KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 19. december 2012
om opstilling af et specifikt kontrol- og inspektionsprogram for pelagiske fiskerier i det nordøstlige Atlanterhavs vestlige farvande
(2012/807/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, om ændring af forordning (EF) nr. 847/96, (EF) nr. 2371/2002, (EF) nr. 811/2004, (EF) nr. 768/2005, (EF) nr. 2115/2005, (EF) nr. 2166/2005, (EF) nr. 388/2006, (EF) nr. 509/2007, (EF) nr. 676/2007, (EF) nr. 1098/2007, (EF) nr. 1300/2008, (EF) nr. 1342/2008 og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1627/94 og (EF) nr. 1966/2006 (1), særlig artikel 95, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 1224/2009 finder anvendelse på alle aktiviteter, der er omfattet af den fælles fiskeripolitik, og som udføres på medlemsstaternes område eller i EU-farvande eller af EU-fiskerfartøjers fiskeri eller, uden at det berører flagmedlemsstatens primære ansvar, af medlemsstaternes statsborgere, og fastsætter bl.a., at medlemsstaterne skal sikre, at kontrol, inspektion og håndhævelse udføres uden forskelsbehandling med hensyn til sektorer, fartøjer eller personer og på basis af risikostyring.
(2)
Ved Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en flerårig plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand (2) fastsættes der betingelser for bæredygtig udnyttelse af sild.
(3)
I henhold til artikel 95 i forordning (EF) nr. 1224/2009 kan Kommissionen i samråd med de berørte medlemsstater fastsætte, hvilket fiskeri der skal omfattes af et specifikt kontrol- og inspektionsprogram. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram skal indeholde mål, prioriteringer og procedurer samt benchmarks for inspektionsaktiviteterne, der skal fastlægges på grundlag af risikostyring og revideres med jævne mellemrum på grundlag af en analyse af de opnåede resultater. De berørte medlemsstater skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at det specifikke kontrol- og inspektionsprogram gennemføres, især for så vidt angår de nødvendige menneskelige og materielle ressourcer og de perioder og områder, hvor de skal anvendes.
(4)
Artikel 95, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1224/2009 fastsætter, at det specifikke kontrol- og inspektionsprogram skal indeholde benchmarks for inspektionsaktiviteter, der skal udarbejdes på basis af risikostyring. Med henblik herpå er det hensigtsmæssigt at fastlægge fælles risikovurderings- og risikostyringskriterier for kontrol, inspektion og verifikation, så der kan gennemføres rettidige risikoanalyser og overordnede vurderinger af relevante kontrol- og inspektionsoplysninger. De fælles kriterier skal sikre en harmoniseret strategi for inspektion og verifikation i alle medlemsstater og skabe lige vilkår for alle aktører.
(5)
Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram bør fastlægges for perioden fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2015 og bør gennemføres af Danmark, Tyskland, Estland, Irland, Spanien, Frankrig, Letland, Litauen, Nederlandene, Polen, Portugal, og Det Forenede Kongerige.
(6)
I henhold til artikel 98, stk. 1 og 3, i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011 (3) skal medlemsstaternes ansvarlige myndigheder indføre en risikobaseret metode til udvælgelse af fartøjer til inspektion, idet alle tilgængelige oplysninger udnyttes, jf. dog bestemmelserne i flerårige planer, og på basis af en risikobaseret kontrol- og håndhævelsesstrategi gennemføre de nødvendige inspektionsaktiviteter på en objektiv måde for at forebygge, at fiskevarer fra fiskeri, der ikke er foreneligt med den fælles fiskeripolitiks regler, opbevares om bord, omlades, landes, forarbejdes, transporteres, oplagres eller markedsføres.
(7)
EU-Fiskerikontrolagenturet (EFCA), der er nedsat ved Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 (4), har til opgave at samordne gennemførelsen af det særlige kontrol- og inspektionsprogram efter en fælles ressourceanvendelsesplan, som gennemfører mål, prioriteringer og procedurer samt benchmarks for inspektionsaktiviteter, der er fastlagt i det specifikke kontrol- og inspektionsprogram, og identificerer de kontrol- og inspektionsressourcer, som de berørte medlemsstater kunne slå sammen. Det er derfor hensigtsmæssigt at præcisere sammenhængen mellem de procedurer, der er fastlagt i det særlige kontrol- og inspektionsprogram, og de procedurer, der er fastlagt i den fælles ressourceanvendelsesplan.
(8)
For at harmonisere kontrol- og inspektionsprocedurer for fiskeri efter sild, makrel, hestemakrel, ansjos og blåhvilling i EU-farvande i ICES-underområde V, VI, VII, VIII og IX og i CECAF og for, at det skal lykkes at gennemføre den flerårige plan for sildebestanden i området vest for Skotland, bør der udarbejdes fælles regler for de kontrol- og inspektionsaktiviteter, som skal gennemføres af de kompetente myndigheder i de berørte medlemsstater, herunder gensidig adgang til relevante oplysninger. Med henblik herpå bør der fastsættes målbenchmarks, som kan angive intensiteten af kontrol- og inspektionsaktiviteterne.
