KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 788/2014
af 18. juli 2014
om fastsættelse af detaljerede regler for pålæggelse af bøder eller tvangsbøder og tilbagekaldelse af anerkendelser af organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, jf. artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe (1), særlig artikel 14, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009 har Kommissionen beføjelse til at træffe afgørelse om at pålægge anerkendte organisationer som defineret i den nævnte forordnings artikel 2 bøder og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen af disse for derved at sikre håndhævelsen af de krav og forpligtelser, der er fastsat i nævnte forordning, og navnlig fjerne alle potentielle trusler mod sikkerheden eller miljøet.
(2)
Af hensyn til gennemsigtigheden er det hensigtsmæssigt i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 at fastsætte en detaljeret forretningsorden for beslutningsproceduren og Kommissionens metode til beregning af bøder og tvangsbøder, således at de berørte organisationer kender dem på forhånd, bl.a. de specifikke kriterier, Kommissionen anvender til at vurdere overtrædelsernes grovhed, og i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen.
(3)
Indførelsen af muligheden for at pålægge bøder og tvangsbøder giver Kommissionen et supplerende redskab, så den kan reagere mere nuanceret, fleksibelt og afpasset på en anerkendt organisations overtrædelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 391/2009 end ved blot at tilbagekalde anerkendelsen.
(4)
Tvangsbøder bør være effektive, når det drejer sig om at sikre, at der straks og på hensigtsmæssig vis rettes op på situationen, hvis de forpligtelser og krav, der er fastsat i forordning (EF) nr. 391/2009, ikke opfyldes. I medfør af forordning (EF) nr. 391/2009 får Kommissionen derfor beføjelse til at anvende tvangsbøder, når en anerkendt organisation ikke efter et rimeligt tidsrum har truffet de forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen kræver, og indtil den pågældende anerkendte organisation har truffet de krævede foranstaltninger. I lyset af sagens omstændigheder kan den daglige tvangsbøde om nødvendigt gradvis forhøjes for derved at afspejle, hvor hastende de krævede foranstaltninger er.
(5)
En enkel måde at sikre, at bøder og tvangsbøder virker afskrækkende, men samtidig fortsat står i et rimeligt forhold til både sagens grovhed og den pågældende organisations økonomiske formåen i lyset af, at de anerkendte organisationer varierer i størrelse, er ved at beregne bøder og tvangsbøder som en andel af organisationens omsætning under hensyntagen til det loft, der er fastsat i forordning (EF) nr. 391/2009.
(6)
Af hensyn til gennemsigtigheden og retssikkerheden bør det klart anføres, under hvilke omstændigheder det maksimale samlede bøde- og tvangsbødebeløb anvendes. Af samme årsager bør det også fastsættes, hvordan den samlede gennemsnitlige omsætning i de forudgående tre regnskabsår for aktiviteter, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 391/2009, beregnes for den enkelte anerkendte organisation.
(7)
Det er hensigtsmæssigt, at der i forbindelse med en afgørelse om at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation på grundlag af betingelserne i artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009 tages hensyn til alle de faktorer, der er knyttet til det overordnede mål om at føre tilsyn med anerkendte organisationers virke og samlede arbejdsindsats, herunder hvor effektive allerede pålagte bøder og tvangsbøder for gentagne og grove overtrædelser af nævnte forordning er.
(8)
Der bør fastsættes en særlig procedure, der gør det muligt for Kommissionen på eget initiativ eller på en eller flere medlemsstaters anmodning at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation i henhold til forordning (EF) nr. 391/2009, ud over Kommissionens beføjelser til at vurdere de anerkendte organisationer og pålægge bøder og tvangsbøder i henhold til de i nærværende forordning fastsatte procedurer.
(9)
Det er vigtigt, at en afgørelse om at pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde en anerkendelse i henhold til denne forordning udelukkende tager udgangspunkt i de årsager, som den berørte anerkendte organisation har kunnet fremkomme med bemærkninger til.
(10)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig vedrørende retten til et forsvar og fortrolighedsprincippet og princippet om ne bis in idem i overensstemmelse med Den Europæiske Unions Domstols almene retsprincipper og retspraksis.
(11)
Afgørelser om bøder og tvangsbøder bør kunne tvangsfuldbyrdes i henhold til artikel 299 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og underkastes prøvelse ved Den Europæiske Unions Domstol.
(12)
Af billighedsgrunde og af hensyn til retssikkerheden i forbindelse med gennemførelsen af proceduren er det nødvendigt at fastsætte detaljerede regler for beregningen af de frister, som Kommissionen fastsætter under proceduren, og de forældelsesfrister for pålæggelse og inddrivelse af bøder og tvangsbøder, som Kommissionen anvender, under hensyntagen til datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 391/2009.
(13)
Håndhævelsen af denne forordning kræver et effektivt samarbejde mellem de berørte medlemsstater, Kommissionen og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur. Med henblik herpå er det nødvendigt at præcisere hver af disse parters rettigheder og forpligtelser i forbindelse med de procedurer, der er fastsat i denne forordning for at sikre, at undersøgelses-, beslutnings- og opfølgningsprocedurerne bliver effektive, jf. artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der blev nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (2) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der bestemmelser om Kommissionens gennemførelse af artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
Der fastsættes kriterier for beregningen af bødernes og tvangsbødernes størrelse og for beslutningsproceduren for pålæggelse af en bøde eller en tvangsbøde eller tilbagekaldelse af anerkendelsen af en anerkendt organisation på Kommissionens eget initiativ eller på en medlemsstats anmodning.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 391/2009 finder anvendelse med henblik på gennemførelsen af denne forordning.
Derudover finder følgende definition anvendelse:
»berørt medlemsstat«: enhver medlemsstat, der har overdraget ansvaret for inspektion, syn og certificering af skibe, der fører deres flag, til en anerkendt organisation i overensstemmelse med internationale konventioner, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (3), herunder den medlemsstat, der har indgivet anmodningen om anerkendelse af den pågældende organisation til Kommissionen, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 391/2009.
KAPITEL II
BØDER OG TVANGSBØDER
Artikel 3
Påvisning af overtrædelser
1. Kommissionen fastslår, at der er sket en overtrædelse i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009, hvis
a)
en anerkendt organisations alvorlige eller gentagne overtrædelse af forpligtelsen til at opfylde et af de minimumskriterier, der er fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. 391/2009, eller dets forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 4, og artikel 9, 10 og 11 i forordning (EF) nr. 391/2009 viser, at der er alvorlige mangler i en anerkendt organisations struktur, systemer, procedurer eller interne kontrol
b)
en anerkendt organisations arbejdsindsats bliver dårligere under hensyntagen til Kommissionens beslutning 2009/491/EF (4), og det viser, at der er alvorlige mangler i en anerkendt organisations struktur, systemer, procedurer eller interne kontrol
c)
en anerkendt organisation med forsæt har givet Kommissionen forkerte, ufuldstændige eller vildledende oplysninger i forbindelse med dens vurdering eller på anden måde har lagt hindringer i vejen for denne vurdering.
2. I alle overtrædelsessager i medfør af denne forordning påhviler bevisbyrden Kommissionen.
Artikel 4
Beregning af bøder
1. Der pålægges først for hver overtrædelse, der er fastslået på grundlag af artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009, et bødegrundbeløb på 0,6 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning, jf. artikel 9.
2. Med henblik på beregningen af den individuelle bøde for hver overtrædelse øges eller mindskes de i stk. 1 omhandlede bødegrundbeløb på grundlag af overtrædelsens grovhed og følger, særlig i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, jf. henholdsvis artikel 5 og 6.
3. Den individuelle bøde kan højst udgøre 1,8 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning.
4. Når en anerkendt organisations handling eller undladelse alene udgør grundlaget for to eller flere overtrædelser i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 391/2009, som er fastslået i henhold til nærværende forordnings artikel 3, stk. 1, litra a), bliver den heraf følgende individuelle bøde den højeste af de individuelle bøder beregnet for de bagved liggende overtrædelser
5. Den samlede bøde, der pålægges en anerkendt organisation i en enkelt afgørelse, er summen af alle de individuelle bøder, der følger af anvendelsen af denne artikels stk. 1 til 4, uden at dette berører de maksimumslofter, der er fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009 som specificeret i nærværende forordnings artikel 8.
