának rendelkezésére bocsátja az információs csomagot is tartalmazó típusbizonyítvány másolatát. A (8) és az (9) bekezdést alkalmazni kell.
XI. FEJEZET
FORGALMAZÁS, NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL VAGY FORGALOMBA HELYEZÉS
43. cikk
Járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
A 46. és a 47. cikkben foglaltak sérelme nélkül, azon járművek, amelyekre kötelező a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás, vagy amelyekre a gyártó e rendelet értelmében ilyen típusjóváhagyást szerzett, kizárólag akkor forgalmazhatók, vehetők nyilvántartásba vagy helyezhetők forgalomba, ha rendelkeznek a 38. cikknek megfelelően kibocsátott, érvényes megfelelőségi nyilatkozattal.
A nem teljes járművek forgalmazása vagy forgalomba helyezése megengedett, azonban a tagállamok nyilvántartásba vételért felelős hatóságai elutasíthatják az ilyen járművek nyilvántartásba vételének és közúti használatának engedélyezését.
44. cikk
Kifutó sorozatú járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
(1) A (2) és (4) bekezdésben a kifutó sorozatokra megállapított mennyiségi korlátokra és időbeli korlátozásra is figyelemmel, az olyan járműtípusnak megfelelő járművek, amelyek EU-típusjóváhagyásának érvényessége a 37. cikk szerint megszűnt, forgalmazhatók, nyilvántartásba vehetők és forgalomba helyezhetők.
Az első albekezdés kizárólag olyan, az Unió területén található járművekre vonatkozik, amelyek gyártásuk idején érvényes EU-típusjóváhagyással rendelkeztek, azonban az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése előtt nem kerültek forgalmazásra, nyilvántartásba vételre vagy forgalomba helyezésre.
(2) Az (1) bekezdés teljes járművek esetében az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése napját követő 24, befejezett járművek esetében pedig 30 hónapon keresztül alkalmazandó.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltakkal élni kívánó gyártó kérelmet nyújt be minden olyan tagállam nemzeti hatóságához, amelyben az adott járműveket forgalmazni, nyilvántartásba vetetni vagy forgalomba helyezni kívánja. Az említett kérelem ismerteti mindazon műszaki vagy gazdasági okokat, amelyek miatt a járművek nem tudnak megfelelni az új típus-jóváhagyási követelményeknek.
Az érintett nemzeti hatóság - a kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül - határoz arról, hogy engedélyezi-e e járművek nyilvántartásba vételét területén, és ha igen, milyen darabszámban.
(4) A kifutó sorozatú járművek száma nem haladhatja meg az előző két évben nyilvántartásba vett járművek darabszáma 10 %-ának megfelelő mennyiséget, vagy ha az nagyobb, a tagállamonkénti 100 jármű mennyiséget.
(5) Az ezen eljárás szerint forgalomba helyezett járművek megfelelőségi nyilatkozatában külön bejegyzés jelzi a „kifutó sorozatú járműnek” való minősítést.
(6) A tagállamok biztosítják az e cikk szerinti eljárás keretében forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánt járművek számának eredményes ellenőrzését.
(7) E cikk csak a típusjóváhagyás érvényességének a 37. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett lejárta miatt bekövetkező gyártásbeszüntetés esetén alkalmazandó.
45. cikk
Alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalmazása vagy forgalomba helyezése
(1) Alkotóelemek és önálló műszaki egységek csak akkor forgalmazhatók vagy helyezhetők forgalomba, ha megfelelnek a II. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban megállapított követelményeknek, és a 39. cikk szerinti megfelelő jelöléssel vannak ellátva.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó azon alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek esetében, amelyeket kifejezetten olyan új járművek számára készítettek vagy terveztek, amelyekre ez a rendelet nem vonatkozik.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyek a 40. cikk alapján mentesültek e rendelet egy vagy több rendelkezése alól, vagy amelyeket a 42. cikk szerinti, az adott alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket érintő jóváhagyással ellátott járművekbe kívánnak beszerelni.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérve, és amennyiben e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus másképp nem rendelkezik, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyeket olyan járművekbe kívánnak beszerelni, amelyek tekintetében forgalmazásuk vagy forgalomba helyezésük időpontjában a típusjóváhagyás e rendelet vagy a 2002/24/EK irányelv szerint nem volt követelmény.
XII. FEJEZET
VÉDZÁRADÉKOK
46. cikk
Nemzeti szintű eljárás a súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek kezelésére
(1) Amennyiben valamely tagállam piacfelügyeleti hatóságai a 765/2008/EK rendelet 20. cikke alapján intézkedést hoztak, illetve, ha elégséges okuk van azt feltételezni, hogy egy e rendeletben szabályozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység súlyos veszélyt jelent az emberek egészségére vagy biztonságára, illetve a közérdek védelmének más, e rendeletben szabályozott vonatkozásai szempontjából, akkor a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság elvégzi az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység értékelését, amely kiterjed az e rendeletben meghatározott összes követelményre. Az érintett gazdasági szereplők teljes mértékben együttműködnek a jóváhagyó és/vagy piacfelügyeleti hatóságokkal.
Amennyiben az értékelés során a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg az e rendeletben megállapított követelményeknek, haladéktalanul felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, azért, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfeleljen az említett követelményeknek, vagy hogy a veszély jellegével arányosan ésszerű időn belül kivonják a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a forgalomból, vagy visszahívják azt.
Az e bekezdés második albekezdésében említett intézkedésekre a 765/2008/EK rendelet 21. cikke alkalmazandó.
(2) Amennyiben a jóváhagyó hatóságok úgy ítélik meg, hogy a meg nem felelés nem korlátozódik országuk területére, akkor tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az értékelés eredményeiről és azokról az intézkedésekről, amelyek meghozatalára felszólították a gazdasági szereplőt.
(3) A gazdasági szereplő biztosítja, hogy meghoz minden megfelelő korrekciós intézkedést a követelményeknek meg nem felelő összes olyan jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tekintetében, amelyet az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vetetett, vagy amelynek forgalomba helyezéséért felelős.
(4) Amennyiben az érintett gazdasági szereplő nem teszi meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket az (1) bekezdés második albekezdésében említett határidőn belül, a nemzeti hatóságok meghozzák az összes megfelelő intézkedést a követelményeknek meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek nemzeti piacukon történő forgalmazásának, nyilvántartásba vételének vagy forgalomba helyezésének megtiltása vagy korlátozása, illetve a forgalomból való kivonása vagy visszahívása érdekében.
(5) A nemzeti hatóságok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot a (4) bekezdésben foglalt intézkedésekről.
A tájékoztatásban megadják az összes rendelkezésre álló adatot, különösen a nem megfelelő jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokat, a származási helyét, a feltételezett nem megfelelés és a felmerülő veszélyek jellegét, a meghozott nemzeti intézkedések jellegét és időtartamát, valamint az érintett gazdasági szereplő által felhozott szempontokat. A jóváhagyó hatóságok jelzik, hogy a megfelelőség hiánya a következők egyike miatt áll-e fenn:
a)
a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem teljesíti az e rendeletben meghatározott, az emberek egészségével és biztonságával, a környezetvédelemmel vagy más, a közérdek védelmének egyéb vonatkozásaival kapcsolatos követelményeket;
b)
a II. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusok hiányosságokat mutatnak.
(6) A tagállamok egy hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az elfogadott intézkedésekről és azokról a kiegészítő információkról, amelyek a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének hiányáról a rendelkezésükre állnak, valamint - amennyiben nem értenek egyet a bejelentett nemzeti intézkedéssel - a kifogásaikról.