(9)
Medlemsstaternes fælles inspektions- og overvågningsaktiviteter bør gennemføres i overensstemmelse med fælles ressourceanvendelsesplaner udarbejdet af EFCA for at sikre ensartede kontrol-, inspektions- og overvågningsmetoder og bidrage til at udvikle koordineringen af kontrol-, inspektions- og overvågningsaktiviteter mellem de pågældende medlemsstaters kompetente myndigheder.
(10)
De resultater, som fremkommer ved anvendelsen af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram, bør vurderes ved hjælp af årlige evalueringsrapporter, som hver berørt medlemsstat forelægger Kommissionen og EFCA.
(11)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er fastsat i samråd med de berørte medlemsstater. Denne afgørelse bør derfor rettes til disse medlemsstater.
(12)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskeri og Akvakultur -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne afgørelse fastlægges der et specifikt kontrol- og inspektionsprogram, som gælder for bestandene af sild, makrel, hestemakrel, ansjos og blåhvilling i EU-farvande i ICES-underområde V, VI, VII, VIII og IX og i EU-farvande i CECAF 34.1.11 (i det følgende benævnt »vestlige farvande«).
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram omfatter særlig følgende aktiviteter:
a)
fiskeri som defineret i artikel 4, nr. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009 i de områder, der er omhandlet i artikel 1
b)
fiskerirelaterede aktiviteter, herunder vejning, forarbejdning, afsætning, transport og oplagring af fiskevarer
c)
import som defineret i artikel 2, nr. 11), i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (5)
d)
eksport som defineret i artikel 2, nr. 13), i forordning (EF) nr. 1005/2008.
2. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram anvendes indtil den 31. december 2015.
3. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram gennemføres i Danmark, Tyskland, Estland, Irland, Spanien, Frankrig, Letland, Litauen, Nederlandene, Polen, Portugal, og Det Forenede Kongerige (i det følgende benævnt »de berørte medlemsstater«).
KAPITEL II
MÅL, PRIORITERINGER, PROCEDURER OG BENCHMARKS
Artikel 3
Mål
1. Det specifikke kontrol- og inspektionsprogram skal sikre en ensartet og effektiv gennemførelse af bevarelses- og kontrolforanstaltningerne for de bestande, der er omhandlet i artikel 1.
2. Kontrol- og inspektionsaktiviteter, der gennemføres inden for rammerne af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram skal navnlig sigte mod at sikre overensstemmelse med følgende bestemmelser:
a)
forvaltning af fiskerimuligheder og eventuelle særlige betingelser i forbindelse hermed, herunder overvågning af kvoteudnyttelse og fiskeriindsatsordning i de områder, der er omhandlet i artikel 1
b)
rapporteringsforpligtelser for fiskeri i vestlige farvande, særlig pålideligheden af de registrerede og rapporterede oplysninger
c)
bestemmelser om forbud mod highgrading
d)
de særlige regler for vejning af visse pelagiske arter, jf. artikel 78-89 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011.
Artikel 4
Prioriteringer
1. De berørte medlemsstater gennemfører i henhold til artikel 4, nr. 18, i forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 98 i forordning (EU) nr. 404/2011 kontrol- og inspektionsaktiviteter med hensyn til fiskeri, der drives af fiskerfartøjer, og andre operatørers fiskerirelaterede aktiviteter på grundlag af en risikostyringsstrategi.
2. Hvert fiskerfartøj, gruppe af fiskerfartøjer, kategori af fiskeredskaber, operatør og/eller fiskerirelaterede aktiviteter underkastes for hver bestand, der er omhandlet i artikel 1, kontrol og inspektion i henhold til den i stk. 3 fastlagte prioritering.
3. Hver berørt medlemsstat fastsætter en prioritering på grundlag af resultaterne af den risikovurdering, som gennemføres efter procedurerne i artikel 5.
Artikel 5
Procedurer for risikovurdering
1. Denne artikel gælder for de berørte medlemsstater og udelukkende med henblik på anvendelsen af stk. 4 for alle øvrige medlemsstater.
2. Medlemsstaterne vurderer risikoen med hensyn til de berørte bestande og områder på grundlag af tabellen i bilag I.
3. Ved risikovurderingen fastslår hver medlemsstat på grundlag af tidligere erfaringer og ud fra alle tilgængelige og relevante oplysninger sandsynligheden for, at reglerne ikke overholdes, og i så fald de mulige følger heraf. Hver medlemsstat vurderer ved at kombinere disse faktorer risikoen (»meget lav«, »lav«, »middel«, »høj« og »meget høj«) for hver af de nævnte inspektionskategorier i artikel 4, stk. 2.
