EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 509/2014
af 15. maj 2014
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Siden 2001 har fastlæggelsen af de tredjelande, hvis statsborgere er henholdsvis omfattet af og fritaget for visumpligt, været foretaget på grundlag af kriterierne i betragtning 5 i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (2). Den dynamiske karakter af Unionens visumpolitik kombineret med det øgede behov for at sikre sammenhæng mellem visumpolitikken og andre EU-politikker gør det nødvendigt at inddrage visse nye kriterier i forbindelse med gennemgangen af listerne over tredjelande i bilag I og II til forordning (EF) nr. 539/2001.
(2)
Fastlæggelsen af de tredjelande, hvis statsborgere er omfattet af eller fritaget for visumpligt, bør foretages på baggrund af en velovervejet individuel vurdering. Denne vurdering bør foretages med regelmæssigt og kan give anledning til lovgivningsmæssige forslag om ændring af bilagene til forordning (EF) nr. 539/2001, uden at dette berører muligheden for at foretage landespecifikke ændringer af bilagene under særlige omstændigheder, f.eks. som resultat af en visumliberaliseringsproces eller som den yderste konsekvens af en midlertidig suspension af en visumfritagelse.
(3)
Sammensætningen af listerne over tredjelande i bilag I og II til forordning (EF) nr. 539/2001 bør være i overensstemmelse med kriterierne i nærværende forordning. Nogle tredjelande, for hvilke situationen har ændret sig med hensyn til disse kriterier, bør overføres fra det ene bilag til det andet.
(4)
Det er ikke længere berettiget at opretholde visumpligten for statsborgere fra Dominica, De Forenede Arabiske Emirater, Grenada, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Salomonøerne, Samoa, Timor-Leste, Tonga, Trinidad og Tobago, Tuvalu og Vanuatu. Disse lande udgør ingen risiko for ulovlig indvandring eller en trussel mod offentlig orden og sikkerhed for Unionen, jf. kriterierne i denne forordning. Statsborgere fra disse lande bør følgelig fritages for visumpligt for ophold af en samlet varighed på højst 90 dage inden for en periode på 180 dage, og disse lande bør overføres til bilag II til forordning (EF) nr. 539/2001.
(5)
Kommissionen bør foretage en yderligere vurdering af situationen i Colombia og Peru ud fra kriterierne i nærværende forordning, inden der indledes forhandlinger om bilaterale aftaler om visumfritagelse mellem Unionen og disse lande.
(6)
Visumfritagelse for statsborgere fra Colombia, Dominica, De Forenede Arabiske Emirater, Grenada, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Samoa, Salomonøerne, Timor-Leste, Tonga, Trinidad og Tobago, Tuvalu og Vanuatu bør først træde i kraft, når der er indgået bilaterale aftaler om visumfritagelse mellem Unionen og de omhandlede lande for at sikre fuld gensidighed.
(7)
Statistiske oplysninger viser, at de grupper af britiske statsborgere, der på nuværende tidspunkt er opført i punkt 3) i bilag I til forordning (EF) nr. 539/2001, ikke udgør en risiko, hvad angår ulovlig migration til Schengenområdet, og at de fleste bor på øer i den caribiske region, som har stærke forbindelser til og ligheder med nabolande, hvis statsborgere er fritaget for visumpligt. Disse grupper af britiske statsborgere bør derfor fritages for visumpligt for ophold af højst 90 dage inden for en periode på 180 dage, og de bør derfor i stedet opføres i bilag II til nævnte forordning.
(8)
Udviklingen i folkeretten, der medfører ændringer i status eller benævnelse for visse stater eller enheder, bør afspejles i bilagene til forordning (EF) nr. 539/2001. Sydsudan bør føjes til bilag I til forordningen, da landet erklærede sig uafhængigt den 9. juli 2011 og blev optaget som medlem af De Forenede Nationer den 14. juli 2011.
(9)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (3), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (4).
(10)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (5), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B og C, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (6).
