KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/111
af 26. januar 2015
om foranstaltninger, der skal mindske den alvorlige trussel mod bevarelsen af bestanden af havbars (Dicentrarchus labrax) i Det Keltiske Hav, Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og den sydlige del af Nordsøen
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 12, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 1380/2013 kan der træffes hasteforanstaltninger i behørigt begrundede særligt hastende tilfælde, hvor bevarelsen af havets biologiske ressourcer er alvorligt truet. Kommissionen kan efter en begrundet anmodning fra en medlemsstat eller på eget initiativ med henblik på at mindske denne trussel vedtage sådanne hasteforanstaltninger i form af gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse for en periode på højst seks måneder.
(2)
Ifølge den videnskabelige rådgivning fra både Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) sker der i øjeblikket en kraftig nedgang i biomassen af havbars (Dicentrarchus labrax) i Det Keltiske Hav, Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og den sydlige del af Nordsøen (ICES-afsnit IVb og c samt VIIa og d-h som følge af en kombination af faldende rekruttering og stigende fiskeridødelighed. Gydebiomassen nærmer sig det laveste niveau, der nogensinde er observeret. Den nuværende fiskeridødelighed er næsten fire gange så stor, som bestanden kan bære. Ifølge rådgivningen fra ICES bør der derfor træffes foranstaltninger, som tager sigte på at mindske fiskeridødeligheden betydeligt i hele bestandens udbredelsesområde.
(3)
Ved brev af 19. december 2014 har Det Forenede Kongerige anmodet Kommissionen om i henhold til artikel 12 i forordning (EU) nr. 1380/2013 at træffe foranstaltninger til at indstille det pelagiske fiskeri efter havbars i ICES-afsnit VIIe i perioden januar-april 2015 for at lette fiskeripresset og dermed beskytte gydestimerne af havbars. Belgien, Frankrig, Irland, Nederlandene og Det Rådgivende Råd for henholdsvis de Nordvestlige Farvande og Nordsøen er blevet underrettet om anmodningen. Belgien, Frankrig og Nederlandene har sendt deres bemærkninger til Kommissionen.
(4)
De bemærkninger, Frankrig har fremsat, vedrører anvendelsen af artikel 12 i forordning (EU) nr. 1380/2013 på trusler, der er forårsaget af fiskeri, og proceduren i forbindelse hermed, beviset for, at der består en alvorlig trussel, samt risikoen for forskelsbehandling af fiskerier. Belgien svarede positiv på Det Forenede Kongeriges anmodning. Nederlandene foreslog en udvidelse af foranstaltningerne til at omfatte større områder og andre fiskerier. Med hensyn til anvendelsesområdet for artikel 12 i forordning (EU) nr. 1380/2013 og proceduren i forbindelse hermed, skal det bemærkes, at denne bestemmelse ikke er forbeholdt en bestemt årsag, og at den derfor kan anvendes på en hvilken som helst trussel, uanset om den er opstået som følge af fiskeri eller af andre årsager, og at de frister, der er fastsat i nævnte artikel, er begrundet i nødvendigheden af at mindske den alvorlige trussel så hurtigt som muligt. Beviset for, at havbars er alvorligt truet i foreliggende sag, er baseret på videnskabelig dokumentation som beskrevet nedenfor.
(5)
Havbars samler sig i bestemte områder i perioden december-april for at gyde. Havbarsbestanden er afhængig af denne reproduktionsfase. Der foregår målrettet fiskeri efter disse gydestimer i denne periode, hvilket bidrager væsentligt til den samlede fiskeridødelighed for bestanden og især til nedgangen i antallet af voksne fisk, der kan formere sig. Fangststatistikkerne bekræfter, at sådant fiskeri hovedsagelig fjerner voksne fisk, som derfor ikke længere kan bidrage til bestandens reproduktion.
(6)
Ifølge den videnskabelige vurdering fra ICES og STECF er det kommercielle fiskeri med flydetrawl årsag til mere end 25 % af fiskeridødeligheden.
(7)
Konstateringen af, at bevarelsen af havets biologiske ressourcer er alvorligt truet, er baseret på risikoen for, at bestandens reproduktionsevne lider alvorlig skade som følge af en kraftig nedgang i gydebiomassen og sandsynligheden for, at fortsat målrettet fiskeri kan gøre vedvarende skade på gydebestanden. Kommissionen mener, at der er tale om et behørigt begrundet hastende tilfælde, fordi både gydesæsonen og fiskeriet efter disse gydebestande allerede er indledt. Der er videnskabeligt belæg for omgående handling i det omfang, det er nødvendigt i havbarsbestandens gydesæson, i form af foranstaltninger, der anvendes øjeblikkeligt og indtil den 30. april 2015.