4. Hvis et fiskerfartøj fører flag fra en medlemsstat, som hører til de berørte medlemsstater, eller hvis et tredjelandsfiskerfartøj fisker i de områder, der er omhandlet i artikel 1, fastsættes der et risikoniveau for det pågældende fartøj i henhold til stk. 3. Hvis der ingen oplysninger foreligger, og hvis ikke dets flagstatsmyndigheder inden for rammerne af artikel 9 fremlægger resultatet af den risikovurdering, som de selv har gennemført i henhold til artikel 4, stk. 2, og stk. 3 ovenfor, og som fører til et andet risikoniveau, betragtes det pågældende fartøj som et fartøj med en »meget høj« risiko.
Artikel 6
Risikostyringsstrategi
1. Den berørte medlemsstat fastlægger på grundlag af sin risikovurdering en risikostyringsstrategi, der tager sigte på at sikre, at reglerne overholdes. Denne strategi omfatter identificering, beskrivelse og tildeling af passende, omkostningseffektive kontrolinstrumenter og inspektionsressourcer, der er tilpasset arten og det anslåede niveau for hver risiko samt opfyldelsen af målbenchmarks.
2. Den i stk. 1 omhandlede risikostyringsstrategi koordineres på regionalt plan gennem en fælles ressourceanvendelsesplan i henhold til artikel 2, litra c), i forordning (EF) nr. 768/2005.
Artikel 7
Forbindelse med procedurer for fælles planer for ressourceanvendelse
1. Inden for rammerne af en fælles ressourceanvendelsesplan meddeler hver berørt medlemsstat EFCA resultaterne af den risikovurdering, som medlemsstaten har gennemført i henhold til artikel 5, stk. 3, med angivelse af de anslåede risikoniveauer med tilsvarende inspektionsmål.
2. Hvor det er relevant, ajourføres de i stk. 1 omhandlede risikoniveauer og inspektionsmål med de oplysninger, som indsamles i løbet af den fælles inspektion og overvågning. EFCA underrettes straks, når hver ajourføring er afsluttet.
3. EFCA anvender de oplysninger, der er indgivet af medlemsstaterne, til at koordinere risikostyringsstrategien på regionalt plan, jf. artikel 6, stk. 2.
Artikel 8
Målbenchmarks
1. Uden at de målbenchmarks, der er fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. 1224/2009 og i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1005/2008, berøres, fastsættes der målbenchmarks på EU-plan for fiskerfartøjer og/eller andre operatører, hvortil der er knyttet en »høj« eller en »meget høj« risiko, som anført i bilag II.
2. Målbenchmarks for fiskerfartøjer og/eller andre operatører, hvortil der er knyttet en »meget lav«, »lav« eller »middel« risiko, fastlægges af den berørte medlemsstat gennem det nationale kontrolhandlingsprogram, jf. artikel 46 i forordning (EF) nr. 1224/2009, og de nationale foranstaltninger som omhandlet i artikel 95, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1224/2009.
3. Uanset stk. 1 og 2 kan medlemsstaten i stedet anvende andre målbenchmarks, som angiver højere grad af overholdelse af reglerne, forudsat at:
a)
en indgående analyse af fiskeriet eller de fiskerirelaterede aktiviteter og spørgsmål vedrørende håndhævelse berettiger til at fastsætte målbenchmarks i form af højere grad af overholdelse af reglerne
b)
de benchmarks, som angiver højere grad af overholdelse af reglerne, meddeles Kommissionen, og sidstnævnte ikke anfægter dem inden for en frist på 90 dage, at de ikke er diskriminerende, og at de ikke påvirker mål, prioriteringer og risikobaserede procedurer, som er fastlagt i det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
4. Samtlige målbenchmarks vurderes hvert år på grundlag af de evalueringsrapporter, der er omhandlet i artikel 13, stk. 1, og revideres i givet fald i overensstemmelse med vurderingen som led i den evaluering, der er omhandlet i artikel 13, stk. 4.
5. Hvor det er relevant, gennemføres de målbenchmarks, der er omhandlet i denne artikel, gennem en fælles ressourceanvendelsesplan.
KAPITEL III
GENNEMFØRELSE
Artikel 9
Samarbejde mellem medlemsstaterne og med tredjelande
1. De berørte medlemsstater samarbejder om gennemførelsen af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
2. Alle øvrige medlemsstater samarbejder i de relevante tilfælde med de berørte medlemsstater.
3. Medlemsstaterne kan samarbejde med tredjelandes kompetente myndigheder om gennemførelsen af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
Artikel 10
Fælles inspektion og overvågning
1. For at gøre deres nationale fiskerikontrolsystemer mere effektive og virkningsfulde gennemfører de berørte medlemsstater fælles inspektion og overvågning i farvande under deres jurisdiktion og på deres område. Sådanne aktiviteter gennemføres inden for rammerne af de fælles planer for ressourceanvendelse, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 768/2005.