Artikel 5
Vurdering af overtrædelsernes grovhed
Kommissionen tager ved vurderingen af de enkelte overtrædelsers grovhed hensyn til alle relevante skærpende eller formildende omstændigheder, navnlig følgende:
a)
hvorvidt organisationen har udvist uagtsomhed eller forsætlighed
b)
antallet af den anerkendte organisations handlinger eller undladelser, der giver anledning til overtrædelsen
c)
hvorvidt overtrædelsen påvirker enkelte afdelinger, geografiske områder eller hele organisationen
d)
hvorvidt det er den anerkendte organisations gentagelse af handlinger eller undladelser, som giver anledning til overtrædelsen
e)
overtrædelsens varighed
f)
en forkert beskrivelse af skibenes reelle stand i certifikater og overensstemmelsesdokumenter udstedt af den anerkendte organisation eller medtagelse af forkerte eller vildledende oplysninger heri
g)
tidligere sanktioner, herunder bødestraf, som er pålagt samme anerkendte organisation
h)
hvorvidt overtrædelsen skyldes en aftale mellem anerkendte organisationer eller samordnet praksis, som har til formål eller følge, at kravene og forpligtelserne i forordning (EF) nr. 391/2009 ikke opfyldes
i)
den anerkendte organisations omhyggelighed og samarbejdsvilje ved afdækningen af de relevante handlinger eller undladelser, og når Kommissionen fastslår, at der er tale om overtrædelser.
Artikel 6
Vurdering af følgerne af overtrædelser
Kommissionen tager ved vurderingen af følgerne af de enkelte overtrædelser, særlig i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, hensyn til alle relevante skærpende eller formildende omstændigheder, navnlig følgende:
a)
arten og omfanget af de mangler, der reelt eller potentielt påvirker den flåde, der er certificeret af organisationen, hvilket nævnte organisation som følge af overtrædelsen ikke har opdaget eller ikke er i stand til at opdage eller ikke i tide har krævet eller kunnet kræve afhjulpet, under hensyntagen til navnlig kriterierne for tilbageholdelse af et skib som fastsat i bilag X til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF (5) om havnestatskontrol
b)
andelen af den flåde, som organisationen har certificeret, der reelt eller potentielt er berørt
c)
alle andre omstændigheder, der udgør specifikke identificerbare risici såsom den type skib, der reelt eller potentielt er berørt.
Artikel 7
Tvangsbøder
1. Kommissionen kan som omhandlet i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 pålægge den pågældende organisation tvangsbøder, uden at det berører de bøder, der pålægges i medfør af artikel 3, for derved at sikre, at der træffes forebyggende og afhjælpende foranstaltninger som krævet af Kommissionen under dens vurdering af den anerkendte organisation.
2. I forbindelse med afgørelsen om at pålægge bøder i henhold til artikel 3 kan Kommissionen også fastsætte de tvangsbøder, der skal pålægges den anerkendte organisation, hvis og så længe den ikke træffer afhjælpende foranstaltninger eller uden gyldig grund ikke bringer overtrædelsen til ophør.
3. I afgørelsen om tvangsbøder fastsættes den frist, inden for hvilken den anerkendte organisation skal træffe de krævede foranstaltninger.
4. Tvangsbøderne finder anvendelse fra dagen efter udløbet af den i stk. 3 fastsatte frist til den dag, hvor organisationen har truffet passende afhjælpende foranstaltninger, forudsat at Kommissionen anser de afhjælpende foranstaltninger for at være tilfredsstillende.
5. De daglige tvangsbøder for hver overtrædelse udgør 0,0033 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Med henblik på beregningen af det enkelte tvangsbødebeløb for hver overtrædelse tilpasses grundbeløbet på grundlag af overtrædelsens grovhed og under hensyntagen til, i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, jf. artikel 5 og 6 i nærværende forordning.
6. I lyset af sagens omstændigheder og navnlig på grundlag af, hvor meget det haster, at den pågældende organisation træffer afhjælpende foranstaltninger, kan Kommissionen forhøje den daglige tvangsbøde op til følgende loft:
a)
når den anerkendte organisation overskrider den frist, der er fastsat i medfør af stk. 3, med mere end 120 dage, fra den 121. dag til den 300. dag efter fristens udløb med 0,005 % pr. dag af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9
b)
når den anerkendte organisation overskrider den frist, der er fastsat i medfør af stk. 3, med mere end 300 dage, fra den 301. dag efter fristens udløb med 0,01 % pr. dag af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9.
7. Den samlede tvangsbøde, der pålægges i medfør af denne artikel, individuelt eller sammen med bøder, må ikke overstige det loft, der er fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009 som specificeret i nærværende forordnings artikel 8.
Artikel 8
Fastsættelse af det højeste samlede bøde- og tvangsbødebeløb
Det højeste samlede bøde- og tvangsbødebeløb, der kan pålægges en anerkendt organisation som fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, fastsættes som følger:
a)
det samlede bødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 4 inden for et regnskabsår under hensyntagen til datoen for afgørelsen om pålæggelse af bøder og i tilfælde af mere end én afgørelse om at pålægge organisationen bøder, datoen for den første afgørelse om at pålægge organisationen en bøde, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9
b)
det samlede bødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 4 inden for et regnskabsår, og som beregnes i henhold til stk. 1, og de tvangsbøder, der pålægges i medfør af samme afgørelse, jf. artikel 7, stk. 2, og som forhøjes, så længe organisationen ikke træffer passende afhjælpende foranstaltninger, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Ved inddrivelsen af tvangsbøderne må Kommissionen ikke overstige loftet på 5 %, jf. dog artikel 21
c)
det samlede tvangsbødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 7, stk. 1, og som forhøjes, så længe organisationen ikke træffer passende forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Ved inddrivelsen af tvangsbøderne må Kommissionen ikke overstige loftet på 5 %, jf. dog artikel 21.
Artikel 9
Beregning af omsætningen
1. Med henblik på denne forordning er den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning en tredjedel af de beløb, der opnås ved over de tre regnskabsår, der går forud for Kommissionens afgørelse, at tilføje den samlede omsætning i den moderselskabsenhed, der er indehaver af anerkendelsen, og alle de retlige enheder, som anerkendelsen gælder for ved udgangen af hvert år.
2. I tilfælde af en koncern med attesterede konsoliderede regnskaber medtages den i stk. 1 omhandlede omsætning, hvad angår moderselskabet og alle de retlige enheder, der indgår i koncernen, og som anerkendelsen gælder for ved udgangen af hvert regnskabsår, i disse enheders konsoliderede indtægter.
3. I medfør af stk. 1 og 2 tages der kun hensyn til de aktiviteter, der falder ind under forordning (EF) nr. 391/2009.
KAPITEL III
TILBAGEKALDELSE AF ANERKENDELSE
Artikel 10
Tilbagekaldelse af anerkendelse
1. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra a) til e), i forordning (EF) nr. 391/2009 kan Kommissionen på eget initiativ eller på en medlemsstats anmodning vedtage en afgørelse om at tilbagekalde en organisations anerkendelse.
2. For at afgøre, om gentagne og grove tilfælde af manglende opfyldelse af minimumskravene udgør en uacceptabel trussel mod sikkerheden eller miljøet, jf. artikel 7, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 391/2009, skal følgende elementer tages i betragtning:
a)
de oplysninger og omstændigheder, der henvises til i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009, navnlig i lyset af de omstændigheder, der er omhandlet i forordningens artikel 5 og 6
b)
de krav og eventuelt de tærskler, der er fastsat i beslutning 2009/491/EF.
3. Når størrelsen af de bøder og tvangsbøder, der pålægges en anerkendt organisation, når det loft, der er fastsat i henhold til artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, og den anerkendte organisation ikke har truffet hensigtsmæssige afhjælpende foranstaltninger, kan Kommissionen anse disse foranstaltninger for ikke at have opfyldt deres formål, nemlig at fjerne alle potentielle trusler mod sikkerheden eller miljøet.