(8)
Der bør derfor straks træffes foranstaltninger til at forbyde målrettet fiskeri efter havbars med flydetrawl i gydesæsonen fra januar til den 30. april 2015, hvor havbarsbestanden er særlig sårbar. Hvis indførelsen af beskyttelsesforanstaltningerne sinkes yderligere, vil det mindske virkningen af disse foranstaltninger betydeligt eller resultere i, at de slet ingen virkning får. For at gøre foranstaltningerne mere effektive bør operatørerne pålægges forbud mod at modtage omladninger eller landinger af havbars, der er fanget i forordningens anvendelsesperiode.
(9)
For at yde gydestimerne den bedst mulige beskyttelse, uanset hvor de befinder sig, bør hasteforanstaltningerne gælde for hele bestandens udbredelsesområde, dvs. Det Keltiske Hav, Den Engelske Kanal, Det Irske Hav og den sydlige del af Nordsøen (ICES-afsnit IVb og c samt VIIa og d-h) og omfatte fiskeri med flydetrawl. Foranstaltningerne bør desuden gælde for ICES-afsnit VIIj og k for at undgå, at fiskeriet flyttes til et andet område, eftersom bestandens udbredelsesområde ikke er helt nøjagtigt fastlagt.
(10)
Det vil ikke være muligt at opnå de samme resultater som med foranstaltningerne i denne forordning med de alternative foranstaltninger, som Frankrig har foreslået, fordi det er usikkert, hvorvidt de er effektive. For at yde havbarsbestanden yderligere beskyttelse kan det desuden blive nødvendigt på et senere tidspunkt at træffe supplerende foranstaltninger, der tager sigte på at regulere andre fiskeriers indvirkning på bestanden.
(11)
Frankrig har forelagt oplysninger, som viser, at fartøjer, der benytter pelagiske redskaber med en maskestørrelse på 32-69 mm, ikke fisker efter havbars, og at eventuelle bifangster af havbars i sådanne fartøjers fiskeri har en minimal indvirkning på bestanden.
(12)
Situationen for havbarsbestanden i de områder, der er omfattet af forordningen, opfylder samtlige kriterier for at kunne betragtes som et behørigt begrundet særligt hastende tilfælde, hvor der består en alvorlig trussel mod bevarelsen af denne bestand, og Kommissionen kan derfor i medfør af artikel 12 i forordning (EU) nr. 1380/2013 på eget initiativ træffe foranstaltningerne i nærværende forordning, som går videre end de forslag, der er indeholdt i Det Forenede Kongeriges anmodning.
(13)
Foranstaltningerne i denne forordning forelægges Komitéen for Fiskeri og Akvakultur med henblik på udtalelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning træffes der hasteforanstaltninger for bestanden af havbars i ICES-afsnit IVb og c samt VIIa og d-k for at mindske den overhængende fare for, at der gøres alvorlig skade på nævnte bestand.
Artikel 2
Foranstaltninger
I denne forordnings anvendelsesperiode er det forbudt at fiske efter havbars (Dicentrarchus labrax) i ICES-afsnit IVb og c samt VIIa og d-k med flydetrawl (benævnt skovlflydetrawl (OTM) og parflydetrawl (PTM)) med en maskestørrelse på 70 mm eller derover (i fangstposen).
Det er ligeledes forbudt for fartøjer, der fisker med disse redskaber, at beholde om bord, flytte, omlade eller lande havbars, der er fanget i forordningens anvendelsesperiode i nævnte område.
Medlemsstaterne skal indberette fangster af havbars taget med pelagiske redskaber (skovlflydetrawl eller parflydetrawl) til Kommissionen 14 dage efter udgangen af hver måned.
Artikel 3
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes indtil den 30. april 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. januar 2015.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/111 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. január 26.)
a Kelta-tengerben, a La Manche csatornában, az Ír-tengerben és az Északi-tenger déli részén élő farkassügér-állomány (Dicentrarchus labrax) védelme tekintetében fennálló súlyos fenyegetés enyhítésére irányuló intézkedések megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 11-i 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 12. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1380/2013/EU rendelet 12. cikke előírja, hogy a tengeri biológiai erőforrások védelme tekintetében fennálló súlyos fenyegetéssel kapcsolatos, kellően indokolt, rendkívül sürgős esetekben szükséghelyzeti intézkedések hozhatók. A Bizottság egy ilyen fenyegetés enyhítése érdekében akár valamely tagállam indokolással ellátott kérelmére, akár saját kezdeményezésére azonnal alkalmazandó, legfeljebb hat hónapig érvényes végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el.