2. Hvad angår fælles inspektion og overvågning, skal de pågældende medlemsstater:
a)
sørge for, at embedsmænd fra andre berørte medlemsstater tilbydes at deltage i fælles inspektions- og overvågningsaktiviteter
b)
fastlægge fælles operationelle procedurer for deres overvågningsfartøjer
c)
udpege kontaktpunkter, jf. artikel 80, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009, hvis det er relevant.
3. Embedsmænd og EU-fiskerikontrollører kan deltage i den fælles inspektion og overvågning.
Artikel 11
Dataudveksling
1. Med henblik på gennemførelse af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram sikrer hver berørt medlemsstat direkte elektronisk udveksling af relevante oplysninger, jf. artikel 111 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og bilag XII til gennemførelsesforordning (EU) nr. 404/2011, med andre berørte medlemsstater og med EFCA.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger skal have relation til fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter udøvet i de områder, der er omfattet af det specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
Artikel 12
Oplysninger
1. I afventning af en fuldstændig gennemførelse af afsnit XII, kapitel III, i forordning (EF) nr. 1224/2009 og i overensstemmelse med det format, der er angivet i bilag III i nærværende afgørelse, oplyser hver berørt medlemsstat ad elektronisk vej senest den 10. dag i hvert kvartal Kommissionen og EFCA om følgende for det foregående kvartal:
a)
identifikation, dato og type for hver kontrol- og/eller inspektionsoperation, som er gennemført i løbet af det foregående kvartal
b)
identifikation af hvert fiskerfartøj (EU-flåderegisternummer), køretøj og/eller operatør (selskabets navn), som har været genstand for kontrol og/eller inspektion
c)
hvilken type fiskeredskab der er inspiceret, når det er relevant, og
d)
hvis der er konstateret en eller flere alvorlige overtrædelser:
i)
typen af den eller de alvorlige overtrædelser
ii)
status med hensyn til opfølgning af den eller de alvorlige overtrædelser (f.eks. undersøgelse ikke afsluttet, verserende retssag, appel) og
iii)
den eller de sanktioner, der pålægges for at følge op på den eller de alvorlige overtrædelser: bødestørrelse, værdi af beslaglagt fisk og/eller udstyr, antal point tildelt i henhold til artikel 126, stk.1, i forordning (EU) nr. 404/2011, og/eller andre typer af sanktioner.
2. Oplysningerne i stk. 1 meddeles for hver kontrol og/eller inspektion og skal fortsat anføres og ajourføres i hver rapport, indtil sagerne er afgjort efter den berørte medlemsstats lovgivning. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, efter at der er konstateret en alvorlig overtrædelse, skal der vedlægges en forklaring.
Artikel 13
Evaluering
1. Hver berørt medlemsstat forelægger senest den 31. marts i det år, der følger efter det relevante kalenderår, Kommissionen og EFCA en evalueringsrapport vedrørende effektiviteten af de kontrol- og inspektionsaktiviteter, som er gennemført under dette specifikke kontrol- og inspektionsprogram.
2. Evalueringsrapporten i stk. 1 skal som minimum indeholde de oplysninger, der er angivet i bilag IV. De berørte medlemsstater kan i deres evalueringsrapport medtage andre foranstaltninger såsom uddannelses- eller oplysningsforløb, som er udformet med henblik på at forbedre fiskerfartøjers og andre operatørers overholdelse af reglerne.
3. EFCA skal ved den årlige vurdering af, hvor effektiv den fælles plan for ressourceanvendelse har været, jf. artikel 14 i forordning (EF) nr. 768/2005, tage hensyn til de i stk. 1 omhandlede evalueringsrapporter.
4. Kommissionen indkalder en gang om året til et møde i Komitéen for Fiskeri og Akvakultur for at foretage en evaluering af, hvorvidt det specifikke kontrol- og inspektionsprogram er egnet, fyldestgørende og effektivt, og af programmets samlede virkning med hensyn til fiskerfartøjers og andre operatørers overholdelse af reglerne, på grundlag af de i stk. 1 omhandlede evalueringsrapporter. De målbenchmarks, som er anført i bilag II, kan revideres i overensstemmelse hermed.