(7) Amennyiben egy tagállami intézkedéssel szemben az e cikk (6) bekezdésében előírt tájékoztatás kézhezvételétől számított egy hónapon belül egy másik tagállam vagy a Bizottság kifogást emel, a tagállam intézkedését a 47. cikknek megfelelően a Bizottság értékeli.
(8) A tagállamok biztosítják a megfelelő korlátozó intézkedések haladéktalan meghozatalát az érintett járművel, rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel kapcsolatban, így például a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység piacukról való kivonását.
47. cikk
Uniós védintézkedési eljárás
(1) Ha a 46. cikk (3) és (4) bekezdésében meghatározott eljárás során kifogást emelnek egy tagállam valamelyik intézkedésével szemben, illetve, ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy nemzeti intézkedés ellentétes az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul értékeli a nemzeti intézkedést, miután konzultált a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében határoz arról, hogy a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli-e meg.
A Bizottság közli határozatát valamennyi tagállammal, valamint az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
(2) Amennyiben a Bizottság a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli meg, valamennyi tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a nem megfelelő járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet kivonják a piacaikról, és erről tájékoztatják a Bizottságot. Ha a nemzeti intézkedés indokolatlannak bizonyul, az érintett tagállam az (1) bekezdésben említett határozattal összhangban visszavonja vagy átdolgozza az intézkedést.
(3) Amennyiben a nemzeti intézkedés indokoltnak minősül, és az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok hiányosságainak tulajdonítható, a Bizottság a következő megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot:
a)
az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok esetében a Bizottság javaslatot tesz az érintett jogi aktus szükséges módosítására;
b)
ENSZ-EGB-előírások esetében a Bizottság a felülvizsgált 1958-as megállapodás szerinti eljárás keretében javaslatot tesz a vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szükséges módosítástervezetére.
48. cikk
A követelményeknek megfelelő, azonban súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha egy tagállam a 46. cikk (1) bekezdése szerinti értékelés elvégzését követően azt állapítja meg, hogy egyes járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek - jóllehet az alkalmazandó követelményeknek megfelelnek, illetve megfelelő jelöléssel vannak ellátva - a biztonságot súlyosan veszélyeztetik, vagy a környezetet vagy a közegészséget súlyosan károsíthatják, akkor e tagállam felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő intézkedések megtételére annak érdekében, hogy amikor az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalomba hozzák, nyilvántartásba veszik vagy forgalomba helyezik, többé már ne jelentsen veszélyt, illetve - a veszély mértékének megfelelően - arra, hogy a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet ésszerű határidőn belül kivonják a forgalomból, vagy visszahívják azt. A tagállam mindezen megfelelő intézkedések járműgyártó általi megtételéig megtagadhatja az ilyen járművek nyilvántartásba vételét.
(2) Az (1) bekezdésben említett járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetében a gazdasági szereplő gondoskodik arról, hogy a korrekciós intézkedést az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett valamennyi jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység tekintetében meghozzák.
(3) Az (1) bekezdésben említett tagállam egy hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az összes rendelkezésre álló adatról, különösen az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokról, a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység eredetéről és értékesítési láncáról, a kapcsolódó veszélyek jellegéről, valamint a megtett nemzeti intézkedések jellegéről és időtartamáról.
(4) A Bizottság haladéktalanul konzultál a tagállamokkal, az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel és különösen azzal a jóváhagyó hatósággal, amely a típusjóváhagyást megadta, továbbá értékeli a meghozott nemzeti intézkedéseket. Ezen értékelés alapján a Bizottság határoz arról, hogy az (1) bekezdésben említett nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli-e meg vagy sem, és szükség esetén megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot.
(5) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul közli azt velük és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
49. cikk
A jóváhagyott típusnak meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha azok az új járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, akkor az a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megteszi a szükséges intézkedéseket, beleértve a típusjóváhagyás visszavonását is, annak biztosítására, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az EU-típusbizonyítványban vagy az információs csomagban szereplő adatoktól való eltérés a jóváhagyott típusnak való megfelelés hiányának minősül.
(3) Ha egy jóváhagyó hatóság bebizonyítja, hogy olyan új járművek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek egy másik tagállamban kiadott megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságtól kérheti annak ellenőrzését, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak. E kérelem kézhezvételét követően az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(4) Attól a jóváhagyó hatóságtól, amely megadta az EU-típusjóváhagyást a rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, a jóváhagyó hatóság az alábbi esetekben kérheti a szükséges intézkedések megtételét annak biztosítására, hogy a gyártott járművek ismét megfeleljenek a jóváhagyott típusnak:
a)
EU-járműtípusjóváhagyás esetén, amennyiben a jármű megfelelésének hiányát kizárólag valamely rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelésének hiánya okozza;
b)
többlépcsős típusjóváhagyás esetén, amennyiben a befejezett jármű megfelelésének hiányát kizárólag a nem teljes jármű részét képező rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, vagy maga a nem teljes jármű megfelelésének hiánya okozza.
(5) Ilyen kérelem esetén a megkeresett jóváhagyó hatóság - szükség esetén a kérelmet benyújtó jóváhagyó hatósággal együttműködve - a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(6) Amennyiben megállapítják a megfelelés hiányát, akkor annak a tagállamnak a jóváhagyó hatósága, amelyik az EU-típusjóváhagyást megadta a rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, megteszi az (1) bekezdésben előírt intézkedéseket.
A jóváhagyó hatóságok az EU-típusjóváhagyás visszavonásáról és a visszavonás indokairól egy hónapon belül tájékoztatják egymást.
(7) Ha az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság vitatja a megfelelés hiányát, amelyről értesítést kapott, az érintett tagállamok igyekeznek a vitát rendezni. A Bizottság folyamatosan tájékoztatást kell, hogy kapjon, és szükség esetén megfelelő konzultációkat tart a megállapodás elérése érdekében.
50. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatala és forgalomba helyezése, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését
(1) Tilos olyan alkatrészeket és tartozékokat forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, amelyek a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését súlyosan veszélyeztethetik, kivéve, ha azokat valamely jóváhagyó hatóság az 51. cikk (1) és (4) bekezdésével összhangban engedélyezte.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el az ilyen alkatrészek és tartozékok jegyzékének összeállításáról, az alábbiakról rendelkezésre álló, és különösen a tagállamok által közölt információk alapján:
a)
a kérdéses alkatrészekkel vagy tartozékokkal felszerelt járművek biztonságát vagy környezeti teljesítményét érintő veszély súlyossága;
b)
az e cikk szerinti alkatrészekre vagy tartozékokra vonatkozó esetleges engedélyeztetési kötelezettség előírásának lehetséges hatása a fogyasztókra és a cserealkatrész-gyártókra.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni az eredeti alkatrészekre vagy tartozékokra, valamint a II. mellékletben felsorolt jogi aktusok valamelyikével összhangban típusjóváhagyással ellátott alkatrészekre és tartozékokra, kivéve, ha a jóváhagyás az (1) bekezdésben említettektől eltérő szempontokat érint.
Az (1) bekezdés nem alkalmazandó a kizárólag versenyjárművekhez gyártott, nem közúti forgalomban történő használatra szánt alkatrészekre vagy tartozékokra. Ha a (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktussal felállított jegyzékbe foglalt alkatrészek vagy tartozékok kettős felhasználásúak, azaz azokat versenyzési és közúti célból egyaránt felhasználják, ezeket az alkatrészeket vagy tartozékokat csak akkor szabad a nyilvánosság számára közúti járművekben való felhasználás céljából rendelkezésre bocsátani, ha megfelelnek ezen cikk követelményeinek. A Bizottság szükség szerint rendelkezéseket fogad el az ebben a bekezdésben említett alkatrészek vagy tartozékok azonosítására.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyeknek az e cikk (1) bekezdésében említett alkatrészeknek vagy tartozékoknak meg kell felelniük.
