KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1337/2013
af 13. december 2013
om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 hvad angår angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om fødevareinformation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØF, Rådets direktiv 90/496/EØF, Kommissionens direktiv 1999/10/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (1), særlig artikel 26, stk. 8, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1169/2011 fastsætter, at angivelse af oprindelsesland eller herkomststed er obligatorisk for kød, der omfattes af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i forordningens bilag XI, dvs. fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ.
(2)
Der bør skabes balance mellem på den ene side forbrugernes behov for information og på denne anden side operatørernes og de nationale myndigheders yderligere omkostninger, som slutteligt har betydning for produktets endelige pris. I konsekvensanalysen og en undersøgelse, som Kommissionen har fået foretaget, er der gennemgået adskillige muligheder for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed hvad angår de mest relevante faser i dyrenes liv. Resultaterne viser, at forbrugerne først og fremmest kræver oplysninger om, hvor dyrene er opdrættet. Samtidig vil angivelse af obligatoriske oplysninger om dyrenes fødested kræve etablering af et nyt sporbarhedssystem på bedriftsniveau og deraf følgende omkostninger, mens angivelse af slagtestedet kan ske til en overkommelig pris og give forbrugeren værdifulde oplysninger. Hvad angår det geografiske niveau er det bevist, at angivelse af medlemsstaten eller tredjelandet vil være den mest relevante oplysning for forbrugerne.
(3)
I forordning (EU) nr. 1169/2011 har begrebet »oprindelsesland« i forbindelse med fødevarer den betydning, der er fastsat i henhold til artikel 23-26 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (2). For animalske produkter henviser begrebet til det land, hvor produktet fuldt ud er fremstillet, hvilket - når det anvendes på kød - betyder det land, hvor dyret er født, opdrættet og slagtet. Når flere forskellige lande har været involveret i fremstillingen af en fødevare, henviser begrebet til det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede forarbejdning af produktet har fundet sted. Hvis begrebet imidlertid anvendes om kød, der stammer fra dyr, som er født, opdrættet og slagtet i forskellige lande, giver det ikke forbrugeren tilstrækkelige oplysninger om kødets oprindelse. Det er derfor nødvendigt at sørge for, at det angives, i hvilken medlemsstat eller hvilket tredjeland dyret er opdrættet i en periode, som udgør en væsentlig del af den normale opdrætscyklus for hver art, såvel som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er slagtet. Begrebet »oprindelse« bør forbeholdes kød, som stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet, og følgelig fuldt fremstillet, i én medlemsstat eller ét tredjeland.
(4)
I tilfælde, hvor dyret er opdrættet i flere forskellige medlemsstater eller tredjelande og kravet om opdrætsperiode ikke kan opfyldes i nogen af landene, bør opdrætsstedet angives for bedre at imødekomme forbrugerens behov og undgå unødig komplikation af mærkningen.
(5)
Derudover bør der fastsættes regler for pakninger indeholdende kød fra en eller flere arter, der stammer fra dyr, som er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater eller tredjelande.
(6)
Mærkningssystemet kræver regler for sporbarhed for alle faser i fremstilling og distribution af kødet fra slagtning til pakning for at sikre forbindelsen mellem det mærkede kød og dyret eller de grupper af dyr, som kødet stammer fra.
(7)
Der bør fastsættes særlige regler for kød, som importeres fra tredjelande, hvor de påkrævede oplysninger til brug for mærkning ikke foreligger.
(8)
Hvad angår hakket kød og afpuds bør virksomhederne, særkendet ved produkternes fremstillingsprocesser taget i betragtning, have tilladelse til at anvende et forenklet mærkningssystem.
(9)
Af hensyn til kommercielle interesser i forbindelse med de oplysninger, der skal fremlægges i henhold til denne forordning, bør fødevarevirksomheder have mulighed for at tilføje andre elementer vedrørende kødets oprindelse til de obligatoriske oplysninger på etiketten.