Artikel 11
Procedure for tilbagekaldelse af anerkendelsen på en medlemsstats anmodning
1. Hvis en medlemsstat anmoder Kommissionen om at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation, jf. artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, skal den gøre det skriftligt.
2. Den anmodende medlemsstat forklarer årsagerne til anmodningen nærmere og om nødvendigt under henvisning til kravene i artikel 7, stk. 1, og de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 og de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2 og 3, i nærværende forordning.
3. Den anmodende medlemsstat sender Kommissionen al den dokumentation, der er nødvendig for at understøtte anmodningen, behørigt klassificeret og nummereret.
4. Kommissionen anerkender modtagelsen af medlemsstatens anmodning skriftligt.
5. Hvis Kommissionen finder, at det er nødvendigt med yderligere oplysninger, præciseringer eller dokumentation for at træffe afgørelse, informerer den den anmodende medlemsstat herom og opfordrer den til at supplere den allerede indsendte dokumentation inden for en fastsat frist, som ikke må være på under fire uger. Medlemsstatens anmodning anses ikke for fuldstændig, før alle nødvendige oplysninger er fremlagt.
6. Hvis Kommissionen konkluderer, at medlemsstatens anmodning er begrundet, sender den inden et år fra modtagelsen af den fuldstændige anmodning den berørte organisation en klagepunktsmeddelelse, jf. artikel 12, med henblik på tilbagekaldelsen af anerkendelsen i henhold til denne forordning. I så tilfælde skal den anmodende medlemsstat gives den behandling og de rettigheder, som en berørt medlemsstat har ret til i henhold til kapitel IV i nærværende forordning.
Hvis Kommissionen inden for samme frist konkluderer, at medlemsstatens anmodning er uberettiget, informerer den den anmodende medlemsstat med angivelse af årsagerne hertil og opfordrer den til at fremkomme med sine bemærkninger inden for en fastsat frist, som ikke må være på under tre måneder. Inden seks måneder efter modtagelsen af disse bemærkninger bekræfter Kommissionen enten, at anmodningen er ubegrundet, eller udsteder en klagepunktsmeddelelse i henhold til dette stykkes første afsnit.
7. Hvis Kommissionen konkluderer, at medlemsstatens anmodning er ubegrundet, eller den fortsat er ufuldstændig efter udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 5, kan Kommissionen vælge at medtage hele eller dele af anmodningen og den vedlagte dokumentation i den vurdering af den anerkendte organisation, der foretages i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 391/2009.
8. Kommissionen rapporterer hvert år til USS om de anmodninger om tilbagekaldelse af anerkendelser, den har modtaget fra medlemsstaterne, samt om de igangværende tilbagekaldelsesprocedurer, som Kommissionens har iværksat.
KAPITEL IV
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 12
Klagepunktsmeddelelse
1. Hvis Kommissionen finder, at der er grund til at pålægge en anerkendt organisation en bøde og tvangsbøder, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 391/2009, eller at tilbagekalde en organisations anerkendelse, jf. artikel 7 i nævnte forordning, sender den en klagepunktsmeddelelse til organisationen og informerer den berørte medlemsstat.
2. Klagepunktsmeddelelsen skal indeholde:
a)
en detaljeret beskrivelse af den anerkendte organisations foranstaltninger og undladelser, herunder en beskrivelse af de relevante fakta og angivelse af de bestemmelser i forordning (EF) nr. 391/2009, som Kommissionen mener, at den anerkendte organisation har overtrådt
b)
angivelse af den dokumentation, som de relevante resultater er baseret på, bl.a. under henvisning til inspektionsrapporter, vurderingsrapporter eller andre relevante dokumenter, som Kommissionen eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, der handler på Kommissionens vegne, tidligere har videreformidlet til den berørte organisation
c)
en meddelelse om, at Kommissionen kan pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde anerkendelsen, jf. artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
3. Ved fremsendelsen af klagepunktsmeddelelsen opfordrer Kommissionen den anerkendte organisation og de berørte medlemsstater til at fremkomme med skriftlige bemærkninger inden den fastsatte frist, som under ingen omstændigheder må være på under seks uger fra datoen for modtagelsen af klagepunktsmeddelelsen. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til indlæg modtaget efter fristens udløb, jf. dog bestemmelserne i artikel 24, stk. 4, i nærværende forordning.
4. Fremsendelsen af klagepunktsmeddelelsen suspenderer ikke vurderingen af den berørte organisation. Kommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt forud for vedtagelsen af en afgørelse om at pålægge en bøde og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen i henhold til denne forordning, beslutte at foretage yderligere kontrol af organisationens kontorer og faciliteter, at besøge de skibe, som organisationen har certificeret, eller anmode den anerkendte organisation om skriftligt at fremlægge yderligere oplysninger vedrørende dens opfyldelse af kravene og forpligtelserne i henhold til forordning (EF) nr. 391/2009.
5. Kommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt forud for vedtagelsen af en afgørelse om at pålægge en bøde og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen i henhold til denne forordning, ændre sin vurdering af den berørte anerkendte organisation. Hvis den nye vurdering er forskellig fra den vurdering, der gav anledning til klagepunktsmeddelelsen, fordi nye faktuelle oplysninger er kommet for dagen, eller fordi det er blevet fastslået, at der er sket nye overtrædelser eller er nye omstændigheder omkring overtrædelsens grovhed eller dens virkninger for sikkerheden og sundheden, udarbejder Kommissionen en ny klagepunktsmeddelelse.
Artikel 13
Anmodninger om oplysninger
For at få præciseret de faktuelle oplysninger med henblik på artikel 12 kan Kommissionen skriftligt anmode den anerkendte organisation om at fremkomme med skriftlige eller mundtlige forklaringer eller oplysninger eller dokumenter inden for en bestemt frist, som under ingen omstændigheder må være på under fire uger. I så tilfælde informerer Kommissionen den anerkendte organisation om de tvangsbøder og bøder, den kan pålægges for ikke at efterkomme anmodningen eller uden gyldig grund at forsinke fremsendelsen af oplysninger eller forsætligt at fremsende ukorrekte, ufuldstændige eller vildledende oplysninger til Kommissionen.
Artikel 14
Mundtlig høring
1. På anmodning af den anerkendte organisation, som klagepunktsmeddelelsen er blevet sendt til, giver Kommissionen den pågældende organisation mulighed for at fremsætte sine argumenter under den mundtlige høring.
2. Kommissionen indkalder de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder og kan på eget initiativ eller på de berørte medlemsstaters anmodning indkalde alle andre personer med en legitim interesse i overtrædelserne til at deltage i den mundtlige høring. Kommissionen kan vælge at lade sig bistå af Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur.
3. Fysiske eller juridiske personer, der indkaldes til at deltage, møder enten frem personligt eller lader sig repræsentere af retlige eller bemyndigede repræsentanter. Medlemsstaterne repræsenteres af den pågældende medlemsstats embedsmænd.
4. Den mundtlige høring er ikke offentlig. Hver enkelt person, der opfordres til at deltage, kan høres alene eller i overværelse af andre personer, der er indkaldt til at deltage, idet der tages hensyn til den legitime interesse, som den anerkendte organisation og andre parter måtte have i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
5. Alle de hørte personers udtalelser føres til protokols. De personer, der deltog i høringen, og de berørte medlemsstater skal have adgang til at gøre sig bekendt med de registrerede udtalelser fra høringen, såfremt de anmoder herom.
Artikel 15
Tvangsbøder for manglende samarbejde
1. Hvis Kommissionen har til hensigt at vedtage en afgørelse om at pålægge en anerkendt organisation tvangsbøder, jf. artikel 7, stk. 1, som ikke har truffet eller uden gyldig grund ikke rettidigt har truffet de forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen har anmodet om, informerer den først den anerkendte organisation herom skriftligt.