Ezek a követelmények a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokon alapulhatnak, vagy az alkatrészeknek vagy tartozékoknak az eredeti jármű - vagy adott esetben annak valamely része - környezeti vagy biztonsági teljesítményével való összehasonlításából állhatnak. A követelményeknek mindegyik esetben azt kell biztosítaniuk, hogy az alkatrészek vagy tartozékok ne befolyásolják hátrányosan a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek működését.
51. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését - a vonatkozó követelmények
(1) Az 50. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában az alkatrészek vagy tartozékok gyártója kérelmet nyújt be a jóváhagyó hatóságnak, csatolva ahhoz a kijelölt műszaki szolgálat által készített vizsgálati jegyzőkönyvet, amely tanúsítja, hogy az engedélyeztetni kívánt alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek az 50. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek. A gyártó alkatrésztípusonként csak egy kérelmet nyújthat be, egy jóváhagyó hatósághoz.
Az engedélyt megadó jóváhagyó hatóság egy másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül a mellékletekkel együtt elküldi a kért engedélyről szóló bizonyítvány másolatát. A másolat biztonságos elektronikus fájl formátumban is megküldhető.
(2) A kérelemnek tartalmaznia kell az alkatrészek vagy tartozékok gyártójára vonatkozó adatokat, az alkatrészek vagy berendezések típusát, azonosítóját és számjelét, valamint azon jármű tekintetében, amelybe az alkatrészeket vagy tartozékokat be kívánják szerelni, a gyártó nevét, a jármű típusát és adott esetben a gyártási évét vagy más, az azonosítását lehetővé tévő információt.
Amennyiben a vizsgálati jegyzőkönyvet és egyéb bizonyítékokat figyelembe véve a jóváhagyó hatóság meggyőződik arról, hogy a kérdéses alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek az 50. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek, - az e cikk (4) bekezdésének második albekezdésére figyelemmel - engedélyezi az alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatalát és forgalomba helyezését.
A jóváhagyó hatóságnak a bizonyítványt haladéktalanul ki kell állítania a gyártó számára.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza az e cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett bizonyítvány mintáját és számozási rendszerét. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A gyártó haladéktalanul értesíti az engedélyt megadó jóváhagyó hatóságot bármely olyan változásról, amely hatással van azokra a feltételekre, amelyekkel a bizonyítványt kiadták. Az adott jóváhagyó hatóság határoz arról, hogy felül kell-e vizsgálni az engedélyt, vagy új bizonyítványt kell-e kiadni, valamint arról, hogy szükség van-e további vizsgálatokra.
A gyártó felel annak biztosításáért, hogy az alkatrészeket vagy tartozékokat mindenkor azoknak a feltételeknek megfelelően gyártsák az adott időpontban és a továbbiakban is, amelyek szerint az engedélyt megadták.
(5) A jóváhagyó hatóság az engedélyezést megelőzően megbizonyosodik a gyártás megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító, kielégítő intézkedések és eljárások meglétéről.
Amennyiben a jóváhagyó hatóság azt állapítja meg, hogy az engedély kiadásának feltételei már nem teljesülnek, felkéri a gyártót, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az alkatrészek és tartozékok ismét megfeleljenek a feltételeknek. Szükség esetén az engedélyt visszavonja.
(6) A tagállamok jóváhagyó hatóságai a (2) bekezdés második albekezdésében említett engedélyekkel kapcsolatos bármely nézeteltérésüket a Bizottság tudomására hozzák. A Bizottság a jóváhagyó hatóságokkal folytatott konzultációt követően a nézeteltérés feloldása érdekében meghozza a megfelelő intézkedéseket, beleértve - amennyiben szükséges - az engedély visszavonásának elrendelését.
(7) Amíg az 50. cikk (2) bekezdésében említett jegyzék elkészül, a tagállamok a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos alkatrészek vagy tartozékok megfelelő működését érintő rendszerekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket tarthatnak fenn.
52. cikk
Járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek visszahívása
(1) Amennyiben egy teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan járműveket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket forgalomba hoztak, nyilvántartásba vettek, vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel egy, a járműbe beszerelt rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység - attól függetlenül, hogy azt e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, vagy mivel egy olyan alkatrész, amelyre a típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok szerint semmilyen különleges követelmény nem vonatkozik, súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a járművet jóváhagyó hatóságot.
(2) Amennyiben egy rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket előállító, EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket már forgalomba hoztak, vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel azok - attól függetlenül, hogy azokat e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelentenek a biztonságra, a munkavédelemre, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot.
(3) A gyártó megfelelő orvosló intézkedéseket javasol a jóváhagyó hatóságnak az (1) és (2) bekezdésben említett súlyos veszély semlegesítésére. A jóváhagyó hatóság a javasolt orvosló intézkedésekről késedelem nélkül tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
A jóváhagyó hatóságok saját tagállamaikban biztosítják az orvosló intézkedések hatékony végrehajtását.
(4) Amennyiben az érintett jóváhagyó hatóság úgy ítéli meg, hogy az orvosló intézkedések elégtelenek vagy végrehajtásuk késedelmes, haladéktalanul tájékoztatja az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság ezt követően tájékoztatja a gyártót. Amennyiben a gyártó nem javasol és nem hajt végre hatékony korrekciós intézkedéseket, az EU-típusjóváhagyást kiadó jóváhagyó hatóság meghoz valamennyi szükséges védintézkedést, beleértve az EU-típusjóváhagyás visszavonását is. Az EU-típusjóváhagyás visszavonása esetén a jóváhagyó hatóság a visszavonástól számított egy hónapon belül ajánlott levél vagy azzal egyenértékű elektronikus eszköz útján értesíti a gyártót, a többi tagállam jóváhagyó hatóságait, valamint a Bizottságot.
53. cikk
A határozatok közlése és a rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségek
(1) Minden olyan határozatot, amelyet e rendelet értelmében hoznak, és minden olyan határozatot, amellyel EU-típusjóváhagyást utasítanak el vagy vonnak vissza, amellyel nyilvántartásba vételt utasítanak el, vagy amellyel megtiltják vagy korlátozzák a jármű forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, vagy amellyel a jármű piaci forgalomból való kivonását írják elő, részletes indokolással kell ellátni.
(2) Az érintett felet értesíteni kell minden ilyen határozatról, és ugyanakkor az érintett tagállamban hatályos jogszabályok szerint számára rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről, valamint az e jogorvoslati lehetőségek igénybevételére engedélyezett határidőkről is.
XIII. FEJEZET
NEMZETKÖZI ELŐÍRÁSOK
54. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges ENSZ-EGB-előírások
(1) Azok az ENSZ-EGB-előírások vagy azok módosításai, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok felsorolnak, részét képezik a jármű EU-típusjóváhagyási követelményeinek.
(2) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják az (1) bekezdésben említett ENSZ-EGB-előírásokkal összhangban megadott jóváhagyásokat és adott esetben az ezekhez tartozó jóváhagyási jeleket, az e rendelettel vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban megadott megfelelő jóváhagyások és/vagy jóváhagyási jelek helyett.
(3) Ha az Unió az EU-járműtípusjóváhagyás céljából megszavazott egy ENSZ-EGB-előírást vagy annak módosításait, a Bizottság a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el annak érdekében, hogy az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező erejűvé váljanak, illetve, hogy módosítsa e rendeletet vagy adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat.
Ez a felhatalmazáson alapuló jogi aktus meghatározza az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező alkalmazásának időpontját, és adott esetben átmeneti rendelkezéseket tartalmaz.
A Bizottság külön, felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amely feltünteti az ENSZ-EGB-előírások kötelező alkalmazását.