Artikel 14
Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2012. december 19.)
az Atlanti-óceán északkeleti részének nyugati vizein folytatott nyílt tengeri halászatra vonatkozó egyedi ellenőrzési és vizsgálati program létrehozásáról
(2012/807/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról, a 847/96/EK, a 2371/2002/EK, a 811/2004/EK, a 768/2005/EK, a 2115/2005/EK, a 2166/2005/EK, a 388/2006/EK, az 509/2007/EK, a 676/2007/EK, az 1098/2007/EK, az 1300/2008/EK és az 1342/2008/EK rendelet módosításáról, valamint a 2847/93/EGK, az 1627/94/EK és az 1966/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 95. cikkére,
mivel:
(1)
Az 1224/2009/EK rendelet a tagállamok területén vagy az Unió vizein, illetve az uniós halászhajók vagy - a lobogó szerinti tagállam elsődleges felelősségének sérelme nélkül - a tagállamok állampolgárai által végzett minden, a közös halászati politika hatálya alá tartozó tevékenységre alkalmazandó, és a rendelet különösen azt írja elő, hogy valamennyi tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy az ellenőrzést, a vizsgálatot és a végrehajtást az ágazatok, hajók vagy személyek tekintetében hátrányos megkülönböztetés nélkül, a kockázatkezelés elvei alapján végezzék el.
(2)
A Skóciától nyugatra fekvő területen élő heringállományra és az állomány halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1300/2008/EK tanácsi rendelet (2) megállapítja a heringállomány fenntartható kiaknázására vonatkozó feltételeket.
(3)
Az 1224/2009/EK rendelet 95. cikke lehetőséget biztosít a Bizottság számára, hogy az érintett tagállamokkal együttesen meghatározza, hogy az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokat mely halászatokra kell kiterjeszteni. Az ilyen egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak meg kell jelölnie a vizsgálati tevékenységek célkitűzéseit, prioritásait és eljárásait, valamint referenciaértékeit; ez utóbbiakat kockázatkezelés alapján kell megállapítani, és az elért eredmények elemzésének elvégzése után rendszeresen felül kell őket vizsgálni. Az érintett tagállamok kötelesek a szükséges intézkedések elfogadásával biztosítani az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtását, különös tekintettel a szükséges emberi és anyagi erőforrásokra, valamint alkalmazásuk időszakaira és övezeteire.
(4)
Az 1224/2009/EK rendelet 95. cikkének (2) bekezdése szerint az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programnak meg kell határoznia a vizsgálati tevékenységek referenciaértékeit, amelyeket kockázatkezelés alapján kell megállapítani. E célból helyénvaló közös kockázatértékelési és kockázatkezelési kritériumokat megállapítani az ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek tekintetében, hogy időben el lehessen végezni a vonatkozó ellenőrzési és vizsgálati információk kockázatelemzését és átfogó értékelését. A közös kritériumok célja a vizsgálat és ellenőrzés harmonizált megközelítésének kialakítása valamennyi tagállamban, valamint egyenlő feltételek biztosítása valamennyi piaci szereplő számára.
(5)
Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot a 2013. január 1-jétől2015. december 31-ig tartó időszakra vonatkozóan kell kidolgozni, és azt Dániának, Észtországnak, Franciaországnak, Németországnak, Írországnak, Lettországnak, Litvániának, Hollandiának, Lengyelországnak, Portugáliának, Spanyolországnak és az Egyesült Királyságnak kell végrehajtania.
(6)
A 404/2011/EU bizottsági végrehajtási rendelet (3) 98. cikkének (1) és (3) bekezdése előírja, hogy a többéves tervekben foglalt rendelkezések sérelme nélkül a tagállamok illetékes hatóságai valamennyi rendelkezésre álló információ felhasználásával kockázatalapú megközelítést fogadjanak el a vizsgálati célcsoportok kiválasztásához, és a kockázatalapú ellenőrzési és végrehajtási stratégiára is figyelemmel tárgyilagosan végezzék el a szükséges vizsgálati tevékenységeket, hogy megelőzzék a közös halászati politika szabályainak nem megfelelő tevékenységekből származó halászati termékek fedélzeten tárolását, átrakását, kirakodását, feldolgozását, szállítását, tárolását, forgalmazását és raktározását.
(7)
A 768/2005/EK tanácsi rendelettel (4) létrehozott Európai Halászati Ellenőrző Hivatal (a továbbiakban: EFCA) közös alkalmazási terv alapján koordinálja az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtását, amely terv révén megvalósíthatóvá válnak az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban a vizsgálati tevékenységek vonatkozásában meghatározott célkitűzések, prioritások, eljárások és referenciaértékek, és amely terv meghatározza az egyes érintett tagállamok által egyesíthető ellenőrzési és vizsgálati eszközöket. Ezért egyértelművé kell tenni az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programokban, valamint a közös alkalmazási tervben meghatározott eljárások közötti kapcsolatokat.
(8)
Az ICES V, VI, VII, VIII és IX alterülethez tartozó uniós vizeken, valamint a CECAF uniós vizein folytatott hering-, makréla-, fattyúmakréla-, szardella- és kékpuhatőkehal-halászatra vonatkozó ellenőrzési és vizsgálati eljárások harmonizálása és a Skóciától nyugatra lévő vízterületeken elterjedt heringállományt érintő többéves terv sikerének biztosítása érdekében helyénvaló közös szabályokat kialakítani az érintett tagállamok illetékes hatóságai által végzendő ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek esetében, ideértve a megfelelő adatokhoz való kölcsönös hozzáférést is. A célértékeknek ennek érdekében meg kell határozniuk az ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek intenzitását.
