EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1296/2013
af 11. december 2013
om et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("EaSI") og om ændring af afgørelse nr. 283/2010/EU om oprettelse af den europæiske mikrofinansieringsfacilitet Progress til fordel for beskæftigelse og social integration
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 46, litra d), artikel 149, artikel 153, stk. 2, litra a), og artikel 175, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3),
og ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen "Et budget for Europa 2020", hvori det anbefales at rationalisere og forenkle Unionens finansieringsinstrumenter og skærpe fokus på både EU-merværdien og på virkninger og resultater, oprettes der med denne forordning et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("programmet") med henblik på at videreføre og udvikle aktiviteterne i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1672/2006/EF (4), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 492/2011 (5), Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU (6) og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 283/2010/EU (7), hvorved der oprettedes en europæisk mikrofinansieringsfacilitet Progress til fordel for beskæftigelse og social integration ("faciliteten").
(2)
Det Europæiske Råd godkendte den 17. juni 2010 Kommissionens forslag til en Europa 2020-strategi for job og intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020"), der omfatter fem overordnede mål (herunder dem, som omhandler henholdsvis beskæftigelse, bekæmpelse af fattigdom og social udelukkelse og uddannelse) og syv flagskibsinitiativer, og som dermed udgør en sammenhængende politisk ramme for det kommende årti. Det Europæiske Råd tilskyndede til fuld mobilisering af de relevante EU-instrumenter og -politikker med henblik på at bidrage til opfyldelsen af de fælles målsætninger og opfordrede medlemsstaterne til at intensivere deres fælles indsats.
(3)
I overensstemmelse med artikel 148, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtog Rådet den 21. oktober 2010 retningslinjer for beskæftigelsespolitikker, som sammen med de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, der er vedtaget i henhold til artikel 121 i TEUF, udgør de integrerede retningslinjer for Europa 2020. Programmet bør bidrage til at nå Europa 2020-målene, især målene om fattigdomsbegrænsning og beskæftigelse som fastlagt i beskæftigelsesretningslinjerne. I dette øjemed bør programmet støtte gennemførelsen af flagskibsinitiativerne under særlig hensyntagen til "Europæisk platform mod fattigdom og social udstødelse", "En dagsorden for nye kvalifikationer og job" og "Unge på vej" samt initiativet "Muligheder for Unge".
(4)
I Europa 2020-flagskibsinitiativerne med titlen "Europæisk platform mod fattigdom og social udstødelse" og "Innovation i EU" fastlægges det, at social innovation er et effektivt værktøj til at håndtere de sociale udfordringer, der opstår som følge af en aldrende befolkning, fattigdom, arbejdsløshed, nye arbejdsmønstre og livsstile og borgernes forventninger til social retfærdighed, uddannelse og sundhedspleje. Programmet bør støtte foranstaltninger, der styrker den sociale innovation, til håndtering af sociale behov, der i utilstrækkelig grad eller slet ikke opfyldes hvad angår at bekæmpe fattigdom og social udstødelse, fremme et højt niveau af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse, sikre passende og fattigdomsforebyggende social beskyttelse, forbedre arbejdsvilkårene og øge adgangen til uddannelse for dårligt stillede grupper, idet der tages behørigt hensyn til de regionale og lokale myndigheders rolle. Programmet bør endvidere fungere som en katalysator for tværnationale partnerskaber og netværk mellem aktører fra den offentlige, private og tredje sektor samt støtte dem i at udvikle og gennemføre nye metoder til håndtering af presserende sociale behov og udfordringer.
(5)
Navnlig bør programmet bidrage til at indkredse og analysere innovative løsninger og forøge den praktiske gennemførelse heraf via socialpolitiske eksperimenter for om nødvendigt at hjælpe medlemsstaterne med at gøre deres arbejdsmarkeder mere effektive og yderligere forbedre deres politikker vedrørende social sikring og integration. Socialpolitiske eksperimenter er projektbaseret afprøvning af sociale innovationer i praksis. Herved kan der opnås dokumentation for, hvorvidt sociale innovationer er gennemførlige. Det bør være muligt for vellykkede idéer at blive videreført i større skala med finansiel støtte fra Den Europæiske Socialfond (ESF) såvel som fra andre kilder.
(6)
Den åbne koordinationsmetode, der på det beskæftigelsesmæssige og socialpolitiske område har vist sig fleksibel og operationelt effektiv, bør finde bred anvendelse og bør have yderligere gavn af de foranstaltninger, der støttes via programmet.
(7)
Fremskridt hen imod en socialt og miljømæssigt bæredygtig udvikling i Europa kræver, at der foregribes og udvikles nye kvalifikationer og kompetencer, så der skabes bedre vilkår for jobskabelse, bedre beskæftigelseskvalitet og bedre arbejdsvilkår gennem ledsagende uddannelse, arbejdsmarkedspolitikker og sociale politikker i forbindelse med omdannelsen af brancher og tjenesteydelser. Programmet bør derfor bidrage til at fremme kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtige "grønne", "hvide" og ikt-relaterede jobs såvel som at foregribe og udvikle nye kvalifikationer og kompetencer til fordel for nye kvalitetsjob og bæredygtige jobs ved at knytte beskæftigelsespolitikker og sociale politikker til industri- og strukturpolitikker og ved at støtte overgangen til en ressourceeffektiv og kulstoffattig økonomi. Programmet bør især fungere som en katalysator for udforskningen af jobskabelsespotentialet i den offentlige sektors grønne økonomi og sociale investeringer og i lokale og regionale beskæftigelsesinitiativer.
(8)
Programmet bør, hvor det er relevant, tage hensyn til den territoriale dimension af arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse og navnlig til de voksende uligheder, der findes inden for og mellem regioner, mellem landdistrikter og byer samt inden for byer.
(9)
Det er nødvendigt at konsolidere det indre markeds sociale dimensioner. I lyset af behovet for at styrke tilliden til det indre marked, herunder den frie bevægelighed for tjenesteydelser, gennem overholdelse af arbejdstagernes rettigheder er det nødvendigt at sikre henholdsvis arbejdstageres og iværksætteres ret til fri bevægelighed på ensartede vilkår i hele Unionen.
(10)
Programmet bør i overensstemmelse med Europa 2020 tage sigte på en sammenhængende tilgang til fremme af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse og til bekæmpelse og forebyggelse af social udstødelse og fattigdom, under samtidig hensyntagen til nødvendigheden af ligestilling mellem kvinder og mænd. Programmets gennemførelse bør rationaliseres og forenkles, navnlig via oprettelsen af et sæt fælles bestemmelser, herunder bl.a. overordnede målsætninger og overvågnings- og evalueringsordninger. Programmet bør fokusere på projekter med tydelig EU-merværdi uanset deres størrelse. Med henblik på at reducere de administrative byrder bør programmet støtte etableringen og udviklingen af netværk og partnerskaber. Endvidere bør der i højere grad gøres brug af forenklede omkostningsmæssige muligheder (faste beløb og finansiering efter takst), særlig med hensyn til gennemførelsen af mobilitetsordninger, idet der bør sikres åbenhed i procedurerne. Programmet bør være en kvikskranke for udbydere af mikrofinansiering på EU-plan, som yder finansiering til mikrokreditter og sociale iværksætterinitiativer, letter adgangen til lånoptagelse og yder teknisk bistand.
(11)
I betragtning af programmets begrænsede midler og den forhåndsbaserede allokering af disse midler til de forskellige akser bør der gives finansieringsprioritet til udviklingen af strukturer med en tydelig multiplikatorvirkning, som vil gavne andre aktiviteter og initiativer. Der bør ligeledes træffes foranstaltninger med henblik på at undgå risikoen for overlapning og/eller dobbeltfinansiering med andre midler eller programmer, navnlig ESF.
(12)
Unionen bør sørge for at have analyser på grundlag af dokumentation for at støtte den politiske beslutningstagning på beskæftigelsesområdet og det sociale område, og der bør navnlig tages hensyn til virkningerne af finanskriser og økonomiske kriser. En sådan dokumentation forøger værdien af nationale foranstaltninger ved at skabe en EU-dimension og et sammenligningsgrundlag for indsamling af data og udvikling af statistiske redskaber og metoder og fælles indikatorer med henblik på at danne et fuldstændigt billede af situationen i forhold til beskæftigelse, socialpolitik og arbejdsvilkår i hele Unionen og sikre en kvalitetsevaluering af effektiviteten af programmer og politikker, så blandt andet målene i Europa 2020 kan nås.
(13)
Unionen har enestående muligheder for at skabe en platform for udveksling af erfaringer om politik og gensidig læring mellem lande, der deltager i programmet, på områderne beskæftigelse, social beskyttelse og social integration samt social iværksætterånd. Viden om gennemførte politikker i andre lande og om resultaterne heraf, herunder resultater opnået ved socialpolitiske eksperimenter på lokalt, regionalt og nationalt plan, udvider de politiske beslutningstageres muligheder og udløser dermed nye politiske udviklinger.
(14)
Det er et centralt element i Unionens socialpolitik at sikre, at der findes minimumsstandarder, og at arbejdsvilkårene i Unionen hele tiden bliver forbedret. Unionen spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre, at de juridiske rammer tilpasses til udviklingen af arbejdsmønstre og nye sundheds- og sikkerhedsrisici under hensyn til principperne om anstændigt arbejde og intelligent lovgivning. Unionen har også en betydelig rolle at spille i at finansiere tiltag, der forbedrer overholdelsen af arbejdsnormer efter ratificerede konventioner under Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og EU-regler om beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder. Dette er navnlig tilfældet for foranstaltninger til bevidsthedskampagner, f.eks. via et fairtrademærke, for formidling af information og for fremme af en debat om centrale udfordringer og politikspørgsmål vedrørende arbejdsforhold, herunder mellem arbejdsmarkedets parter og andre interessenter, såvel som for fremme af tiltag til afbalancering af arbejds- og familieliv, for iværksættelse af forebyggende foranstaltninger og for fremme af en forebyggelseskultur på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.
(15)
Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne spiller en central rolle i at fremme kvalitetsbeskæftigelse og bekæmpe social udstødelse og fattigdom, såvel som i at bekæmpe arbejdsløshed. Derfor bør arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne inddrages, hvor det er hensigtsmæssigt, i den gensidige læring og i udviklingen, implementeringen og udbredelsen af nye politikker. Kommissionen bør informere og holde drøftelser med Unionens arbejdsmarkeds parter og civilsamfundsorganisationer om resultaterne vedrørende gennemførelsen af programmet.
(16)
Unionen har som mål at styrke den sociale dimension af globaliseringen og bekæmpe social dumping ved at fremme anstændigt arbejde og anstændige arbejdsmarkedsstandarder, ikke kun i lande, der deltager i programmet, men også internationalt, enten direkte i forhold til tredjelande eller indirekte gennem samarbejde med internationale organisationer. Der skal derfor skabes passende relationer med tredjelande, som ikke deltager i programmet, med henblik på at opfylde målsætningerne heri, under hensyntagen til eventuelle relevante aftaler mellem disse lande og Unionen. Dette kan indebære, at repræsentanter for disse tredjelande deltager i begivenheder af fælles interesse (såsom konferencer, workshopper og seminarer), der finder sted i lande, som deltager i programmet. Endvidere bør der udvikles et samarbejde med de pågældende internationale organisationer, særlig Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og andre relevante FN-organer, Europarådet og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), med henblik på at gennemføre programmet på en måde, der tager højde for disse organisationers rolle.
(17)
I overensstemmelse med artikel 45 og 46 i TEUF fastsættes der i forordning (EU) nr. 492/2011 bestemmelser om at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed på ikke-forskelsbehandlende basis ved at sikre et snævert samarbejde mellem medlemsstaternes arbejdsformidlinger indbyrdes og med Kommissionen. EURES, som er det europæiske netværk af beskæftigelsestjenester, bør forbedre arbejdsmarkederne ved at bane vejen for frivillig tværnational, grænseoverskridende geografisk arbejdstagermobilitet, skabe større gennemsigtighed på arbejdsmarkedet, sikre formidling og udveksling af tilbud og ansøgninger om beskæftigelse og støtte aktiviteter inden for arbejdsformidling, ansættelse, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan og derved medvirke til at nå målene i Europa 2020. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at integrere EURES-tjenester ved at gøre dem tilgængelige i en kvikskranke, når det er hensigtsmæssigt.
(18)
EURES' arbejdsområde bør udvides til at omfatte udvikling af og støtte til målrettede mobilitetsordninger efter indkaldelse af forslag på EU-plan med henblik på at besætte ledige stillinger, hvor der er konstateret arbejdsmarkedsmangler. I overensstemmelse med artikel 47 i TEUF bør ordningerne støtte tiltag til at fremme mobiliteten blandt unge arbejdstagere inden for Unionen. Målrettede mobilitetsordninger som f.eks. de, der er baserede på den forberedende foranstaltning "Dit første Eures-job", bør gøre det lettere for unge mennesker at udnytte beskæftigelsesmulighederne og tage arbejde i en anden medlemsstat samt bør endvidere stimulere arbejdsgiverne til at skabe jobmuligheder for unge mobile arbejdstagere. Mobilitetsordninger bør dog ikke afholde Unionen og medlemsstaterne fra at hjælpe unge med at finde et job i deres hjemland.
(19)
I mange grænseregioner udgør EURES' grænseoverskridende partnerskaber et vigtigt led i at udvikle et ægte EU-arbejdsmarked. Hvert enkelt af EURES' grænseoverskridende partnerskaber involverer mindst to medlemsstater eller en medlemsstat og et andet deltagerland. Dermed har de et klar horisontalt tilsnit og en EU-merværdi. EURES' grænseoverskridende partnerskaber bør derfor fortsat støttes gennem horisontale EU-aktiviteter med mulighed for at blive suppleret af nationale ressourcer eller af ESF.
(20)
Evalueringen af EURES-aktiviteter bør tage hensyn til kvalitative og kvantitative kriterier. Eftersom en udgående jobformidling i én medlemsstat medfører indgående jobformidling i en anden og er afhængig af den til stadighed omskiftelige situation på arbejdsmarkedet og de relaterede mobilitetsmønstre, bør evalueringens fokus ikke kun være på ind- eller udgående jobformidlinger i de enkelte medlemsstater, men også på aggregerede tal på EU-plan. Desuden bør det erindres, at rådgivning ikke nødvendigvis resulterer i målbar mobilitet eller i jobformidling.
(21)
Ifølge Europa 2020, herunder særlig retningslinje 7, jf. Rådets afgørelse 2010/707/EU (8), er selvstændig virksomhed og iværksætterånd afgørende for at opnå en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.
(22)
Manglende adgang til kredit, egenkapital eller kvasiegenkapital er en af de primære hindringer for etablering af virksomheder, særlig blandt de personer, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet. Tiltagene på dette område skal intensiveres på EU-plan og nationalt plan for at udvide tilførslen af og adgangen til mikrofinansiering og opfylde behovene hos dem, som har mest brug herfor, herunder særlig arbejdsløse, kvinder og sårbare personer, der ønsker at starte eller udvikle en mikrovirksomhed, også som selvstændige erhvervsdrivende, men som ikke har adgang til kredit. Endvidere udgør mikrovirksomheder flertallet af nystartede virksomheder i Unionen. Det bør derfor være muligt for mikrokreditter at fungere som et middel til at opnå merværdi og konkrete resultater hurtigt. I første omgang oprettede Europa-Parlamentet og Rådet i 2010 faciliteten. Formidlingen af information om mikrofinansieringsmuligheder på EU-plan og nationalt plan bør forbedres for bedre at nå ud til dem, der har behov for mikrofinansiering.
(23)
Mikrofinansiering og støtte til sociale iværksætterinitiativer bør nå ud til de potentielle modtagere og bør have en langvarig virkning. De bør bidrage til en høj grad af kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtig beskæftigelse og virke som katalysator for både økonomiske og lokale udviklingspolitikker. For at maksimere mulighederne for at skabe levedygtige virksomheder bør de foranstaltninger, der omfatter mikrofinansiering og socialt iværksætteri, ledsages af mentor- og uddannelsesprogrammer, såvel som al relevant information, som regelmæssigt bør ajourføres og offentliggøres via den pågældende finansieringsgiver. Det er med dette formål for øje afgørende, at der tilvejebringes tilstrækkelig finansiering navnlig gennem ESF.
(24)
Bedre adgang til mikrofinansiering på Unionens unge mikrofinansmarked gør det nødvendigt, at den institutionelle kapacitet hos udbyderne af mikrofinansiering styrkes, herunder særlig de mikrofinansieringsinstitutioner, som ikke er banker, i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 13. november 2007 med titlen "Et europæisk initiativ til udbredelse af mikrokreditter" og Kommissionens beretning af 25. juli 2008 med titlen "Fremme af kvindelige innovatorer og iværksættere".