XIV. FEJEZET
MŰSZAKI INFORMÁCIÓ SZOLGÁLTATÁSA
55. cikk
A felhasználóknak szánt információ
(1) A gyártó nem adhat meg olyan, az e rendeletben vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban vagy végrehajtási jogi aktusokban előírt adatokhoz kapcsolódó műszaki információkat, amelyek eltérnek a jóváhagyó hatóság által jóváhagyott adatoktól.
(2) Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, hatalmazáson alapuló jogi aktus vagy végrehajtási jogi aktus így rendelkezik, a gyártó a felhasználók rendelkezésére bocsát minden olyan vonatkozó információt és szükséges útmutatást, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység használatához kapcsolódó különleges feltételeket vagy korlátozásokat ír le.
(3) A (2) bekezdésben említett információkat annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén vagy nyelvein kell rendelkezésre bocsátani, amelyben a járművet forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánják. Ezeket az információkat a jóváhagyó hatóság elfogadását követően a használati útmutatóban közzé kell tenni.
56. cikk
Az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak szánt információ
(1) A járműgyártó az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak rendelkezésére bocsátja mindazon adatokat - beleértve adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban felsorolt rajzokat is -, amelyek az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek EU-típusjóváhagyásához vagy az 50. cikk szerinti engedély megszerzéséhez szükségesek.
A jármű gyártója az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóira nézve kötelező érvényű megállapodást köthet, a nyilvánosan nem hozzáférhető - többek között a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó - információ bizalmas kezelése érdekében.
(2) Amennyiben az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója olyan EU-típusbizonyítvánnyal rendelkezik, amely a 31. cikk (4) bekezdésével összhangban a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozóan korlátozásokat foglal magában, ezekről minden részletes információt a járműgyártó rendelkezésére bocsát.
Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus így rendelkezik, az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója a legyártott alkotóelemekhez vagy önálló műszaki egységekhez a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozó korlátozásokkal kapcsolatban útmutatót mellékel.
XV. FEJEZET
A JAVÍTÁSI ÉS KARBANTARTÁSI INFORMÁCIÓK ELÉRHETŐSÉGE
57. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók internetes oldalakon keresztül szabványosított formátumban, azonnal és gyorsan elérhető módon korlátlan hozzáférést kötelesek biztosítani a független gazdasági szereplők számára a járműjavítási és -karbantartási információkhoz. Ez a hozzáférés a hivatalos márkakereskedők és javítók számára biztosított szolgáltatáshoz vagy hozzáféréshez képest nem jelenthet megkülönböztetést. Ez a kötelezettség nem áll fenn, ha a járművet kis sorozatban gyártott járműként hagyták jóvá.
(2) Amíg a Bizottság nem fogad el közös szabványt, az (1) bekezdésben említett információkat egységes módon kell közreadni, hogy a független gazdasági szereplők ésszerű mértékű erőfeszítéssel fel tudják azokat dolgozni.
A gyártók ezenkívül képzési anyagot bocsátanak a független gazdasági szereplők, valamint a hivatalos márkakereskedők és javítók rendelkezésére.
(3) Az (1) bekezdésben említett információk legalább a következőket foglalják magukban:
a)
egyértelmű járműazonosító szám;
b)
a javítási és karbantartási bejegyzéseket tartalmazó szervizkönyvek és a szervizelési ütemtervek;
c)
műszaki kézikönyvek és műszaki szervizközlemények;
d)
alkotóelemekre és hibaazonosításra vonatkozó és diagnosztikára vonatkozó információk (például a mérések legkisebb és legmagasabb elméleti értékei);
e)
kapcsolási rajzok;
f)
diagnosztikai hibakódok (a gyártóra jellemző kódokat is beleértve);
g)
a járműtípusra vonatkozó szoftverazonosító és kalibráció-ellenőrző számok;
h)
a kizárólagosan gyártott eszközökre és berendezésekre vonatkozó, valamint azok révén szolgáltatott információk;
i)
az adatrekordokra vonatkozó információk, valamint a kétirányú felügyeleti és vizsgálati adatok;
j)
a munkaegységek.
(4) Az adott járműgyártó elosztóhálózatában részes hivatalos márkakereskedőket vagy javítókat e rendelet alkalmazásában független gazdasági szereplőknek kell tekinteni, amennyiben olyan járművek javítását és karbantartását is végzik, amelyek esetében nem tagjai a járműgyártó elosztóhálózatának.
(5) Az információs rendszer karbantartásához szükséges idő kivételével a járműjavítási és -karbantartási információknak mindenkor hozzáférhetőnek kell lenniük.
(6) A fedélzeti diagnosztikai rendszerrel (OBD) kompatibilis cserealkatrészek vagy szervizalkatrészek, diagnosztikai eszközök és vizsgálóberendezések gyártása és karbantartása céljából a gyártók kötelesek megkülönböztetés nélkül minden érdeklődő alkotóelem-, diagnosztikaieszköz- vagy vizsgálóberendezés-gyártó vagy -javító számára megadni a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat.
(7) Az alternatív tüzelőanyaggal működő járművekben alkalmazott autóipari felszerelések tervezése és gyártása céljából a gyártók kötelesek a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat megkülönböztetés nélkül, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek autóipari felszerelései minden érdekelt gyártójának, beszerelőjének vagy javítójának rendelkezésére bocsátani.
(8) EU-típusjóváhagyás és a nemzeti típusjóváhagyás kérelmezésekor a gyártónak bizonyítania kell a jóváhagyó hatóságnak az e rendeletnek való megfelelést az e cikkben előírt információk tekintetében.
Abban az esetben, ha ezek az információk nem állnak rendelkezésre, vagy nem felelnek meg az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban foglaltaknak az EU-típusjóváhagyás kérelmezésének időpontjában, a gyártónak a típusjóváhagyás időpontjától számított hat hónapon belül szolgáltatnia kell azokat.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó bizonyítvány mintáját, amellyel a gyártó a jóváhagyó hatóság irányában bizonyítja az irányadó követelményeknek való megfelelést. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(9) Amennyiben a (8) bekezdés második albekezdésében említett időszakon belül a gyártó nem bizonyítja a megfelelést, a jóváhagyó hatóság megteszi a megfelelő intézkedéseket a megfelelés biztosítása érdekében.
(10) A járműjavítási és -karbantartási információk későbbi módosításait és kiegészítéseit a gyártónak ugyanakkor kell hozzáférhetővé tennie internetes oldalain, mint amikor a hivatalos javítók rendelkezésére bocsátja azokat.
(11) Amennyiben a járművek javítási és karbantartási bejegyzéseit a járműgyártó központi adatbázisában vagy annak nevében tárolják, a független javítóknak költségmentesen hozzá kell tudniuk férni az ilyen bejegyzésekhez, illetve információkat kell tudniuk bevinni az általuk elvégzett javításról vagy karbantartásról.
(12) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben meghatározza a részletes követelményeket a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférés, különösen az arra vonatkozó műszaki előírások tekintetében, hogy a javítási és karbantartási információkat milyen módon kell szolgáltatni.
58. cikk
Több típusjóváhagyás-birtokosra vonatkozó kötelezettségek
(1) Lépésenkénti típusjóváhagyás vagy többlépcsős típusjóváhagyás esetén a vonatkozó típusjóváhagyásért felelős gyártó feladata az is, hogy az adott rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel, vagy egy adott szakasszal kapcsolatos javítási adatokról tájékoztatást adjon mind az utolsó gyártónak, mind a független gazdasági szereplőknek.
(2) Az utolsó gyártó felelős azért, hogy a független gazdasági szereplőknek szolgáltassa a teljes járművel kapcsolatos információkat.