2. I Kommissionens meddelelse i henhold til stk. 1 skal der henvises til den specifikke forebyggende og afhjælpende foranstaltning, som den anerkendte organisation ikke har truffet, og dokumentationen herfor, og den anerkendte organisation skal informeres om de tvangsbøder, Kommissionen overvejer at pålægge den.
3. Kommissionen fastsætter en frist, inden for hvilken den anerkendte organisation kan indgive skriftlige bemærkninger til Kommissionen. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, der modtages efter fristens udløb.
Artikel 16
Aktindsigt
1. På anmodning af den anerkendte organisation, som klagepunktsmeddelelsen er blevet sendt til, giver Kommissionen aktindsigt i den sagsmappe, der indeholder dokumenter, bilag m.m. vedrørende den påståede overtrædelse, som Kommissionen har samlet.
2. Kommissionen fastsætter datoen og træffer de relevante praktiske foranstaltninger til den anerkendte organisations aktindsigt, som kun kan gives i elektronisk form.
3. Kommissionen stiller på anmodning en liste over alle de dokumenter, der er i sagsmappen, til rådighed for den berørte anerkendte organisation.
4. Den berørte anerkendte organisation har ret til aktindsigt i de dokumenter og oplysninger, der er i sagsmappen. Når Kommissionen giver aktindsigt, tager den hensyn til forretningshemmeligheder, fortrolige oplysninger eller dokumenter af intern art, som den eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur har udarbejdet.
5. Med henblik på anvendelsen af stk. 4 kan Kommissionens og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagenturs interne dokumenter omfatte:
a)
dokumenter eller dele af dokumenter vedrørende interne drøftelser i Kommissionen eller dens tjenestegrene og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, herunder Det Europæiske Søfartssikkerhedsagenturs udtalelser og henstillinger til Kommissionen
b)
dokumenter eller dele af dokumenter, der udgør en del af korrespondancen mellem Kommissionen og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur eller mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 17
Advokatbistand
Den anerkendte organisation har ret til juridisk bistand i alle faser af procedurerne i henhold til denne forordning.
Artikel 18
Tavshedspligt, fortrolighed og ret til ikke at udtale sig
1. Procedurerne i henhold til denne forordning skal gennemføres på grundlag af principperne om fortrolighed og tavshedspligt.
2. Kommissionen, Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og medlemsstaternes myndigheder samt deres embedsmænd og øvrige ansatte og enhver anden person, der arbejder under deres tilsyn, må ikke videregive oplysninger, som de har indhentet eller udvekslet i medfør af denne forordning, og som er undergivet fortroligheds- og tavshedspligt.
3. Alle anerkendte organisationer og personer, der afgiver oplysninger eller bemærkninger i henhold til denne forordning, skal klart angive, hvilket materiale der i givet fald betragtes som fortroligt, og begrunde dette samt levere en særskilt ikkefortrolig version heraf inden den af Kommissionen fastsatte dato.
4. Kommissionen kan også kræve, at de anerkendte organisationer og andre berørte parter meddeler, hvilke dele af en rapport, en klagepunktsmeddelelse eller en kommissionsafgørelse, der i deres øjne indeholder forretningshemmeligheder.
5. Hvis de i stk. 3 og 4 omhandlede oplysninger eller bemærkninger ikke angives, kan Kommissionen gå ud fra, at de pågældende dokumenter eller bemærkninger ikke indeholder fortrolige oplysninger.
6. Anerkendte organisationer har ret til ikke at udtale sig i situationer, hvor de ellers ville være tvunget til at afgive svar, som kunne indebære en tilståelse af, at de er impliceret i en overtrædelse, jf. dog artikel 9 i forordning (EF) nr. 391/2009.
Artikel 19
Afgørelse
1. En afgørelse om at pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde en anerkendelse i henhold til denne forordning skal udelukkende tage udgangspunkt i de årsager, som den berørte anerkendte organisation har kunnet anføre i sine bemærkninger.
2. I afgørelsen om at pålægge en bøde eller en tvangsbøde og fastsættelsen af et passende beløb skal der tages hensyn til principperne om, at sanktionen skal være effektiv, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
3. Når der træffes foranstaltninger i henhold til denne forordning, og der træffes afgørelse om grovheden og virkningerne af de relevante foranstaltninger eller undladelser for sikkerheden og miljøet, tager Kommissionen hensyn til de nationale foranstaltninger, der allerede er truffet på grundlag af de samme faktuelle oplysninger vedrørende den berørte anerkendte organisation, navnlig når organisationen allerede har været genstand for retssager eller retshåndhævelsesprocedurer.
4. En anerkendt organisations handlinger eller undladelser, på grundlag af hvilke der er truffet foranstaltninger i henhold til denne forordning, skal ikke være genstand for yderligere foranstaltninger. Der kan dog tages hensyn til disse foranstaltninger eller undladelser i forbindelse med efterfølgende afgørelser, der vedtages i henhold til denne forordning, for derved at vurdere, om der sker gentagelser.
5. En afgørelse om at pålægge tvangsbøder eller en afgørelse om at pålægge bøder eller tvangsbøder skal vedtages af Kommissionen i henhold til den procedure, der finder anvendelse i medfør af artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009.
6. En afgørelse om at tilbagekalde en anerkendt organisations anerkendelse skal vedtages af Kommissionen i henhold til den procedure, der finder anvendelse i medfør af artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009.
Artikel 20
Retsmidler, informering og offentliggørelse
1. Kommissionen informerer den berørte anerkendte organisation om de retsmidler, der står til dens rådighed.
2. Kommissionen orienterer Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og medlemsstaterne om sin afgørelse.
3. Når det er begrundet, navnlig af hensyn til sikkerheden eller miljøbeskyttelsen, kan Kommissionen offentliggøre sin afgørelse. Kommissionen tager ved offentliggørelsen af de nærmere oplysninger om sin afgørelse og informeringen af medlemsstaterne hensyn til den berørte anerkendte organisations og andre berørte personers legitime interesser.
Artikel 21
Inddrivelse af bøder og tvangsbøder
Kommissionen foretager inddrivelsen af bøder og tvangsbøder ved at etablere en indtægtsordre og udstede en debetnota stilet til den anerkendte organisation efter bestemmelserne i artikel 78 til 80 samt 83 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 966/2012 (6) og artikel 80 til 92 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (7).
Artikel 22
Forældelsesfrister for pålæggelse af bøder og tvangsbøder
1. Kommissionens ret til at pålægge en anerkendt organisation bøder og/eller tvangsbøder i henhold til denne forordning udløber efter fem år at regne fra datoen for den anerkendte organisations handling eller undladelse, som giver anledning til en overtrædelse, der er fastslået i henhold til nærværende forordnings artikel 3. Ved vedvarende eller gentagne handlinger eller undladelser, der giver anledning til overtrædelser, regnes fristen dog først fra den dag, hvor handlingen eller undladelsen bringes til ophør.
Kommissionens ret til at pålægge en anerkendt organisation tvangsbøder i henhold til denne forordnings artikel 15 udløber efter tre år at regne fra datoen for den anerkendte organisations handling eller undladelse, i forbindelse med hvilken Kommissionen anmodede om, at der blev truffet hensigtsmæssige forebyggende og afhjælpende foranstaltninger.
2. Enhver foranstaltning, som Kommissionen eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur træffer med henblik på vurderingen eller overtrædelsesproceduren i forbindelse med den anerkendte organisations handling eller undladelse, afbryder den relevante forældelsesfrist, jf. stk. 1. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dag, hvor Kommissionens eller agenturets foranstaltning meddeles den anerkendte organisation.
3. Efter hver afbrydelse løber forældelsesfristen forfra. Forældelsesfristen må dog ikke overstige en periode svarende til to gange den oprindelige forældelsesfrist, medmindre forældelsesfristen suspenderes i henhold til stk. 4.
4. Forældelsen for pålæggelse af tvangsbøder stilles i bero, så længe en sag om Kommissionens afgørelse verserer ved EU-Domstolen.