(25)
Social økonomi og socialt iværksætteri udgør en af hjørnestenene i Europas pluralistiske sociale markedsøkonomi og spiller en vigtig rolle i at skabe større social konvergens i Europa. De bygger på principperne om solidaritet og ansvar og om individets og den sociale målsætnings forrang for kapital og på fremme af socialt ansvar, social samhørighed og social integration. Sociale virksomheder kan fungere som drivkraft for social udvikling ved at tilbyde innovative løsninger ved at fremme inklusive arbejdsmarkeder og sociale tjenesteydelser, der er tilgængelige for alle, og derved bidrage væsentligt til at opfylde målsætningerne i Europa 2020. Programmet bør forbedre de sociale virksomheders adgang til forskellige typer finansiering via oprettelse af hensigtsmæssige instrumenter for at tilgodese deres specifikke finansielle behov gennem hele deres levetid.
(26)
For at udnytte de erfaringer, der er høstet af foretagender såsom Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe, bør Kommissionen indirekte iværksætte tiltag, som omfatter mikrofinansiering og socialt iværksætteri, ved at overdrage budgetgennemførelsesopgaver til sådanne foretagender i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (9) ("finansforordningen"). Anvendelsen af EU-ressourcer koncentrerer gearingen fra internationale finansieringsinstitutter og andre investorer, skaber synergier mellem medlemsstats- og EU-tiltag og forener tilgange. Den forbedrer dermed adgangen til finansiering for visse risikogrupper og unge såvel som rækkevidden af mikrofinansiering til dem. Adgangen til finansiering for mikrovirksomheder, herunder selvstændige erhvervsdrivende og sociale virksomheder forbedres også. Unionen bidrager således til udviklingen af den nye sociale erhvervssektor og mikrofinansmarkedet i Unionen og fremmer grænseoverskridende aktiviteter. Unionens tiltag bør supplere medlemsstaternes anvendelse af finansielle instrumenter til mikrofinansiering og sociale iværksætterinitiativer. De foretagender, der er blevet betroet at gennemføre tiltagene, bør sikre, at de skaber EU-merværdi og undgår dobbeltfinansiering via Unionens ressourcer.
(27)
Programmet bør i overensstemmelse med Europa 2020 bidrage til at håndtere det presserende problem med ungdomsarbejdsløshed. Unge bør derfor sikres en fremtid og udsigten til at spille en central rolle i udviklingen af samfundet og økonomien i Europa, hvilket er særlig vigtigt i krisetider.
(28)
Programmet bør også understrege små virksomheders særlige rolle og betydning for så vidt angår uddannelse, ekspertise og traditionel knowhow samt sikre, at unge har adgang til mikrofinansiering. Programmet bør lette udvekslingen af bedste praksis mellem medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, på alle disse områder.
(29)
Foranstaltninger efter programmets bør støtte medlemsstaternes og arbejdsmarkedsaktørernes gennemførelse af Rådets henstilling af 22. april 2013 (10) om oprettelsen af en ungdomsgaranti. Det fastsættes den henstilling, at alle unge under 25 år bør modtage et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem. Programmet bør lette udvekslingen af bedste praksis mellem medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, på dette område.
(30)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 8 i TEUF er det nødvendigt at sikre, at programmet bidrager til at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd i alle sine akser og tiltag, herunder gennem integration af kønsaspektet og i relevant omfang specifikke foranstaltninger til at fremme kvinders beskæftigelse og sociale integration. I henhold til artikel 10 i TEUF bør programmet sikre, at gennemførelsen af dets prioriteter bidrager til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Der bør foretages overvågning og evalueringer for at vurdere, hvordan spørgsmål vedrørende ikke-forskelsbehandling behandles i programmets aktiviteter.
(31)
Progress-programmet for perioden 2007-2013 omfattede afsnit med titlerne "antidiskrimination og mangfoldighed" og "ligestilling mellem kønnene", som skal videreføres og videreudvikles under rettigheds-, ligestillings- og borgerskabsprogrammet for perioden 2014-2020. Det er imidlertid af største vigtighed at opretholde et stærkt fokus på spørgsmålene vedrørende ligestilling mellem kvinder og mænd og på antidiskrimination i alle relevante initiativer og foranstaltninger, der er omfattet af dette program, navnlig med hensyn til forbedring af kvinders erhvervsfrekvens og arbejdsvilkår og fremme af en bedre balance mellem arbejds- og privatliv.
(32)
I henhold til artikel 9 i TEUF og målsætningerne i Europa 2020 bør programmet bidrage til at sikre et højt niveau af kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtig beskæftigelse og en passende social beskyttelse og til at bekæmpe fattigdom og social udstødelse og bør tage hensyn til krav vedrørende et højt niveau af sundhedsbeskyttelse.
(33)
Programmet bør komplementere andre EU-programmer og samtidig anerkende, at hvert enkelt instrument bør fungere i overensstemmelse med sine egne, særlige procedurer. Således bør de samme, støtteberettigede omkostninger ikke medføre dobbelt finansiering. Med henblik på at opnå merværdi og en mærkbar virkning gennem EU-midler bør der udvikles tætte synergier mellem programmet, øvrige unionsprogrammer og strukturfondene, særlig ESF og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Programmet bør supplere andre EU-programmer og -initiativer, der har fokus på bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed.
(34)
Programmet bør gennemføres på en måde, der gør det lettere for medlemsstaternes kompetente myndigheder at bidrage til opfyldelsen af programmets mål.
(35)
For at sikre mere effektivitet i kommunikationen med den brede offentlighed og stærkere synergier mellem de kommunikationsaktiviteter, der gennemføres på Kommissionens initiativ, bør de ressourcer, der tildeles til informations- og kommunikationsaktiviteter i medfør af dette program, også bidrage til formidling af og levering af information om Unionens politiske prioriteter vedrørende dette programs generelle målsætninger.
(36)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele programmets varighed, der skal udgøre det primære referencebeløb, som omhandlet i punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af [2. december 2013] mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (11), for Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.
(37)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, herunder forebyggelse, påvisning og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og i givet fald sanktioner i overensstemmelse med finansforordningen.
(38)
For at sikre, at programmet er tilstrækkelig fleksibelt til at imødekomme ændrede behov og tilsvarende politiske prioriteter i løbet af hele programmets varighed, bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår omfordeling af midler mellem programmets akser og til individuelle temaafsnit inden for akserne. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(39)
For at skabe ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (12).
(40)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne men kan derimod på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål
1. Med denne forordning oprettes der et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("programmet"), der har til formål at bidrage til gennemførelsen af Europa 2020, herunder dets overordnede mål, integrerede retningslinjer og flagskibsinitiativer gennem ydelse af finansiel bistand til opfyldelse af Unionens målsætninger om at fremme et højt niveau af kvalitet og bæredygtighed i beskæftigelsen, sikre passende og anstændig social beskyttelse, bekæmpe social udstødelse og fattigdom og forbedre arbejdsvilkårene.
2. Programmet skal løbe fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "social virksomhed": et foretagende, der uanset dets juridiske status, som
a)
i henhold til sine vedtægter, statutter eller andre retlige dokumenter, ved hvilke virksomheden er oprettet, har som sin primære målsætning at udvirke en målbar, positiv social virkning frem for at skabe profit for sine ejere, medlemmer eller aktionærer, og som:
i)
leverer innovative tjenesteydelser eller varer, der giver et socialt udbytte, og/eller
ii)
anvender en metode til produktion af varer eller tjenester, som er et konkret udtryk for dens sociale målsætning
b)
først og fremmest anvender sin profit til at opfylde sin primære målsætning og har på forhånd fastlagte procedurer og regler for enhver udlodning af profit til aktionærer og ejere, for at sikre, at sådan udlodning ikke underminerer den primære målsætning, og
c)
ledes på en aktiv, ansvarlig og gennemsigtig måde, særlig ved at inddrage de arbejdstagere, kunder og interessenter, som berøres af dens forretningsaktiviteter
2) "mikrokredit": et lån på op til 25 000 EUR
3) "mikrovirksomhed": en virksomhed, herunder selvstændige erhvervsdrivende, med færre end ti medarbejdere, hvis årlige omsætning eller samlede årlige balance ikke overstiger 2 mio. EUR, jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF (13)
4) "mikrofinansiering": omfatter garantier, mikrokredit, egenkapital og kvasiegenkapital ydet til personer og mikrovirksomheder, der har oplevet vanskeligheder med at opnå adgang til kredit
5) "sociale innovationer": innovationer der er sociale i både deres formål og midler og navnlig dem, der vedrører udvikling og implementering af nye ideer (varer, tjenesteydelser og modeller), der på én og samme tid både opfylder sociale behov og skaber nye sociale sammenhænge eller samarbejdsforbindelser og derved er gavnlige for samfundet og styrker dets handlingsevne
6) "socialpolitisk eksperiment": politisk indgreb, der tilfører innovative svar på sociale behov, gennemført i lille skala og under vilkår, der gør det muligt at måle deres virkning, inden de, hvis resultaterne er overbevisende, gentages i større skala.
Artikel 3
Programmets struktur
1. Programmet udgøres af følgende tre indbyrdes supplerende akser:
a)
aksen Progress, der støtter udvikling, gennemførelse, overvågning og evaluering af Unionens instrumenter og politikker og lovgivning som omhandlet i artikel 1 og i relevant EU-ret, og som fremmer evidensbaseret politisk beslutningstagning, social innovation og sociale fremskridt i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, civile samfundsorganisationer og offentlige og private organer
b)
aksen EURES, der støtter aktiviteter, som udøves af EURES, dvs. specialtjenester udpeget af EØF-landene og Det Schweiziske Forbund, i fællesskab med arbejdsmarkedet parter, andre arbejdsformidlingsaktører og andre interesserede parter med henblik på at udvikle mekanismer til informationsudveksling og -formidling og andre former for samarbejde såsom grænseoverskridende partnerskaber for at fremme frivillig geografisk mobilitet blandt arbejdstagerne på lige vilkår og bidrage til et højt niveau af kvalitet og bæredygtighed i beskæftigelsen
c)
aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri, der udvider adgangen til og tilrådigheden af finansiering til juridiske og fysiske personer, jf. artikel 26.
2. De fælles bestemmelser i dette afsnit finder anvendelse på alle tre akser omhandlet i stk. 1, litra a), b) og c), ud over de specifikke bestemmelser i afsnit II.
Artikel 4
Overordnede målsætninger med programmet
1. Følgende overordnede målsætninger søges opfyldt med programmet:
a)
styrke ejerskab blandt de politiske beslutningstagere på alle niveauer og frembringe konkrete, samordnede og innovative foranstaltninger på både EU- og medlemsstatsniveau, jf. Unionens mål inden for de i artikel 1 omhandlede politikområder, i tæt samarbejde med de sociale partnere såvel som civilsamfundsorganisationer og offentlige og private organer
b)
støtte udviklingen af passende, tilgængelige og effektive sociale beskyttelsessystemer og arbejdsmarkeder og bane vejen for politiske reformer inden for de i artikel 1 omhandlede politikområder, navnlig ved at fremme anstændigt arbejde og anstændige arbejdsforhold, en forebyggelseskultur angående sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, en bedre balance mellem arbejds- og privatliv og god forvaltning af sociale mål, herunder konvergens, samt gensidig læring og social innovation
c)
sikre, at Unionens lovgivning i spørgsmål, der vedrører de i artikel 1 omhandlede politikområder, anvendes effektivt og, om nødvendigt, bidrage til modernisering af EU-retten i overensstemmelse med principperne om anstændigt arbejde og under hensyntagen til principperne om intelligent regulering
d)
fremme arbejdstagernes frivillige geografiske mobilitet på lige vilkår og styrke beskæftigelsesmulighederne ved at udvikle kvalitetsorienterede og inklusive europæiske arbejdsmarkeder, der er åbne og tilgængelige for alle og samtidig respekterer arbejdstagernes rettigheder i hele Unionen, herunder retten til fri bevægelighed
e)
fremme beskæftigelse og social integration ved at øge tilgængeligheden af og adgangen til mikrofinansiering for sårbare personer, der ønsker at starte en mikrovirksomhed, samt for eksisterende mikrovirksomheder og øge de sociale virksomheders adgang til finansiering.
2. For at opfylde disse målsætninger sigter programmet i alle sine akser og foranstaltninger mod at:
a)
være særlig opmærksom på sårbare grupper, såsom unge
b)
fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd, herunder ved integration af kønsaspektet og, i hensigtsmæssigt omfang, kønsbudgettering
c)
bekæmpe alle former for forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering
d)
fremme, i forbindelse med fastlæggelse og gennemførelse af Unionens politikker og aktiviteter, et højt niveau af kvalitet og holdbarhed inden for beskæftigelsen, sikre passende og anstændig social beskyttelse, bekæmpe langtidsledighed, fattigdom og social udstødelse.
Artikel 5
Budget
1. Finansieringsrammen til gennemførelse af programmet i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 er på 919 469 000 EUR i løbende priser.
2. Følgende vejledende procentsatser tildeles til de i artikel 3, stk. 1, nævnte akser:
a)
61 % til aksen Progress
b)
18 % til aksen EURES
c)
21 % til aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri.
3. Kommissionen kan bruge op til 2 % af den i stk. 1 nævnte finansieringsramme til dækning af driftsudgifter til støtte til gennemførelsen af programmet.
4. Kommissionen kan benytte sig af den i stk. 1 nævnte finansieringsramme til finansiering af teknisk og/eller administrativ bistand, særlig i forbindelse med revision, udlicitering af oversættelser, ekspertmøder og informations- og kommunikationsaktiviteter til fordel for både Kommissionen og modtagerne.
5. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet under den flerårige finansielle rammes lofter.
Artikel 6
Fælles foranstaltninger
Foranstaltninger, der er støtteberettigede under programmet, kan gennemføres sammen med andre EU-instrumenter, forudsat at disse foranstaltninger opfylder målsætningerne i både programmet og de andre pågældende instrumenter.
Artikel 7
Sammenhæng og komplementaritet
1. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at aktiviteter, der gennemføres under programmet, er i overensstemmelse med og supplerer andre EU-tiltag, såsom de europæiske struktur- og investeringsfonde fastlagt i den fælles strategisk ramme i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (14), og særlig under Den Europæiske Socialfond (ESF).
2. Programmet skal komplementere Unionens øvrige programmer med forbehold af disse programmers særlige procedurer. Enslydende berettigede omkostninger skal ikke medføre dobbelt finansiering, og der udvikles tætte synergier mellem programmet, øvrige EU-programmer og europæiske struktur- og investeringsfonde, særlig ESF.
3. De aktiviteter, som programmet understøtter, skal opfylde EU-ret og national ret, herunder regler for statsstøtte, og ILO's grundlæggende konventioner.
4. Sammenhæng og komplementaritet sikres også gennem tæt inddragelse af lokale og regionale myndigheder.
Artikel 8
Samarbejde med udvalg
Kommissionen etablerer de nødvendige forbindelser med Beskæftigelsesudvalget, Udvalget for Social Beskyttelse, Det Rådgivende Udvalg for Sundhed og Sikkerhed på Arbejdspladsen, Gruppen Sammensat af de Øverste Administrative Chefer med Ansvar for Arbejdsmarkedsrelationer og Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed for at sikre, at de får regelmæssige og passende oplysninger om udviklingen i programmets gennemførelse. Kommissionen underretter også andre udvalg, der beskæftiger sig med politikker, instrumenter og foranstaltninger af relevans for programmet.
Artikel 9
Formidling af resultater og kommunikation
1. Kommissionen underretter interessenter i Unionen, herunder arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer, om resultaterne af gennemførelsen af programmet og indbyder til drøftelser herom.
2. Resultaterne af de foranstaltninger, der gennemføres under programmet, kommunikeres og formidles regelmæssigt og på passende vis til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget og til arbejdsmarkedets parter og offentligheden for at maksimere deres virkning, bæredygtighed og EU-merværdi.
3. Kommunikationsaktiviteter skal også bidrage til formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt de vedrører denne forordnings generelle målsætninger, og skal informere offentligheden herom.
Artikel 10
Finansielle bestemmelser
1. Kommissionen forvalter programmet i overensstemmelse med finansforordningen.
2. Tilskudsaftalen skal specificere, hvilken del af Unionens finansielle bidrag der skal baseres på godtgørelse af faktiske, støtteberettigede udgifter, og hvilken del der skal baseres på faste takster, enhedsomkostninger eller samlede beløb.