59. cikk
A járműjavítási és -karbantartási információk hozzáférési díja
(1) A gyártók az e rendelet hatálya alá tartozó járműjavítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésért ésszerű és arányos díjat számíthatnak fel. A díj akkor nem ésszerű vagy arányos, ha akadályozza a hozzáférést azáltal, hogy nem veszi figyelembe, hogy a független gazdasági szereplő milyen mértékben veszi azt igénybe.
(2) A gyártók a járműjavítási és -karbantartási információkat napi, havi és éves időtartamra kötelesek hozzáférhetővé tenni, és az információk hozzáférési díja a hozzáférhetővé tétel időtartama szerint változik.
60. cikk
A jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma
A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló 715/2007/EK európai parlamenti és tanács rendelet módosításáról és végrehajtásáról szóló, 2008. július 18-i 692/2008/EK bizottsági rendelet (28) 13. cikkének (9) bekezdése által létrehozott jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma által folytatott tevékenységek hatálya kiterjed az e rendelethatálya alá tartozó járművekre.
A jármű fedélzeti diagnosztikai információival, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkkal való szándékos vagy nem szándékos visszaélésre vonatkozó bizonyítékok alapján az első bekezdésben említett fórum intézkedéseket javasol a Bizottságnak az ilyen jellegű visszaélések megakadályozására.
XVI. FEJEZET
A MŰSZAKI SZOLGÁLATOK KIJELÖLÉSE ÉS BEJELENTÉSE
61. cikk
A műszaki szolgálatokra vonatkozó követelmények
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy mielőtt a 63. cikk szerint kijelölnek egy műszaki szolgálatot, ez a műszaki szolgálat teljesítse az e cikk (2)-(9) bekezdésében meghatározott követelményeket.
(2) A jogi személyiséggel bíró műszaki szolgálatot a 64. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül az adott tagállam nemzeti joga szerint kell megalapítani.
(3) A műszaki szolgálat olyan harmadik fél, amely az általa értékelt jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában nem vett részt.
Az első albekezdés követelményeinek megfelelő szervnek tekinthető az a szerv is, amely az általa értékelt, vizsgált vagy ellenőrzött járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában, összeszerelésében, használatában vagy karbantartásában részt vevő vállalkozásokat képviselő üzleti szerveződésekhez vagy szakmai szövetségekhez tartozik, feltéve, hogy bizonyítottan független és mentes az érdekütközésektől.
(4) A műszaki szolgálat, ennek felső szintű vezetése és a 63. cikk (1) bekezdése értelmében az e tevékenységi kategóriák elvégzéséért felelős kijelölt személyzet nem lehetnek azoknak a járműveknek, rendszereknek, alkotóelemeknek vagy önálló műszaki egységeknek a tervezői, gyártói, szállítói vagy karbantartói, amelyet értékelnek, és nem képviselhetik az ilyen tevékenységekben részt vevő feleket sem. Ez nem zárja ki az e cikk (3) bekezdésében említett olyan értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek használatát, amelyek a műszaki szolgálat működéséhez szükségesek, illetve a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek személyes célra történő használatát.
A műszaki szolgálat gondoskodik arról, hogy leányvállalatai és alvállalkozói tevékenysége ne befolyásolja azon tevékenységi kategóriák bizalmas jellegét, objektivitását és pártatlanságát, amelyeket számára kijelöltek.
(5) A műszaki szolgálat és személyzete azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre őket kijelölték, az adott területtel kapcsolatos legmagasabb szintű szakmai feddhetetlenséggel és a szükséges műszaki szaktudással végzik, és függetlenek minden - különösen az ilyen tevékenységek eredményeiben érdekelt személyektől vagy személyek csoportjaitól eredő, főként pénzügyi - nyomásgyakorlástól és ösztönzéstől, amely befolyásolhatná döntésüket vagy értékelési tevékenységeik eredményeit.
(6) A műszaki szolgálat képes kell, hogy legyen valamennyi tevékenységi kategória elvégzésére, amelyre a 63. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték, bizonyítva az őt kijelölő jóváhagyó hatóság megelégedésére, hogy rendelkezik a következőkkel:
a)
személyzet, amely megfelelő szakértelemmel, specifikus műszaki ismeretekkel és szakképzéssel, valamint elegendő és megfelelő tapasztalattal rendelkezik a feladatok elvégzéséhez;
b)
az azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó eljárások leírása, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, biztosítva ezen eljárások átláthatóságát és reprodukálhatóságát;
c)
eljárások, amelyek segítségével azon tevékenységi kategóriák elvégzése során, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, megfelelően figyelembe tudja venni az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység technológiai összetettségét és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatgyártási jellegét; valamint
d)
eszközök, amelyek az azon tevékenységi kategóriákhoz kapcsolódó feladatok megfelelő elvégzéséhez szükségesek, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, továbbá hozzáfér valamennyi szükséges felszereléshez vagy létesítményhez.
A műszaki szolgálat ezenkívül bizonyítja a kijelölő jóváhagyó hatóságnak, hogy megfelel a 65. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban rögzített, azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó előírásoknak, amelyekre kijelölték.
(7) A műszaki szolgálat, valamint felső szintű vezetése és az értékelést végző személyzet pártatlanságát biztosítani kell. Az említettek nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket.
(8) A műszaki szolgálat a tevékenységeihez kapcsolódó felelősségbiztosítást köt, kivéve, ha a felelősséget nemzeti jogával összhangban a tagállam vállalja át, vagy ha a tagállam maga felel a megfelelőség értékeléséért.
(9) A műszaki szolgálat személyzetének minden olyan információ tekintetében, amely e rendelet vagy az azt végrehajtó nemzeti jogszabály rendelkezései alapján ellátott feladatai végrehajtása során jutott birtokába, be kell tartania a szakmai titoktartás követelményeit, kivéve a kijelölő jóváhagyó hatósággal szemben, vagy ahol erről uniós vagy nemzeti jogszabály rendelkezik. A tulajdonjogokat védelemben kell részesíteni.
62. cikk
A műszaki szolgálatok leányvállalatai és alvállalkozásai
(1) A műszaki szolgálatok azon tevékenységeik egy részét, amelyekre a 63. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték őket, csak a kijelölő jóváhagyó hatóságuk beleegyezésével adhatják alvállalkozásba vagy végeztethetik el leányvállalattal.
(2) Amennyiben a műszaki szolgálat bizonyos, a kijelölés tárgyát képező tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos feladatokat alvállalkozásba ad, vagy leányvállalatot vesz igénybe, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat megfeleljen a 61. cikkben meghatározott követelményeknek, továbbá tájékoztatnia kell ennek megfelelően a kijelölő jóváhagyó hatóságot.
(3) A műszaki szolgálatok teljes felelősséget vállalnak az alvállalkozóik vagy leányvállalataik által elvégzett feladatokért, függetlenül attól, hogy hol van a székhelyük.
(4) A műszaki szolgálatok a kijelölő jóváhagyó hatóság számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat képesítésének és az általuk elvégzett feladatoknak az értékelésére vonatkozó megfelelő dokumentumokat.
63. cikk
A műszaki szolgálatok kijelölése
(1) A műszaki szolgálatokat hatáskörüktől függően a következő tevékenységi kategóriák közül egyre vagy többre jelölik ki:
a)
A. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek saját üzemeikben végzik el az e rendeletben és a II. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett vizsgálatokat;
b)
B. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek felügyelik az e rendeletben és a II. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett, a gyártó vagy egy harmadik fél üzemeiben végzett vizsgálatokat;
c)
C. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártó gyártásmegfelelőséget biztosító eljárásainak kezdeti vizsgálatát és rendszeres nyomon követését végzik;
d)
D. kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártás megfelelőségének felügyelete érdekében vizsgálatokat vagy ellenőrzéseket felügyelnek vagy végeznek.
