KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 216/2014
af 7. marts 2014
om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (1), særlig artikel 18, nr. 6), 8), 10) og 12), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 2075/2005 af 5. december 2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød (2) fastsætter bestemmelser for udtagning af prøver fra slagtekroppe af arter, der er modtagelige for trikininfektion, med henblik på bestemmelse af bedrifternes og regionernes status og af importvilkårene for kød til Unionen. Den indeholder også bestemmelser om referencemetoder og ligestillede metoder til påvisning af trikiner i prøver fra slagtekroppe.
(2)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) vedtog den 3. oktober 2011 en videnskabelig udtalelse om de farer for folkesundheden, der skal afdækkes ved kødinspektion (svin) (3). I udtalelsen identificerede EFSA trikiner som en mellemstor risiko for folkesundheden i forbindelse med konsum af svinekød og konkluderede, at med hensyn til inspektionsmetoder for biologiske farer er den eneste måde, hvorpå der kan sikres effektiv kontrol af de væsentligste farer, en sikkerhedsgaranti for slagtekroppe af svin, med en række forebyggende tiltag og kontroller, der iværksættes på integreret vis både på bedriften og slagteriet.
(3)
EFSA identificerede en række epidemiologiske indikatorer i forbindelse med trikiner. Afhængigt af formålet og landets epidemiologiske forhold kan indikatorerne anvendes på nationalt eller regionalt niveau eller på slagteri- eller bedriftsniveau.
(4)
EFSA erkender, at trikiner forekommer sporadisk i Unionen, hovedsageligt i fritgående svin og »hobbysvin«. EFSA identificerede også typen af produktionssystem som den største risikofaktor for trikininfektioner. Derudover viser tilgængelige oplysninger, at risikoen for trikininfektion i svin fra officielt anerkendte kontrollerede opstaldningsforhold er ubetydelig.
(5)
En status med ubetydelig risiko for et land eller en region anerkendes ikke længere i international sammenhæng af Verdensorganisationen for dyresundhed (OIE). En sådan anerkendelse er i stedet forbundet med segmenter, der består af en eller flere bedrifter, der anvender specifikke kontrollerede opstaldningsforhold.
(6)
Af hensyn til sammenhængen med internationale standarder og for at styrke et kontrolsystem, der er i overensstemmelse med de faktiske folkesundhedsrisici, bør de risikobegrænsende foranstaltninger for trikiner, herunder importforhold, på slagterier og betingelserne for bestemmelse af trikininfektionsstatus for lande, regioner eller bedrifter tilpasses, rationaliseres og forenkles.
(7)
Belgien og Danmark meddelte i 2011 en ubetydelig trikinrisiko for deres områder i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2075/2005. En sådan status om ubetydelig risiko for et land eller en region anerkendes dog ikke længere. Imidlertid bør bedrifter og segmenter i Belgien og Danmark, der overholder betingelserne for kontrollerede opstaldningsforhold på nærværende forordnings ikrafttrædelsesdato, have lov til at benytte undtagelsen for sådanne bedrifter og segmenter uden yderligere betingelser såsom flere krav om yderligere officiel anerkendelse fra den kompetente myndighed.
(8)
EU-referencelaboratoriet for parasitter har anbefalet, at forordningens tekst om proceduren for nogle ligestillede metoder til trikinundersøgelser præciseres.
(9)
Der bør fastsættes en bestemmelse om, at virksomhedsledere skal sikre, at døde dyr indsamles, identificeres og transporteres uden unødig forsinkelse i overensstemmelse med artikel 21 og 22 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter) (4) og med bilag VIII til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 af 25. februar 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om gennemførelse af Rådets direktiv 97/78/EF for så vidt angår visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol ved grænsen som omhandlet i samme direktiv (5).
(10)
Antallet af trikintilfælde (importerede og indenlandske) hos mennesker, herunder epidemiologiske data, bør indberettes i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2000/96/EF af 22. december 1999 om hvilke overførbare sygdomme EF-nettet gradvis skal dække i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF (6).