Artikel 11
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer passende forebyggende foranstaltninger for at sikre, at Unionens finansielle interesser i forbindelse med gennemførelse af foranstaltninger, der finansieres under dette program, beskyttes mod svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter via effektive kontroller og at der, hvis der konstateres uregelmæssigheder, foretages inddrivelse, fortrinsvist ved modregning, af uberettiget udbetalte beløb, men i hensigtsmæssigt omfang via effektive, afskrækkende sanktioner, der står i rimeligt forhold til overtrædelsen, i overensstemmelse med artikel 325 i TEUF, Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (15) og finansforordningen.
2. Kommissionen eller dens repræsentanter og Revisionsretten har på baggrund af dokumenter og kontrol på stedet revisionsbeføjelser i forhold til alle tilskudsmodtagere, ordremodtagere og leverandører, der har modtaget EU-midler under programmet.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontroller og inspektioner på stedet i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (16), og i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (17), med henblik på at fastslå, hvorvidt der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en tilskudsaftale eller -beslutning eller en aftale, der finansieres under programmet.
4. Medmindre andet gælder ifølge stk. 1, 2 og 3 skal kontrakter, tilskudsaftaler og -beslutninger, der hidrører fra gennemførelsen af dette program, indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt tillægger Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelser til at foretage disse revisioner og undersøgelser som omhandlet i disse stykker i overensstemmelse med deres respektive kompetencer.
Artikel 12
Overvågning
Med henblik på regelmæssig overvågning af programmet og på eventuelle justeringer af dets politiske prioriteter og finansieringsprioriteter udarbejder Kommissionen en indledende kvalitativ og kvantitativ overvågningsrapport, der dækker det første år, efterfulgt af tre rapporter, der dækker de følgende perioder på to år, og fremsender disse rapporter til Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporterne fremsendes også til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til orientering. Disse rapporter omhandler programmets resultater, og i hvilken udstrækning principperne om ligestilling mellem kvinder og mænd og integration af kønsaspektet er blevet overholdt, så vel som hvordan overvejelser omkring ikke-forskelsbehandling, herunder spørgsmål om adgang, er blevet behandlet gennem dets aktiviteter. Rapporterne gøres tilgængelige for offentligheden for at øge programmets gennemsigtighed.
Artikel 13
Evaluering
1. Der foretages en midtvejsevaluering af programmet senest den 1. juli 2017 for med kvalitets- og kvantitetsmæssige parametre at måle, hvilke fremskridt der er gjort for at opfylde programmets målsætninger, for at behandle arbejdsmarkedsmiljøet i Unionen og alle større forandringer, der er indført i EU-lovgivningen, for at fastslå, hvorvidt ressourcerne er blevet anvendt effektivt, og for at vurdere programmets EU-merværdi. Resultaterne af den midtvejsevaluering forelægges Europa-Parlamentet og Rådet.
2. Hvis den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede evaluering eller en evaluering, der er gennemført i henhold til artikel 19 i afgørelse nr. 1672/2006/EF eller artikel 9 i afgørelse nr. 283/2010/EU, afslører, at der er store mangler ved programmet, fremsætter Kommissionen, hvis hensigtsmæssigt, et forslag til Europa-Parlamentet og Rådet med hensigtsmæssige ændringer af programmet med henblik på at tage hensyn til resultaterne af evalueringen.
3. Forud for ethvert forslag om forlængelse af programmet efter 2020 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en evaluering af de konceptuelle styrker og svagheder ved programmet for perioden 2014-2020.
4. Senest den 31. december 2022 evaluerer Kommissionen efterfølgende programmets virkning og EU-merværdi og fremsender en rapport med denne evaluering til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Rapporten gøres tilgængelig for offentligheden.
AFSNIT II
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR PROGRAMAKSER
KAPITEL I
Aksen Progress
Artikel 14
Tematiske sektioner og finansiering
1. Aksen Progress støtter foranstaltninger i en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a), b) og c). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra a), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
beskæftigelse, navnlig bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed: 20 %
b)
social beskyttelse, social integration og begrænsning og forebyggelse af fattigdom: 50 %
c)
arbejdsvilkår: 10 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til en eller flere af de tematiske sektioner omhandlet i a), b) eller c) eller til en kombination af dem.
2. Fra den overordnede bevilling til aksen Progress og under dens forskellige tematiske sektioner tildeles 15-20 % til fremme af sociale eksperimenter som en metode til afprøvning og evaluering af innovative løsninger med henblik på at udvide anvendelsen heraf.
Artikel 15
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen Progress at:
a)
udvikle og formidle komparativ analytisk viden af høj kvalitet for at sikre, at Unionens politikker på de politikområder, der er omhandlet i artikel 1, er baseret på solid dokumentation og er relevante for behovene, udfordringerne og betingelserne i de enkelte medlemsstater og andre lande, der deltager i programmet
b)
fremme effektiv og inklusiv informationsudveksling, gensidig læring og dialog om Unionens politikker på de politikområder, der er omhandlet i artikel 1, på EU-, nationalt og internationalt plan for at hjælpe medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, med at udvikle deres politikker og gennemføre EU-retten
c)
yde økonomisk støtte til at teste innovationerne inden for social- og arbejdsmarkedspolitikkerne og i fornødent omfang styrke hovedaktørernes evne til at udvikle og gennemføre socialpolitiske eksperimenter og stille den relevante viden og ekspertise til rådighed
d)
yde økonomisk støtte til EU-organisationer og nationale organisationer for at styrke deres evne til at udvikle, fremme og støtte gennemførelsen af Unionens instrumenter og politikker og lovgivning som omhandlet i artikel 1 og i relevant EU-ret.
Artikel 16
Typer af foranstaltninger
Følgende typer af foranstaltninger kan finansieres under aksen Progress:
1.
Analytiske aktiviteter:
a)
indsamling af oplysninger og statistikker under hensyntagen til såvel kvalitative som kvantitative kriterier samt udvikling af fælles metoder, klassifikationer, mikrosimulationer, indikatorer og referencemærker, opdelt, hvis hensigtsmæssigt, efter køn og aldersgruppe
b)
rundspørger, undersøgelser, analyser og rapporter, inklusive gennem finansiering af netværk og udvikling af ekspertise om tematiske sektioner
c)
kvalitative og kvantitative evalueringer og konsekvensanalyser udført af både offentlige og private foretagender
d)
overvågning og vurdering af gennemførelsen og anvendelsen af EU-retten
e)
forberedelse og gennemførelse af socialpolitiske eksperimenter som metode til test og evaluering af innovative løsninger med henblik på udvidelse af anvendelsen heraf
f)
udbredelse af resultaterne af disse analytiske aktiviteter.
2.
Aktiviteter vedrørende gensidig læring, bevidsthed og formidling:
a)
udveksling og formidling af god praksis, innovative tilgange og erfaring, kollegiale evalueringer, benchmarking og gensidig læring på EU-plan
b)
møder, konferencer og seminarer i Rådets formandskabs regi
c)
uddannelse af retsvæsenets aktører og politikere
d)
udarbejdelse og offentliggørelse af vejledninger, rapporter og undervisningsmateriale og foranstaltninger tilknyttet information, kommunikation og mediedækning af initiativer støttet af programmet
e)
informations- og kommunikationsaktiviteter
f)
udvikling og vedligeholdelse af informationssystemer med henblik på at udveksle og formidle oplysninger om Unionens politik og lovgivning og om arbejdsmarkedet.
3.
Støtte i forbindelse med:
a)
driftsomkostningerne i centrale EU-netværk, hvis aktiviteter vedrører og bidrager til opfyldelsen af målsætningerne i aksen Progress
b)
kapacitetsopbygning af nationale myndigheder og specialtjenester, som medlemsstaterne og udbyderne af mikrokredit har udpeget som ansvarlige for at fremme den geografiske mobilitet
c)
opstilling af arbejdsgrupper bestående af nationale tjenestemænd, som skal overvåge gennemførelsen af EU-lovgivningen
d)
netværk og samarbejde mellem specialiserede organer og andre relevante interessenter samt nationale, regionale og lokale myndigheder og arbejdsformidlinger på europæisk plan
e)
finansiering af observationscentre på europæisk plan, herunder for centrale tematiske sektioner
f)
udveksling af personale mellem nationale forvaltninger.
Artikel 17
EU-medfinansiering
I tilfælde, hvor aktiviteter under aksen Progress finansieres efter indkaldelse af forslag, kan der ydes EU-medfinansiering, der som hovedregel ikke må overstige 80 % af de samlede støtteberettigede udgifter. Der kan kun bevilges finansiel støtte, som overstiger dette loft, ved behørigt begrundede og usædvanlige omstændigheder.
Artikel 18
Deltagelse
1. Aksen Progress er åben for deltagelse af:
a)
medlemsstater
b)
EØS-lande i overensstemmelse med EØS-aftalen og EFTA-medlemsstater
c)
kandidatlandene og de potentielle kandidater i overensstemmelse med de generelle principper og de generelle vilkår og betingelser, som er fastlagt i de rammeaftaler, der er indgået med dem vedrørende deres deltagelse i EU-programmer.
2. Aksen Progress er åben for alle offentlige og/eller private organer, aktører og institutioner, herunder særlig:
a)
nationale, regionale og lokale myndigheder
b)
arbejdsformidlinger
c)
specialiserede organer i medfør af Unionens lovgivning
d)
arbejdsmarkedets parter
e)
ikke-statslige organisationer
f)
højere uddannelsesinstitutioner og forskningsinstitutter
g)
eksperter i evalueringer og konsekvensanalyser
h)
nationale statistiske kontorer
i)
medierne.
3. Kommissionen kan samarbejde med internationale organisationer, herunder særlig med Europarådet, OECD, ILO, med andre FN-organer samt med Verdensbanken.
4. Kommissionen kan samarbejde med tredjelande, der ikke deltager i programmet. Repræsentanter for disse tredjelande kan deltage i begivenheder af fælles interesse (såsom konferencer, workshopper og seminarer), der finder sted i lande, som deltager i programmet, og omkostningerne ved deres deltagelse kan dækkes af programmet.
KAPITEL II
Aksen EURES
Artikel 19
Tematiske sektioner og finansiering
Aksen EURES støtter foranstaltninger inden for en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a), b) og c). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra b), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
gennemsigtighed vedrørende ledige stillinger, ansøgninger og alle andre relaterede oplysninger for ansøgere og arbejdsgivere: 32 %
b)
udvikling af tjenester for rekruttering og ansættelse af arbejdstagere gennem godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger på EU-plan, navnlig via målrettede mobilitetsordninger: 30 %
c)
grænseoverskridende partnerskaber: 18 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til en eller flere af de tematiske sektioner i a), b) og/eller c) eller til en kombination af dem.
Artikel 20
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen EURES at:
a)
sikre, at ledige stillinger og jobansøgninger og tilhørende oplysninger og rådgivning såvel som alle relaterede oplysninger, såsom om leve- og arbejdsvilkår, gøres gennemsigtige for henholdsvis de potentielle ansøgere og arbejdsgiverne. Dette opnås gennem udveksling og formidling af disse oplysninger på tværnationalt, tværregionalt og grænseoverskridende niveau under anvendelse af standardformularer for interoperabilitet for ledige stillinger og ansøgninger og på andre hensigtsmæssige måder, f.eks. individuel rådgivning og mentorordninger, særlig for lavtuddannede personer
b)
støtte til udbydelse af EURES-tjenester til rekruttering og anvisning af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse til arbejdstagere gennem godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger; støtten til EURES-tjenester skal ydes til forskellige arbejdsformidlingsfaser, fra forberedelse inden rekruttering til bistand efter jobanvisning med henblik på en vellykket integration af ansøgeren på arbejdsmarkedet. Disse støttetjenester kan omfatte målrettede mobilitetsordninger med henblik på at besætte ledige stillingeri en bestemt sektor, et bestemt erhverv, et bestemt land eller en bestemt gruppe af lande, eller for særlige grupper af arbejdstagere, f.eks. unge med tendens til at være mobile, hvor der er blevet fastslået et klart økonomisk behov.
Artikel 21
Typer af foranstaltninger
EURES-aksen kan anvendes til finansiering af foranstaltninger til fremme af frivillig mobilitet for enkeltpersoner i Unionen på lige vilkår og til fjernelse af hindringer for mobilitet, særlig gennem:
a)
udvikling af og aktiviteter under de grænseoverskridende EURES-partnerskaber på anmodning af de territorialt ansvarlige tjenestegrene i grænseområder
b)
information, rådgivning, ansættelses- og rekrutteringsservicer for grænsearbejdstagere
c)
udvikling af en flersproglig digital platform for godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger
d)
udvikling af målrettede mobilitetsordninger baseret på indkaldelse af forslag, til besættelse af ledige stillinger i tilfælde, hvor arbejdsmarkedets mangler er blevet fastslået, og/eller for at bistå arbejdstagere med tendens til at være mobile, hvor der er blevet fastslået et klart økonomisk behov
e)
gensidig læring mellem EURES-aktører og uddannelse af EURES-rådgivere, herunder EURES-rådgivere i tværnationale partnerskaber
f)
informations- og kommunikationsaktiviteter til at øge bevidstheden om fordelene ved den geografiske og beskæftigelsesmæssige mobilitet generelt og ved de aktiviteter og tjenesteydelser, som EURES udbyder.
Artikel 22
EU-medfinansiering
I tilfælde, hvor aktiviteter under aksen EURES finansieres efter indkaldelse af forslag, kan der ydes EU-medfinansiering, der som hovedregel ikke må overstige 95 % af de samlede støtteberettigede udgifter. Der kan kun bevilges finansiel støtte, som overstiger dette loft, ved behørigt begrundede og usædvanlige omstændigheder.
Artikel 23
Tilsyn med mobilitetsmønstre
Med henblik på at afdække og forebygge negative virkninger i forbindelse med geografisk mobilitet internt i Unionen, fører Kommissionen sammen med medlemsstater i overensstemmelse med artikel 12 i forordning (EU) nr. 492/2011, regelmæssigt tilsyn med mobilitetsstrømme og -mønstre.
Artikel 24
Deltagelse
1. Aksen EURES er åben for deltagelse af:
a)
medlemsstaterne
b)
EØS-landene i overensstemmelse med EØS-aftalen og Det Schweiziske Forbund i overensstemmelse med aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden om fri bevægelighed for personer (18).
2. Aksen EURES er åben for alle organer, aktører og institutioner, som er udpeget af en medlemsstat eller af Kommissionen, og som opfylder betingelserne for at deltage i EURES som anført i Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU. Disse organer, aktører og institutioner omfatter navnlig:
a)
nationale, regionale og lokale myndigheder
b)
arbejdsformidlinger
c)
arbejdsmarkedsorganisationer og andre interesserede parter.
KAPITEL III
Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri
Artikel 25
Tematiske sektioner og finansiering
Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri støtter foranstaltninger inden for en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a) og b). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra c), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
mikrofinansiering for sårbare grupper og mikrovirksomheder: 45 %
b)
socialt iværksætteri: 45 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til de tematiske sektioner omhandlet i litra a) eller b) eller til en kombination heraf.
Artikel 26
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri at:
a)
øge adgangen til og tilgængeligheden af mikrofinansiering for:
i)
sårbare personer, der har mistet eller risikerer at miste deres job, eller har svært ved at indtræde eller genindtræde på arbejdsmarkedet, eller som risikerer social udstødelse, eller er socialt udstødte og som er dårligt stillet med hensyn til adgangen til det konventionelle kreditmarked, og som ønsker at etablere eller udvikle deres egen mikrovirksomhed
ii)
mikrovirksomheder i både etablerings- og udviklingsfasen, særlig mikrovirksomheder, der ansætter personer som nævnt i litra a)
b)
opbygge den institutionelle kapacitet hos udbydere af mikrokredit
c)
støtte udviklingen af det sociale investeringsmarked og lette adgangen til finansiering for sociale virksomheder ved at stille egenkapital, kvasiegenkapital, låneinstrumenter og tilskud på indtil 500 000 EUR til rådighed for sociale virksomheder, der enten har en årlig omsætning på under 30 mio. EUR eller en samlet årlig balance på under 30 mio. EUR, og som ikke selv er et institut for kollektiv investering.
Med henblik på at sikre komplementaritet koordinerer Kommissionen og medlemsstaterne inden for deres respektive kompetenceområder nøje disse foranstaltninger med dem, der iværksættes inden for rammerne af samhørighedspolitikken og nationale politikker.