(2) A jóváhagyó hatóság kijelölhető műszaki szolgálatként az (1) bekezdésben említett tevékenységek közül egy vagy több tekintetében.
(3) A nem a 64. cikk értelmében kijelölt, harmadik országbeli műszaki szolgálatokat be lehet a 67. cikk szerint jelenteni, de csak abban az esetben, ha az Unió és az adott harmadik ország közötti kétoldalú megállapodás rendelkezik a műszaki szolgálatok ilyen elfogadásáról. Ez nem gátolja a 61. cikk (2) bekezdésének megfelelően valamely tagállam nemzeti jogszabálya szerint létrehozott műszaki szolgálatot abban, hogy harmadik országokban leányvállalatokat hozzon létre, feltéve, hogy a leányvállalatokat a kijelölt műszaki szolgálat közvetlenül irányítja és ellenőrzi.
64. cikk
A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatai
(1) A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatait csak az A. kategóriájú tevékenységekre lehet kijelölni az olyan műszaki követelmények vonatkozásában, amelyek tekintetében az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus engedélyezi a saját vizsgálatot. Az említett műszaki szolgálat különálló, független részét képezi a vállalkozásnak, és nem vehet részt az általa értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában.
(2) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak a következő követelményeknek kell megfelelnie:
a)
egy tagállam jóváhagyó hatósága általi kijelölésen kívül egy, a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 11. pontja szerinti nemzeti akkreditáló testület is - az e rendelet 65. cikkében említett normáknak és eljárásoknak megfelelően - akkreditálta;
b)
az akkreditált belső műszaki szolgálatnak és személyzetének szervezetileg azonosíthatóknak kell lenniük, és olyan jelentéstételi módszerekkel kell rendelkezniük azon vállalkozáson belül, amelynek részét képezik, amelyek biztosítják pártatlanságukat, és ezt bizonyítaniuk kell a megfelelő nemzeti akkreditáló testületnek;
c)
sem az akkreditált belső műszaki szolgálat, sem személyzete nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket;
d)
az akkreditált belső műszaki szolgálat kizárólag annak a vállalkozásnak nyújthatja szolgáltatásait, amelynek részét képezi.
(3) Az akkreditált belső műszaki szolgálatot a 67. cikk alkalmazásában nem kell bejelenteni a Bizottságnak, azonban a vállalkozásnak, amelynek részét képezi vagy a nemzeti akkreditáló testületnek - a kijelölő jóváhagyó hatóság kérésére - tájékoztatást kell adnia akkreditálásáról a kijelölő jóváhagyó hatóságnak.
65. cikk
Eljárások a műszaki szolgálatok teljesítménynormái és értékelése tekintetében
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a műszaki szolgálatokra irányadó normákra vonatkozóan, továbbá a műszaki szolgálatok 66. cikk szerinti értékelését szolgáló eljárásra és a 64. cikk szerinti akkreditációjukra vonatkozóan, annak érdekében, hogy az említett szolgálatok valamennyi tagállamban ugyanolyan magas szintű teljesítménynormáknak feleljenek meg.
66. cikk
A műszaki szolgálatok szakértelmének elbírálása
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóság értékelő jelentést készít, amely igazolja, hogy a pályázó műszaki szolgálat e rendelet és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok támasztotta követelményeknek való megfelelésének értékelése megtörtént. Ez a jelentés egy akkreditáló testület által kiállított akkreditációs bizonyítványt is magában foglalhat.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentés alapját képező értékelést a 65. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban megállapított rendelkezések szerint kell elvégezni. Az értékelő jelentést legalább háromévenként felül kell vizsgálni.
(3) Az értékelő jelentést kérelemre meg kell küldeni a Bizottságnak. Azokban az esetekben, amikor az értékelés nem a nemzeti akkreditáló testület által kiadott akkreditálási bizonyítványon alapul, amely igazolja, hogy a műszaki szolgálat megfelel e rendelet követelményeinek, a kijelölő jóváhagyó hatóság benyújtja a Bizottságnak azokat az okmányokat, amelyek tanúsítják a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságát, valamint azon meghozott intézkedéseket, amelyek biztosítják a műszaki szolgálat kijelölő jóváhagyó hatóság általi rendszeres ellenőrzését és azt, hogy az megfeleljen az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelményeknek.
Az a jóváhagyó hatóság, amely műszaki szolgálatként szándékozik kijelölést kapni a 63. cikk (2) bekezdése szerint, a megfelelést dokumentumokkal igazolja egy olyan értékelés révén, amelyet az értékelt tevékenységtől független auditorok végeznek. Ezen auditorok tartozhatnak ugyanahhoz a szervezethez, feltéve, hogy őket az értékelt tevékenységet végző személyzettől elkülönülten irányítják.
(4) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak be kell tartania e cikk vonatkozó előírásait.
67. cikk
Bejelentési eljárások
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak az általuk kijelölt valamennyi műszaki szolgálat nevét, címét - beleértve az elektronikus címet -, a felelős személyeket és a tevékenységi kategóriákat, valamint e kijelölések minden későbbi változását. A bejelentésről szóló dokumentumban meg kell jelölni, hogy a II. mellékletben felsoroltak közül mely területek tekintetében jelölték ki a műszaki szolgálatokat.
(2) A műszaki szolgálat a 63. cikk (1) bekezdésében szereplő tevékenységeket csak akkor folytathatja a típusjóváhagyásért felelős kijelölő jóváhagyó hatóság nevében, ha azt e cikk (1) bekezdésével összhangban előzetesen bejelentették a Bizottságnak.
(3) Ugyanazt a műszaki szolgálatot több kijelölő jóváhagyó hatóság is kijelölheti, és e kijelölő jóváhagyó hatóságok tagállamai is bejelenthetik, függetlenül az általa a 63. cikk (1) bekezdésével összhangban folytatott tevékenységek kategóriájától vagy kategóriáitól.
(4) A Bizottságnak be kell jelenteni a kijelölés bármely későbbi lényeges változását.
(5) Amennyiben a II. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus alkalmazásában egy olyan konkrét szervezetet vagy illetékes szervet szükséges kijelölni, amelynek tevékenysége nem szerepel a 63. cikk (1) bekezdésében említettek között, a bejelentést e cikk rendelkezései szerint kell megtenni.
(6) A Bizottság az e cikk szerint bejelentett műszaki szolgálatok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
68. cikk
A kijelölés változásai
(1) Amennyiben a kijelölő jóváhagyó hatóság megállapítja, vagy a kijelölő jóváhagyó hatóságot arról tájékoztatják, hogy az általa kijelölt műszaki szolgálat már nem teljesíti az e rendeletben meghatározott követelményeket, vagy elmulasztja teljesíteni kötelezettségeit, akkor a kijelölő jóváhagyó hatóság korlátozza, felfüggeszti vagy adott esetben visszavonja a kijelölést, attól függően, hogy milyen mértékben mulasztották el teljesíteni a követelményeket vagy kötelezettségeket. A tagállam, amely ezt a műszaki szolgálatot bejelentette, ennek megfelelően haladéktalanul értesíti a Bizottságot. A Bizottság ennek megfelelően módosítja a 67. cikk (6) bekezdésében említett, közzétett információkat.
(2) Amennyiben a kijelölést korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve, ha a műszaki szolgálat megszüntette tevékenységét, a kijelölő jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az említett műszaki szolgálat dokumentációját vagy egy másik műszaki szolgálat dolgozza fel, vagy pedig kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetővé tegye.
69. cikk
A műszaki szolgálatok szakmai alkalmasságának vitatása
(1) A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amelyben számára kétség merül fel a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a műszaki szolgálat folyamatosan teljesíti-e a rá háruló követelményeket és kötelezettségeket, illetve, ha erre felhívják a figyelmét.