(11)
Forordning (EF) nr. 2075/2005 bør derfor ændres.
(12)
De i denne forordning fastsatte krav medfører tilpasning af både fødevarevirksomhedsledernes og de kompetente myndigheders aktuelle praksis. Der bør derfor indrømmes udskudt anvendelse af nogle af bestemmelserne i denne forordning.
(13)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 2075/2005 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1 affattes således:
»Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »trikin«: en rundorm, der tilhører arter af slægten Trichinella
2) »kontrollerede opstaldningsforhold«: en type husdyrhold, hvor svin uafbrudt holdes under fodrings- og opstaldningsforhold, der kontrolleres af fødevarevirksomhedslederen
3) »segment«: en samling bedrifter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold. Alle bedrifter i en medlemsstat, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold, kan betragtes som et segment.«
2)
Artikel 2 og 3 affattes således:
»Artikel 2
Udtagning af prøver af slagtekroppe
1. Der udtages prøver af slagtekroppe af tamsvin på slagterier som led i undersøgelsen efter slagtning på følgende måde.
a)
Alle slagtekroppe af avlssøer og -orner eller mindst 10 % af de slagtekroppe af dyr, der sendes til slagtning hvert år fra hver bedrift, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, undersøges for trikiner.
b)
Alle slagtekroppe af avlssøer og -orner fra bedrifter, der ikke har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, undersøges for trikiner.
Der udtages en prøve af hver enkelt slagtekrop, og prøven undersøges for trikiner på et laboratorium, der er udpeget af den kompetente myndighed, ved anvendelse af en af følgende påvisningsmetoder:
a)
referencepåvisningsmetoden, jf. kapitel I i bilag I eller
b)
en ligestillet påvisningsmetode, jf. kapitel II i bilag I.
2. Indtil resultaterne af trikinundersøgelsen foreligger, og forudsat at fødevarevirksomhedslederen garanterer fuld sporbarhed, kan de pågældende slagtekroppe opskæres i højst seks dele på et slagteri eller en opskæringsvirksomhed, der er beliggende samme sted som slagteriet (i det følgende benævnt »stedet«).
Uanset første afsnit, og på betingelse af at den kompetente myndighed har godkendt det, kan de pågældende slagtekroppe opskæres på en opskæringsvirksomhed, der er tilknyttet eller adskilt fra slagteriet, forudsat at:
a)
proceduren gennemføres under den kompetente myndigheds tilsyn
b)
en slagtekrop eller dele heraf ikke har mere end én opskæringsvirksomhed som bestemmelsessted
c)
opskæringsvirksomheden ligger på medlemsstatens område
d)
alle delene i tilfælde af et positivt resultat erklæres uegnede til konsum.
3. Der udtages systematisk prøver af slagtekroppe af heste, vildsvin og andre opdrættede og vildtlevende dyrearter, der er modtagelige for trikininfektion, på slagterier eller vildthåndteringsvirksomheder som led i undersøgelsen efter slagtning.
Der udtages en prøve af hver enkelt slagtekrop, og prøven undersøges i overensstemmelse med bilag I og III på et laboratorium, der er udpeget af den kompetente myndighed.
Artikel 3
Undtagelsesbestemmelser
1. Uanset artikel 2, stk. 1, fritages kød af tamsvin, der er blevet underkastet en frysebehandling i overensstemmelse med bilag II under den kompetente myndigheds tilsyn, fra trikinundersøgelsen.
2. Uanset artikel 2, stk. 1, fritages slagtekroppe og kød af tamsvin, der ikke er vænnet fra, på under fem uger, fra trikinundersøgelsen.