Artikel 27
Typer af foranstaltninger
Støtte til mikrofinansiering og socialt iværksætteri, herunder til institutionel kapacitetsopbygning, især gennem de finansielle instrumenter, der er opstillet i afsnit VIII i første del af finansforordningen, og tilskud kan ydes under aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri.
Artikel 28
Deltagelse
1. Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri er åben for deltagelse af offentlige og private organer på nationalt, regionalt eller lokalt niveau i de lande, der er nævnt i artikel 18, stk. 1, og omfatter i disse lande:
a)
mikrofinansiering for personer og mikrovirksomheder, og/eller
b)
finansiering for sociale virksomheder.
2. Kommissionen sikrer, at aksen er tilgængelig på lige fod for alle offentlige og private organer i medlemsstaterne.
3. For at nå ud til de endelige modtagere og opnå konkurrence- og levedygtige mikrovirksomheder samarbejder offentlige og private organer, der udøver de i stk. 1, litra a) nævnte aktiviteter, tæt med organisationer, herunder civilsamfundsorganisationer, som repræsenterer de endelige mikrokreditmodtageres interesser, og med organisationer, herunder særlig de organisationer, som modtager støtte fra ESF, og udbyder mentorordninger og uddannelsesprogrammer for disse endelige modtagere. I denne forbindelse skal der sikres en tilstrækkelig opfølgning af støttemodtagerne både før og efter mikrovirksomhedens etablering.
4. Offentlige og private organer, der udøver de i stk. 1, litra a), nævnte aktiviteter, overholder høje standarder for styring, forvaltning og forbrugerbeskyttelse i overensstemmelse med principperne i den europæiske kodeks for ydelse af mikrokredit og sigter mod at forhindre personer og virksomheder i at blive højt forgældede, eksempelvis som følge af ydelsen af lån til dem til en meget høj rente eller på vilkår, der sandsynligvis vil gøre dem insolvente.
Artikel 29
Finansielle bidrag
Bortset fra tilfælde med fælles foranstaltninger dækker de finansielle midler for aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri de fulde omkostninger i forbindelse med de foranstaltninger, der gennemføres ved hjælp af finansielle instrumenter, herunder betalingsforpligtelser over for finansielle formidlere såsom tab som følge af garantier, administrationsgebyrer betalt til foretagender for deres forvaltning af Unionens bidrag og andre støtteberettigede omkostninger.
Artikel 30
Forvaltning
1. Kommissionen kan med henblik på at gennemføre de i artikel 22a nævnte instrumenter og tilskud indgå aftaler med de foretagender, der er opført i artikel 139, stk. 4, i finansforordningen, herunder navnlig Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond. Disse aftaler indeholder detaljerede bestemmelser om gennemførelse af de opgaver, der overdrages til disse foretagender, herunder bestemmelser, som specificerer behovet for at sikre additionalitet og koordinering med eksisterende finansielle instrumenter på EU-plan og nationalt plan og fordele ressourcerne ligeligt mellem medlemsstaterne og de andre deltagende lande. Finansielle instrumenter henhørende under afsnit VIII i første del af finansforordningen, kan anvendes gennem en formålsbestemt investeringsmetode, der kan finansieres af midler fra programmet, andre investorer eller fra begge.
2. Den i stk. 1 omhandlede formålsbestemte investeringsmetode kan blandt andet udbyde lån, egenkapital og risikodelingsinstrumenter til mellemled eller direkte finansiering til sociale virksomheder eller begge. Egenkapital kan bl.a. ydes i form af åben egenkapitalfinansiering, passive kapitalinteresser, aktionærlån og kombinationer af forskellige typer af egenkapitalfinansiering via aktier, der udstedes til investorerne.
3. Vilkårene, som f.eks. renter, for mikrokreditter, der direkte eller indirekte støttes inden for rammerne af denne akse, skal afspejle fordelen ved støtten og kunne begrundes i de underliggende risici og de faktiske omkostninger i forbindelse med en kredit.
4. I overensstemmelse med artikel 140, stk. 6, i finansforordningen tildeles årlige tilbagebetalinger, der er frembragt via et finansielt instrument, til det pågældende finansielle instrument indtil den 1. januar 2024, mens indtægter opføres i Unionens almindelige budget efter fratrækning af administrationsomkostninger og gebyrer. For så vidt angår finansielle instrumenter, som blev etableret under den foregående flerårige finansielle ramme for perioden 2007-2013, tildeles årlige tilbagebetalinger og indtægter, der er frembragt via aktiviteter, som blev påbegyndt i den foregående periode, til det finansielle instrument i den nuværende periode.
5. Når de aftaler, der er indgået med de i stk. 1 omhandlede foretagender, udløber, eller når investeringsperioden for det særlige investeringsinstrument er ophørt, betales det til Unionen skyldige beløb til Unionens almindelige budget.
6. De i nærværende artikels stk. 1 omhandlede foretagender og, hvor det er relevant, fondsforvalterne indgår skriftlige aftaler med de i artikel 28 omhandlede offentlige og private organer. I disse aftaler fastlægges de offentlige og private organers forpligtelser til at anvende de tilgængelige ressourcer under aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri i overensstemmelse med de i artikel 26 fastsatte målsætninger og til at formidle oplysninger med henblik på at udarbejde de i artikel 31 nævnte årlige gennemførelsesrapporter.
Artikel 31
Gennemførelsesrapporter
1. De i artikel 30, stk. 1, omhandlede foretagender og, hvor det er relevant, fondsforvalterne sender årlige gennemførelsesrapporter til Kommissionen vedrørende de aktiviteter, der bevilges støtte til, og den økonomiske gennemførelse af disse samt tildeling af og adgang til finansiering og investering efter sektor, geografisk område og modtagertype. Disse rapporter indeholder også oplysninger om accepterede eller afviste ansøgninger for hvert specifikt mål og for de kontrakter, der er indgået af de pågældende offentlige og private organer, de finansierede foranstaltninger og resultaterne heraf, bl.a. med hensyn til deres sociale virkninger, jobskabelse og bæredygtigheden af den tildelte støtte. Kommissionen sender disse rapporter til Europa-Parlamentet til orientering.
2. De oplysninger, der formidles i disse årlige gennemførelsesrapporter, indgår i de overvågningsrapporter, der udkommer hvert andet år, jf. artikel 12. Disse overvågningsrapporter omfatter de årlige rapporter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i afgørelse nr. 283/2010/EU, og indeholder udførlige oplysninger om kommunikationsaktiviteter og oplysninger om komplementariteten med andre EU-instrumenter, navnlig ESF.
AFSNIT III
ARBEJDSPROGRAMMER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 32
Arbejdsprogrammer
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger arbejdsprogrammer, der dækker hver af de tre akser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 36, stk. 3.
Arbejdsprogrammerne skal, hvor det er relevant, dække en rullende periode på tre år og indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal finansieres, proceduren til udvælgelse af de foranstaltninger, der skal finansieres af Unionen, geografisk dækning, målgruppe og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. Arbejdsprogrammerne skal også indeholde et overslag over det beløb, der afsættes til hvert enkelt mål, og skal afspejle omfordelingen af midlerne i overensstemmelse med artikel 33. Arbejdsprogrammerne skal styrke programmets sammenhæng ved angivelse af forbindelserne mellem de tre akser.
Artikel 33
Omfordeling af midler mellem akserne og mellem hver tematisk sektion inden for akserne
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 34 vedrørende omfordeling af midler mellem akserne og til de individuelle tematiske sektioner inden for hver akse, der overstiger det vejledende beløb, der er fastsat for hver enkelt, med mere end 5 % og op til 10 %, hvis den socioøkonomiske sammenhæng eller undersøgelsesresultaterne fra midtvejsevalueringen, jf. artikel 13, stk. 1, kræver det. Omfordelingen af midler til de tematiske sektioner inden for hver akse skal afspejles i de arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 32.
Artikel 34
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 33, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 1. januar 2014.
3. Den i artikel 33 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Afgørelsen er uden virkning for gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, underretter den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 33 træder kun i kraft, hvis hverken Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis både Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 35
Supplerende gennemførelsesforanstaltninger
Foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på gennemførelsen af programmet, såsom kriterierne for evaluering af programmet, herunder kriterier vedrørende omkostningseffektivitet og ordninger for udbredelse og overførsel af resultater, vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 36, stk. 2.
Artikel 36
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
3. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
Artikel 37
Overgangsforanstaltninger
Foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6 i afgørelse nr. 1672/2006/EF, og som er iværksat før den 1. januar 2014, er fortsat omfattet af denne afgørelse. For så vidt angår disse foranstaltninger, bistås Kommissionen af det udvalg, der er omhandlet i artikel 36 i denne forordning.
Artikel 38
Evaluering
1. Den endelige evaluering, jf. artikel 13, stk. 4, i denne forordning, omfatter den endelige evaluering, der er omhandlet i artikel 9 i afgørelse nr. 283/2010/EU.
2. Kommissionen udfører en særlig endelig evaluering af aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri senest et år efter udløbet af aftalerne med foretagenderne.
Artikel 39
Ændringer af afgørelse nr. 283/2010/EU
I afgørelse nr. 283/2010/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 5, stk. 4, affattes således:
"4. Når faciliteten udløber, stilles det til Unionen skyldige beløb til rådighed med henblik på mikrofinansiering og støtte til sociale virksomheder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1296/2013 af [11. december 2013] om et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("EaSI") (19).
(19) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 238"." 						
2)
Artikel 8, stk. 3 og 4, udgår.
Artikel 40
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1296/2013/EU RENDELETE
(2013. december 11.)
az Európai Unió foglalkoztatás és társadalmi innováció programjáról és a foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú európai Progress mikrofinanszírozási eszköz létrehozásáról szóló 283/2010/EU európai parlamenti és tanácsi határozat módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 46. cikke d) pontjára, 149. cikkére, 153. cikke (2) bekezdése a) pontjára és 175. cikke harmadik bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Az „Európa 2020 költségvetése” című, 2011. június 29-i bizottsági közleménynek megfelelően, amely az Unió finanszírozási eszközeinek racionalizálását és egyszerűsítését ajánlja, valamint azt, hogy az uniós hozzáadott értéket, a hatásokat és az eredményeket helyezzék jobban a középpontba, e rendelet létrehozza az Európai Unió foglalkoztatás és társadalmi innováció programját (a továbbiakban: a program) az 1672/2006/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (4), a 492/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5), valamint a 2012/733/EU bizottsági végrehajtási határozat (6) és a foglalkoztatási és társadalmi befogadási célú európai Progress mikrofinanszírozási eszköz létrehozásáról szóló 283/2010/EU európai parlamenti és tanácsi határozat (7) alapján végrehajtott tevékenységek folytatása és továbbfejlesztése érdekében (a továbbiakban: az eszköz).
(2)
2010. június 17-én az Európai Tanács jóváhagyta a Bizottságnak a foglalkoztatást és az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020 stratégiára vonatkozó javaslatát, amely öt kiemelt célt (köztük a munkahelyteremtéssel, a szegénység és társadalmi kirekesztés elleni küzdelemmel, illetve az oktatással foglalkozó három célt) és hét kiemelt kezdeményezést határozott meg, és amely az elkövetkezendő évtized egységes politikai keretét képezi. Az Európai Tanács szorgalmazta valamennyi megfelelő uniós eszköz és politika teljes körű mozgósítását a közös célkitűzések elérésének támogatása érdekében, és magasabb szintű összehangolt fellépésre kérte fel a tagállamokat.
(3)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 148. cikke (4) bekezdésének megfelelően 2010. október 21-én a Tanács iránymutatásokat fogadott el a foglalkoztatási politikákról, amelyek - az EUMSZ 121. cikkének megfelelően elfogadott, a tagállamok és az Unió gazdasági politikáiról szóló szélesebb körű iránymutatásokkal együtt - magukban foglalják az Európa 2020 integrált iránymutatásokat. A programnak hozzá kell járulnia az Európa 2020 célkitűzéseinek eléréséhez, különös tekintettel a szegénység csökkentésére és a foglalkoztatásra vonatkozó célkitűzésekre, amint azokat a foglalkoztatási iránymutatások meghatározzák. E célból a programnak hozzá kell járulnia a kiemelt kezdeményezések végrehajtásához, különös tekintettel a szegénység és társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai platformjára, az „Új készségek és munkahelyek menetrendje” és a „Mozgásban az ifjúság”, kezdeményezésekre, valamint a fiatalok foglalkoztatásáról szóló csomagra.
(4)
Az Európa 2020 stratégia „A szegénység és társadalmi kirekesztés elleni küzdelem európai platformja” és az „Innovatív Unió” című kiemelt kezdeményezései kimondják, hogy a szociális innováció hatékony eszköz a lakosság elöregedése, a szegénység, a munkanélküliség, az új munkavégzési módok és életvezetés, illetve az állampolgárok társadalmi igazságosság, oktatás és egészségügy iránti elvárásai által felvetett szociális kihívások megválaszolására. A programnak támogatnia kell a szociális innováció fokozását célzó intézkedéseket, válaszul a nem kielégített vagy nem elégségesen kielégített társadalmi szükségletekre a társadalmi kirekesztés és a szegénység elleni küzdelem, a színvonalas és fenntartható foglalkoztatás előmozdítása, a megfelelő és szegénységmegelőző szociális védelem biztosítása, valamint a munkakörülmények javítása tekintetében, megkönnyítve a sérülékeny csoportok képzéshez való hozzáférését, megfelelően figyelembe véve a regionális és helyi hatóságok szerepét. Ösztönöznie kell továbbá az állami, a magán- és a harmadik ágazat több államot érintő partnerségeit és hálózatba szerveződését, valamint támogatnia kell bevonásukat a sürgető társadalmi szükségletek és kihívások kezelésére szolgáló új megközelítések kialakításába és megvalósításába.
(5)
A programnak különösen támogatnia kell az innovatív megoldások társadalompolitikai tapasztalatszerzés révén történő azonosítását és értékelését, valamint gyakorlati megvalósításuk továbbfejlesztését annak érdekében, hogy szükség esetén segítse a tagállamokat munkaerőpiacuk hatékonyságának növelésében, valamint a szociális védelemmel és társadalmi befogadással kapcsolatos politikájuk javításában. A szociálpolitikai kísérletek szociális innovációk projektalapú helyszíni kipróbálását jelentik. Ezek segítségével bizonyítékok gyűjthetők a szociális innovációk végrehajthatóságáról. A sikeres ötleteket szélesebb körben az Európai Szociális Alapból (ESZA) és más forrásokból származó pénzügyi támogatással lehet továbbfolytatni.
(6)
A nyitott koordinációs módszer, amely a foglalkoztatáspolitika és a szociálpolitika terén már bizonyította rugalmasságát és működési hatékonyságát, szélesebb körben alkalmazandó és részesednie kell a program által támogatott fellépésekből.
(7)
Európában a társadalmi és környezeti szempontból fenntartható fejlődés irányába történő előrehaladás új készségek és kompetenciák előrejelzését és kifejlesztését igényli, ami a munkahelyteremtés feltételeinek, a foglalkoztatás minőségének és a munkavégzés körülményeinek javításához vezet, az ezt kísérő, az egyes iparágak és szolgáltatások átalakításával kapcsolatos oktatási, munkaerő-piaci és szociális politikák révén. Ezért a programnak ösztönöznie kell a színvonalas és fenntartható „zöld,”„fehérköpenyes” és ikt-s állások létrejöttét, valamint elő kell mozdítania a színvonalas és fenntartható új munkahelyekhez szükséges új készségek és kompetenciák előrejelzését és kifejlesztését, a foglalkoztatási és szociális politikákat összekapcsolva az ipari és strukturális politikákkal, és támogatva az erőforrás-hatékony és alacsony szén-dioxid-kibocsátású gazdaságra történő átállást. E programnak mindenekelőtt ösztönöznie kell a közszféra vezetésével megvalósuló környezetbarát és szociális beruházások, valamint a helyi és regionális foglalkoztatási kezdeményezések munkahelyteremtő potenciáljának feltárását.
(8)
A programnak szükség esetén megkülönböztetett figyelmet kell fordítania a munkanélküliség, a szegénység és a társadalmi kirekesztés területi dimenziójára, különös tekintettel arra, hogy a régiókon belül és a régiók között, a vidéki területek és városok között, valamint a városokon belül egyre nagyobb egyenlőtlenségek figyelhetők meg.
(9)
Meg kell szilárdítani a belső piac szociális dimenzióit. Mivel a munkavállalói jogok tiszteletben tartása révén növelni kell a belső piac és a szolgáltatások szabad mozgása iránti bizalmat, biztosítani kell, hogy a munkavállalók és a vállalkozók szabad mozgáshoz való joga az Európai Unió egész területén egyenlő elbírálás alá essen.