(10)
Eftersom de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1169/2011 finder anvendelse fra den 13. december 2014, og nævnte forordnings artikel 47 fastsætter, at forordningens gennemførelsesforanstaltninger finder anvendelse fra den 1. april i hvert kalenderår, bør nærværende forordning finde anvendelse fra den 1. april 2015.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning fastsætter reglerne for angivelse af oprindelsesland eller herkomststed på etiketterne for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ, der er omfattet af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning er definitionen af »fødevarevirksomhed« i artikel 3, nr. 3), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (3), definitionen af »virksomhed« i artikel 2, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (4) samt definitionerne af »hakket kød«, »slagteri« og »opskæringsvirksomhed« i punkt 1.13, 1.16 og 1.17 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (5) gældende.
2. Derudover forstås der ved:
a) »afpuds«: små stykker kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, der er anerkendt som egnet til konsum og fremstillet udelukkende ved afpudsning i forbindelse med udbening af slagtekroppe eller opskæring af kød
b) »parti«: kød henhørende i den kombinerede nomenklatur under de koder, der er oplistet i bilag XI til forordning (EU) nr. 1169/2011, og som stammer fra én art, er med eller uden ben, udskåret eller hakket, og som er blevet udskåret, hakket eller pakket på praktisk taget ensartede vilkår.
Artikel 3
Sporbarhed
1. For hver fremstillings- og distributionsfase indfører og anvender fødevarevirksomhederne et identifikations- og registreringssystem for det kød, der er nævnt i artikel 1.
2. Systemet anvendes for at sikre:
a)
forbindelsen mellem kødet og dyret eller gruppen af dyr, hvor kødet stammer fra. På slagtestadiet er dette slagteriets ansvar
b)
videregivelsen af de i artikel 5-7 nævnte oplysninger, hvis det er passende og sammen med kødet, til virksomheder i de efterfølgende fremstillings- og distributionsfaser.
Hver fødevarevirksomhed er ansvarlig for anvendelsen af det identifikations- og registreringssystem, der er nævnt i første afsnit, i den fremstillings- og distributionsfase, hvor den opererer.
Den fødevarevirksomhed, som pakker eller mærker kødet i henhold til artikel 5-7, sikrer, at der er overensstemmelse mellem den batchkode, som identificerer kødet over for forbrugeren eller storkøkkenet, og de pågældende parti kød, hvorfra pakningen eller det mærkede parti stammer. Alle pakker med samme batchkode skal have de samme oplysninger, jf. artikel 5-7.
3. Det i stk. 1 nævnte system registrerer, hvor det er passende, særlig dyr, slagtekroppe og udskæringers ankomst til og afgang fra fødevarevirksomheden og sikrer, at der er sammenhæng mellem ankomster og afgange.
Artikel 4
Grupper af dyr
1. Størrelsen på de grupper af dyr, som er nævnt i artikel 3, fastsættes ved:
a)
antallet af slagtekroppe, der opskæres sammen og udgør et parti for den pågældende opskæringsvirksomhed
b)
antallet af slagtekroppe, hvor kødet udgør et parti for den pågældende opskærings- eller hakningsvirksomhed i tilfælde af yderligere opskæring eller hakning.
2. Partiets størrelse må ikke overstige en dags produktion i en virksomhed.
3. Undtagen i tilfælde hvor artikel 7 finder anvendelse, sikrer opskærings- og hakningsvirksomhederne ved fastsættelse af partier, at alle slagtekroppe i et parti svarer til dyr, hvor kødet har samme oplysninger på etiketten, jf. artikel 5, stk. 1 og 2.