3. Uanset artikel 2, stk. 1, kan slagtekroppe og kød af tamsvin fritages for trikinundersøgelse, når dyrene kommer fra en bedrift eller et segment, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold i overensstemmelse med bilag IV, hvis
a)
der ikke er påvist indenlandske trikininfektioner hos tamsvin, der befinder sig på bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, i medlemsstaten i de seneste 3 år, og i det tidsrum skal der løbende være foretaget testning i overensstemmelse med artikel 2, eller
b)
historiske data fra løbende testning, der er udført på populationen af slagtede svin, giver mindst 95 % sikkerhed for, at trikinforekomsten ikke overstiger 1 pr. million i populationen, eller
c)
de bedrifter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold, er beliggende i Belgien eller Danmark.
4. Når en medlemsstat gennemfører fravigelsen i stk. 3, skal medlemsstaten underrette Kommissionen og de andre medlemsstater i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed og indsende en årlig rapport til Kommissionen, der indeholder de i kapitel II i bilag IV omhandlede oplysninger. Kommissionen offentliggør på sit websted listen over de medlemsstater, der gennemfører fravigelsen.
Hvis en medlemsstat ikke forelægger den årlige rapport, eller hvis den årlige rapport ikke er tilfredsstillende i forhold til kravene i denne artikel, ophører fravigelsen med at gælde for den pågældende medlemsstat.«
3)
Artikel 8-12 affattes således:
»Artikel 8
Officiel anerkendelse af bedrifter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold
1. Efter denne forordning kan den kompetente myndighed officielt anerkende, at en bedrift eller et segment anvender kontrollerede opstaldningsforhold, hvis kravene i bilag IV er opfyldt.
2. Bedrifter eller segmenter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold, i Danmark eller Belgien i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, litra c), på denne forordnings anvendelsesdato, anses for at have officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold som anført i bilag IV til denne forordning.
Artikel 9
Fødevarevirksomhedslederes forpligtelse til at informere
Fødevarevirksomhedsledere af bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, underretter den kompetente myndighed, hvis et krav i bilag IV ikke længere er opfyldt, eller om andre ændringer, der kan påvirke bedriftens trikinstatus.
Artikel 10
Audit af bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold
Den kompetente myndighed sikrer, at der regelmæssigt gennemføres audit på bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold.
Audittenes hyppighed baseres på en risikovurdering, idet der tages hensyn til sygdomshistorie og -prævalens, tidligere forekomster, geografisk område, modtagelige vildtlevende dyr i lokalområdet, husdyravlspraksis, veterinærtilsyn og landbrugernes overholdelse af reglerne.
Den kompetente myndighed kontrollerer, at tamsvin fra disse bedrifter undersøges i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1.
Artikel 11
Overvågningsprogrammer
Den kompetente myndighed kan gennemføre et overvågningsprogram, der dækker populationen af tamsvin fra en bedrift eller et segment, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, for at verificere, at der ikke forekommer trikiner hos populationen.
I overvågningsprogrammet fastsættes testfrekvens, antallet af dyr, der skal testes, og prøveudtagningsplanen. I det øjemed udtages der kødprøver, der undersøges for forekomst af trikiner i overensstemmelse med kapitel I eller II i bilag I.
Overvågningsprogrammet kan som et supplerende redskab omfatte serologiske metoder, når EU-referencelaboratoriet har valideret en egnet test.
Artikel 12
Tilbagekaldelse af officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold
1. Hvis resultaterne af audittene udført i overensstemmelse med artikel 10 viser, at kravene i bilag IV ikke længere er opfyldt, skal den kompetente myndighed omgående tilbagekalde bedriftens officielle anerkendelse.