(10)
Az Európa 2020 stratégiával összhangban a programnak egységes megközelítést kell alkalmaznia a minőségi és fenntartható foglalkoztatás elősegítése, valamint a társadalmi kirekesztés és szegénység elleni küzdelem és ezek megelőzése során, figyelembe véve a nők és a férfiak közötti egyenlőség tiszteletben tartásának igényét. A program végrehajtását racionalizálni és egyszerűsíteni kell, mégpedig olyan közös rendelkezések meghozatalával, amelyek többek között tartalmazzák az általános célkitűzéseket, a nyomonkövetési és értékelési szabályozásokat. A programnak az egyértelmű EU hozzáadott értékkel rendelkező projekteket kell előtérbe helyeznie, függetlenül azok méretétől. Az igazgatási teher csökkentése érdekében a programnak támogatnia kell hálózatok és partnerségek létrehozását és továbbfejlesztését. Emellett nagyobb mértékben kell alkalmazni az egyszerűsített költségelszámolási módokat (átalányösszeg és átalányfinanszírozás), különösen a mobilitási programok végrehajtásakor, biztosítva egyúttal az eljárások átláthatóságát. A programnak uniós szinten egyablakos hozzáférést kell biztosítania a mikrofinanszírozást szolgáltatók számára, finanszírozást bocsátva rendelkezésre mikrohitelekhez és szociális vállalkozáshoz, megkönnyítve a kölcsönökhöz való hozzáférést, továbbá technikai segítségnyújtást biztosítva számukra.
(11)
Tekintettel a program keretein belül korlátozott mértékben rendelkezésre álló pénzeszközökre, valamint ezen pénzeszközök különféle területek számára történő előzetes elkülönítésére, a finanszírozás során elsőbbséget kell élveznie az egyértelműen multiplikátorhatással rendelkező struktúrák fejlesztésének, amelyek jótékony hatással bírnak a jövőbeni projektekre és kezdeményezésekre. Megfelelő intézkedéseket kell hozni annak elkerülése érdekében, hogy fennálljon az egyéb alapokkal vagy programokkal - különösen az ESZA-val - való bármifajta átfedés és/vagy kettős finanszírozás lehetősége.
(12)
Az Uniónak a foglalkoztatási és szociális területen szilárd analitikai alapon álló bizonyítékokkal kell rendelkeznie a politikai döntéshozatal támogatásához, különös figyelmet fordítva a pénzügyi és gazdasági válságok hatásaira. Az ilyen bizonyíték növeli a nemzeti intézkedések által nyújtott értéket azáltal, hogy uniós dimenziót és az adatgyűjtéshez összehasonlítási alapot nyújt, valamint azáltal, hogy statisztikai eszközök és módszerek, valamint közös mutatók kialakítása révén összehasonlítást biztosít, elősegítve azt, hogy teljes képet kapjunk a foglalkoztatás, szociális politika és munkakörülmények területéről az egész Unióban, és hogy a programok és politikák hatékonyságának és eredményességének értékelése magas színvonalon történjen, többek között az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek teljesítése érdekében.
(13)
Az Unió kitüntetett helyzetben van ahhoz, hogy platformot biztosítson a foglalkoztatási kérdések, a szociális védelem és a társadalmi befogadás, valamint a szociális vállalkozás területén a programban részt vevő országok közötti politikai véleménycsere és kölcsönös tanulás számára. A más országokban alkalmazott politikák és azok eredményeinek ismerete - ideértve azokat az eredményeket is, amelyekhez helyi, regionális vagy nemzeti szinten végrehajtott szociálpolitikai kísérletekkel jutottak el - nagyobb mozgásteret biztosít a politikai döntéshozók számára, és ezáltal új politikák kialakítását idézi elő.
(14)
Az uniós szociális politika központi kérdése annak biztosítása, hogy érvényesüljenek a minimális normák, és a munkakörülmények folyamatosan javuljanak az Unióban. Az Unió fontos szerepet játszik annak biztosításában, hogy a jogszabályi kereteket az intelligens szabályozás és a „tisztességes munka” elveit figyelembe véve hozzáigazítsák a fejlődő munkavégzési módokhoz és az új egészségügyi és biztonsági kockázatokhoz. Az Unió szintén fontos szerepet játszik a Nemzetközi Munkaügyi Szervezet (ILO) ratifikált egyezményei által lefektetett munkaügyi előírások és a munkavállalók jogainak védelmére vonatkozó uniós szabályok jobb betartását célzó intézkedések finanszírozásában is. Vonatkozik ez különösen a (például szociális címke alkalmazása révén megvalósuló(figyelemfelkeltő, tájékoztató és a munkafeltételekkel kapcsolatos fő kihívásokról és szakpolitikai kérdésekről szóló, többek között a szociális partnerek és más érdekelt felek közötti vitákat előmozdító intézkedésekre, továbbá a munka és a magánélet közötti egyensúly előmozdítását célzó intézkedésekre, valamint olyan tevékenységekre, amelyek megelőző fellépések megtételére, valamint a munkahelyi egészség és biztonság területén a megelőzés kultúrájának erősítésére szolgálnak.
(15)
A szociális partnerek és a civil társadalmi szervezetek kulcsfontosságú szerepet játszanak a minőségi foglalkoztatás előmozdítása, a társadalmi kirekesztés és a szegénység ellen folytatott küzdelem, valamint a munkanélküliség leküzdése terén. A szociális partnereket és a civil társadalmi szervezeteket ezért szükség esetén be kell vonni a kölcsönös tanulás folyamatába és az új politikák kialakításába, végrehajtásába és terjesztésébe. A Bizottságnak tájékoztatnia kell az uniós szociális partnereket és a civil társadalmi szervezeteket a program megvalósításának eredményeiről, és eszmecserét kell folytatnia velük.
(16)
Az Unió a tisztességes munkaügyi normák nemzetközi előmozdításával elkötelezte magát a globalizáció szociális dimenziójának megerősítése és a szociális dömping elleni küzdelem iránt, nemcsak a programban részt vevő országokban, hanem nemzetközi szinten is, akár közvetlenül a harmadik országokkal szemben, akár közvetve, nemzetközi szervezetekkel folytatott együttműködésen keresztül. Ennek megfelelően a célkitűzései elérésének elősegítésére megfelelő kapcsolatokat kell kialakítania a programban részt nem vevő harmadik országokkal, tekintettel az ezen országok és az Unió közötti ide vonatkozó megállapodásokra. Ennek része lehet ezen harmadik országok képviselőinek részvétele kölcsönös érdekű rendezvényeken (mint konferenciák, munkaértekezletek és szemináriumok), amelyeket a programban résztvevő országokban tartanak. Emellett fejleszteni kell az együttműködést az érintett nemzetközi szervezetekkel, különösen a Nemzetközi Munkaügyi Szervezettel (ILO) és az ENSZ más érintett testületeivel, az Európa Tanáccsal és a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezettel (OECD) a program olyan módon történő végrehajtása érdekében, amely figyelembe veszi ezen szervezetek szerepét.
(17)
Az EUMSZ 45. és 46. cikkének megfelelően a 492/2011/EU rendelet rögzíti azokat a rendelkezéseket, amelyek célja a munkavállalók szabad mozgásának megkülönböztetéstől mentes módon történő megvalósítása a tagállamok központi foglalkoztatási szolgálatai közötti és a Bizottsággal való szorosabb együttműködés biztosítása révén. Az EURES-nek, azaz az Európai Foglalkoztatási Szolgáltatási Hálózatnak elő kell mozdítania a munkaerőpiacok jobb működését a munkavállalók önkéntes, országok közötti, határokon átnyúló mobilitásának megkönnyítésével, nagyobb átláthatósággal a munkaerőpiacon, az állásajánlatok és álláspályázatok közvetítésének biztosításával és a tevékenységek támogatásával a közvetítési, munkaerő-toborzási, tanácsadási és orientációs szolgáltatások területén, mind nemzeti, mind határokon átnyúló szinteken, ezáltal hozzájárulva az Európa 2020 stratégia célkitűzéseihez. A tagállamokat arra kell ösztönözni, hogy az EURES szolgáltatásait megfelelő esetben egyablakos ügyintézésbe integrálják.
(18)
Az EURES alkalmazási körét ki kell szélesíteni úgy, hogy magában foglalja a pályázati felhívásokat követően az uniós szintű, célzott mobilitási programok kialakítását és támogatását, valamint annak érdekében, hogy a feltárt munkaerő-piaci hiányok esetében az üres álláshelyeket be lehessen tölteni. Az EUMSZ 47. cikkének megfelelően a programoknak támogatnia kell a fiatal munkavállalók önkéntes mobilitásának elősegítését az Unióban. A célzott mobilitási programok, például „Az első EURES-állásod” előkészítő intézkedésen alapulók, arra hivatottak, hogy megkönnyítsék a fiatalok számára az állásajánlatokhoz való hozzáférést és a munkába állást egy másik tagállamban, továbbá hogy arra ösztönözzék a munkáltatókat, hogy állást kínáljanak a mobil fiatal munkavállalóknak. A célzott mobilitási programok azonban sem az Uniót, sem a tagállamokat nem sarkallhatják arra, hogy kevésbé támogassák a fiatalokat abban, hogy saját országukban találjanak munkahelyet.
(19)
Az EURES határokon átnyúló partnerségek számos határövezetben fontos szerepet töltik be egy igazi európai munkaerő-piac kialakításában. Minden EURES határokon átnyúló partnerség legalább két tagállamot, vagy egy tagállamot és egy másik résztvevő országot von be. Következésképpen egyértelműen horizontális természetű, és uniós szinten hozzáadott értéket teremt. Az EURES határokon átnyúló partnerségeket ezért a továbbiakban is támogatásban kell részesíteni az Unió horizontális tevékenységein keresztül, amelyeket kiegészíthetnek nemzeti források vagy az ESZA.
(20)
Az EURES tevékenységeinek értékelése során minőségi és mennyiségi kritériumokat kell számításba venni. Mivel a munkavállalók egyik tagállamból történő kiközvetítése egy másik tagállamban a belépésüket eredményezi, és ez a munkaerő-piac mindig változó körülményeitől és az ahhoz kapcsolódó mobilitási mintáktól függ, az értékelésnek nem csupán az egyes tagállamok tekintetében tapasztalható ki- és beáramlásokra kell összpontosítania, hanem különösen az uniós szinten összesített számadatokra. Figyelembe kell venni ezen kívül, hogy a tanácsadás nem szükségszerűen vezet mérhető mobilitáshoz vagy munkahely- közvetítéshez.
(21)
Az Európa 2020 stratégia, és különösen a 2010/707/EU tanácsi határozatban (8) meghatározott 7. iránymutatás kimondja, hogy az önfoglalkoztatás és a vállalkozások döntő szerepet játszanak az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés elérésében.
(22)
A hitelekhez, a sajáttőkéhez és a kvázi-sajáttőkéhez való hozzáférés hiánya a vállalkozásalapítás előtt álló egyik legnagyobb akadály, különösen a munkaerőpiactól legtávolabb került emberek számára. Ezen a területen az uniós és nemzeti szintű erőfeszítések fokozására van szükség a mikrofinanszírozás elérhetőségének és hozzáférhetőségének javítása céljából az arra legjobban rászorulók - különösen a munkanélküliek, a nők és a sérülékeny csoportok - igényének kielégítése érdekében, akik mikrovállalkozásokat szeretnének beindítani vagy fejleszteni akár önfoglalkoztatás keretében is, de nem jutnak hitelhez. A mikrovállalkozások továbbá az Unióban újonnan alapított vállalkozások többségét teszik ki. Ezért lehetővé kell tenni, hogy a mikrohitelek gyorsan hozzáadott értéket és konkrét eredményeket hozzanak. Első lépésként 2010-ben az Európai Parlament és a Tanács létrehozta az eszközt. A mikrofinanszírozással kapcsolatos kommunikációs tevékenységeket az Unió és a tagállamok szintjén egyaránt fokozni kell annak érdekében, hogy jobban eljuthassanak a mikrofinanszírozásra szorulókhoz.
(23)
A szociális vállalkozások számára nyújtott mikrofinanszírozásnak és támogatásnak el kell jutnia a potenciális kedvezményezettekhez és hosszan tartó hatást kell kiváltania. A mikrofinanszírozásnak hozzá kell járulnia a színvonalas és fenntartható foglalkoztatáshoz, és katalizátorként kell működnie mind a gazdaságpolitikák, mind a helyi fejlesztési politikák számára. Annak érdekében, hogy maximálisra növeljék az életképes mikrovállalkozások létrehozásának lehetőségeit, a mikrofinanszírozásra és a szociális vállalkozásokra vonatkozó intézkedéseket mentorálási és képzési programokkal és az összes releváns információval kell kiegészíteni, ezeket pedig rendszeresen frissíteni kell, és a pénzügyi támogatás nyújtója által a közönség számára hozzáférhetővé kell tenni. E célból lényeges, hogy szükség esetén biztosítva legyen a megfelelő finanszírozás, nevezetesen az ESZA által.
(24)
Ahhoz, hogy a mikrofinanszírozás elérhetőbb legyen az Unió most kialakuló mikrofinanszírozási piacán, a mikrofinanszírozás szolgáltatók intézményi kapacitásának a növelésére van szükség, különösen a bankrendszeren kívüli mikrofinanszírozási intézmények esetében, a 2007. november 13-i, „Európai kezdeményezés a mikrohitel fejlesztésére” című, bizottsági közleménynek és a 2008. július 25-i, „A női újítók és női vállalkozók támogatása” című bizottsági jelentésnek megfelelően.
(25)
A szociális gazdaság és a szociális vállalkozás Európa pluralista szociális piacgazdaságának sarkkövei, és fontos szerepet töltenek be abban, hogy Európában jobb legyen a társadalmi konvergencia. Alapjuk a szolidaritás és a felelősségvállalás elve, az egyéni és szociális célok a tőkével szembeni elsőbbségének elve, a társadalmi felelősségvállalás előmozdítása, a társadalmi kohézió és a társadalmi befogadás. A szociális vállalkozások a társadalmi haladást innovatív megoldásokkal ösztönözhetik, előmozdítva a befogadó munkaerőpiacot és a mindenki számára elérhető szociális szolgáltatásokat. Így értékesen járulhatnak hozzá az Európa 2020 stratégia célkitűzéseinek eléréséhez. A programnak javítania kell a szociális vállalkozásoknak a finanszírozás különböző típusaihoz való hozzáférését azáltal, hogy a teljes életciklusuk során felmerülő különleges pénzügyi szükségleteiket kielégítő megfelelő eszközöket nyújt.
(26)
A szervezeti egységek, például az Európai Beruházási Bank csoport tapasztalatainak kiaknázása érdekében a mikrofinanszírozásra és a szociális vállalkozásokra vonatkozó intézkedéseket a Bizottságnak közvetett módon kell végrehajtania úgy, hogy a költségvetés-végrehajtási feladatokat e szervezeti egységekre bízza a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) (a „költségvetési rendeletnek”). megfelelően. Az Unió forrásainak felhasználása összpontosítja a nemzetközi pénzügyi intézetek és más beruházók előnyeit, szinergiákat teremt a tagállami és az uniós fellépés között, egységesíti a megközelítéseket. Ezáltal megkönnyíti a finanszírozáshoz jutást különösen a veszélyeztetett csoportok és a fiatalok számára, és a mikrofinanszírozás hozzájuk való eljutását is. Megkönnyíti a finanszírozáshoz jutást a mikrovállalkozások - köztük az önfoglalkoztatók és szociális vállalkozások - számára is. Ezáltal az Unió hozzájárulása segíti a kialakulóban levő szociális vállalkozási szektor és mikrofinanszírozási piac fejlődését az Unióban, és ösztönzi a határokon átnyúló tevékenységeket. Az uniós intézkedéseknek ki kell egészíteniük a mikrofinanszírozásra és a szociális gazdaságra fordított pénzügyi eszközök tagállami felhasználását. Az intézkedések végrehajtásával megbízott jogalanyoknak biztosítaniuk kell a hozzáadott uniós értéket, és el kell kerülniük az uniós forrásokból történő párhuzamos finanszírozást.
(27)
Az Európa 2020 stratégiával összhangban a programnak elő kell segítenie a fiatalok körében tapasztalható munkanélküliség sürgető problémájának megoldását. Ezért a fiataloknak jövőképre van szükségük, és azzal kapcsolatos kilátásokra, hogy kulcsfontosságú szerepet tölthetnek be az európai társadalom és gazdaság fejlesztésében, ami különösen fontos válság idején.