Artikel 5
Mærkning af kød
1. Den i artikel 1 nævnte mærkning af kød oplyser den endelige forbruger eller storkøkkener om følgende:
a)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrættet har fundet sted, angives som »Opdrættet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, idet følgende kriterier skal være opfyldt:
i)
for svin:
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var ældre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst fire måneder fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor opdrætsperioden, efter dyret havde nået 30 kg, fandt sted
-
i tilfælde, hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder og havde en levende vægt på mindst 80 kg, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
ii)
for får og geder: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst seks måneder fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end seks måneder, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden fandt sted
iii)
for fjerkræ: den medlemsstat eller det tredjeland, hvor den sidste opdrætsperiode på mindst en måned fandt sted eller, i tilfælde hvor det slagtede dyr var yngre end en måned, den medlemsstat eller det tredjeland, hvor hele opdrætsperioden, efter dyret blev sendt til opfedning, fandt sted
b)
den medlemsstat eller det tredjeland, hvor slagtningen har fundet sted, angives som »Slagtet i: (navn på medlemsstat eller tredjeland)«, og
c)
den batchkode, der identificerer kødet, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode ikke afsluttes i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er opdrættet, erstattes angivelsen i litra a) med »Opdrættet i: adskillige EU-medlemsstater« eller, i tilfælde hvor kødet eller dyrene er indført i Unionen, af »Opdrættet i: adskillige lande uden for EU« eller »Opdrættet i: adskillige lande i og uden for EU«.
Hvis den i litra a) nævnte opdrætsperiode imidlertid ikke afsluttes i nogen af de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret er opdrættet, kan angivelsen i litra a) erstattes med »Opdrættet i: (liste over de medlemsstater eller tredjelande, hvor dyret blev opdrættet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at dyret er opdrættet i disse medlemsstater eller tredjelande.
2. De i stk. 1, litra a) og b), nævnte oplysninger kan erstattes af angivelsen »Oprindelse: (navn på medlemsstaten eller tredjelandet)«, hvis fødevarevirksomheden til den kompetente myndigheds tilfredshed kan dokumentere, at kødet i artikel 1 stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i én medlemsstat eller ét tredjeland.
3. I tilfælde, hvor adskillige stykker kød af samme eller forskellige arter svarer til forskellige angivelser, jf. stk. 1 og 2, og frembydes i samme pakning til forbrugeren eller storkøkkenet, skal mærkningen indeholde:
a)
listen over de relevante medlemsstater eller tredjelande, jf. stk. 1 og 2, for hver art
b)
den batchkode, der identificerer det kød, som leveres til forbrugeren eller storkøkkenet.
Artikel 6
Undtagelse for kød fra tredjelande
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a), skal etiketten for det kød, der er nævnt i artikel 1, og som er indført til markedsføring på Unionens marked, og for hvilket oplysningerne i artikel 5, stk. 1, litra a), ikke er tilgængelige, indeholde angivelsen »Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: (navn på det tredjeland, hvor dyret er slagtet)«.
Artikel 7
Undtagelse for hakket kød og afpuds
Uanset artikel 5, stk. 1, litra a) og b), artikel 5, stk. 2, og artikel 6 kan følgende angivelser anvendes for hakket kød og afpuds:
a)
»Oprindelse: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
b)
»Opdrættet og slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater
c)
»Opdrættet og slagtet i: lande uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende er fremstillet af kød, der er indført i Unionen
d)
»Opdrættet i: lande uden for EU« og »Slagtet i: EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset udelukkende fremstilles af kød fra dyr, der er indført i Unionen som slagtedyr og slagtet i en eller flere medlemsstater
e)
»Opdrættet og slagtet i: lande i og uden for EU« i tilfælde hvor det hakkede kød og afpudset er fremstillet af:
i)
kød fra dyr, der er opdrættet og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater, og kød, der er indført i Unionen, eller
ii)
kød fra dyr, der er indført i Unionen og slagtet i en eller flere forskellige medlemsstater.
Artikel 8
Supplerende frivillige oplysninger på etiketten
Fødevarevirksomhederne kan supplere de i artikel 5-7 fastsatte angivelser med yderligere oplysninger om kødets oprindelse.
De i stk. 1 nævnte supplerende oplysninger skal ikke være i modstrid med de angivelser, der er nævnt i artikel 5-7, og overholde bestemmelserne i kapitel V i forordning (EU) nr. 1169/2011.