(9)
Az érintett tagállamoknak közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységet kell végezniük, adott esetben az EFCA által megállapított közös alkalmazási tervvel összhangban, hogy növeljék az ellenőrzési, vizsgálati és felügyeleti gyakorlatok egységességét, és elősegítsék az ellenőrzési, vizsgálati és felügyeleti tevékenységek e tagállamok illetékes hatóságai közötti koordinációjának kialakítását.
(10)
Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok alkalmazásával elért eredményeket éves értékelő jelentésekben kell bemutatni; e jelentéseket az érintett tagállamoknak meg kell küldeniük a Bizottságnak és az EFCA-nak.
(11)
Az e határozatban előírt intézkedések az érintett tagállamokkal egyeztetve kerültek kidolgozásra. E határozatot tehát ezeknek a tagállamoknak kell címezni.
(12)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a halászati és akvakultúra-ágazati bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a határozat egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot hoz létre a hering-, makréla-, fattyúmakréla-, szardella- és kékpuhatőkehal-állományoknak az ICES V, VI, VII, VIII és IX alterület uniós vizein, valamint a CECAF 34.1.11 övezet uniós vizein (a továbbiakban: nyugati vizek) folytatott halászatára vonatkozóan.
2. cikk
Hatály
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program különösen a következő tevékenységekre terjed ki:
a)
az 1. cikkben említett terület(ek)en folytatott, az 1224/2009/EK rendelet 4. cikke 1. pontjában értelmében vett halászati tevékenységek;
b)
halászattal kapcsolatos tevékenységek, többek között a halászati termékek mérlegelése, feldolgozása, forgalmazása, szállítása és raktározása;
c)
az 1005/2008/EK tanácsi rendelet (5) 2. cikkének 11. pontjában meghatározott behozatal;
d)
az 1005/2008/EK rendelet 2. cikkének 13. pontjában meghatározott kivitel.
(2) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program 2015. december 31-ig kell alkalmazandó.
(3) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programot Dánia, Észtország, Franciaország, Németország, Írország, Lettország, Litvánia, Hollandia, Lengyelország, Portugália, Spanyolország és az Egyesült Királyság (a továbbiakban: az érintett tagállamok) hajtja végre.
II. FEJEZET
CÉLKITŰZÉSEK, PRIORITÁSOK, ELJÁRÁSOK ÉS REFERENCIAÉRTÉKEK
3. cikk
Célkitűzések
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program biztosítja az 1. cikkben említett állományokra alkalmazandó védelmi és ellenőrzési intézkedések egységes és hatékony végrehajtását.
(2) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program szerint végzett ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek célja különösen a következő rendelkezéseknek való megfelelés biztosítása:
a)
a halászati lehetőségekkel való gazdálkodás és az ahhoz kapcsolódó konkrét feltételek, ideértve a kvótafelhasználás és az erőkifejtési rendszerek nyomon követését az 1. cikkben említett területeken;
b)
a nyugati vizeken folytatott halászati tevékenységekre vonatkozó jelentéstételi kötelezettségek, különösen a nyilvántartott és bejelentett információk megbízhatósága;
c)
az érték szerinti szelektálás tilalmával kapcsolatos rendelkezések;
d)
egyes nyílt tengeri fajok mérlegelésére vonatkozó, a 404/2011/EU végrehajtási rendelet 78-89. cikkében előírt különös szabályok.
4. cikk
Prioritások
(1) Az érintett tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 4. cikkének 18. pontjával és a 404/2011/EU végrehajtási rendelet 98. cikkével összhangban kockázatkezelési stratégia alapján végzik a halászhajók által folytatott halászati tevékenységek és a más piaci szereplők által folytatott, halászattal kapcsolatos tevékenységek ellenőrzését és vizsgálatát.
(2) Az egyes halászhajókat, halászhajócsoportokat, halászeszköz-kategóriákat, piaci szereplőket, illetve halászattal kapcsolatos tevékenységeket az 1. cikkben említett minden egyes állomány tekintetében a (3) bekezdés értelmében meghatározott prioritási szintnek megfelelően vetik alá ellenőrzésnek vagy vizsgálatnak.
(3) Az egyes érintett tagállamok az 5. cikkben megállapított eljárásokkal összhangban elvégzett kockázatértékelés eredményei alapján határozzák meg a prioritási szintet.
5. cikk
Kockázatértékelési eljárások
(1) Ez a cikk az érintett tagállamokra alkalmazandó, emellett a (4) bekezdés alkalmazásában minden más tagállamra.
(2) A tagállamok az érintett állományok és terület(ek) vonatkozásában az I. mellékletben megállapított táblázat szerint értékelik a kockázatokat.