(28)
A programnak egyúttal fel kell hívnia a figyelmet a kisvállalkozások különleges szerepére és fontosságára a képzés, a szakmai tudás és a hagyományos know-how terén, valamint biztosítania kell a fiatalok mikrofinanszírozáshoz való hozzáférését. A programnak e területek mindegyikén elő kell segítenie a legjobb gyakorlatok tagállamok és a programban részt vevő egyéb országok közötti cseréjét.
(29)
A program keretében megvalósított intézkedéseknek támogatniuk kell a tagállamokat és a munkaerő-piaci szereplőket az ifjúsági garancia létrehozásáról szóló, 2013. április 22-i tanácsi ajánlás (10) végrehajtásában. Az ajánlás kimondja, hogy valamennyi 25 év alatti fiatalnak a munkahelye elvesztését vagy a formális tanulás befejezését követő négy hónapos időszakon belül színvonalas állásajánlatot kell kapnia, illetve további oktatásban, tanulószerződéses gyakorlati képzésben vagy gyakornoki képzésben kell részesülnie. A programnak e téren elő kell segítenie a bevált gyakorlatok tagállamok és a programban részt vevő egyéb országok közötti cseréjét.
(30)
Az Európai Unióról szóló Szerződés (EUSZ) 3. cikkének (3) bekezdése, valamint az EUMSZ 8. cikke értelmében biztosítani kell, hogy a program valamennyi területén és tevékenysége során hozzájáruljon a nők és férfiak közötti egyenlőség előmozdításához, többek között a nemek közötti egyenlőség elvének érvényre juttatása, és adott esetben a nők foglalkoztatásának és társadalmi befogadásának előmozdítására irányuló egyedi fellépés révén. Az EUMSZ 10. cikkének megfelelően a programnak biztosítania kell, hogy prioritásainak végrehajtása hozzájáruljon a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, életkoron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés elleni küzdelemhez. Nyomon követésre és értékelésre van szükség annak felmérése érdekében, hogy a program tevékenységei milyen módon kezelik a megkülönböztetésmentességhez kapcsolódó kérdéseket.
(31)
A 2007-2013 időszakra szóló Progress program tartalmazza a „Megkülönböztetésmentesség és sokszínűség” és a „Nemek közötti egyenlőség” című szakaszokat, amelyeket a 2014-2020 időszakra szóló Jogok, Egyenlőség és Polgárság program keretei között is tovább kell folytatni és fejleszteni. Rendkívül fontos ugyanakkor a nők és a férfiak közötti egyenlőség és a megkülönböztetésmentesség kérdéseinek éber figyelem előtt tartása a program által fedett valamennyi érdemleges kezdeményezés és fellépés során, különösen a nők munkaerő-piaci részvétele, munkafeltételeik javítása, valamint a munka és magánélet jobb egyensúlyának elősegítése terén.
(32)
Az EUMSZ 9. cikke és az Európa 2020 stratégia célkitűzései alapján a programnak hozzá kell járulnia a minőségi és fenntartható foglalkoztatás magas szintjének biztosításához, a megfelelő szociális biztonság garantálásához, a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelemhez, valamint figyelembe kell vennie az emberi egészség magas szintű védelméből eredő követelményeket.
(33)
A programnak ki kell egészítenie más uniós programokat úgy, hogy közben elismeri, hogy az egyes eszközöknek a saját eljárásaikkal összhangban kell működniük. Ugyanazok a támogatható költségek így nem részesülhetnek kétszeres finanszírozásban. A az uniós finanszírozás által teremtett hozzáadott érték és az általa elért lényeges hatások biztosítása céljából ezért szoros szinergiákat kell teremteni a program, más uniós programok és a strukturális alapok, különösen az Európai Szociális Alap és az ifjúsági foglalkoztatási kezdeményezés között. A programnak ki kell egészítenie az ifjúsági munkanélküliség elleni küzdelemre összpontosító más uniós programokat és kezdeményezéseket.
(34)
A programot oly módon kell végrehajtani, hogy elősegítse az egyes tagállamok illetékes hatóságának vagy hatóságainak a program célkitűzéseinek eléréséhez való hozzájárulását.
(35)
Annak érdekében, hogy a közönséghez szóló kommunikáció hatékonyabb legyen és a Bizottság kezdeményezte kommunikációs fellépések között erősebb szinergia jöjjön létre, az e program alapján az információs és kommunikációs tevékenységekre juttatott források hozzájárulnak majd az Unió e program általános céljaihoz kapcsolódó politikai prioritásaira vonatkozó intézményi kommunikációhoz és tájékoztatásnyújtáshoz is.
(36)
Ez a rendelet a program teljes időtartamára meghatározza az éves költségvetési eljárásban fő referenciát képező teljes keretösszeget az Európai Parlament és a Tanács számára az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság között a költségvetési szigor, a költségvetési kérdésekben történő együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, [2013. december 2-i] intézményközi megállapodás (11) 17. pontja értelmében.
(37)
Az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel kell védeni a kiadási ciklus egészében, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, a kárba veszett, tévesen kifizetett vagy helytelenül felhasznált források visszatéríttetését és adott esetben a bírságokat a költségvetési rendelettel összhangban.
(38)
Annak biztosítása érdekében, hogy a program az időtartama alatt szükséges rugalmassággal igazodjék a változó igényekhez és az azoknak megfelelő szakpolitikai prioritásokhoz, a Bizottságot fel kell ruházni jogi aktusoknak az EUMSZ 290. cikkével összhangban történő elfogadásának hatáskörével, a források egyes területek közötti, valamint a program területein belül egyes tematikus szakaszok javára történő újraosztása tekintetében. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és megszövegezése során a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumok Európai Parlamenthez és Tanácshoz történő egyidejű, időbeni és megfelelő eljuttatásáról.
(39)
E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. E hatáskört a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (12) megfelelően kell gyakorolni.
(40)
Mivel e rendelet céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban a rendelet léptéke és hatása miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet létrehozza az Európai Unió foglalkoztatás és társadalmi innováció programját (a továbbiakban: a program), amelynek célja, hogy hozzájáruljon az Európa 2020 stratégia, annak kiemelt céljai, integrált iránymutatásai és kiemelt kezdeményezései végrehajtásához, pénzügyi támogatást nyújtva az Unió célkitűzéseinek megvalósításához a minőségi és fenntartható foglalkoztatás magas szintjének előmozdítása, a megfelelő és tisztességes szociális védelem biztosítása, a társadalmi kirekesztés és a szegénység elleni küzdelem és a munkakörülmények javítása tekintetében.
(2) A program 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig tart.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „Szociális vállalkozás”: társasági formájától függetlenül olyan vállalkozás, amely:
a)
társasági szerződésének, alapszabályának, illetve bármely egyéb alapító dokumentumának megfelelően elsődleges célként a mérhető és kedvező szociális hatások elérését tűzi ki, nem pedig nyereség termelését tulajdonosai, tagjai és az érintett felek számára, és amely:
i.
társadalmi megtérülést létrehozó szolgáltatásokat nyújt vagy árukat hoz létre, és/vagy
ii.
árutermelési vagy szolgáltatásnyújtási módja a szociális célkitűzését szolgálja;
b)
nyereségét elsősorban és legnagyobbrészt elsődleges célkitűzésének megvalósítására használja, valamint a nyereség részvényesek és tulajdonosok közötti szétosztására vonatkozó előzetesen meghatározott olyan eljárásokkal és szabályokkal rendelkezik,amelyek biztosítják, hogy a szétosztás ne veszélyeztesse az elsődleges célkitűzés elérését; és
c)
vállalkozásalapú, elszámoltatható és átlátható irányítás alatt áll, különösen a munkavállalók, az ügyfelek és az üzleti tevékenységében érintett felek bevonása révén;
2. „Mikrohitel”: 25 000 EUR-t meg nem haladó kölcsön.
3. „Mikrovállalkozás”: tíznél kevesebb munkavállalót alkalmazó vállalkozás - beleértve az önfoglalkoztatókat is -, amelynek éves forgalma vagy éves mérlegfőösszege nem haladja meg a 2 millió EUR-t, a 2003/361/EK bizottsági ajánlásnak (13) megfelelően.
4. „Mikrofinanszírozás”: magában foglalja a hitelhez nehezen hozzáférő személyek és mikrovállalkozások számára nyújtott garanciákat, mikrohitelt, sajáttőkét és kvázi-sajáttőkét;
5. „Szociális innováció”: célkitűzéseiket és eszközeiket tekintve egyaránt szociális jellegű innovációk, elsősorban olyanok, amelyek olyan új elképzelések (termékek, szolgáltatások és modellek) kifejlesztésével és végrehajtásával kapcsolatosak, amelyek egyidőben elégítenek ki társadalmi igényeket és hoznak létre új társadalmi kapcsolatokat vagy együttműködéseket, és ezáltal jótékonyak a társadalom számára és fokozzák a társadalom cselekvési képességét;
6. „Szociálpolitikai kísérletek”: olyan szakpolitikai beavatkozások, amelyek innovatív válaszokat nyújtanak társadalmi igényekre, és amelyeket kis körben, olyan feltételek mellett hajtanak végre, ahol biztosított a hatásuk értékelése, annak érdekében, hogy meggyőző eredmények esetén szélesebb körben is meg lehessen ismételni az alkalmazásukat.
3. cikk
A program felépítése
(1) A program az alábbi három egymást kiegészítő területet foglalja magában:
a)
A Progress terület, amely támogatást nyújt az 1. cikkben és a vonatkozó uniós jogszabályokban említett uniós eszközök és politikák kidolgozásához, végrehajtásához, nyomon követéséhez és értékeléséhez, és előmozdítja a tényeken alapuló politikai döntéshozatalt, valamint a szociális innovációt és fejlődést, a szociális partnerekkel, civil társadalmi szervezetekkel és köz- és magánjogi testületekkel együttműködve;
b)
Az EURES terület, amely támogatja az EURES által végzett tevékenységeket - azaz az EGT tagállamok, a Svájci Államszövetség és szociális partnerek, foglalkoztatási szolgáltatások egyéb nyújtói és más érdekelt felek által kijelölt szakmai szolgáltatásokat - az információcsere és -terjesztés, illetve az együttműködés más formáinak, például határokon átnyúló partnerségeknek a kialakítása érdekében, a munkavállalók önkéntes földrajzi mobilitásának méltányos módon történő előmozdítása, valamint a magas szintű minőségi és fenntartható foglalkoztatás előmozdítása céljából;
c)
A mikrofinanszírozás és szociális vállalkozás területe, amely javítja a 26. cikk szerint meghatározott jogi és természetes személyek finanszírozáshoz jutását, és a finanszírozási források rendelkezésre állását.
(2) Az e címben rögzített közös rendelkezéseket alkalmazni kell az 1. cikk a), b) és c) pontjában meghatározott mindhárom területre, a II. cím egyedi előírásai mellett.
4. cikk
A program általános célkitűzései
(1) A program az alábbi általános célkitűzések elérésére törekszik:
a)
A felelősségvállalás megerősítése a politikai döntéshozók körében minden szinten, továbbá konkrét, összehangolt és innovatív fellépések megvalósítása uniós és tagállami szinten az 1. cikkben említett területekre vonatkozó uniós célkitűzések tekintetében, a szociális partnerekkel, civil szervezetekkel valamint köz- és magánjogi testületekkel szoros együttműködésben;
b)
Megfelelő, hozzáférhető és hatékony szociális védőrendszerek és munkaerőpiacok létrehozásának támogatása és a politikai reform elősegítése az 1. cikkben említett területeken, különösen a tisztességes munka és munkakörülmények, a munkahelyi egészségvédelem és biztonság terén a megelőzési kultúra, a munka és magánélet közötti egészségesebb egyensúly, a szociális célkitűzések vonatkozásában a jó kormányzás - beleértve a konvergenciát -, valamint a kölcsönös tanulás és szociális innováció előmozdításával;
c)
Annak biztosítása, hogy az 1. cikkben említett területekre vonatkozó uniós jogot eredményesen alkalmazzák, és szükség esetén az uniós jog modernizálásához való hozzájárulás a tisztességes munkára vonatkozó elvekkel összhangban és az intelligens szabályozási elvek figyelembevételével;
d)
A munkavállalók önkéntes földrajzi mobilitásának méltányos módon történő előmozdítása és a munkalehetőségek ösztönzése kiváló minőségű és befogadó, nyitott és mindenki számára hozzáférhető uniós munkaerőpiacok létrehozásával, egyidejűleg uniószerte tiszteletben tartva a munkavállalói jogokat, beleértve a szabad mozgást is;
e)
A foglalkoztatás és a társadalmi befogadás előmozdítása a mikrofinanszírozás elérhetőségének és hozzáférhetőségének javításával a mikrovállalkozást indítani kívánó sérülékeny személyek, valamint a meglévő mikrovállalkozások számára, illetve a finanszírozás hozzáférhetőségének javítása a szociális vállalkozások számára.
(2) A fenti célkitűzések megvalósítása során a program valamennyi területén és valamennyi tevékenysége keretében az alábbiakra törekszik:
a)
a sérülékeny csoportok, például a fiatalok különleges figyelemmel kísérése;
b)
A nők és férfiak közötti egyenlőség előmozdítása, többek között a nemek közötti egyenlőség érvényesítése, valamint szükség esetén a nemek közötti egyenlőség szempontját érvényesítő költségvetés-tervezés révén;
c)
a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, életkoron vagy szexuális irányultságon alapuló megkülönböztetés elleni küzdelem;
d)
a minőségi és fenntartható foglalkoztatás magas szintjének előmozdítása, a megfelelő és tisztességes szociális biztonság garantálása, a hosszú távú munkanélküliség leküzdése és a szegénység és társadalmi kirekesztés elleni küzdelem az uniós politikák és tevékenységek meghatározása és végrehajtása során.
5. cikk
Költségvetés
(1) A program végrehajtásához szükséges pénzügyi előirányzat a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra folyó árakkal számolva 919 469 000 EUR.
(2) Az alábbi indikatív százalékos részarányokat kell a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott területeknek juttatni:
a)
61 % a Progress terület számára;
b)
18 % az EURES terület számára;
c)
21 % a mikrofinanszírozás és szociális vállalkozások terület számára.
(3) A Bizottság az (1) bekezdésben említett előirányzat legfeljebb 2 %-át igénybe veheti a program végrehajtását elősegítő operatív kiadások finanszírozásához.
(4) A Bizottság az (1) bekezdésben említett előirányzatot igénybe veheti a technikai és/vagy adminisztratív segítségnyújtást céljára, különösen az ellenőrzés, a fordítási tevékenység kihelyezése, a szakértői ülések, és a Bizottság és a kedvezményezettek kölcsönös érdekét szolgáló tájékoztatási és kommunikációs tevékenységek esetében.
(5) Az éves előirányzatokat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak kell engedélyeznie a többéves pénzügyi keretben meghatározott felső határokon belül.
6. cikk
Együttes fellépés
A program támogatható tevékenységeit más uniós eszközökkel együtt is meg lehet valósítani, feltéve, hogy az ilyen közös fellépés mind a program, mind a többi érintett eszköz célkitűzéseinek megfelel.
7. cikk
Összhang és kiegészítő jelleg
(1) A Bizottság a tagállamokkal együttműködésben biztosítja, hogy a program tevékenységei összhangban vannak más uniós intézkedésekkel, például az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (14) meghatározott Közös Stratégiai Keret által szabályozott Európai Strukturális és Beruházási Alappal és különösen az ESZA-val és kiegészítik azokat.
(2) A program kiegészít más uniós programokat, azok egyedi eljárásainak sérelme nélkül. A támogatható költségek nem részesülhetnek kettős finanszírozásban, és szoros szinergiákat kell teremteni a program, más uniós programok és az Európai Strukturális és Beruházási Alap (ESIF), különösen az Európai Szociális Alap (ESZA) között.
(3) A program által támogatott tevékenységek megfelelnek az uniós és tagállami jogszabályoknak, köztük az állami támogatásra vonatkozó jogszabályoknak, valamint az alapvető ILO-egyezményeknek.
(4) Az összhangot és a kiegészítő jelleget a helyi és regionális hatóságok szoros bevonása révén is biztosítani kell.
8. cikk
Együttműködés az érintett szervekkel
A Bizottság a Foglalkoztatási és Szociális Bizottsággal, a Szociális Védelmi Bizottsággal, a Munkahelyi Biztonsági és Egészségvédelmi Tanácsadó Bizottsággal, a munkakapcsolatokért felelős főigazgatók csoportjával és a Munkavállalók Szabad Mozgásával Foglalkozó Tanácsadó Bizottsággal létrehozza a szükséges kapcsolatokat annak biztosítása érdekében, hogy rendszeresen és megfelelően tájékoztassa őket a program végrehajtásának eredményeiről. A Bizottság a program szempontjából releváns politikákkal, eszközökkel és fellépésekkel foglalkozó többi bizottságot is tájékoztatja.