Artikel 9
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. april 2015. Indtil lagrene er tømt, anvendes den ikke for kød, der er lovligt markedsført på Unionens marked inden den 1. april 2015.
Den er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2013.
A BIZOTTSÁG 1337/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. december 13.)
az 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazási szabályainak a friss, hűtött vagy fagyasztott sertés-, juh-, kecske- és baromfihús származási országa vagy eredete helyének feltüntetése tekintetében történő megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a fogyasztók élelmiszerekkel kapcsolatos tájékoztatásáról, az 1924/2006/EK és az 1925/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és a 87/250/EGK bizottsági irányelv, a 90/496/EGK tanácsi irányelv, az 1999/10/EK bizottsági irányelv, a 2000/13/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv, a 2002/67/EK és a 2008/5/EK bizottsági irányelv és a 608/2004/EK bizottsági rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2011. október 25-i 1169/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 26. cikke (8) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1169/2011/EU rendelet 26. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy a XI. mellékletben felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó hús, azaz a friss, hűtött vagy fagyasztott sertés-, juh-, kecske- és baromfihús esetében kötelező feltüntetni a származási országot vagy az eredet helyét.
(2)
Egyensúlyt kell teremteni a fogyasztók tájékoztatás iránti igénye, valamint ennek a gazdasági szereplők és a tagállami hatóságok számára jelentett többletköltségei között, amelyek a termék végső árát alakítják. A hatásvizsgálat és egy a Bizottság megbízásából készített tanulmány több lehetőséget is megvizsgált a származási ország vagy eredet helyének feltüntetése tekintetében, figyelemmel az állatok legfontosabb életszakaszaira. Az eredmények azt mutatják, hogy a fogyasztók mindenekelőtt az állat nevelésének helyére vonatkozó információt igénylik. Ugyanakkor az állat születési helyére vonatkozó információ kötelező megadása új, további költségekkel járó nyomonkövetési rendszerek létrehozását tenné szükségessé a gazdaságok szintjén, míg a vágás helyének a címkén való feltüntetése mérsékeltebb költségekkel jár, és értékes információt nyújt a fogyasztónak. Ami a földrajzi elhelyezkedést illeti, bebizonyosodott, hogy a fogyasztók számára a legfontosabb a tagállam vagy harmadik ország feltüntetése.
(3)
Az 1169/2011/EU rendelet egy élelmiszer „származási országának” fogalmát a 2913/92/EGK tanácsi rendelet (2) 23-26. cikkével összhangban határozza meg. Az állati termékek esetében ez a fogalom arra az országra utal, amelyben a terméket teljes egészében előállították; ez a húsra vonatkoztatva azt az országot jelenti, ahol az állat született, nevelkedett és ahol levágták. Ha több ország is érintett egy élelmiszer előállításában, az említett fogalom arra az országra utal, amelyben a termékeket az utolsó lényeges és gazdaságilag indokolt feldolgozásnak vagy megmunkálásnak alávetették. E fogalom olyan helyzetekben történő alkalmazása, amikor a hús különböző országokban született, nevelt és levágott állatokból származik, nem tájékoztatja a fogyasztókat megfelelően a hús eredetéről. Ezért minden ilyen esetben elő kell írni, hogy a címkén tüntessék fel azt a tagállamot vagy harmadik országot, ahol az állat egy - az adott faj esetében szokásos állattartási ciklus jelentős részét képviselő - ideig nevelkedett, valamint azt a tagállamot vagy harmadik országot, ahol az állatot levágták. A „származás” kifejezést az egyetlen tagállamban vagy harmadik országban született, nevelt és levágott állatokból, tehát teljes egészében egyetlen tagállamban vagy harmadik országban nyert hús esetében történő használatra kell fenntartani.