(3) A kockázatértékelésben az egyes tagállamok múltbéli tapasztalatok alapján és a rendelkezésre álló lényeges információk felhasználásával áttekintik, hogy mekkora a szabályok be nem tartásának valószínűsége, illetve a szabályok be nem tartása esetén mik a lehetséges következmények. Ezen elemek kombinálásával a tagállamok megbecsülik a 4. cikk (2) bekezdésében említett valamennyi vizsgálati kategória kockázati szintjét („nagyon alacsony”, „alacsony”, „közepes”, „magas”, „nagyon magas”).
(4) Amennyiben érintett tagállamnak nem minősülő tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajó vagy harmadik ország halászhajója az 1. cikkben említett terület(ek)en folytat tevékenységet, a (3) bekezdéssel összhangban meg kell állapítani a hozzá rendelhető kockázati szintet. Információ hiányában, és amennyiben a lobogó szerinti tagállam hatóságai a 9. cikk keretében nem adják át a 4. cikk (2) és (3) bekezdése szerint lefolytatott és más kockázati szintet mutató saját kockázatértékelésük eredményeit, az ilyen hajót „nagyon magas” kockázatú halászhajónak kell tekinteni.
6. cikk
Kockázatkezelési stratégia
(1) A kockázatértékelés alapján minden érintett tagállam meghatározza a szabályok betartásának biztosítását középpontba helyező kockázatkezelési stratégiát. E stratégia magában foglalja a megfelelő és költséghatékony ellenőrzési és vizsgálati eszközök számbavételét, leírását és elosztását az egyes kockázatok jellegével és becsült szintjével, valamint a célértékek elérésével összefüggésben.
(2) Az (1) bekezdésben említett kockázatkezelési stratégiát regionális szinten a 768/2005/EK rendelet 2. cikkének c) pontjában említett közös alkalmazási terv segítségével kell összehangolni.
7. cikk
Kapcsolat a közös alkalmazási terv szerinti eljárásokkal
(1) Adott esetben a közös alkalmazási terv keretében az egyes tagállamok közlik az EFCA-val az 5. cikk (3) bekezdésével összhangban elvégzett kockázatértékelésük eredményeit és különösen a becsült kockázati szinteket, a megfelelő vizsgálati célcsoportok listájával együtt.
(2) Adott esetben az (1) bekezdésben említett kockázati szinteket és célcsoportlistákat a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek során gyűjtött információk felhasználásával naprakésszé kell tenni. Az EFCA-t haladéktalanul értesíteni kell minden naprakésszé tételről.
(3) Az EFCA az érintett tagállamok által átadott információk alapján a 6. cikk (2) bekezdésével összhangban regionális szinten összehangolja a kockázatkezelési stratégiát.
8. cikk
Célértékek
(1) Az 1224/2009/EK rendelet I. mellékletében és az 1005/2008/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett célértékek sérelme nélkül, az uniós szintű célértékeket a „magas” és „nagyon magas” kockázatú halászhajók, illetve más piaci szereplők tekintetében a II. melléklet tartalmazza.
(2) A „nagyon alacsony”, „alacsony” vagy „közepes” kockázatú halászhajókra, illetve más piaci szereplőkre vonatkozó célértékeket az érintett tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 46. cikkében említett nemzeti ellenőrzési cselekvési programokon és az 1224/2009/EK rendelet 95. cikkének (4) bekezdésében említett nemzeti intézkedéseken keresztül határozzák meg.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve a tagállamok más, szigorúbb szabálykövetési célértékeket is alkalmazhatnak, feltéve, hogy:
a)
halászati vagy halászattal kapcsolatos tevékenységek részletes elemzése és végrehajtási szempontok indokolják a szigorúbb szabálykövetési célértékek megállapítását;
b)
a szigorúbb szabálykövetési célértékeket bejelentik a Bizottságnak, és az 90 napon belül nem emel kifogást, továbbá e célértékek nem diszkriminatívak és nem érintik az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programban meghatározott célkitűzéseket, prioritásokat és kockázatalapú eljárásokat.
(4) Valamennyi célértéket évente kell értékelni a 13. cikk (1) bekezdésében említett értékelő jelentések alapján, és adott esetben ennek megfelelően felül kell őket vizsgálni a 13. cikk (4) bekezdésében említett értékelés során.
(5) Az e a cikkben említett célértékeknek adott esetben közös alkalmazási terv szerez érvényt.
III. FEJEZET
VÉGREHAJTÁS
9. cikk
A tagállamok közötti és harmadik országokkal folytatott együttműködés
(1) Az érintett tagállamok együttműködnek az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program végrehajtásában.
(2) Adott esetben az összes többi tagállam együttműködik az érintett tagállamokkal.
(3) A tagállamok az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program végrehajtása érdekében együttműködhetnek harmadik országok illetékes hatóságaival.