9. cikk
Az eredmények terjesztése és a kommunikáció
(1) A Bizottság tájékoztatja az uniós szereplőket, közöttük a szociális partnereket és a civil társadalmi szervezeteket a program megvalósításának eredményeiről, és erről eszmecserét kezdeményez velük.
(2) A program keretében végrehajtott intézkedések eredményeiről rendszeres jelleggel megfelelő tájékoztatást kell nyújtani az Európai Parlament, a Tanács, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság, valamint a Régiók Bizottsága, továbbá a szociális partnerek és a nagyközönség számára, és ezen eredményeket terjeszteni kell hatásuk, fenntarthatóságuk és hozzáadott uniós értékük maximalizálásának érdekében.
(3) A kommunikációs tevékenységek az Unió politikai prioritásainak intézményi kommunikációjához is hozzájárulnak, amennyiben azok kapcsolódnak e rendelet általános célkitűzéseihez és információt szolgáltatnak a nyilvánosságnak e prioritásokról.
10. cikk
Pénzügyi céltartalékok
(1) A Bizottság a programot a költségvetési rendeletnek megfelelőéin irányítja.
(2) A támogatási megállapodás határozza meg, hogy az Unió pénzügyi hozzájárulásának mely része alapul majd az elszámolható költségek megtérítésén, és mely része átalányfinanszírozáson vagy átalányösszegen.
11. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő megelőző intézkedéseket hoz annak biztosítása érdekében, hogy amikor az e program szerint finanszírozott intézkedéseket végrehajtják, az Unió pénzügyi érdekei csalás, korrupció és más jogellenes tevékenységek ellen védelemben részesüljenek eredményes ellenőrzések, valamint - szabálytalanságok felfedezése esetén - a tévesen kifizetett összegek elsősorban beszámítás útján történő behajtása, szükség esetén pedig hathatós, arányos és visszatartó büntetések révén, az EUMSZ 325. cikkének, a 2988/95/EK, Euratom tanácsi rendeletnek (15) és a költségvetési rendeletnek megfelelően.
(2) A Bizottság vagy képviselői és a Számvevőszék hatáskörrel rendelkeznek, hogy dokumentumok alapján és a helyszínen ellenőrizzék a kedvezményezetteket, illetve a program keretében uniós támogatáshoz jutott vállalkozókat és alvállalkozókat.
(3) Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) - a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanács rendeletben (16) és a 2185/96/EK, Euratom tanácsi rendeletben (17) - meghatározott rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően vizsgálatokat, közöttük helyszíni ellenőrzéseket végezhet annak megállapítása érdekében, hogy történt-e csalás, korrupció vagy az Unió pénzügyi érdekeit érintő bármely más jogellenes tevékenység a program keretében finanszírozott támogatási megállapodás, határozat vagy szerződés kapcsán.
(4) Az 1., 2. és 3. bekezdés sérelme nélkül az e program végrehajtásából származó szerződéseknek, támogatási megállapodásoknak és támogatási határozatoknak olyan rendelkezéseket kell tartalmazniuk, amelyek kifejezetten feljogosítják a Bizottságot, a Számvevőszéket és az OLAF-ot, hogy hatáskörükkel összhangban a fenti bekezdésekben említett ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezzenek el.
12. cikk
Nyomon követés
A program rendszeres nyomon követése, szakpolitikai és finanszírozási prioritásainak szükséges kiigazítása érdekében a Bizottság előzetes mennyiségi és minőségi nyomonkövetési jelentést dolgoz ki az első évről, azt követően pedig három, kétéves időszakot felölelő jelentést készít és küld az Európai Parlament és a Tanács számára. A jelentéseket tájékoztatás céljából megküldik az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága számára is. A jelentéseknek tartalmazniuk kell a program eredményeit és azt, hogy milyen mértékben alkalmazták a nők és férfiak közötti egyenlőségre és annak érvényesítésére vonatkozó elveket, valamint a megkülönböztetésmentességre vonatkozó megfontolásokat, ideértve a hozzáférhetőség kérdéseit, a program tevékenységei során. A jelentéseket a program átláthatóságának növelése érdekében nyilvánosságra kell hozni.
13. cikk
Értékelés
(1) A program félidős értékelését 2017. július 1-jéig kell elvégezni a célkitűzései teljesítésében elért eredmények felmérése, az Unión belüli szociális környezet alakítása, az uniós jogszabályozásban eszközölt minden számottevő változtatás, a program forrásfelhasználása hatékonyságának megállapítása és az uniós hozzáadott érték megállapítása érdekében. A félidős értékelés eredményeit megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) Ha az e cikk (1) bekezdésében említett értékelés vagy az 1672/2006/EK határozat 19. cikke vagy a 283/2010/EU határozat 9. cikke szerint végzett bármely értékelés komoly hiányosságokat állapít meg a program tekintetében, akkor a Bizottság adott esetben a program megfelelő módosításait tartalmazó javaslatot nyújt be az Európai Parlament és a Tanács elé, amelyben figyelembe veszi az értékelés eredményeit.
(3) A Bizottság a program 2020 utánra történő meghosszabbítására vonatkozó bármely javaslat benyújtása előtt értékelést terjeszt az Európai Parlament, a Tanács, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága elé a program koncepciójának a 2014 és 2020 közötti időszakban tapasztalt erősségeiről és gyengeségeiről.
(4) A Bizottság 2022. december 31-ig elvégzi a program hatásainak és az uniós hozzáadott értéknek az utólagos értékelését, és az értékelésről szóló jelentést megküldi az Európai Parlament, a Tanács, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság és a Régiók Bizottsága számára. A jelentést a nyilvánosság számára hozzáférhetővé kell tenni.
II. CÍM
A PROGRAM TERÜLETEIRE VONATKOZÓ KÜLÖNLEGES RENDELKEZÉSEK
I. FEJEZET
Progress terület
14. cikk
Tematikus szakaszok és finanszírozás
(1) A Progress terület támogatja az a), b) és c) pontokban felsorolt egy vagy több tematikus szakasz intézkedéseit. A program teljes időtartama alatt az előirányzatok 5. cikk (2) bekezdésének a) pontjában meghatározott különböző szakaszok közötti indikatív megoszlása az alábbi minimális százalékokhoz igazodik:
a)
foglalkoztatás, különösen a fiatalok körében tapasztalható munkanélküliség felszámolása érdekében: 20 %;
b)
szociális védelem, társadalmi befogadás, valamint a szegénység csökkentése és megelőzése: 50 %;
c)
munkakörülmények: 10 %.
A fennmaradó részt az a), a b) vagy a c) pontban említett tematikus szakaszok közül egy vagy több számára, vagy ezek kombinációjának kell kiosztani.
(2) A Progress terület számára, illetve az azon belüli tematikus szakaszokra fordított összegekből 15-20 % a társadalmi kísérletek mint az innovatív megoldásokat továbbfejlesztésük céljából tesztelő és értékelő módszer előmozdítására kerül elkülönítésre.
15. cikk
Egyedi célkitűzések
A 4. cikkben meghatározott általános célkitűzések mellett a Progress terület egyedi célkitűzései a következők:
a)
jó minőségű összehasonlító elemzési tudásbázis kialakítása és terjesztése annak biztosítása érdekében, hogy az 1. cikkben említett területekre vonatkozó uniós politikák szilárd tényeken alapuljanak és tükrözzék az egyes tagállamok és a programban részt vevő egyéb országok szükségleteit, kihívásait és körülményeit;
b)
az eredményes és inkluzív információmegosztás, a kölcsönös tanulás és az 1. cikkben említett területekre vonatkozó uniós politikákról folytatott párbeszéd elősegítése uniós, nemzeti és nemzetközi szinten annak érdekében, hogy ez segítse a tagállamokat és a programban részt vevő egyéb országokat politikáik kialakítása és az uniós jog végrehajtása során;
c)
pénzügyi támogatás nyújtása a szociális és munkaerő-piaci politikai innovációk tesztelése érdekében, és szükség esetén a fő szereplők szociálpolitikai kísérletek megtervezéséhez és végrehajtásához szükséges kapacitásának kiépítése, valamint a vonatkozó tudásbázis és szakértelem elérhetővé tétele;
d)
pénzügyi támogatás nyújtása az uniós és nemzeti szervezeteknek az 1. cikkben és a vonatkozó uniós jogban említett területekre vonatkozó uniós eszközök és szakpolitikák kialakításához, előmozdításához és támogatásához szükséges kapacitásaik növelése érdekében.
16. cikk
Tevékenységtípusok
Az alábbi típusú fellépések finanszírozhatók a Progress terület keretében:
(1)
Elemző tevékenységek:
a)
Adatok és statisztikák gyűjtése, minőségi és mennyiségi kritériumokat egyaránt figyelembe véve, valamint közös módszertanok, osztályozások, mikroszimulációk, mutatók és referenciaértékek kifejlesztése, lehetőség szerint nemek és korcsoportok szerinti lebontásban;
b)
felmérések, tanulmányok, elemzések és jelentések, többek között szakértői hálózatok finanszírozásán keresztül, valamint a tematikus szakaszok szerinti szakértői háttér kialakítása;
c)
köz- és magánjogi testületek által végzett minőségi és mennyiségi értékelések és hatásvizsgálatok,
d)
az uniós jog átültetésének és alkalmazásának nyomon követése és értékelése;
e)
a társadalompolitikai kísérletek, mint az innovatív megoldások tesztelésére és értékelésére szolgáló módszerek kidolgozása és megvalósítása az utóbbiak továbbfejlesztése érdekében;
f)
a fenti elemzési tevékenységek eredményeinek terjesztése.
(2)
Kölcsönös tanulási, tudatosságépítési és terjesztési tevékenységek:
a)
információcsere a jó gyakorlatokról, az innovatív megközelítésekről és tapasztalatokról és azok terjesztése, szakértői értékelések, összehasonlító teljesítményértékelés és kölcsönös tanulás európai szinten;
b)
a Tanács elnöksége által szervezett események, konferenciák és szemináriumok;
c)
gyakorlati jogi és politikai szakemberek képzése;
d)
iránymutatások, jelentések és oktatási anyagok tervezetének elkészítése és közzétételük, valamint a program által támogatott fellépésekkel kapcsolatos tájékoztatási, kommunikációs és népszerűsítési tevékenységek;
e)
tájékoztatási és kommunikációs tevékenységek;
f)
az Unió politikájára és jogszabályaira, valamint a munkaerő-piacra vonatkozó információk cseréjét és terjesztését biztosító információs rendszerek fejlesztése és karbantartása.
(3)
Támogatás az alábbiak vonatkozásában:
a)
azon kulcsfontosságú uniós szintű hálózatok működési költségeinek a támogatása, amelyek tevékenységei kapcsolódnak és hozzájárulnak a Progress terület célkitűzéseihez;
b)
a nemzeti közigazgatások és a tagállamok által kijelölt, a földrajzi mobilitásért felelős szakszolgálatok, valamint a mikrohitelnyújtók kapacitásának fejlesztése;
c)
munkacsoportok szervezése nemzeti tisztviselőkből a közösségi jog végrehajtásának figyelemmel kísérése érdekében;
d)
szakértői testületek és más fontos érdekelt felek, nemzeti, regionális és helyi hatóságok, valamint foglalkoztatási szolgálatok európai szintű hálózatba szervezése és együttműködése;
e)
európai szintű - többek között a kulcsfontosságú tematikus szakaszokkal foglalkozó - megfigyelő szervezetek finanszírozása;
f)
a nemzeti közigazgatások közötti személyzetcserék.
17. cikk
Uniós társfinanszírozás
Abban az esetben, amikor pályázati felhívást követően kerül sor a Progress területhez tartozó tevékenységek finanszírozására, a tevékenységek olyan uniós társfinanszírozásban részesülhetnek, amely általános szabályként nem haladhatja meg az összes támogatható kiadás 80 %-át. Az említett felső határértéket meghaladó pénzügyi támogatás csak kellően megindokolt, kivételes esetekben nyújtható.
18. cikk
Részvétel
(1) A Progress terület nyitva áll a következők előtt:
a)
a tagállamok;
b)
az EGT államok az EGT-megállapodásnak megfelelően és az EFTA tagállamok;
c)
a tagjelölt és potenciális tagjelölt országok, az uniós programokban történő részvételükre vonatkozó keretmegállapodásokban meghatározott általános elveknek és általános feltételeknek és kikötéseknek megfelelően.
(2) A Progress terület nyitva áll valamennyi állami és/vagy magán szervezet, szereplő és intézmény, különösen a következők előtt:
a)
nemzeti, regionális és helyi hatóságok;
b)
a foglalkoztatási szolgálatok;
c)
az uniós jog által létrehozott szakmai testületek;
d)
a szociális partnerek;
e)
nem kormányzati szervezetek;
f)
felsőoktatási intézmények és kutatóintézetek;
g)
értékelő és hatásvizsgáló szakemberek;
h)
nemzeti statisztikai hivatalok;
i)
a média.
(3) A Bizottság együttműködhet nemzetközi szervezetekkel, különösen az Európa Tanáccsal, az OECD-vel, az ILO-val és az ENSZ más testületeivel, valamint a Világbankkal.
(4) A Bizottság együttműködhet a programban részt nem vevő harmadik országokkal. Az ilyen harmadik országok képviselői részt vehetnek olyan kölcsönös érdekű rendezvényeken (például konferenciákon, munkaértekezleteken és szemináriumokon), amelyeket a programban résztvevő országokban tartanak, és részvételük költségét a program fedezheti.
II. FEJEZET
EURES terület
19. cikk
Tematikus szakaszok és finanszírozás
Az EURES terület keretében az a), b) és c) pontokban felsorolt egy vagy több tematikus szakasz intézkedéseinek támogatására kerül sor. A program teljes időtartama alatt az előirányzatok 5. cikk (2) bekezdésének b) pontjában meghatározott különböző szakaszok közötti indikatív megoszlása az alábbi minimális százalékokhoz igazodik:
a)
az álláslehetőségek, álláspályázatok és a kapcsolódó információk átláthatósága a pályázók és a munkaadók számára; 32 %;
b)
a munkavállalók felvételét és elhelyezkedését támogató szolgáltatások kialakítása az állásajánlatok és álláspályázatok uniós szintű cseréje révén, különös tekintettel célzott mobilitási programokra; 30 %;
c)
határokon átnyúló partnerségek; 18 %.
A fennmaradó részt az a), a b) vagy a c) pontban említett tematikus szakaszok közül egy vagy több számára, vagy ezek kombinációjának kell kiosztani.
20. cikk
Egyedi célkitűzések
A 4. cikkben meghatározott általános célkitűzések mellett az EURES terület egyedi célkitűzései a következők:
a)
annak biztosítása, hogy az álláslehetőségek, az álláspályázatok, a megfelelő információk és a tanácsadás, valamint bármely ehhez kapcsolódó, például az élet- és munkakörülményekkel kapcsolatos információk átláthatók legyenek a potenciális pályázók és a munkaadók számára. Ezt az információk országok közötti, régiók közötti és határokon átnyúló cseréjével és terjesztésével kell elérni az állásajánlatokra és álláspályázatokra vonatkozó szabványos átjárhatósági módok alkalmazásával, valamint egyéb megfelelő eszközzel, például egyéni tanácsadással és mentorálással, különösen az alacsony képzettségűek számára;
b)
az EURES közvetítésre és toborzásra, valamint minőségi és fenntartható foglalkoztatás elősegítésére irányuló szolgáltatásainak támogatása az állásajánlatok és álláspályázatok európai léptékű közvetítése révén; az EURES szolgáltatásainak támogatásának ki kell terjednie a közvetítés különböző fázisára a felvételre való előzetes felkészítéstől kezdve a felvétel utáni segítségnyújtásig a pályázó sikeres munkaerő-piaci integrációjának biztosítása érdekében; az ilyen támogatási szolgáltatások az üres álláshelyek betöltését szolgáló célzott mobilitási programokat is magukban foglalhatnak:
21. cikk
A tevékenységek típusai
Az EURES területet a következők finanszírozására lehet használni a személyek Unión belüli önkéntes, tisztességes alapokon történő mobilitását, valamint a mobilitást akadályozó tényezők felszámolását előmozdító intézkedések, különösen:
a)
az EURES határokon átnyúló partnerségeinek kialakítása és tevékenységei, amennyiben azt a határ menti térségek tekintetében illetékes szolgálatok kérik;
b)
határ menti ingázó munkavállalók számára nyújtott tájékoztatás, tanácsadás, munkaerő-felvételi és elhelyezkedési szolgáltatások;
c)
az állásajánlatok és az álláspályázatok cseréjéhez szükséges többnyelvű digitális platform kialakítása;
d)
pályázati felhívások alapján célzott mobilitási programok kialakítása az üres álláshelyek betöltésére a felismert munkaerő-piaci hiányosságok felismerése esetében, a mobilitásra hajlandóságot mutató munkavállalók segítése, illetve amennyiben egyértelmű gazdasági igényekre derül fény;
e)
kölcsönös tanulási tevékenységek az EURES szereplői között, valamint EURES-tanácsadók -többek között az EURES határon átnyúló partnerségekkel kapcsolatos tanácsadás nyújtói - képzése;
f)
tájékoztatási és kommunikációs tevékenységek, amelyek felhívják a figyelmet a földrajzi és a munkahelyi mobilitás előnyeire általában, valamint konkrétan az EURES tevékenységeire és az általa nyújtott szolgáltatásokra;
22. cikk
Uniós társfinanszírozás
Abban az esetben, amikor pályázati felhívást követően kerül sor az EURES területhez tartozó tevékenységek finanszírozására, a tevékenységek olyan uniós társfinanszírozásban részesülhetnek, amely általános szabályként nem haladhatja meg az összes támogatható kiadás 95 %-át. Az említett felső határértéket meghaladó pénzügyi támogatás csak kellően megindokolt, kivételes esetekben nyújtható.