Artikel 23
Forældelsesfrister for inddrivelse af bøder og tvangsbøder
1. Retten til at indlede en inddrivelsesprocedure i forbindelse med bøder og/eller tvangsbøder udløber et år efter, at afgørelsen i medfør af artikel 19 er blevet endelig.
2. Den i stk. 1 omhandlede forældelsesfrist afbrydes ved ethvert skridt, der tages af Kommissionen eller af en medlemsstat på Kommissionens anmodning, med henblik på tvangsinddrivelse af bøder og/eller tvangsbøder.
3. Efter hver afbrydelse løber forældelsesfristen forfra.
4. Den i stk. 1 og 2 omhandlede forældelsesfrist suspenderes så længe:
a)
der er givet en betalingsfrist
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til Den Europæiske Unions Domstols afgørelse.
Artikel 24
Anvendelse af frister
1. Fristerne i denne forordning løber fra dagen efter modtagelsen af Kommissionens meddelelse eller afleveringen heraf på modtagerens adresse.
2. I tilfælde af meddelelser, der sendes til Kommissionen, anses den relevante frist for at være opfyldt, hvis meddelelsen er sendt anbefalet inden udløbet af den relevante frist.
3. Ved fastsættelsen af frister tager Kommissionen hensyn til både retten til en retfærdig rettergang og de specifikke omstændigheder omkring hver beslutningsprocedure i medfør af denne forordning.
4. Fristerne kan eventuelt forlænges, hvis der fremsættes en begrundet anmodning herom inden udløbet af den oprindelige frist.
Artikel 25
Samarbejde med de nationale kompetente myndigheder
Kommissionen må kun bruge oplysninger fra de nationale kompetente myndigheder, der er indsendt på Kommissionens anmodning, til følgende formål:
a)
til at udføre de opgaver, der er pålagt den, hvad angår anerkendelse af og tilsyn med anerkendte organisationer i medfør af forordning (EF) nr. 391/2009
b)
som dokumentation med henblik på beslutningstagning i medfør af denne forordning, jf. dog artikel 16 og 18 i nærværende forordning.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 26
Anvendelse
Begivenheder, der indtræffer før datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 391/2009, ikke giver anledning til foranstaltninger i henhold til denne forordning.
Artikel 27
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2014.
A BIZOTTSÁG 788/2014/EU RENDELETE
(2014. július 18.)
pénzbírságoknak és időszakos kényszerítő bírságoknak a 391/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 6. cikke szerinti kiszabására, valamint a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek elismerésének ugyanezen rendelet 7. cikke szerinti visszavonására vonatkozó részletes szabályok meghatározásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 391/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 14. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 391/2009/EK rendelet 6. és 7. cikke felhatalmazza a Bizottságot arra, hogy az említett rendelet 2. cikkében meghatározott szervezetekre pénzbírságot, illetve időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, illetve arra, hogy a biztonságot vagy a környezetet fenyegető potenciális veszélyek megszüntetésének egyértelmű céljából - a rendeletben megállapított kritériumok és kötelezettségek érvényesítése érdekében - visszavonja egy adott szervezet elismerését.
(2)
Az átláthatóság érdekében indokolt a 391/2009/EK rendelet 14. cikkének (2) bekezdésével összhangban rögzíteni - és ilyen módon a szervezetek előzetes tudomására hozni - a döntéshozatali folyamat részletes szabályait, valamint a Bizottság által a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok kiszámításához használt módszert, beleértve azokat a kritériumokat, amelyek alapján a Bizottság megítéli az esetek súlyosságát, valamint a biztonság vagy a környezetvédelem veszélyeztetésének mértékét.
(3)
A pénzbírság és az időszakos kényszerítő bírság bevezetésével a Bizottság olyan kiegészítő eszköz birtokába került, amelynek révén az Ügynökség által kibocsátott bizonyítvány visszavonásánál árnyaltabb, rugalmasabb és fokozatosabb választ adhat a 391/2009-EK rendeletben foglalt szabályok megsértésére egy elismert szervezetet által.
(4)
Az időszakos kényszerítő bírságok kiszabásának azt a célt kell hatékonyan szolgálnia, hogy a 391/2009/EK rendeletben meghatározott kötelezettségek és követelmények megsértése minden esetben azonnal és megfelelő módon orvoslásra kerüljön. Ezért a 391/2009-EK rendelet felhatalmazza a Bizottságot, hogy amennyiben egy elismert szervezet nem tette meg a Bizottság által előírt megelőző vagy javító intézkedéseket, ésszerű idő elteltével időszakos kényszerítő bírságot alkalmazzon mindaddig, amíg az elismert szervezet nem teszi meg az előírt intézkedéseket. Ha az ügy körülményeinek fényében szükséges, az időszakos kényszerítő bírság naponta esedékes összege fokozatosan emelhető, hogy tükrözze az előírt intézkedések sürgősségét.
(5)
Noha az elismert szervezetek között méretüket tekintve jelentős eltérések vannak, a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok összegének az elismert szervezet által realizált üzleti forgalom százalékában, de a 391/2009/EK rendelet szerint meghatározott maximumok figyelembevételével történő meghatározása lehetővé teszi, hogy a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok kellő visszatartó erővel bírjanak, ugyanakkor arányosak legyenek az eset súlyosságával és az érintett szervezett gazdasági kapacitásával.
(6)
Az átláthatóság és a jogbiztonság érdekében egyértelműen meg kell határozni, hogy a pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok maximális együttes összegére milyen korlátok vonatkoznak, figyelembe véve az ezek alkalmazására vonatkozó különböző körülményeket. Ugyanezen okokból meg kell határozni az egyes elismert szervezetek által a 391/2009/EK rendelet hatálya alá tartozó tevékenységekre vonatkozóan a megelőző három üzleti évben realizált üzleti forgalom kiszámításának módját.
(7)
Egy adott szervezet elismerésének a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében szereplő feltételek alapján történő visszavonására vonatkozó határozat meghozatalakor figyelembe kell venni az elismert szervezetek tevékenységeinek és általános működésének ellenőrzésére irányuló átfogó célkitűzéssel kapcsolatos összes szempontot, ezen belül a szóban forgó rendelet ismételt vagy súlyos megsértéséért korábban kiszabott pénzbírságok és kényszerítő bírságok hatékonyságát is.
(8)
Külön eljárást kell meghatározni, amelynek alapján a Bizottság - saját kezdeményezésére, illetve egy vagy több tagállam kérésére -, a 391/2009/EK rendelettel összhangban, az elismert szervezetek értékelésére, valamint a pénzbírságnak és kényszerítő bírságnak az e rendelet szerinti kapcsolódó eljárásokkal történő kiszabására vonatkozó bizottsági jogkörök alapján visszavonhatja egy szervezet elismerését.
(9)
Fontos, hogy a pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy egy adott szervezet elismerésének visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat kizárólag olyan indokokon alapuljon, amelyekkel kapcsolatban az érintett elismert szervezetnek lehetősége volt észrevételeit közölni.
(10)
Ez a rendelet tiszteletben tartja az alapjogokat, és betartja az Európai Unió Alapjogi Chartájában elismert alapelveket, különösen a védelemhez való jog és a bizalmas adatkezelés elve, valamint a kétszeres büntetés tilalmának elve tekintetében, összhangban az általános jogelvekkel és az Európai Unió Bíróságának ítélkezési gyakorlatával.
(11)
A pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok e rendelettel összhangban történő kiszabásáról hozott határozatok az Európai Unió működéséről szóló szerződés 299. cikke alapján végrehajthatók, és ellenük az Európai Unió Bírósága előtt jogorvoslatnak van helye.
(12)
Az eljárás lefolytatásának méltányossága és jogbiztonsága érdekében meg kell határozni a Bizottság által az eljárás folyamán megszabott határidők és a Bizottságra a pénzbírság és az időszakos kényszerítő bírság kiszabása és végrehajtása tekintetében alkalmazandó elévülési idők számításának részletes szabályait, figyelembe véve a 391/2009/EK rendelet hatálybalépésének időpontját is.