(2) A kijelölő jóváhagyó hatóság tagállama kérelemre a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett műszaki szolgálat kijelölésének vagy szakmai alkalmassága fenntartásának alapjául szolgáló összes információt.
(3) A Bizottság biztosítja, hogy a vizsgálata során kapott érzékeny információkat bizalmasan kezeli.
(4) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a műszaki szolgálat nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó kijelölés követelményeit, akkor erről ennek megfelelően tájékoztatja a kijelölő jóváhagyó hatóság tagállamát annak érdekében, hogy - az adott tagállammal együttműködésben - meghatározzák a szükséges korrekciós intézkedéseket, és felkéri azt a tagállamot a szükséges korrekciós intézkedések megtételére, beleértve szükség esetén a kijelölés visszavonását is.
70. cikk
A műszaki szolgálatok működésével összefüggő kötelezettségek
(1) A műszaki szolgálat azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre kijelölték, a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében végzi az e rendeletben és a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokban megállapított értékelési és vizsgálati eljárások szerint.
A műszaki szolgálat az e rendeletben vagy a II. mellékletben felsorolt valamely jogi aktusban meghatározott, jóváhagyáshoz vagy ellenőrzéshez szükséges vizsgálatokat vagy felügyeli, vagy maga végzi el, kivéve, ha az alternatív eljárások engedélyezettek. A műszaki szolgálat nem végezhet olyan vizsgálatokat, értékeléseket vagy ellenőrzéseket, amelyekre jóváhagyó hatóságától nem kapott szabályszerű kijelölést.
(2) A műszaki szolgálat köteles mindenkor:
a)
lehetővé tenni kijelölő jóváhagyó hatósága számára, hogy szükség szerint jelen legyen a műszaki szolgálat megfelelőségértékelése során; valamint
b)
a 61. cikk (9) bekezdése és a 71. cikk sérelme nélkül, kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatósága rendelkezésére bocsátani az e rendelet hatálya alá tartozó tevékenységi kategóriáival kapcsolatos információkat.
(3) Amennyiben a műszaki szolgálat megállapítja, hogy a gyártó nem teljesíti az e rendeletben megállapított követelményeket, ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak annak érdekében, hogy a kijelölő jóváhagyó hatóság felszólítsa a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, valamint arra, hogy ezt követően ne adjon ki típusbizonyítványt, amíg nem tették meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket a jóváhagyó hatóság számára elfogadható módon.
(4) Ha a típusbizonyítvány kiadása után a megfelelőség figyelemmel kísérése során a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében eljáró műszaki szolgálat megállapítja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység már nem felel meg e rendeletnek, akkor ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak. A jóváhagyó hatóság megteszi a 33. cikkben előírt megfelelő intézkedéseket.
71. cikk
A műszaki szolgálatok tájékoztatási kötelezettségei
(1) A műszaki szolgálat tájékoztatja a kijelölő jóváhagyó hatóságát a következőkről:
a)
minden olyan meg nem felelés, amely szükségessé teheti a típusbizonyítvány elutasítását, korlátozását, felfüggesztését vagy visszavonását;
b)
mindazon körülmények, amelyek a kijelölés hatályát vagy feltételeit érinthetik;
c)
a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a tevékenységére vonatkozó tájékoztatás iránti megkeresések.
(2) A műszaki szolgálat a kijelölő jóváhagyó hatóságának kérésére információt bocsát rendelkezésre a kijelölése keretében végzett tevékenységekről, továbbá minden más végzett tevékenységről is, beleértve a határon átnyúló tevékenységeket és az alvállalkozói tevékenységet is.
XVII. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI JOGI AKTUSOK ÉS FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK
72. cikk
Végrehajtási jogi aktusok
E rendelet céljainak elérése, illetve e rendelet végrehajtása egységes feltételeinek megállapítása érdekében a Bizottság a 73. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák az alábbi végrehajtási intézkedéseket:
a)
a 22. cikk (7) bekezdése szerinti minta a kritikus rendszerek, alkatrészek és tartozékok funkcionális biztonságának tartósságára vonatkozó gyártói nyilatkozathoz;
b)
a 27. cikk (4) bekezdése szerinti adatközlő lap és adatközlő mappa mintái;
c)
a 29. cikk (4) bekezdése szerinti, az EU-típusbizonyítványok számozására szolgáló rendszer;
d)
az EU-típusbizonyítványok 30. cikk (2) bekezdése szerinti mintája;
e)
az EU-típusbizonyítványokhoz csatolandó, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap 30. cikk (3) bekezdése szerinti mintája;
f)
az alkalmazandó követelmények vagy jogi aktusok jegyzékének a 30. cikk (6) bekezdése szerinti mintája;
g)
a 32. cikk (1) bekezdése szerinti vizsgálati jegyzőkönyv formátumára vonatkozó általános követelmények;
h)
a 38. cikk (2) bekezdése szerinti megfelelőségi nyilatkozat mintája;
i)
a 39. cikk (3) bekezdése szerinti EU-típusjóváhagyási jel mintája;
j)
a 40. cikk (3) bekezdése szerinti, az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességére vonatkozó engedélyek;
k)
a 40. cikk (4) bekezdésében említett új technológiákra vagy új koncepciókra vonatkozó típusbizonyítvány és megfelelőségi nyilatkozat mintái;
l)
a 41. cikk (2) bekezdése szerinti, a tagállamok részére szóló engedélyek a mentesség érvényességének meghosszabbítására;
m)
az alkatrészek és tartozékok 50. cikk (2) bekezdése szerinti jegyzéke;
n)
az 51. cikk (3) bekezdésében említett bizonyítvány mintája és számozási rendszere, valamint az abban a cikkben említett eljárással kapcsolatos valamennyi szempont;
o)
az 57. cikk (8) bekezdésében említett, a jóváhagyó hatóságnak benyújtandó, a megfelelés igazolásául szolgáló bizonyítvány mintája.
73. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a 2007/46/EK irányelv 40. cikkének alapján létrehozott „Műszaki Bizottság - Gépjárművek” elnevezésű bizottság (TCMV) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
74. cikk
A mellékletek módosítása
E rendelet egyéb, a mellékletei módosításával kapcsolatos rendelkezéseinek sérelme nélkül, a Bizottság arra is felhatalmazást kap, hogy a 75. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az alábbiak módosítására vonatkozóan:
i.
a II. melléklet B. és C. része az L7e-A alkategóriájú, nehéz közúti kvadokra vonatkozó további funkcionális biztonsággal és járműszerkezettel kapcsolatos követelmények bevezetése tekintetében;
ii.
a II. és V. melléklet dokumentumokra való hivatkozások és helyesbítések beszúrása érdekében;
iii.
az V. melléklet B. része az alkalmazandó referencia-tüzelőanyagok megváltoztatása érdekében;
iv.
a VI. melléklet C. és D. része a 23. cikk (4) bekezdésében említett tanulmány és az ENSZ-EGB-előírások elfogadásának figyelembevétele érdekében.
75. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 18. cikk (3) bekezdésében, a 20. cikk (2) bekezdésében, a 21. cikk (5) bekezdésében, a 22. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 23. cikk (6) és (12) bekezdésében, a 24. cikk (3) bekezdésében, a 25. cikk (8) bekezdésében, a 32. cikk (6) bekezdésében, a 33. cikk (6) bekezdésében, az 50. cikk (4) bekezdésében, az 54. cikk (3) bekezdésében, a 57. cikk (12) bekezdésében, a 65. cikkben és a 74. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szóló 2013. március 22-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 18. cikk (3) bekezdésében, a 20. cikk (2) bekezdésében, a 21. cikk (5) bekezdésében, a 22. cikk (5) és (6) bekezdésében, a 23. cikk (6) és (12) bekezdésében, a 24. cikk (3) bekezdésében, a 25. cikk (8) bekezdésében, a 32. cikk (6) bekezdésében, a 33. cikk (6) bekezdésében, az 50. cikk (4) bekezdésében, az 54. cikk (3) bekezdésében, a 57. cikk (12) bekezdésében, a 65. cikkben és a 74. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 18. cikk (3) bekezdése, a 20. cikk (2) bekezdése, a 21. cikk (5) bekezdése, a 22. cikk (5) és (6) bekezdése, a 23. cikk (6) és (12) bekezdése, a 24. cikk (3) bekezdése, a 25. cikk (8) bekezdése, a 32. cikk (6) bekezdése, a 33. cikk (6) bekezdése, az 50. cikk (4) bekezdése, az 54. cikk (3) bekezdése, a 57. cikk (12) bekezdése, a 65. cikk és a 74. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel ellene kifogást, illetve, ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
XVIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
76. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok rendelkeznek az e rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak a gazdasági szereplők általi megsértése esetén alkalmazandó szankciókról. A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a szankciók érvényesítése érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok e rendelkezésekről 2015. március 23-ig tájékoztatják a Bizottságot, és haladéktalanul közlik a Bizottsággal az e rendelkezéseket érintő összes későbbi módosítást is.
(2) A szankcióval járó jogsértések típusai közé tartoznak a következők:
a)
hamis nyilatkozattétel a jóváhagyási eljárás vagy visszahívást eredményező eljárások során;
b)
a típusjóváhagyáshoz használt vizsgálati eredmények meghamisítása;
c)
olyan adatok vagy műszaki előírások visszatartása, amelyek visszahíváshoz vagy a típusjóváhagyás megtagadásához, illetve visszavonásához vezethetnek;
d)
hatástalanító berendezés használata;
e)
információhoz való hozzáférés megtagadása;
f)
jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gazdasági szereplők általi, jóváhagyás nélkül való forgalmazása, vagy dokumentumok és jelölések e szándékkal történő meghamisítása.
77. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) E rendelet egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül, ez a rendelet nem érvénytelenít semmilyen, járműre, illetve rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre 2016. január 1-je előtt megadott EU-típusjóváhagyást.
(2) Ellenkező rendelkezések hiányában a 81. cikk (1) bekezdése szerinti aktusok értelmében EU-típusjóváhagyással ellátott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyása a létező járműtípusok számára a IV. mellékletben meghatározott időpontokig marad érvényben.
(3) E rendelettől eltérve az L1e, L2e és L6e kategóriájú új járműtípusokat, illetve az ilyen járműtípusokhoz tervezett új rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket 2016. december 31-ig továbbra is a 2002/24/EK irányelvnek megfelelően hagyják jóvá.
(4) A jóváhagyó hatóságok a 2002/24/EK irányelv és a 81. cikk (1) bekezdésében felsorolt irányelvek szerint továbbra is kiterjesztik a jóváhagyásokat az (1) bekezdésben említett járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre. Ilyen jellegű jóváhagyások megszerzése által azonban nem szerezhető meg teljes jármű típusjóváhagyása e rendelet szerint.
(5) A 2002/24/EK irányelvtől eltérve 2015. december 31-ig azon járművek is megkapják a típusjóváhagyást, amelyek megfelelnek e rendeletnek és az e rendelet alapján elfogadott, a II. melléklet A. részében említett, környezeti és meghajtási követelményekről szóló felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak.
Ebben az esetben a nemzeti hatóságok nem tilthatják, korlátozhatják vagy akadályozhatják a jóváhagyott típusnak megfelelő járművek nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését.
78. cikk
Jelentés
(1) A tagállamok 2020. december 31-ig értesítik a Bizottságot az e rendeletben megállapított típus-jóváhagyási eljárások alkalmazásáról.
(2) Az (1) bekezdés szerint megadott információk alapján a Bizottság 2021. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról. A jelentésben különösen azt mérlegelik majd, hogy az e rendelet alkalmazása terén szerzett tapasztalatok alapján helyénvaló lenne-e a X. fejezetben a kis sorozatok EU-típusjóváhagyásáról is rendelkezni. Amennyiben szükségesnek tartja, a Bizottság javaslatot fog tenni erre.
79. cikk
A fejlett fékrendszerek felülvizsgálata
(1) A Bizottság 2019. december 31-ig jelentést terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé.
(2) E jelentésben megvizsgálják az L3e-A1 alkategóriába tartozó motorkerékpárok blokkolásgátló rendszerrel történő kötelező felszerelését, és azoknak a gyártó választása szerint kiegészítő kombinált fékrendszerrel történő felszerelését. E vizsgálatnak egy ilyen követelmény műszaki megvalósíthatóságának az értékelésén, költséghatékonysági elemzésen, közúti baleseti adatok elemzésén és az érintettek bevonásával folytatott konzultációkon kell alapulnia. Továbbá figyelembe kell vennie a létező európai és nemzetközi szabványokat.
(3) A (2) bekezdés szerinti jelentés elkészítése érdekében tagállamok 2017. december 31-ig a Bizottság rendelkezésére bocsátják a megelőző négy év kérdéses motorkerékpárokra vonatkozó, az I. mellékletben lefektetett járműosztályozást és a beszerelt fejlett fékrendszerek típusait alapul vevő közúti baleseti statisztikáit.
(4) A jelentés eredményei alapján a Bizottság mérlegeli, hogy nyújtson-e be jogalkotási javaslatot a kérdéses járműalkategóriák fejlett fékrendszerrel való kötelező felszerelésére vonatkozóan.
80. cikk
Az egyedi járműjóváhagyások felülvizsgálata
(1) A Bizottság 2022. december 31-ig jelentést tesz a (3) bekezdésben említett tárgykörökről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A jelentés az érintett felek bevonásával folytatott konzultáción alapul, és figyelembe veszi a létező európai és nemzetközi szabványokat.
(3) A tagállamok 2021. december 31-ig jelentést tesznek a Bizottságnak az alábbiakkal kapcsolatban:
a)
az L kategóriájú járművek számára az első nyilvántartásba vételük előtt az adott tagállam nemzeti hatóságai által megadott egyedi jóváhagyások száma évenként 2016. január 1-jétől kezdve;
b)
az ilyen jóváhagyások alapját képező nemzeti kritériumok, amennyiben ezek eltértek az EU-típusjóváhagyás kötelező követelményeitől.
(4) A jelentést adott esetben jogalkotási javaslatok kísérik, és a jelentésnek meg kell vizsgálnia annak lehetőségét, hogy harmonizált követelményeket alkalmazva belefoglalják az egyedi jóváhagyásokat e rendeletbe.
81. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) E rendelet 77. cikkének sérelme nélkül, a 2002/24/EK irányelv, valamint a 93/14/EGK, a 93/30/EGK, a 93/33/EGK, a 93/93/EGK, a 95/1/EK, a 97/24/EK, a 2000/7/EK, a 2002/51/EK, a 2009/62/EK, a 2009/67/EK, a 2009/78/EK, a 2009/79/EK, a 2009/80/EK és a 2009/139/EK irányelv 2016. január 1-jétől hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett irányelvekre vonatkozó hivatkozások erre a rendeletre történő hivatkozásként értendők, a 2002/24/EK irányelv tekintetében pedig a IX. mellékletben megállapított megfeleltetési táblázat szerint értelmezendők.
82. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
(2) Ez a rendelet 2016. január 1-jetől alkalmazandó.
A nemzeti hatóságok 2013. március 22-től kezdve a gyártó kérelme esetén nem utasíthatják vissza egy új járműtípus EU-típusjóváhagyását vagy nemzeti típusjóváhagyását, illetve nem tilthatják meg egy új jármű nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését, amennyiben az adott jármű megfelel e rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. január 15-én.