23. cikk
Mobilitással kapcsolatos ellenőrzések.
Az Unión belüli földrajzi mobilitással összefüggésben keletkező hátrányos hatások feltárása és megelőzése érdekében a Bizottság a tagállamokkal együttműködve és a 492/2011/EU rendelet 12. cikkével összhangban rendszeresen nyomon követi a mobilitási folyamatok volümenét és a mobilitással kapcsolatos fejleményeket.
24. cikk
Részvétel
(1) A Progress terület nyitva áll a következők előtt:
a)
a tagállamok;
b)
az EGT államok az EGT-megállapodásnak megfelelően, valamint a Svájci Államszövetség az egyrészről az Európai Közösség és annak tagállamai, másrészről a Svájci Államszövetség közötti, a személyek szabad mozgásáról szóló megállapodásnak (18) megfelelően.
(2) Az EURES terület nyitva áll valamennyi szervezet, szereplő és a tagállamok vagy a Bizottság által kijelölt intézmény előtt, amelyek teljesítik az EURES-ben való részvétel feltételeit a 2012/733/EU bizottsági végrehajtási határozat értelmében. Ilyen szervezetek, szereplők vagy intézmények különösen:
a)
nemzeti, regionális és helyi hatóságok;
b)
a foglalkoztatási szolgálatok;
c)
a szociális partnerszervezetek és más érdekelt felek.
III. FEJEZET
A mikrofinanszírozás és a szociális vállalkozás területe
25. cikk
Tematikus szakaszok és finanszírozás
A mikrofinanszírozás és a szociális vállalkozás területének keretében az a) és b) pontokban felsorolt egy vagy több tematikus szakasz intézkedéseinek támogatására kerül sor. A program teljes időtartama alatt az előirányzatok 5. cikk (2) bekezdésének c) pontjában meghatározott különböző szakaszok közötti indikatív megoszlása az alábbi minimális százalékokhoz igazodik:
a)
mikrofinanszírozás a kiszolgáltatott csoportok és mikrovállalkozások számára: 45 %;
b)
szociális vállalkozások: 45 %.
A fennmaradó részt az a), a b)vagy a c) pontban említett tematikus szakaszok közül egy vagy több számára, vagy ezek kombinációjának kell kiosztani.
26. cikk
Egyedi célkitűzések
A 4. cikkben meghatározott általános célkitűzések mellett a mikrofinanszírozási és szociális vállalkozási terület egyedi célkitűzései a következők:
a)
mikrofinanszírozás hozzáférhetőségének és elérhetőségének növelése az alábbiak számára:
i.
olyan sérülékeny személyek, akik elveszítették munkájukat, vagy akiket ez a veszély fenyeget, vagy akiknek nehézséget jelent a munkaerőpiacra való belépés vagy visszatérés, valamint olyan, a társadalmi kirekesztés által fenyegetett vagy már kirekesztett személyek, akik a hagyományos hitelpiachoz való hozzáférés tekintetében hátrányos helyzetben vannak, és akik saját mikrovállalkozásukat szeretnék elindítani vagy továbbfejleszteni;
ii.
mikrovállalkozások induláskor és a fejlesztés szakaszában egyaránt, különösen az a) pontban említett személyeket alkalmazó mikrovállalkozások;
b)
a mikrohitel szolgáltatók intézményi kapacitásának kiépítése;
c)
a szociális beruházási piac fejlesztésének támogatása, és a finanszírozáshoz való hozzáférés megkönnyítése, legfeljebb 500 000 EUR sajáttőke, kvázi-sajáttőke, hiteleszköz és támogatás rendelkezésére bocsátása révén olyan szociális vállalkozások számára, amelyek éves forgalma nem haladja meg a 30 millió EUR-t, vagy éves mérlegfőösszege nem haladja meg a 30 millió EUR-t, és amelyek cégformája nem kollektív befektetési vállalkozás.
A kiegészítő jelleg biztosítása érdekében ezen intézkedéseket a Bizottságnak és a tagállamoknak - saját hatásköri területeiken - szorosan össze kell hangolniuk a kohéziós politika és a nemzeti politikák keretében végrehajtott intézkedésekkel.
27. cikk
Tevékenységtípusok
A mikrofinanszírozás és a szociális vállalkozások támogatása, ideértve az intézményi kapacitás bővítésének támogatását is, elsősorban a költségvetési rendelet első részének VIII. címében meghatározott pénzügyi eszközök, valamint a mikrofinanszírozás és a szociális vállalkozás területről származó támogatások révén.
28. cikk
Részvétel
(1) A mikrofinanszírozás és a szociális vállalkozás területén való részvétel nyitva áll a nemzeti, regionális vagy helyi szinten a 18. cikk (1) bekezdésében említett országokban létrehozott és ott az alábbiakat szolgáltató köz- és magánjogi testületek előtt:
a)
mikrofinanszírozás egyének és mikrovállalkozások számára; és/vagy
b)
finanszírozás szociális vállalkozások számára.
(2) A Bizottság biztosítja, hogy a területhez a tagállamokban valamennyi köz- és magánjogi testület megkülönböztetésmentesen hozzáférhessen.
(3) A végső kedvezményezettek elérése és versenyképes és életképes mikrovállalkozások létrehozása érdekében az 1. bekezdés a) pontja szerinti tevékenységeket köz- és magánjogi testületeknek szorosan együtt kell működniük a mikrohitel végső kedvezményezettjeit képviselő szervezetekkel, ideértve a civil társadalmi - különösen az ESZA támogatásban részesülő - szervezeteket, és mentorálási és oktatási programokat kell nyújtaniuk ilyen végső kedvezményezettek számára. Ezzel összefüggésben a kedvezményezetteket megfelelő módon nyomon kell követni a mikrovállalkozás létrehozása előtt és után egyaránt.
(4) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti tevékenységeket folytató köz- és magánjogi testületeknek a kormányzás, az irányítás és az ügyfelek védelmét magas színvonalon kell biztosítaniuk a mikrohitel nyújtására vonatkozó európai magatartási kódex elveinek megfelelően, és annak megakadályozására kell törekedniük, hogy a személyek és vállalkozások túlzottan eladósodjanak például amiatt, mert a számukra nyújtott kölcsön olyan magas kamatokkal vagy olyan feltételekkel jár együtt, amelyek valószínűleg fizetésképtelenségükhöz vezetnek.
29. cikk
Pénzügyi hozzájárulás
Az együttes fellépések kivételével a mikrofinanszírozás és a szociális vállalkozás területén odaítélt költségvetési előirányzat minden pénzügyi eszköz segítségével végrehajtott fellépés teljes költségét fedezi, beleértve a pénzügyi közvetítők felé történő fizetési kötelezettséget, mint például a garanciális veszteségeket, az uniós forrásokat kezelő szervezeti egységek kezelési díjait, valamint minden más támogatható kiadást.
30. cikk
Irányítás
(1) A 27. cikkben említett eszközök és támogatások végrehajtása érdekében a Bizottság megállapodásokat köthet a költségvetési rendelet 139. cikkének (4) bekezdésében felsorolt intézményekkel, és különösen az Európai Beruházási Bankkal és az Európai Beruházási Alappal E megállapodások rendelkezései részletesen szabályozzák az ezen szervekre bízott feladatok végrehajtását, ideértve azokat a rendelkezéseket is, amelyek szerint biztosítaniuk kell a meglévő uniós vagy nemzeti pénzügyi eszközök kiegészítését és az azokkal való koordinációt, és a források tagállamok és egyéb résztvevő országok közötti kiegyensúlyozott elosztását. A költségvetési rendelet első részének VIII. címében meghatározott pénzügyi eszközöket rendelkezésre lehet bocsátani kifejezetten az erre a célra létrehozott befektetési eszközön keresztül, amelyet a program alapjai, más beruházók vagy ezek kombinációja finanszírozhat.
(2) E különleges befektetési eszköz többek között kölcsönöket, saját tőkét és kockázatmegosztási eszközöket bocsáthat a közvetítő szervezetek rendelkezésére, vagy közvetlen finanszírozást biztosít szociális vállalkozások számára, vagy mindkettőt. A saját tőke biztosítható többek között megszerezhető tőkerészesedések, csendestársi részesedések, részvényesi kölcsönök, valamint a befektetőknek felajánlott különféle típusú tőkerészesedések egyes kombinációinak formájában.
(3) Az e terület keretében közvetlenül vagy közvetetten támogatott mikrohitelek feltételeinek - többek között a kamatlábaknak - tükrözniük kell a támogatás előnyeit, valamint a hitelhez kapcsolódó kockázatok és a hitellel összefüggő finanszírozási kiadások tekintetében igazolhatóknak kell lenniük.
(4) A költségvetési rendelet 140. cikke (6) bekezdésének megfelelően egy pénzügyi eszköz éves kifizetéseit 2024. január 1-jéig az adott a pénzügyi eszközhöz kell rendelni, a bevételeknek pedig az igazgatási költségek és díjak levonását követően az Unió általános költségvetésébe kell befolyniuk. A már a 2007-2013-ra szóló többéves pénzügyi keretben létrehozott pénzügyi eszközök esetében az előző időszakban kezdődött műveletek éves kifizetéseit és bevételeit a jelenlegi időszak pénzügyi eszközéhez kell rendelni.
(5) Az (1) bekezdésben említett szervezeti egységekkel kötött megállapodások lejártakor vagy a speciális beruházási eszköz beruházási időszakának a lejárta után az egyenleg Uniót illető részét be kell fizetni az Unió általános költségvetésébe.
(6) Az e cikk (1) bekezdésében említett szervezeti egységek és adott esetben alapkezelőik írásos megállapodásokat kötnek a 28. cikkben említett köz- és magánjogi testületekkel. Ezek a megállapodások rögzítik, hogy az említett szolgáltatást nyújtó állami és magánszervezetek a mikrofinanszírozási és szociális vállalkozási terület keretében rendelkezésükre bocsátott forrásokat kötelesek a 26. cikkben meghatározott célkitűzésekkel összhangban felhasználni, valamint adatokat szolgáltatni a 31. cikkben említett, végrehajtásról szóló éves jelentések összeállításához.
31. cikk
Végrehajtási jelentések
(1) A 30. cikk (1) bekezdésében említett szervek és adott esetben az alapkezelők éves végrehajtási jelentéseket küldenek a Bizottság számára, amelyek leírják a támogatásban részesült tevékenységeket és azok pénzügyi végrehajtását, a finanszírozás és a beruházások elosztását és hozzáférhetőségét ágazatonként, földrajzi térségenként és kedvezményezett típusonként. E jelentések ugyancsak feltüntetik az elfogadott és a visszautasított kérelmeket minden egyes egyedi célkitűzés tekintetében, valamint az érintett köz- és magánjogi testületekkel kötött szerződéseket, a finanszírozott intézkedéseket és azok eredményeit, beleértve azok társadalmi hatását, a munkahelyteremtést és a nyújtott támogatás fenntarthatóságát. E jelentéseket a Bizottság tájékoztatás céljából megküldi az Európai Parlamentnek.
(2) Az említett éves végrehajtási jelentésekben szolgáltatott információknak a 12. cikkben meghatározott két évenkénti monitoring jelentésekben is szerepelniük kell. Ezeknek a nyomonkövetési jelentéseknek tartalmazniuk kell a 283/2010/EU határozat 8. cikke (2) bekezdésében meghatározott éves jelentéseket, a kommunikációs tevékenységekre vonatkozó részletes információkat, valamint az egyéb uniós eszközök, nevezetesen az ESZA tekintetében a kiegészítő jellegre vonatkozó információkat.
III. CÍM
MUNKAPROGRAMOK ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
32. cikk
Munkaprogramok
A Bizottság mindhárom területre vonatkozóan munkaprogramokat meghatározó végrehajtási jogi aktusokat fogad el. E végrehajtási jogi aktusokat a 36. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
A munkaprogramok adott esetben három éves futamidőre szólnak, és. és tartalmazzák a finanszírozandó tevékenységek leírását, az Unió által támogatandó tevékenységek kiválasztására vonatkozó eljárást, a földrajzi lefedettséget, a célközönséget és egy indikatív végrehajtási időkeretet. Tartalmazzák továbbá az egyes célkitűzésekhez rendelt összegeket, és tükrözik a 33. cikkel összhangban történt újraelosztást. A munkaprogramok erősítik a program koherenciáját azáltal, hogy feltüntetik a három terület közötti kapcsolatokat.
33. cikk
A források újraelosztása az egyes területek között, valamint a területeken belül az egyedi tematikus szakaszok között
A Bizottságot felruházzák azzal a jogkörrel, hogy a 34. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el azon forrásoknak az egyes területek közötti, valamint az egyes területeken belül az egyedi tematikus szakaszok közötti újraelosztása tekintetében, amelyek minden egyedi esetben 5 %-nál magasabb és 10 %-nál alacsonyabb mértékben meghaladják az indikatív összeget, amennyiben ezt a társadalmi-gazdasági összefüggések alakulása vagy a 13. cikk (1) bekezdésében említett félidős értékelés megállapításai szükségessé teszik. A 32. cikkben említett munkaprogramoknak tükrözniük kell a források egyes területeken belüli tematikus szakaszok számára történő újrakiosztását.
34. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 33.cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása a 2014. január 1-jét követő hétéves időtartamra szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 33.cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 33. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
35. cikk
További végrehajtási intézkedések
A program végrehajtásához szükséges intézkedéseket - például a program értékelésének kritériumai, ideértve a költséghatékonysággal és az eredmények terjesztésére és továbbítására vonatkozó intézkedésekkel kapcsolatos kritériumokat is - a 36. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni
36. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. E bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 4. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
37. cikk
Átmeneti intézkedések
A 2014. január 1-je előtt az 1672/2006/EK határozat 4., 5. és 6. cikkében említett intézkedések továbbra is a nevezett határozat hatálya alá esnek. Az említett intézkedések tekintetében a Bizottságot az e rendelet 36. cikkében említett bizottság segíti.
38. cikk
Értékelés
(1) Az e rendelet 13. cikkének (4) bekezdésében meghatározott záró értékelésnek tartalmaznia kell a 283/2010/EU határozat 9. cikkében meghatározott záró értékelést.
(2) A Bizottság legkésőbb a szervezetekkel kötött megállapodások lejárta után egy évvel elvégzi a mikrofinanszírozási és szociális vállalkozási terület külön záró értékelését.
39. cikk
A 283/2010/EU határozat módosításai
Az 283/2010/EU határozat következőképpen módosul:
(1)
A 5. cikk (4) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(4) Az eszköz lejártakor az egyenleg Uniót illető részét rendelkezésre kell bocsátani mikrofinanszírozás és szociális vállalkozások támogatásának céljára az Európai Unió foglalkoztatás és társadalmi innováció programjáról szóló 1296/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően.] (19).
(19) HL L 347, 2013.12.20., 238 o.”" 						
(2)
A 8. cikk (3) és (4) bekezdését el kell hagyni.
40. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. december 11-én.