(13)
E rendelet végrehajtásához az érintett tagállamok, a Bizottság és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség hatékony együttműködése szükséges. E célból az e rendeletben előírt eljárásokban tisztázni kell az érintett felek jogait és kötelezettségeit a 391/2009/EK rendelet 6. és 7. cikke szerinti vizsgálati, döntéshozatali és nyomonkövetési folyamatok hatékony végrehajtásának biztosításához.
(14)
Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a 2099/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel (2) létrehozott, a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet részletes szabályokat határoz meg a 391/2009/EK rendelet 6. és 7. cikkének Bizottság általi végrehajtására vonatkozóan.
A rendelet rögzíti a pénzbírság és az időszakos kényszerítő bírság összegének megállapítására szolgáló kritériumokat, valamint a pénzbírság és időszakos kényszerítő bírság kiszabásakor, illetve az elismert szervezetek elismerésének bizottsági kezdeményezés vagy tagállami kérés nyomán való visszavonásakor követendő döntéshozatali eljárásokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a 391/2009/EK rendelet 2. cikkében szereplő fogalommeghatározások alkalmazandók.
E rendelet alkalmazásában továbbá:
„érintett tagállam”: bármely tagállam, amely a hajófelügyeleti és hajóvizsgáló szervezetek, valamint a tengerészeti hatóságok vonatkozó tevékenységeinek közös szabályairól és szabványairól szóló, 2009. április 23-i 2009/15/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (3) összhangban, a nemzetközi egyezményeknek való megfelelés érdekében egy elismert szervezetet bízott meg a lobogója alatt közlekedő hajók felügyeletével, vizsgálatával és tanúsításával, beleértve az ezen szervezet elismerése iránti kérelmet a 391/2009/EK rendelet 3. cikkével összhangban a Bizottsághoz benyújtó tagállamot is.
II. FEJEZET
BÍRSÁGOK ÉS IDŐSZAKOS KÉNYSZERÍTŐ BÍRSÁGOK
3. cikk
A jogsértés megállapítása
(1) A Bizottság 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdése szerinti jogsértést állapít meg:
a)
ha egy elismert szervezet súlyosan vagy ismételten elmulasztja a 391/2009/EK rendelet I. mellékletében előírt minimumkövetelményeknek vagy a 391/2009/EK rendelet 8. cikkének (4) bekezdése, 9., 10., valamint 11. cikke szerinti kötelezettségeinek való megfelelést, ami az elismert szervezet struktúrájában, rendszereiben, eljárásaiban vagy belső ellenőrzéseiben meglévő komoly hiányosságokra utal;
b)
ha egy elismert szervezet romló teljesítménye a 2009/491/EK (4) bizottsági határozat figyelembevételével az elismert szervezet struktúrájában, rendszereiben, eljárásaiban vagy belső ellenőrzéseiben meglévő komoly hiányosságokra utal;
c)
ha egy elismert szervezet a Bizottság által végzett értékelés során szándékosan helytelen, hiányos vagy félrevezető információt bocsátott a Bizottság rendelkezésére, vagy más módon akadályozta az értékelést.
(2) Az e rendelet alkalmazásával kapcsolatos valamennyi jogsértési eljárásban a bizonyítás a Bizottságot terheli.
4. cikk
A pénzbírság kiszámítása
(1) Minden egyes, a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (1) bekezdése alapján megállapított jogsértés vonatkozásában először megállapításra kerül a pénzbírság alapösszege, amely az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 0,6 %-ának felel meg.
(2) Az egyes jogsértésekhez kapcsolódó egyes pénzbírságok konkrét összege úgy kerül kiszámításra, hogy az (1) bekezdésben említett alapösszeget - a jogsértés súlyossága és hatása, különösen pedig a biztonság vagy a környezetvédelem veszélyeztetésének mértéke alapján - az (5) bekezdéssel összhangban növelik, vagy a (6) bekezdéssel összhangban csökkentik.
(3) Az egyes pénzbírságok maximális összege nem haladhatja meg az elismert szervezet teljes átlagos üzleti forgalmának 1,8 %-át.
(4) Abban az esetben, ha egy elismert szervezet egy cselekménye vagy mulasztása két vagy annál több, a 391/2009/EK rendelet 6. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti, e rendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban megállapított jogsértést eredményez, a pénzbírság teljes összege az egyes jogsértésekre vonatkozóan kiszámított pénzbírságok legmagasabbika.
(5) Az elismert szervezetre egy határozatban kiszabható pénzbírság teljes összege az e cikk (1)-(4) bekezdésének alkalmazásával kapott egyenkénti pénzbírságok összegének felel meg, a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése szerinti, az e rendelet 8. cikkében is említett felső határ sérelme nélkül.
5. cikk
A jogsértés súlyosságának megállapítása
Az egyes jogsértések súlyosságának megállapításakor a Bizottság figyelembe veszi az összes súlyosbító és enyhítő körülményt és különösen:
a)
azt, hogy a szervezet gondatlanságból vagy szándékosan követte-e el a jogsértést;
b)
az elismert szervezetek jogsértést eredményező cselekményeinek vagy mulasztásainak számát;
c)
azt, hogy a jogsértés csupán egyes helyszíneken, illetve földrajzi területeken fordult-e elő, vagy a szervezeten belül mindenütt;
d)
az elismert szervezetek jogsértést eredményező cselekményeinek vagy mulasztásainak ismétlődését;
e)
a jogsértés időtartamát;
f)
azt, ha az elismert szervezetek által kiállított bizonyítványokban és megfelelőséget igazoló dokumentumokban a hajók tényleges állapota nem a valóságnak megfelelően kerül feltüntetésre, vagy az említett dokumentumokban téves vagy félrevezető információk szerepelnek;
g)
az ugyanazon elismert szervezetre korábban kiszabott szankciókat, beleértve a pénzbírságokat is;
h)
azt, hogy a jogsértés elismert szervezetek között létrejött olyan megállapodás vagy összehangolt magatartás eredménye-e, amely a 391/2009/EK rendeletben előírt kritériumok vagy kötelezettségek megsértésére irányul, vagy azt eredményezi;
i)
az elismert szervezet által a releváns cselekmények vagy mulasztások felderítése, valamint a jogsértés Bizottság általi megállapítása folyamán tanúsított gondosság és együttműködés mértékét.
6. cikk
A jogsértés következményeinek értékelése
Az egyes jogsértések következményeinek és különösen a biztonságot és a környezetvédelmet érintő veszélyeztetés mértékének értékelésekor a Bizottság figyelembe veszi az összes súlyosbító és enyhítő körülményt, különösen az alábbiakat:
a)
a szervezet által tanúsított flottát ténylegesen vagy potenciálisan érintő azon hiányosságok jellege és mértéke, amelyeket az adott szervezet a jogsértésből kifolyólag nem tárt fel vagy esetleg nem képes feltárni, vagy amelyek azonnali javítását nem kérte vagy esetleg nem tudja kérni, figyelembe véve különösen a kikötő szerint illetékes állam általi ellenőrzésről szóló 2009/16/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv X. mellékletében (5) meghatározott hajóvisszatartási kritériumokat;
b)
a szervezet által tanúsított flottának a probléma által ténylegesen vagy potenciálisan érintett része;
c)
minden egyéb olyan körülmény, amely jól azonosítható kockázatot jelent: ilyen például a ténylegesen vagy potenciálisan érintett hajók típusa.
7. cikk
Időszakos kényszerítő bírság
(1) A Bizottság annak érdekében, hogy egy szervezet biztosan megtegye azokat a megelőző és javító intézkedéseket, amelyeket az elismert szervezet értékelése során a Bizottság előírt, az érintett szervezetre - a 3. cikkel összhangban kiszabott pénzbírságok sérelme nélkül - a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (2) bekezdése szerinti időszakos kényszerítő bírságot szabhat ki.
(2) A 3. cikk alapján kiszabott pénzbírságról szóló határozatban a Bizottság arról is rendelkezhet, hogy amennyiben az elismert szervezet nem tesz javító intézkedéseket vagy indokolatlanul késlelteti a jogsértés megszüntetését, akkor arra az időre is kiszabható rá időszakos kényszerítő bírság.