2. Hvis tamsvin fra en bedrift, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, testes positive for trikiner, skal den kompetente myndighed omgående:
a)
tilbagekalde bedriftens officielle anerkendelse
b)
undersøge alle tamsvinene på bedriften på slagtetidspunktet
c)
spore og teste alle avlsdyr, der er indsat på bedriften, og så vidt muligt alle avlsdyr, der har forladt bedriften i en periode på mindst seks måneder forud for det positive fund. I det øjemed udtages der kødprøver, der undersøges for forekomst af trikiner ved anvendelse af påvisningsmetoderne i kapitel I og II i bilag I
d)
hvis det er relevant, i videst muligt omfang efterforske spredningen af parasitinfektion forårsaget af distribution af kød af tamsvin, der er slagtet i perioden forud for det positive fund
e)
underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater
f)
hvis det er relevant, iværksætte en epidemiologisk undersøgelse for at belyse årsagen til infektionen
g)
træffe relevante foranstaltninger, hvis en inficeret slagtekrop ikke kan identificeres på slagteriet, herunder:
i)
øge størrelsen af de enkelte kødprøver, der udtages med henblik på testning af de mistænkte slagtekroppe
ii)
erklære slagtekroppene uegnede til konsum
iii)
træffe relevante foranstaltninger vedrørende bortskaffelse af mistænkte såvel som positive slagtekroppe eller dele heraf.
3. Efter en tilbagekaldelse af anerkendelse kan bedrifter atter anerkendes officielt, når de identificerede problemer er blevet løst, og den kompetente myndighed finder det godtgjort, at kravene i bilag IV er opfyldt.
4. Hvis inspektionen identificerede manglende overholdelse af artikel 9 eller positiv testning på en bedrift, bør den pågældende bedrift fjernes fra segmentet, indtil kravene igen overholdes.«
4)
Artikel 13 affattes således:
»Artikel 13
Sundhedsbestemmelser i forbindelse med import
Kød af dyrearter, der kan være trikinbærere, som indeholder tværstribede muskler, og som kommer fra et tredjeland, må kun importeres til Unionen, hvis det forud for eksporten er blevet undersøgt for trikiner i overensstemmelse med artikel 2 og 3 i det pågældende tredjeland.«
5)
Artikel 14 udgår.
6)
Artikel 15 affattes således:
»Artikel 15
Dokumenter
De sundhedscertifikater, der ledsager importeret kød, jf. artikel 13, påtegnes af embedsdyrlægen med en erklæring om, at trikinundersøgelsen i oprindelsestredjelandet er udført i overensstemmelse med artikel 13.
Originaleksemplaret af dokumentet ledsager kødet, medmindre der er indrømmet en fritagelse i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 854/2004.«
7)
Bilag I ændres i overensstemmelse med bilag I til nærværende forordning.
8)
Bilag IV erstattes af teksten i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juni 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2014.
A BIZOTTSÁG 216/2014/EU RENDELETE
(2014. március 7.)
a húsban előforduló trichinella hatósági vizsgálatára vonatkozó különös szabályok megállapításáról szóló 2075/2005/EK rendelet módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az emberi fogyasztásra szánt állati eredetű termékek hatósági ellenőrzésének megszervezésére vonatkozó különleges szabályok megállapításáról szóló, 2004. április 29-i 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen 18. cikke 6., 8., 10. és 12. pontjára,
mivel:
(1)
A húsban előforduló Trichinella hatósági vizsgálatára vonatkozó különös szabályok megállapításáról szóló, 2005. december 5-i 2075/2005/EK bizottsági rendelet (2) a gazdaságok és régiók státusának, illetve a hús Unióba való behozatalára vonatkozó feltételek meghatározása céljából szabályokat állapít meg a Trichinella-fertőzésre fogékony állatfajok állati testéből való mintavételezéssel kapcsolatban. Rendelkezik továbbá a Trichinellának az állati testből vett mintán való kimutatására alkalmas referencia-módszerekről és egyenértékű módszerekről.
(2)
Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) 2011. október 3-án tudományos véleményt (3) fogadott el azokról a közegészségügyi kockázatokról, amelyeket a (sertés) húsvizsgálat során vizsgálni kell. Az EFSA tudományos véleményében a Trichinellát a sertéshús fogyasztásából származó közepes egészségügyi kockázatok közé sorolta, és a biológiai veszélyekre vonatkozó vizsgálati módszerek tekintetében megállapította, hogy egyedül a megelőző intézkedéseket felsorakoztató, valamint a gazdaságokban és a vágóhidakon a sertéseken végzett integrált ellenőrzéseket magában foglaló élőhús-biztonsági garancia kialakítása révén lehet a legfőbb kockázatok hatékony ellenőrzését biztosítani.