(2)
A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES), valamint a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) tudományos szakvéleményei szerint a Kelta-tengerben, a La Manche-csatornában, az Ír-tengerben és az Északi-tenger déli részén (ICES IVb, IVc, VIIa és VIId-h körzet) élő farkassügér-állomány (Dicentrarchus labrax) biomasszája a lassuló állománypótlódás és a növekvő halászati mortalitás együttes hatására rohamosan csökken. A szaporodóképes állomány biomasszája az eddig megfigyelt legalacsonyabb értékhez közelít. A halászati mortalitás mértéke majdnem négyszer magasabb annál, amit az állomány még képes elviselni. Szakvéleményében az ICES ezért olyan intézkedések végrehajtását javasolja, amelyek révén a halászati mortalitás jelentősen csökken az állomány teljes elterjedési területén.
(3)
Az Egyesült Királyság 2014. december 19-i levelében kérte, hogy a Bizottság a 1380/2013/EU rendelet 12. cikke alapján 2015 januárja és áprilisa között tiltsa be a farkassügér ICES VIIe övezetben folytatott nyílt vízi halászatát annak érdekében, hogy a farkassügér ívó rajainak védelme révén csökkenjen az állományra nehezedő halászati terhelés. A kérelmet Belgium, Franciaország, Írország és Hollandia, valamint az északnyugati vizek tanácsadó testülete és az északi-tengeri tanácsadó testület is megkapta. Belgium, Franciaország és Hollandia eljuttatta észrevételeit a Bizottsághoz.
(4)
A Franciaország által tett észrevételek az 1380/2013/EU rendelet 12. cikkének alkalmazhatóságára, a halászati tevékenységek és az eljárás által okozott veszélyekre, a súlyos fenyegetés bizonyítékára és a különféle halászati tevékenységek közötti hátrányos megkülönböztetés kockázatára vonatkoztak. Belgium pozitívan reagált az Egyesült Királyság kérelmére. Hollandia az intézkedések kiterjesztését javasolta azzal a céllal, hogy hatályuk nagyobb területre terjedjen ki és más halászati tevékenységeket is lefedjen. Az 1380/2013/EU rendelet 12. cikkének hatályát és a cikkben előírt eljárást illetően meg kell jegyezni, hogy a szóban forgó rendelkezés alkalmazhatóságát semmi sem korlátozza, így a rendelkezés alkalmazható bármilyen fenyegetés tekintetében, függetlenül attól, hogy azok halászati tevékenységeknek vagy más okoknak tudhatók be, továbbá az említett cikkben előírt határidők indokoltak, figyelembe véve a súlyos fenyegetés elhárításának sürgősségét. A farkassügér tekintetében fennálló súlyos fenyegetést ebben a konkrét ügyben az alább kifejtett tudományos bizonyítékok támasztják alá.
(5)
A farkassügérek december és április között ívás céljából nagy számban csoportosulnak meghatározott területeken. A farkassügér-állomány állapotát meghatározza ez a szaporodási fázis. Az állománynak az említett időszakban folytatott célzott halászata ezekre az ívó halrajokra irányul, így jelentősen növeli az állomány halászati mortalitását, és nagymértékben csökkenti az ívásra képes kifejlett egyedek számát. A fogási statisztikák megerősítik, hogy az ilyen halászati gyakorlat főképpen a kifejlett egyedeket pusztítja el, amelyek így már nem tudnak hozzájárulni az állomány szaporodásához.
(6)
Az ICES és a HTMGB tudományos értékelése szerint a nyílt vízi vonóhálókkal folytatott kereskedelmi halászatnak tulajdonítható a halászati mortalitás több mint 25 %-a.
(7)
A tengerek biológiai erőforrásainak védelme tekintetében fennálló súlyos fenyegetés az állomány ívási kapacitását fenyegető súlyos kár kockázatából ered, ez pedig a szaporodóképes állomány biomasszája drámai csökkenésének következménye, és egyúttal várható, hogy a további célzott halászat olyan kárt okozhat a szaporodóképes állományban, amely nem fenntartható. A Bizottság véleménye szerint ez egy kellően indokolt, rendkívül sürgős eset, mivel: 1. már megkezdődött az ívási időszak; 2. a szaporodóképes állomány halászata is megkezdődött. A tudományos bizonyítékok alátámasztják, hogy a farkassügér már megkezdődött ívási idényében nélkülözhetetlen azonnali intézkedéseket hozni, amelyek haladéktalanul érvénybe lépnek, és egészen 2015. április 30-ig maradnak hatályban.