(4)
Azokban az esetekben, amikor az állat több tagállamban vagy harmadik országban nevelkedett, és a tartási időszak egyikben sem tekinthető jelentősnek, az állattartás helyét oly módon kell megjelölni, hogy a fogyasztók igényei jobban teljesüljenek, és a címke se legyen szükségtelenül bonyolult.
(5)
Ezenkívül szabályokat kell megállapítani a különböző tagállamokban vagy harmadik országokban nevelt és levágott, azonos vagy különböző fajú állatokból nyert húsdarabokat tartalmazó csomagokra vonatkozóan.
(6)
Ez a címkézési rendszer nyomonkövetési szabályokat ír elő a hús termelésének és forgalmazásának minden, a vágástól a csomagolásig terjedő szakaszára, a címkézett húson annak az állatnak vagy állatcsoportnak a megjelölése érdekében, amelyekből a hús származik.
(7)
Külön szabályokat kell biztosítani a harmadik országokból importált húsra vonatkozóan, amennyiben a szükséges információk a címkén nem szerepelnek.
(8)
Tekintettel a darált hús és a húsnyesedék termelési folyamatainak jellegzetességeire, a piaci szereplők számára egyszerűsített jelzések használatát kell lehetővé tenni.
(9)
Mivel az e rendelet alapján nyújtandó tájékoztatás kereskedelmi érdekeket érint, az élelmiszer-ipari vállalkozók számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a címkén a kötelező információk mellett a hús származására utaló más elemeket is feltüntessenek.
(10)
Mivel az 1169/2011/EU rendelet vonatkozó rendelkezései 2014. december 13-tól alkalmazandók, és az említett rendelet 47. cikke a végrehajtási szabályoknak minden naptári év április 1-jétől kezdődő alkalmazásáról rendelkezik, e rendeletet 2015. április 1-jétől kell alkalmazni.
(11)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
E rendelet szabályokat határoz meg az 1169/2011/EU rendelet XI. mellékletében felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó friss, hűtött vagy fagyasztott sertéshús, juhhús, kecskehús és baromfihús származási országának vagy eredete helyének feltüntetésére vonatkozóan.
2. cikk
Fogalommeghatározások
(1) E rendelet a 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 3. cikkének 3. pontjában meghatározott „élelmiszer-ipari vállalkozó”, a 852/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjában meghatározott „létesítmény”, valamint a 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) I. mellékletének 1.13., 1.16. és 1.17. pontjában meghatározott „darált hús”, „vágóhíd” és „darabolóüzem” fogalmakat alkalmazza.
(2) E rendelet alkalmazásában továbbá:
a)
„húsnyesedék” az 1169/2011/EU rendelet XI. mellékletében felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó, emberi fogyasztásra alkalmasnak minősített apró húsdarabkák, amelyek kizárólag a bontás során, a hasított testek kicsontozása vagy a hús darabolása során jöttek létre;
b)
„tétel” az 1169/2011/EU rendelet XI. mellékletben felsorolt Kombinált Nómenklatúra-kódok alá tartozó, egyetlen fajból nyert, csontos vagy csontozott, akár darabolt vagy darált hús, gyakorlatilag azonos körülmények között darabolva, darálva vagy csomagolva.
3. cikk
Nyomonkövethetőség
(1) Az élelmiszer-ipari vállalkozók az 1. cikkben említett hús termelésének és a forgalmazásának minden szakaszára vonatkozóan azonosítási és nyilvántartási rendszert vezetnek be és alkalmaznak.
(2) Az említett rendszert oly módon kell alkalmazni, hogy biztosítsa:
a)
a hús és a között az állat vagy állatcsoport közötti megfelelést, amelyből a hús származik; a vágás szakaszában e megfeleltetés a vágóhíd felelőssége; valamint
b)
az 5., a 6. és a 7. cikkben említett jelzésekkel kapcsolatos megfelelő információk a hússal együtt történő továbbítását a termelés és a forgalmazás későbbi szakaszaiban érintett gazdasági szereplők számára.