(3)
Az EFSA a Trichinella vonatkozásában meghatározott bizonyos járványtani mutatókat. A megjelölt céltól és az ország járványtani helyzetétől függően a mutatók alkalmazhatók nemzeti, regionális szinten vagy akár a vágóhidak és gazdaságok szintjén is.
(4)
Az EFSA elismeri a Trichinella szórványos előfordulását az Unióban főként a ridegtartású és a háztáji sertéseknél. Az EFSA a Trichinella-fertőzések legfontosabb kockázati tényezőjeként a tenyésztési rendszert azonosította. A rendelkezésre álló adatok továbbá azt mutatják, hogy a hivatalosan elismert ellenőrzött állatszállási feltételek mellett a Trichinella-fertőzés kockázata elhanyagolható.
(5)
Az Állat-egészségügyi Világszervezet (OIE) a korábbi gyakorlattól eltérően nemzetközi környezetben már nem ismeri el egy ország esetén az elhanyagolható kockázat fennállását. Az elhanyagolható kockázatot ezzel szemben az egyedi ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságon vagy gazdaságokon belüli területi egységek esetén ismerik el.
(6)
A nemzetközi szabványokkal való összhang és az éppen fennálló közegészségügyi kockázatoknak megfelelő ellenőrzési rendszer megerősítése érdekében a vágóhidak esetén megállapított behozatali feltételeket, valamint az országok, régiók vagy gazdaságok Trichinella-fertőzésre vonatkozó státusának meghatározására szolgáló feltételeket is magában foglaló, a Trichinella-fertőzés kockázatának csökkentésére irányuló intézkedések kiigazítására, ésszerűsítésére és egyszerűsítésére van szükség.
(7)
A 2075/2005/EK rendelet értelmében Belgium és Dánia 2011-ben értesítette a Bizottságot arról, hogy területén elhanyagolható a Trichinella-fertőzés veszélye. Egy ország vagy régió elhanyagolható kockázati státusát azonban már nem ismerik el. Azonban eltéréseket kell biztosítani azon belga és dán gazdaságok vagy területi egységek számára, amelyek a rendelet hatálybalépésekor megfelelnek az ellenőrzött állatszállási feltételeknek, és mentesíteni kell őket az olyan további előfeltételek alól, mint a hatáskörrel rendelkező hatóság utólagos hivatalos elismerése.
(8)
A parazitákat vizsgáló uniós referencialaboratórium a rendelet szövegének egyértelműbb megfogalmazását javasolja a Trichinella-vizsgálat egyes egyenértékű módszereire vonatkozó eljárás tekintetében.
(9)
A nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre és a belőlük származó termékekre vonatkozó egészségügyi szabályok megállapításáról és az 1774/2002/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) (állati melléktermékekre vonatkozó rendelet) 21. és 22. cikke, valamint a nem emberi fogyasztásra szánt állati melléktermékekre és a belőlük származó termékekre vonatkozó egészségügyi szabályok megállapításáról szóló 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet végrehajtásáról, valamint a 97/78/EK tanácsi irányelvnek az egyes minták és tételek határon történő állat-egészségügyi ellenőrzése alóli, az irányelv szerinti mentesítése tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2011. február 25-i 142/2011/EU bizottsági rendelet (5) VIII. mellékletével összhangban rendelkezni kell arról, hogy az üzemeltetőknek biztosítaniuk kell az elhullott állatok indokolatlan késedelem nélküli begyűjtését, azonosítását és szállítását.
(10)
Az embereknél előforduló Trichinella-esetek számáról (behozott és őshonos), beleértve a járványtani adatokat, az Európai Parlament és a Tanács 2119/98/EK határozata szerinti közösségi hálózat hatálya alá fokozatosan besorolandó fertőző betegségekről szóló, 1999. december 22-i 2000/96/EK bizottsági határozatnak (6) megfelelően kell jelentést tenni.