(11)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (7), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B og C, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (8).
(12)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (9); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(13)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (10); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(14)
For så vidt angår Cypern udgør denne forordning en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 3, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2003.
(15)
For så vidt angår Bulgarien og Rumænien, udgør denne forordning en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2005.
(16)
For så vidt angår Kroatien, udgør denne forordning en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2011.
(17)
Forordning (EF) nr. 539/2001 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 539/2001 foretages følgende ændringer:
1)
Før artikel 1 indsættes følgende artikel:
»Artikel -1
Formålet med denne forordning er at fastlægge de tredjelande, hvis statsborgere er henholdsvis omfattet af og fritaget for visumpligt, baseret på en individuel vurdering under anvendelse af forskellige kriterier, der bl.a. vedrører ulovlig indvandring, offentlig orden og sikkerhed, økonomiske fordele, navnlig med hensyn til turisme og udenrigshandel, Unionens eksterne forbindelser med de pågældende tredjelande, herunder navnlig hensynet til menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, samt konsekvenserne af regional sammenhæng og gensidighed.«
2)
I bilag I foretages følgende ændringer:
a)
i punkt 1) udgår Arabiske Emirater, De Forenede, Colombia, Dominica, Grenada, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Salomonøerne, Samoa, Timor-Leste, Tonga, Trinidad og Tobago, Tuvalu og Vanuatu, og Sydsudan indsættes
b)
punkt 3) udgår.
3)
I bilag II foretages følgende ændringer:
a)
i punkt 1) indsættes følgende:
»Colombia (*)«
»Dominica (*)«
»De Forenede Arabiske Emirater (*)«
»Grenada (*)«
»Kiribati (*)«
»Marshalløerne (*)«
»Mikronesien (*)«
»Nauru (*)«
»Palau (*)«
»Peru (*)«
»Saint Lucia (*)«
»Saint Vincent og Grenadinerne (*)«
»Salomonøerne (*)«
»Samoa (*)«
»Timor-Leste (*)«
»Tonga (*)«
»Trinidad og Tobago (*)«
»Tuvalu (*)», og
»Vanuatu (*)«
»(*)
Visumfritagelsen træder i kraft på datoen for ikrafttrædelsen af en visumfritagelsesaftale med Den Europæiske Union.«
b)
punkt 3) affattes således:
»3. BRITISKE STATSBORGERE, DER IKKE ER STATSBORGERE I DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND I HENHOLD TIL EU-RETTEN:
British nationals (Overseas)
British overseas territories citizens (BOTC)
British overseas citizens (BOC)
British protected persons (BPP)
British subjects (BS)«.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 509/2014/EU RENDELETE
(2014. május 15.)
a külső határok átlépésekor vízumkötelezettség alá eső, illetve az e kötelezettség alól mentes harmadik országbeli állampolgárok országainak felsorolásáról szóló 539/2001/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
Azoknak a harmadik országoknak a meghatározása, amelyeknek állampolgárait vízumkötelezettség terheli, és azon harmadik országoké, amelyek mentesek e kötelezettség alól, 2001 óta az 539/2001/EK tanácsi rendelet (2) (5) preambulumbekezdésében foglalt kritériumok alapján történik. Az Unió vízumpolitikájának alakulása, illetve a vízumpolitika és az egyéb uniós szakpolitikák közötti nagyobb következetesség iránti fokozódó igény indokolja, hogy a harmadik országok 539/2001/EK rendelet I. és II. mellékletében foglalt jegyzékeinek felülvizsgálata során további kritériumokat is figyelembe kelljen venni.
(2)
Azon harmadik országok meghatározását, amelyeknek állampolgárait vízumkötelezettség terheli, és azon harmadik országoké, amelyek mentesek e kötelezettség alól, megfontolt, esetenkénti értékelés alapján kell végezni. Az értékelést rendszeresen el kell végezni, és az az 539/2001/EK rendelet mellékleteinek módosítására irányuló jogalkotási javaslatokat vonhat maga után, attól függetlenül, hogy a mellékletekben speciális körülmények között - például vízumliberalizációs folyamat eredményeképpen vagy a vízummentesség ideiglenes felfüggesztésének végső következményeként - országspecifikus módosításokat lehet eszközölni.