Minden élelmiszer-ipari vállalkozó a termelés és a forgalmazás azon szakaszában felelős az első albekezdésben meghatározott azonosítási és nyilvántartási rendszer alkalmazásáért, amelyben érintett.
A fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szállított hús és a tétel azonosító száma, valamint a csomagot vagy a címkézett tételt alkotó hús megfelelő tétele vagy tételei közötti megfelelést a húst az 5., 6. és 7. cikkben foglaltak szerint csomagoló vagy címkéző élelmiszer-ipari vállalkozó biztosítja. Valamennyi, ugyanazzal az azonosító tételszámmal rendelkező csomagon azonos jelzéseket kell feltüntetni, az 5., 6., vagy 7. cikk szerint.
(3) Az (1) bekezdésben említett rendszer különösen az állatok, a hasított testek vagy a darabolt húsok élelmiszer-ipari vállalkozó létesítményébe történő érkezésének és az onnan történő elszállításának időpontját rögzíti, és biztosítja az érkezések és elszállítások közötti megfelelést.
4. cikk
Az állatok csoportja
(1) A 3. cikkben említett állatcsoport méretét az alábbiak határozzák meg:
a)
a hasított testek darabolása során az együtt darabolt hasított testek száma, amelyek az érintett darabolóüzemben egy tételt alkotnak;
b)
a további darabolás vagy aprítás/darálás során azon hasított testek száma, amelyek húsa az érintett daraboló- vagy darálóüzemben egy tételt alkot.
(2) Egy tétel mérete nem haladhatja meg egy létesítmény egy napi termelését.
(3) Kivéve azokat az eseteket, amelyekben a 7. cikk alkalmazandó, a tételek összeállítása során a hús darabolását vagy darálását végző létesítmények gondoskodnak arról, hogy az egy tételben található valamennyi hasított test megfeleljen azoknak állatoknak, amelyek húsára az 5. cikk (1) vagy (2) bekezdése szerint azonos címkézési jelzéseket kell alkalmazni.
5. cikk
A hús címkézése
(1) Az 1. cikkben említett, a végső fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szánt hús címkéjén a következők szerepelnek:
a)
az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állat nevelkedett: „Az állattartás helye: (tagállam vagy harmadik ország)”, a következő feltételek szerint:
i.
sertések esetében:
-
ha az állatot 6 hónapnál idősebb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az utolsó, legalább négy hónapos időszakban tartották,
-
ha az állat elérte a legalább 80 kilogramm élősúlyt, és 6 hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az azt követő időszakban tartották, amikor elérte a 30 kilogramm élősúlyt,
-
ha az állat nem érte el a 80 kilogramm élősúlyt, és 6 hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot a teljes időszakban tartották;
ii.
juhok és kecskék esetében: az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az utolsó, legalább hat hónapos időszakban tartották, vagy abban az esetben, ha az állatot 6 hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot a teljes időszakban tartották;
iii.
baromfik esetében: az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az utolsó, legalább egy hónapos időszakban tartották, vagy abban az esetben, ha az állatot egy hónapnál fiatalabb korában vágják le, az a tagállam vagy harmadik ország, ahol az állatot az azt követő teljes időszakban tartották, amikor hízlalásra került;
b)
az a tagállam vagy harmadik ország, ahol a vágást végezték: „A vágás helye: (tagállam vagy harmadik ország)”; valamint
c)
a fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szállított hús azonosító tételszáma.
Ha az a) pontban említett tartási időszak az állat nevelkedése szerinti egyik tagállamban vagy harmadik országban sem megfelelő hosszúságú, az a) pontban említett szöveg helyébe „Az állattartás helye: az Európai Unió több tagállama”, vagy ha a húst vagy az állatokat az Unióba importálták, „Az állattartás helye: több Európai Unión kívüli ország” vagy „Az állattartás helye: az Európai Unió több tagállama és több Európai Unión kívüli ország” szöveg lép.