(11)
A 2075/2005/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(12)
Az e rendeletben előírt követelmények értelmében mind a vállalkozók, mind pedig a hatáskörrel rendelkező hatóságok jelenlegi gyakorlatát ki kell igazítani. Helyénvaló ezért lehetővé tenni e rendelet egyes rendelkezéseinek késleltetett alkalmazását.
(13)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte azokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 2075/2005/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 1. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1.
a »Trichinella« bármely, a Trichinella nemzetség fajaihoz tartozó fonalféreg.
2.
»az ellenőrzött állatszállási feltételek« az olyan állattenyésztés-típust jelentik, ahol a sertéseket minden időben a takarmányozás és az állatszállás tekintetében az élelmiszer-ipari vállalkozó által ellenőrzött feltételek mellett tartják.
3.
»területi egység« az ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságok csoportja. Egy tagállamon belül az ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságok egy területi egységnek tekinthetők.”
2.
A 2. és a 3. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„2. cikk
Az állati testek mintavételezése
(1) A házisertéstesteken a vágóhidakon a post mortem vizsgálat részeként mintavételt kell végezni a következő módon:
a)
minden évben meg kell vizsgálni Trichinellára a hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságból a vágóhídra küldött valamennyi tenyészkoca és -kan testét, illetve az egyéb állatok 10 %-ának testét;
b)
a nem hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságokból származó állati testeket módszeresen vizsgálni kell Trichinellára.
Minden állati testből mintát kell venni, és a mintát a következő kimutatási módszerek valamelyikének alkalmazásával, a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt laboratóriumban Trichinellára meg kell vizsgálni:
a)
a kimutatásnak az I. melléklet I. fejezetében meghatározott referencia-módszere; vagy
b)
a kimutatásnak az I. melléklet II. fejezetében meghatározott egyenértékű módszere.
(2) A Trichinella-vizsgálat eredményétől függően, valamint, ha az élelmiszer-ipari vállalkozó biztosítja a teljes nyomonkövethetőséget, az állati testek legfeljebb hat részre darabolhatók egy vágóhídon vagy a vágóhíddal azonos helyszínen (»a helyszínen«) található darabolóüzemben.
Az első albekezdéstől eltérve, és a hatáskörrel rendelkező hatóság jóváhagyását követően, az állati testek feldarabolhatók a vágóhídhoz kapcsolódó vagy attól elkülönülő darabolóüzemben, feltéve, hogy:
a)
az eljárást a hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeli;
b)
az állati testnek vagy darabjainak kizárólag egy darabolóüzem a rendeltetési helye;
c)
a darabolóüzem az adott tagállam területén belül helyezkedik el; valamint
d)
pozitív eredmény esetén az összes darabot emberi fogyasztásra alkalmatlannak minősítik.
(3) A ló, vaddisznó, és más, a Trichinella-fertőzésre fogékony tenyésztett és vadon élő állatfajok állati testéből a vágóhidakon vagy a vadfeldolgozó létesítményekben a post mortem vizsgálat részeként rendszeresen mintát kell venni.
Minden egyes állati testből mintát kell venni, és a mintát az I. és III. melléklettel összhangban egy, a hatáskörrel rendelkező hatóság által kijelölt laboratóriumban meg kell vizsgálni.
3. cikk
Eltérések
(1) A 2. cikk (1) bekezdésétől eltérve a házisertés olyan húsa, amely a II. melléklettel összhangban a hatáskörrel rendelkező hatóság felügyelete alatt fagyasztásos kezelésen esett át, mentesül a Trichinella-vizsgálat alól.
(2) A 2. cikk (1) bekezdésétől eltérve az öt hétnél fiatalabb elválasztott házistertés teste és húsa mentesül a Trichinella-vizsgálat alól.