(8)
Éppen ezért sürgősen be kell tiltani a 2015. januártól április 30-ig tartó, rendkívül érzékeny ívási időszakban a farkassügér nyílt vízi vonóhálókkal folytatott célzott halászatát. Az állomány védelmét célzó intézkedések meghozatalában bekövetkező minden további késedelem jelentősen csökkentené vagy megszüntetné a szükséghelyzeti intézkedések hatékonyságát. Ezenkívül az említett intézkedések hatékonyságának fokozása érdekében a gazdasági szereplők számára elő kell írni, hogy hajóikra ne rakjanak át, illetve azokról ne rakodjanak ki olyan farkassügéreket, amelyeket e rendelet alkalmazásának időtartama alatt fogtak ki.
(9)
Ahhoz, hogy hatékony védelem alá kerüljenek a szaporodóképes halcsoportosulások, amelyek számos helyen előfordulhatnak, a szükséghelyzeti intézkedések hatályának ki kell terjednie az állomány teljes elterjedési területére, azaz a Kelta-tengerre, a La Manche csatornára, az Ír-tengerre és az Északi-tenger déli részére (ICES IVb, IVc, VIIa, VIId-h körzetek), valamint többek között a nyílt vízi vonóhálós halászatra. Mivel az állomány elterjedési területét még nem sikerült pontosan meghatározni, a tilalom hatályát az ICES VIIj és VIIk övezetre is ki kell terjeszteni, hogy megakadályozható legyen a halászati tevékenység e területekre történő áthelyeződése.
(10)
A Franciaország által javasolt alternatív intézkedések nem érnék el ugyanazt az eredményt, mint az e rendeletben foglalt intézkedés, mivel hatékonyságuk bizonytalan. Mindezeken túlmenően a farkassügér állományának további védelme érdekében a későbbiekben kiegészítő intézkedésekre is szükség lehet más halászati tevékenységek hatásának semlegesítésére.
(11)
Franciaország olyan információkat szolgáltatott, amelyek bizonyítják, hogy a 32 és 69 mm közötti szembőségű nyílt vízi halászeszközöket használó hajók a farkassügérre nem halásznak célzottan, és hogy az ilyen hajók járulékos fogásai elhanyagolható hatást gyakorolnak az állományra.
(12)
Az említett területek farkassügér-állományának helyzete minden tekintetben megfelel a szóban forgó állomány védelmét fenyegető súlyos veszéllyel kapcsolatos, kellően indokolt és rendkívül sürgős esetekre vonatkozó követelményeknek, a Bizottság ezért az 1380/2013/EU rendelet 12. cikke értelmében saját kezdeményezésére elfogadhatja az e rendeletben foglalt intézkedéseket, amelyek túlmutatnak az Egyesült Királyság kérelmében szereplőkön.
(13)
Az e rendeletben előírt intézkedéseket a Bizottság véleményezésre a Halászati és Akvakultúraágazati Bizottság elé terjeszti,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet az ICES IVb, IVc, VIIa és VIId-k körzetek tekintetében szükséghelyzeti intézkedéseket állapít meg a farkassügér-állomány halászatára vonatkozóan azzal a céllal, hogy enyhítse az állományt fenyegető közvetlen és súlyos károkat.
2. cikk
Intézkedések
E rendelet alkalmazási időszakában az ICES IVb, IVc, VIIa, VIId-k körzetekben tilos a farkassügér (Dicentrarchus labrax) olyan nyílt vízi vonóhálókkal (vízközi feszítőlapos vonóhálóval (OTM) és vízközi páros vonóhálóval (PTM)) folytatott halászata, amelyek zsákvégének szembősége 70 mm vagy annál nagyobb.
Ezenkívül az említett halászeszközöket használó hajók számára az e rendelet alkalmazási időszakában ugyanezen a területen kifogott farkassügér-egyedeket tilos a fedélzeten tárolni, áthelyezni, átrakni és kirakodni.
A tagállamok minden hónap vége után 14 nappal jelentést tesznek a Bizottságnak a farkassügér nyílt vízi halászeszközökkel (OTM vagy PTM) ejtett fogásairól.
3. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2015. április 30-ig alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. január 26-án.