(3) Az időszakos kényszerítő bírság kiszabásáról szóló határozatban a Bizottság rögzíti, hogy az elismert szervezetnek milyen határidőre kell végrehajtania az előírt intézkedést.
(4) Az időszakos kényszerítő bírság fizetése a (3) bekezdéssel összhangban megállapított határidő lejártát követő naptól esedékes egészen addig a napig, amikor az elismert szervezet végrehajtja a megfelelő javító intézkedést, feltéve, hogy a javító intézkedést a Bizottság kielégítőnek találja.
(5) Az egyes jogsértések tekintetében kiszabott időszakos kényszerítő bírságok alapösszege minden egyes napra az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban kiszámolt teljes átlagos üzleti forgalom 0,0033 %-ának felel meg. Az egyes jogsértések tekintetében kiszabott időszakos kényszerítő bírságok kiszámításánál e rendelet 5. és 6. cikkének fényében módosítani kell az alapösszeget a jogsértés súlyosságának megfelelően, figyelembe véve a biztonság vagy a környezetvédelem veszélyeztetésének mértékét.
(6) A Bizottság, az eset körülményeitől és különösen az érintett elismert szervezet által végrehajtandó javító intézkedés sürgősségétől függően úgy határozhat, hogy az alábbi felső határokig emeli fel az időszakos kényszerítő bírság naponta esedékes összegét:
a)
ha az elismert szervezet több mint 120 nappal túllépi a (3) bekezdéssel összhangban megállapított határidőt, akkor a határidő lejártától számított százhuszonegyedik naptól kezdődően a háromszázadik napig minden napra az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 0,005 %-áig;
b)
ha az elismert szervezet több mint 300 nappal túllépi a (3) bekezdéssel összhangban megállapított határidőt, akkor a határidő lejártától számított háromszázegyedik naptól kezdődően minden napra az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 0,01 %-áig.
(7) Az e cikk alapján - önmagában vagy a pénzbírságon felül - kiszabott időszakos kényszerítő bírság teljes összege nem haladhatja meg a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése szerinti, az e rendelet 8. cikkében is említett felső határt.
8. cikk
A pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok maximális együttes összegének meghatározása
Az elismert szervezetekre kiszabott pénzbírságoknak és időszakos kényszerítő bírságoknak a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdése szerinti maximális együttes összegét a következőképpen kell meghatározni:
a)
az elismert szervezetre a 4. cikkel összhangban egy üzleti évben kiszabott pénzbírságok együttes összege - figyelembe véve a pénzbírság kiszabásáról szóló határozat hatálybalépésének napját, illetve amennyiben ugyanazon szervezetre vonatkozóan több határozat is pénzbírság kiszabásáról rendelkezik, az első ilyen határozat hatálybalépésének napját -, nem haladhatja meg az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 5 %-át;
b)
az elismert szervezetre a 4. cikkel összhangban egy üzleti évben kiszabott pénzbírságok együttes, az (1) bekezdés szerint meghatározott összege, valamint az ugyanazon határozatokban megállapított, a 7. cikk (2) bekezdése szerinti időszakos kényszerítő bírságok azon időszakra kiszabott összege, ameddig az elismert szervezet végre nem hajtja a megfelelő javító intézkedést, nem haladhatja meg az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban kiszámolt teljes átlagos üzleti forgalom 5 %-át. A 21. cikk sérelme nélkül a Bizottság által behajtott időszakos kényszerítő bírságok összege nem haladhatja meg az 5 %-os felső határt.
c)
az elismert szervezetre a 7. cikk (1) bekezdésével összhangban kiszabott időszakos kényszerítő bírságok azon időszakra vonatkozó összege, ameddig az elismert szervezet végre nem hajtja a megfelelő megelőző vagy javító intézkedést, nem haladhatja meg az elismert szervezet által realizált, a 9. cikkel összhangban meghatározott teljes átlagos üzleti forgalom 5 %-át. A 21. cikk sérelme nélkül a Bizottság által behajtott időszakos kényszerítő bírságok összege nem haladhatja meg az 5 %-os felső határt.
9. cikk
Az üzleti forgalom kiszámítása
(1) E rendelet alkalmazásában az adott elismert szervezet által realizált teljes átlagos üzleti forgalom az elismerést birtokló anyavállalat és az adott év végén az elismerés hatálya alá tartozó összes jogalany által a bizottsági határozat időpontját megelőző három üzleti évben realizált együttes üzleti forgalom összegének egyharmada.
(2) Igazolt konszolidált beszámolót készítő üzletcsoportok esetében az (1) bekezdésben említett üzleti forgalom az anyavállalat és az üzletcsoporthoz tartozó, az adott üzleti év végén az elismerés hatálya alá tartozó összes jogalany tekintetében a szóban forgó jogalanyok konszolidált bevételének felel meg.
(3) Az (1) és (2) bekezdés alkalmazásakor csak a 391/2009/EK rendelet hatálya alá tartozó tevékenységeket kell figyelembe venni.
III. FEJEZET
AZ ELISMERÉS VISSZAVONÁSA
10. cikk
Az elismerés visszavonása
(1) A Bizottság a 391/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a)-e) pontjában említett esetekben - saját kezdeményezésére vagy tagállami kérés nyomán - úgy határozhat, hogy visszavonja egy adott szervezet elismerését.
(2) Annak megállapítására, hogy a 391/2009/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontja szerint egy ismételt és súlyos mulasztás elfogadhatatlan mértékű veszélyt jelent-e a biztonságra vagy a környezetre, az alábbi tényezőket kell mérlegelni:
a)
a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében említett információk és körülmények, különösen az e rendelet 5. és 6. cikkében említett körülmények tükrében;
b)
a 2009/491/EK bizottsági határozatban meghatározott kritériumok és - adott esetben - felső korlátok.
(3) Amennyiben az elismert szervezetre kiszabott pénzbírságok és időszakos kényszerítő bírságok összege eléri a 391/2009/EK rendelet 6. cikkének (3) bekezdésében meghatározott felső korlátot, és az elismert szervezet nem hajtott végre megfelelő javító intézkedést, a Bizottság úgy tekintheti, hogy a kiszabott intézkedések nem érték el céljukat, azaz nem sikerült megszüntetni a biztonságot vagy a környezetet fenyegető potenciális veszélyeket.
11. cikk
Az elismerés tagállami kérésre való visszavonása
(1) A tagállamok írásban kérhetik a Bizottságtól, hogy a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdésével összhangban vonja vissza egy adott szervezet elismerését.
(2) A kérelmező tagállamnak részletesen meg kell indokolnia a kérést, utalva - az esettől függően - a 391/2009/EK rendelet 7. cikkének (1) bekezdésében felsorolt kritériumokra és (2) bekezdésében felsorolt körülményekre, valamint az e rendelet 10. cikkének (2) és (3) bekezdésében felsorolt körülményekre.
(3) A kérelmező tagállamnak el kell juttatnia a Bizottság részére a kérelmet alátámasztó összes írásos bizonyítékot, megfelelően rendezve és számozva.
(4) A Bizottság a tagállam kérelmének kézhezvételéről írásos visszaigazolást küld.
(5) Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy határozata meghozatalához további információkra, pontosításra vagy bizonyítékokra van szüksége, erről értesíti a kérelmező tagállamot, és felkéri, hogy meghatározott időn belül, ami nem lehet rövidebb, mint négy hét, egészítse ki a kérelmet. A tagállam által benyújtott kérelem csak az összes szükséges információ beadása után tekinthető teljesnek.
(6) A teljes kérelem kézhezvételétől számított egy éven belül a Bizottság - amennyiben a kérelmet megalapozottnak ítéli - a 12. cikkel összhangban kifogásközlést intéz az érintett szervezethez, és abban közli a szervezettel, hogy e rendelettel összhangban vissza kívánja vonni az elismerését. Ebben az esetben a Bizottság a kérelmező tagállamot az e rendelet IV. cikke szerint érintettnek minősülő tagállamként kezeli, és az ott meghatározott jogokat biztosítja számára.