(3) A 2. cikk (1) bekezdésétől eltérve a házistertés teste és húsa mentesülhet a Trichinella-vizsgálat alól abban az esetben, ha a IV. mellékletnek megfelelően hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságból vagy területi egységből származnak és teljesülnek az alábbi feltételek:
a)
az országban nem mutattak ki őshonos (autochthon) Trichinella-fertőzést hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságban tartott házisertéseknél az elmúlt 3 évben, amely időszak során a 2. cikk értelmében folyamatos vizsgálatokat végeztek; vagy
b)
a levágott sertésállományon végzett folyamatos vizsgálatokra vonatkozó történeti adatok alapján 95 %-os a bizonyossága annak, hogy az adott populációban a Trichinella előfordulásának gyakorisága nem haladja meg az egymillióból egy esetet; vagy
c)
az ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságok Belgiumban vagy Dániában találhatók.
(4) Amennyiben a tagállam végrehajtja a (3) bekezdésben előírt eltérést, az érintett tagállam az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottságban tájékoztatja erről a Bizottságot és a többi tagállamot, továbbá a IV. melléklet II. fejezetében említett információkat tartalmazó éves jelentést nyújt be a Bizottságnak. A Bizottság weboldalán közzé teszi az eltérést alkalmazó tagállamok listáját.
Amennyiben a tagállam elmulasztja az éves jelentés benyújtását, vagy az éves jelentés az e cikk alkalmazásában nem kielégítő, az eltérés többé már nem vonatkozik arra a tagállamra.”
3.
A 8-12. cikk helyébe a következő rendelkezés lép:
„8. cikk
Ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságok hivatalos elismerése
(1) E rendelet alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóság hivatalosan elismerheti az ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságot vagy területi egységet, amennyiben a IV. mellékletben foglalt feltételek teljesülnek.
(2) A 3. cikk (3) bekezdése c) pontjának megfelelően a Belgiumban vagy Dániában található ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságot vagy területi egységet e rendelet hatálybalépésekor a rendelet IV. mellékletében ismertetett ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó, hivatalosan elismert gazdaságnak vagy területi egységnek kell tekinteni.
9. cikk
Az élelmiszer-ipari vállalkozók tájékoztatási kötelezettsége
A hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságok élelmiszer-ipari vállalkozóinak tájékoztatniuk kell a hatáskörrel rendelkező hatóságot a IV. mellékletben megállapított bármely olyan követelményről, amelynek már nem felelnek meg, vagy bármely más olyan változásról, amely érintheti a gazdaságok Trichinella-státusát.
10. cikk
A hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságok ellenőrzése
A hatáskörrel rendelkező hatóságnak biztosítania kell, hogy a hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságok időszakos ellenőrzését elvégezzék.
Az ellenőrzések gyakorisága a kockázaton alapul, figyelembe véve a betegség előtörténetét és gyakoriságát, valamint a betegség korábbi megállapításait, a földrajzi területet, a helyi fogékony vadon élő állatokat, az állattenyésztési gyakorlatokat, állatorvosi felügyeletet és a gazdálkodók megfelelőségét.
A hatáskörrel rendelkező hatóság ellenőrzi, hogy az ilyen gazdaságokból származó házisertéseket a 2. cikk (1) bekezdésével összhangban megvizsgálják.
11. cikk
Megfigyelési programok
A hatáskörrel rendelkező hatóság a hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságokból vagy területi egységből származó házisertésekre kiterjedő megfigyelési programot hajthat végre annak ellenőrzése érdekében, hogy az adott állomány ténylegesen mentes-e a Trichinellától.
A megfigyelési program megállapítja a vizsgálat gyakoriságát, a megvizsgálandó állatok számát és a mintavételi tervet. E célból a húsmintákat a Trichinella-paraziták jelenlétére vonatkozóan az I. melléklet I. vagy II. fejezetével összhangban gyűjtik és vizsgálják.
A megfigyelési program - kiegészítő eszközként - tartalmazhat szerológiai módszereket, ha egy megfelelő vizsgálatot az uniós referencialaboratórium validál.