(3)
A harmadik országokról készített, az 539/2001/EK rendelet I. és II. mellékletében szereplő felsorolás összetételének összhangban kell lennie és maradnia az e rendeletben felsorolt kritériumokkal. Néhány olyan harmadik országot, amelyek tekintetében e kritériumok terén megváltozott a helyzet, át kell sorolni az egyik mellékletből a másikba.
(4)
Dominika, az Egyesült Arab Emírségek, Grenada, Kelet-Timor, Kiribati, Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent és Grenadine-szigetek, Szamoa, Salamon-szigetek, Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu és Vanuatu állampolgárai esetében a vízumkötelezettség többé nem indokolt. Ezen országok esetében - az e rendeletben foglalt kritériumokkal összhangban - nem áll fenn az illegális bevándorlás veszélye, és nem jelentenek fenyegetést az Unió közérdekére és közbiztonságára. Következésképpen ezen országok állampolgárait mentesíteni kell a vízumkötelezettség alól a bármely 180 napos időszakon belül 90 napot meg nem haladó tartózkodások esetében, és ezen országokat át kell sorolni az 539/2001/EK rendelet II. mellékletébe.
(5)
A Bizottságnak az e rendeletben meghatározott kritériumok tekintetében tovább kell értékelnie Kolumbia és Peru helyzetét azelőtt, hogy megkezdené a tárgyalásokat az Unió és ezen országok közötti bilaterális vízummentességi megállapodásokról.
(6)
A teljes viszonosság biztosítása érdekében Dominika, az Egyesült Arab Emírségek, Grenada, Kelet-Timor, Kiribati, Kolumbia, a Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent és a Grenadine-szigetek, Szamoa, a Salamon-szigetek, Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu és Vanuatu állampolgárainak vízumkötelezettség alóli mentessége csak akkor léphet hatályba, amikor az Unió és az érintett országok bilaterális vízummentességi megállapodásokat kötöttek.
(7)
A statisztikai adatok azt mutatják, hogy a jelenleg az 539/2001/EK rendelet I. mellékletének 3. részében felsorolt brit állampolgárok nem jelentenek veszélyt a schengeni térségbe történő illegális migráció tekintetében, és hogy többségük a Karib-térség szigetein él, amely szigetek szoros kötelékekkel kapcsolódnak azon szomszédos országokhoz, amelyek állampolgárai vízummentességet élveznek. Ezért a brit állampolgárok e csoportjait mentesíteni kell a vízumkötelezettség alól a bármely 180 napos időszakon belül 90 napot meg nem haladó tartózkodások esetében, és e csoportokat át kell helyezni a rendelet II. mellékletébe.
(8)
Az 539/2001/EK rendelet mellékleteiben tükrözni kell azon nemzetközi jogi fejleményeket, amelyek következtében megváltozott bizonyos államok vagy entitások jogállása vagy megjelölése. A fenti rendelet I. mellékletét ki kell egészíteni Dél-Szudán megemlítésével, mivel az ország 2011. július 9-én kikiáltotta függetlenségét, és 2011. július 14-én az ENSZ tagja lett.
(9)
Izland és Norvégia tekintetében e rendelet az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között kötött, e két államnak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (3) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat (4) 1. cikkének B. pontjában említett terület alá tartoznak.
(10)
Svájc tekintetében a rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség által aláírt, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (5) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseit fejleszti tovább, amelyek az 1999/437/EK tanácsi határozat 1. cikkének B. és C. pontjában említett területhez tartoznak, összefüggésben a 2008/146/EK tanácsi határozat (6) 3. cikkével.