Ha azonban az a) pontban említett tartási időszak az állat nevelkedése szerinti egyik tagállamban vagy harmadik országban sem megfelelő hosszúságú, az a) pontban említett szöveg helyébe „Az állattartás helye: (tagállamok vagy harmadik országok felsorolása, ahol az állat nevelkedett)” szöveg léphet, amennyiben az élelmiszer-ipari vállalkozó hitelt érdemlően bizonyítja az illetékes hatóság számára, hogy az állat ezekben a tagállamokban vagy harmadik országokban nevelkedett.
(2) Az (1) bekezdés a) és b) pontjában meghatározott szövegek helyébe a „Származási hely: (tagállam vagy harmadik ország)” szöveg léphet, amennyiben az élelmiszer-ipari vállalkozó hitelt érdemlően bizonyítja az illetékes hatóság számára, hogy az 1. cikkben említett hús olyan állatból származik, amely egyetlen tagállamban vagy harmadik országban született, nevelkedett és került vágásra.
(3) Amennyiben a fogyasztónak vagy közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szánt, ugyanazon csomagban elhelyezett több, azonos vagy különböző fajból származó húsdarabra az (1) és (2) bekezdés értelmében különböző címkézési előírások vonatkoznak, a címkén fel kell tüntetni:
a)
valamennyi faj esetében a megfelelő tagállamok vagy harmadik országok felsorolását az (1) és (2) bekezdés szerint;
b)
a fogyasztónak vagy a közétkeztetésben működő gazdasági szereplőnek szállított hús azonosító tételszámát.
6. cikk
A harmadik országokból származó húsra vonatkozó eltérés
Az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjától eltérve az 1. cikkben említett, uniós piacon történő forgalomba hozatalra importált azon hús címkéjén, amelyre vonatkozóan az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában előírt információ nem áll rendelkezésre, a következő szöveget kell feltüntetni: „Az állattartás helye: az Európai Unión kívül” és „A vágás helye: (a harmadik ország, ahol az állatot levágták)”.
7. cikk
A darált húsra és a húsnyesedékre vonatkozó eltérés
Az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjától, az 5. cikk (2) bekezdésétől és a 6. cikktől eltérve a darált hús és a húsnyesedék esetében a címkén az alábbiakat lehet feltüntetni:
a)
„Származási hely: Európai Unió”, amennyiben a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag különböző uniós tagállamokban született, nevelt és levágott állatok húsából származik;
b)
„Az állattartás és a vágás helye: Európai Unió”, ha a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag különböző uniós tagállamokban nevelt és levágott állatok húsából származik;
c)
„Az állattartás és a vágás helye: az Európai Unión kívül”, ha a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag az Unióba importált állatok húsából származik;
d)
„Az állattartás helye: az Európai Unión kívül” és „A vágás helye: Európai Unió”, amennyiben a darált hús vagy a húsnyesedék kizárólag az Unióba vágás céljából importált és egy vagy több uniós tagállamban levágott állatok húsából származik;
e)
„Az állattartás és a vágás helye: Európai Unió és az Európai Unión kívül”, ha a darált hús vagy a húsnyesedék előállítása:
i.
egy uniós vagy több uniós tagállamban nevelt és levágott állatok húsából és az Unióba importált húsból; vagy
ii.
az Unióba importált és egy vagy több uniós tagállamban levágott állatok húsából történt.
8. cikk
Önkéntes kiegészítő információk a címkén
Az élelmiszer-ipari vállalkozók a hús származási helyére vonatkozó további információkkal egészíthetik ki az 5., 6. vagy 7. cikkben említett szövegeket.
A első bekezdésben említett további információk nem állhatnak ellentmondásban az 5., 6. vagy 7. cikkben említett szövegekkel, és meg kell felelniük az 1169/2011/EU rendelet V. fejezetében foglalt szabályoknak.
9. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. április 1-jétől kell alkalmazni. A rendelet nem vonatkozik az uniós piacon 2015. április 1-jét megelőzően jogszerűen forgalomba hozott húsra, a készletek kimerüléséig.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 13-án.