10. cikk
Közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek
(1) A nemzeti halászati ellenőrző rendszereik hatékonyságának és eredményességének fokozása érdekében az érintett tagállamok közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységeket vállalhatnak a joghatóságuk alá tartozó vizeken, és adott esetben a területükön. Az ilyen tevékenységeket - megfelelő esetben - a 768/2005/EK rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett közös alkalmazási tervek keretében végzik.
(2) A közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységek céljából minden érintett tagállam:
a)
gondoskodik arról, hogy más érintett tagállamok tisztviselői meghívást kapjanak a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységekben való részvételre;
b)
a felügyeleti járműveire vonatkozóan közös működési eljárásokat alakít ki;
c)
adott esetben kijelöli az 1224/2009/EK rendelet 80. cikkének (5) bekezdésében említett kapcsolattartó pontokat.
(3) A tisztviselők és az uniós ellenőrök részt vehetnek a közös vizsgálati és felügyeleti tevékenységekben.
11. cikk
Adatcsere
(1) Az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programok végrehajtása céljából az egyes érintett tagállamok biztosítják az 1224/2009/EK rendelet 111. cikkében és a 404/2011/EU végrehajtási rendelet XII. mellékletében említett közvetlen elektronikus adatcserét a többi érintett tagállammal és az EFCA-val.
(2) Az (1) bekezdésben említett adatok az egyedi ellenőrzési és vizsgálati programmal érintett terület(ek)en folytatott halászati és halászattal kapcsolatos tevékenységekre vonatkoznak.
12. cikk
Információk
(1) Az 1224/2009/EK rendelet XII. címe III. fejezetének maradéktalan végrehajtásáig, és az e határozat III. mellékletében meghatározott formátum szerint az egyes érintett tagállamok minden negyedévet követő 10. napig a megelőző negyedév vonatkozásában az alábbi információt közlik elektronikus formában a Bizottsággal és az EFCA-val:
a)
az előző negyedévben végzett egyes ellenőrzési, illetve vizsgálati műveletek azonosítója, időpontja és típusa;
b)
az ellenőrzés, illetve vizsgálat alá vont egyes halászhajók azonosítója (uniós flotta-nyilvántartási szám), járművek azonosítója, illetve piaci szereplők azonosítása (cégnév);
c)
adott esetben a vizsgált halászeszköz típusa; és
d)
egy vagy több súlyos jogsértés feltárása esetén:
i.
a súlyos jogsértés(ek) típusa(i);
ii.
a súlyos jogsértés(eke)t követő intézkedések aktuális állása (például az ügyben nyomozás folyik, az ügy folyamatban van, jogorvoslati szakaszban van); és
iii.
a súlyos jogsértés(ek) tekintetében kiszabott szankció(k): a bírság mértéke, az elkobzott halak, illetve halászeszközök értéke, a 404/2011/EU végrehajtási rendelet 126. cikkének (1) bekezdése értelmében kiszabott pontok, illetve más típusú szankciók.
(2) Az (1) bekezdésben említett információkat minden egyes ellenőrzés, illetve vizsgálat tekintetében meg kell adni, és mindaddig fel kell tüntetni és naprakésszé kell tenni a jelentésekben, amíg az érintett tagállam jogszabályai szerint az ügy le nem zárul. Amennyiben a súlyos jogsértést nem követi intézkedés, ezt indokolni kell.
13. cikk
Értékelés
(1) Az érintett tagállamok az adott naptári évet követő év március 31-ig értékelő jelentést küldenek a Bizottságnak és az EFCA-nak a szóban forgó egyedi ellenőrzési és vizsgálati program keretében végzett ellenőrzési és vizsgálati tevékenységek eredményességéről.
(2) Az (1) bekezdésben említett értékelő jelentésnek tartalmaznia kell legalább a IV. mellékletben felsorolt információkat. Az érintett tagállamok értékelő jelentésükben beszámolhatnak más intézkedésekről is, például a halászhajók és más piaci szereplők általi szabálykövetés előmozdítására tervezett képzésekről és tájékoztató ülésekről.
(3) Az EFCA a 768/2005/EK rendelet 14. cikkében említett, a közös alkalmazási tervekre vonatkozó éves értékeléséhez figyelembe veszi az (1) bekezdésben említett értékelő jelentéseket.
(4) A Bizottság évente egyszer összehívja a halászati és akvakultúra-ágazati bizottságot, hogy az (1) bekezdésben említett értékelő jelentések alapján értékelje az egyedi ellenőrzési és vizsgálati program alkalmasságát, megfelelőségét és eredményességét, valamint a programnak a halászhajók és más piaci szereplők szabálykövető magatartására gyakorolt általános hatását. A II. mellékletben meghatározott célértékek ennek megfelelően felülvizsgálhatók.
14. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.