(11)
Liechtenstein tekintetében ez a rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv (7) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkének B. és C. pontjában említett területhez tartoznak, összefüggésben a 2011/350/EU tanácsi határozat (8) 3. cikkével.
(12)
E rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában az Egyesült Királyság a 2000/365/EK tanácsi határozattal (9) összhangban nem vesz részt. Az Egyesült Királyság ezért nem vesz részt a határozat elfogadásában, és az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(13)
E rendelet a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek alkalmazásában Írország a 2002/192/EK tanácsi határozattal (10) összhangban nem vesz részt. Írország ezért nem vesz részt a határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(14)
Ciprus tekintetében ez a rendelet a 2003-as csatlakozási okmány 3. cikkének (1) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus.
(15)
Bulgária és Románia tekintetében ez a rendelet a 2005-ös csatlakozási okmány 4. cikkének (1) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus.
(16)
Horvátország tekintetében ez a rendelet a 2011-ös csatlakozási okmány 4. cikkének (1) bekezdése értelmében a schengeni vívmányokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktus.
(17)
Az 539/2001/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 539/2001/EK rendelet a következőképpen módosul:
(1)
A szöveg az 1. cikk előtt a következő cikkel egészül ki:
„-1. cikk
E rendelet célja, hogy számos kapcsolódó kritérium alapján, eseti alapon történő mérlegeléssel meghatározza azon harmadik országokat, amelyek állampolgárai mentesek a vízumkötelezettség alól - ilyen kritériumok többek között az illegális bevándorlás, a közérdek és a közbiztonság, valamint a gazdasági előnyök, ezen belül is különösen a turizmus és a külkereskedelem szempontjai, továbbá az Uniónak az érintett harmadik országokkal fenntartott külkapcsolatai, ezen belül is különösen az emberi jogokkal és az alapvető szabadságokkal kapcsolatos megfontolások, valamint a regionális koherencia és a viszonosság vonatkozásai.”;
(2)
Az I. melléklet az alábbiak szerint módosul:
a)
az 1. részből el kell hagyni az alábbiakat: Dominika, az Egyesült Arab Emírségek, Grenada, Kelet-Timor, Kiribati, Kolumbia, Marshall-szigetek, Mikronézia, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent és a Grenadine-szigetek, Salamon-szigetek, Szamoa, Tonga, Trinidad és Tobago, Tuvalu, és Vanuatu, valamint ki kell egészíteni Dél-Szudánnal;
b)
A 3. részt el kell hagyni;
(3)
A II. melléklet a következőképpen módosul:
a)
Az 1. rész a következő pontokkal egészül ki:
„Dominika (*)”,
„az Egyesült Arab Emírségek (*)”,
„Grenada (*)”,
„Kelet-Timor (*)”,
„Kiribati (*)”,
„Kolumbia (*)”,
„Marshall-szigetek (*)”,
„Mikronézia (*)”,
„Nauru (*)”,
„Palau (*)”,
„Peru (*)”
„Saint Lucia (*)”,
„Saint Vincent és Grenadine-szigetek (*)”,
„Salamon-szigetek (*)”,
„Szamoa (*)”,
„Tonga (*)”,
„Trinidad és Tobago (*)”
„Tuvalu (*)” és
„Vanuatu (*)”.
„(*)
„A vízumkötelezettség alóli mentességet az Európai Unióval kötendő vízummentességi megállapodás hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni.”;
b)
a 3. rész helyébe a következő szöveg lép:
„3. OLYAN BRIT POLGÁROK, AKIK NAGY-BRITANNIA ÉS ÉSZAK-ÍRORSZÁG EGYESÜLT KIRÁLYSÁGÁNAK AZ UNIÓS JOG ÉRTELMÉBEN NEM ÁLLAMPOLGÁRAI:
a (tengerentúli) brit állampolgárok
a tengerentúli brit polgárok
a tengerentúli brit polgárok
az Egyesült Királyság védelmét élvező személyek
a Brit Nemzetközösség tagjai”.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Brüsszelben, 2014. május 15-én.