12. cikk
Ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazó gazdaságok hivatalos elismerésének visszavonása
(1) Amennyiben a 10. cikknek megfelelően végzett ellenőrzések a IV. mellékletben foglalt feltételek teljesülésének hiányát mutatják ki, a hatáskörrel rendelkező hatóság azonnali hatállyal visszavonja a gazdaságok hivatalos elismerését.
(2) Amennyiben egy hivatalosan ellenőrzött állatszállási feltételeket alkalmazónak elismert gazdaságból származó házisertés Trichinellára pozitívnak bizonyul, a hatáskörrel rendelkező hatóság haladéktalanul
a)
visszavonja a gazdaság hivatalos elismerését;
b)
a vágás időpontjában megvizsgálja a gazdaságból származó összes házisertést;
c)
nyomon követi és megvizsgálja a gazdaságba beérkezett összes tenyészállatot, és - amennyire lehetséges - mindazon tenyészállatokat, amelyek a gazdaságot a pozitív eredmény megállapítását megelőző legalább hat hónapban hagyták el; e célból a húsmintákat az I. melléklet I. és II. fejezetében meghatározott kimutatási módszerek használatával gyűjtik be és vizsgálják meg a Trichinella-paraziták jelenlétére vonatkozóan;
d)
adott esetben, amennyire ez kivitelezhető, kivizsgálja a pozitív eredmény megállapítását megelőző időszakban levágott házisertés miatti parazitafertőzés elterjedését;
e)
tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot;
f)
adott esetben, a fertőzés okának tisztázása érdekében járványtani vizsgálatot indít;
g)
megteszi az alábbiakat tartalmazó megfelelő intézkedéseket, amennyiben a fertőzött állati testek a vágóhídon nem azonosíthatók, beleértve:
i.
a gyanús állati testek vizsgálata céljából vett egyes húsminták méretének növelése; vagy
ii.
az állati testeknek az emberi fogyasztásra alkalmatlannak való nyilvánítása;
iii.
a megfelelő intézkedések megtétele a gyanús állati testek vagy azok részeinek és a pozitívnak bizonyult állati testek ártalmatlanítása céljából.
(3) Az elismerés visszavonását követően a gazdaságok ismét hivatalosan elismerhetők, ha az azonosított problémák megoldódtak, és a IV. mellékletben megállapított követelmények a hatáskörrel rendelkező hatóság számára megfelelő módon teljesülnek.
(4) Amennyiben az ellenőrzés a 9. cikknek való megfelelés hiányát állapította meg vagy egy területi egységen belüli gazdaságban a vizsgálat pozitív eredményt adott, a szóban forgó gazdaságot a megfelelőség helyreállításáig ki kell venni az adott területi egységből.”
4.
A 13. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„13. cikk
Behozatali egészségügyi követelmények
A Trichinellát feltehetően hordozó és harmadik országokból származó állatfajok harántcsíkolt izmokat tartalmazó húsa akkor hozható be az Unióba, ha azt a 2. és 3. cikknek megfelelően kivitel előtt a harmadik országban Trichinellára megvizsgálták.”
5.
A 14. cikket el kell hagyni.
6.
A 15. cikk helyébe a következő szöveg lép:
„15. cikk
Okmányok
A 13. cikkben említett húsbehozatalokat kísérő egészségügyi bizonyítványt a hatósági állatorvos olyan nyilatkozattal látja el, amelynek értelmében: a Trichinella-vizsgálatot a származási harmadik országban a 13. cikkel összhangban elvégezték.
A húst ezen okmány eredeti példánya kíséri, kivéve, ha a 854/2004/EK rendelet 14. cikkének (4) bekezdésével összhangban ez alól mentességet adtak.”
7.
Az I. melléklet e rendelet I. mellékletének megfelelően módosul.
8.
A IV. melléklet helyébe e rendelet II. mellékletének szövege lép.
2. cikk
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. június 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 7-én.