Ha az említett határidőn belül a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a tagállam kérelme nem megalapozott, erről értesíti a tagállamot, közli döntése indokait és felkéri a tagállamot, hogy meghatározott időn belül, ami nem lehet rövidebb, mint három hónap, nyújtsa be észrevételeit. Ezen észrevételek kézhezvételétől számított hat hónapon belül a Bizottság vagy megerősíti, hogy a kérelem nem megalapozott, vagy az első albekezdéssel összhangban kifogásközlést intéz az érintett szervezethez.
(7) Ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a tagállam kérelme nem megalapozott, vagy az (5) bekezdésben említett határidő letelte után sem teljes, a Bizottság úgy dönthet, hogy a kérelmet és az ahhoz csatolt bizonyítékokat - részben vagy egészben - az elismert szervezet tekintetében a 391/2009/EK rendelet 8. cikkével összhangban indított értékelés során figyelembe veszi.
(8) A Bizottság évente jelentést tesz a tengeri közlekedés biztonságával és a hajókról történő szennyezés megelőzésével foglalkozó bizottságnak (COSS) a tagállamoktól érkezett visszavonási kérelmekről, és a Bizottság által kezdeményezett, folyamatban lévő visszavonási eljárásokról.
IV. FEJEZET
KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
12. cikk
Kifogásközlés
(1) Ha a Bizottság úgy véli, jogos indoka van arra, hogy egy érintett szervezetre a 391/2009/EK rendelet 6. cikke szerint bírságot, illetve időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, vagy ugyanezen rendelet 7. cikkével összhangban visszavonja egy adott szervezet elismerését, kifogásközlést címez a szervezethez, és erről értesíti az érintett tagállamokat.
(2) A kifogásközlésnek tartalmaznia kell a következőket:
a)
az elismert szervezet által elkövetett cselekmények vagy mulasztások részletes leírása, ideértve azokat a releváns tényeket és a 391/2009/EK rendelet azon rendelkezéseit, amelyeket a Bizottság megítélése szerint az elismert szervezet megsértett;
b)
azon bizonyítékok megnevezése, amelyeken a vonatkozó megállapítások alapulnak, ezen belül vizsgálati jelentésekre, értékelési jelentésekre vagy bármilyen egyéb olyan dokumentumra való utalás, amelyet a Bizottság vagy az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség - a Bizottság nevében eljárva - az érintett szervezetnek korábban eljuttatott.
c)
értesítés arról, hogy a Bizottság a 391/2009/EK rendelet 6. vagy 7. cikkével összhangban pénzbírságot, illetve időszakos kényszerítő bírságot szabhat ki, illetve visszavonhatja a szervezet elismerését.
(3) A kifogásközlésről való értesítésben a Bizottság felkéri az elismert szervezetet és az érintett tagállamokat, hogy meghatározott időn belül, ami nem lehet rövidebb, mint a kifogásközlés kézhezvételétől számított hat hét, nyújtsanak be írásos észrevételeket. E rendelet 24. cikke (4) bekezdésének sérelme nélkül az említett határidő lejárta után beérkezett észrevételeket a Bizottság nem köteles figyelembe venni.
(4) A kifogásközlésről szóló értesítés nem függeszti fel az érintett szervezetről folyó értékelést. A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy az elismerés visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat meghozatala előtt a Bizottság úgy dönthet, hogy további ellenőrzéseket végez a szervezet irodáiban és telephelyein, a szervezet által tanúsított hajókat tekint meg vagy írásban felszólítja az elismert szervezetet, hogy nyújtson be további információkat arról, hogyan teljesíti a 391/2009/EK rendelet értelmében rá vonatkozó kritériumokat és követelményeket.
(5) A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy az elismerés visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat meghozatala előtt a Bizottság bármikor módosíthatja az érintett elismert szervezetről készített értékelését. Amennyiben - új tények feltárása, új jogsértés megállapítása vagy egy jogsértés súlyosságával vagy a biztonságra és a környezetre gyakorolt hatásaival kapcsolatos új körülmények felmerülése esetén - az új értékelés különbözik attól az értékeléstől, amely alapján a kifogásközlés készült, a Bizottság új kifogásközlést címez a szervezethez.
13. cikk
Adatszolgáltatási felszólítás
A 12. cikk alkalmazásában a tények tisztázása végett a Bizottság írásban felszólíthatja az elismert szervezetet, hogy meghatározott időn belül, ami semmi esetre sem lehet rövidebb 4 hétnél, adjon szóbeli vagy írásbeli magyarázatot, vagy bocsásson rendelkezésre adatokat, illetve dokumentumokat. Ebben az esetben a Bizottság az elismert szervezetet tájékoztatja a felszólítás teljesítésének elmulasztása, az adatszolgáltatás indokolatlan késedelme, illetőleg szándékosan téves, hiányos vagy félrevezető adatszolgáltatás esetén kiszabható időszakos kényszerítő bírságról vagy pénzbírságról.
14. cikk
Meghallgatás
(1) Azon elismert szervezet számára, amelyhez kifogásközlést címzett, a Bizottság - a szervezet kérésére - lehetőséget biztosít arra, hogy érveit meghallgatás keretében szóban kifejtse.
(2) A bizottság meghívja a meghallgatásra az érintett tagállamok illetékes hatóságait, ezenkívül saját kezdeményezésére vagy az érintett tagállam kérésére meghívhat a jogsértéssel kapcsolatban jogos érdekkel rendelkező egyéb személyeket is. A Bizottság igénybe veheti az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség segítségét.
(3) A meghallgatásra meghívott természetes vagy jogi személyek megjelenhetnek személyesen, vagy képviselhetik őket jogi vagy felhatalmazott képviselőjük. A tagállamok képviseletében a tagállamok tisztviselői járnak el.
(4) A meghallgatás nem nyilvános. A személyeket külön-külön, vagy a részvételre felkért egyéb személyek jelenlétében lehet meghallgatni, tekintettel az elismert szervezet és egyéb személyek üzleti titkaik és más bizalmas információik védelméhez fűződő jogos érdekeire.
(5) Minden meghallgatott személy nyilatkozatáról felvétel készül. A meghallgatásról készült felvételt kérésre a meghallgatáson megjelent személyek és az érintett tagállamok rendelkezésére bocsátják.
15. cikk
Időszakos kényszerítő bírság együttműködés hiánya miatt
(1) Amennyiben egy elismert szervezet nem teszi meg a Bizottság által előírt megelőző vagy javító intézkedéseket vagy indokolatlanul késlelteti ilyen intézkedések megtételét, és a Bizottság e mulasztás okán a 7. cikk (1) bekezdése szerint időszakos kényszerítő bírság kiszabásáról szóló határozatot kíván elfogadni, erről előzőleg írásban értesíti az elismert szervezetet.
(2) A Bizottság által az (1) bekezdéssel összhangban tett értesítésben konkrétan meg kell jelölni azt a megelőző és javító intézkedést, amelyet az elismert szervezet nem hajtott végre, az ennek alátámasztására szolgáló bizonyítékokat, valamint tájékoztatni kell az érintett szervezetet arról, hogy a Bizottság milyen időszakos kényszerítő bírság kiszabását mérlegeli.
(3) A Bizottság megjelöli azt a határidőt, amelyen belül az elismert szervezet benyújthatja írásbeli észrevételeit a Bizottsághoz. Az említett határidőn túl beérkezett írásbeli észrevételeket a Bizottság nem köteles figyelembe venni.
16. cikk
Iratbetekintés
(1) Azon elismert szervezet kérésére, amelyhez kifogásközlést címzett, a Bizottság hozzáférést biztosít a feltételezett jogsértéssel kapcsolatban általa összegyűjtött dokumentumokat és egyéb bizonyítékokat tartalmazó ügyirathoz.
(2) A Bizottság meghatározza, hogy az elismert szervezet mikor tekinthet be az ügyiratba, és gondoskodik a szükséges gyakorlati feltételekről; a betekintés kizárólag elektronikus úton történhet.
(3) A Bizottság kérésre az elismert szervezet rendelkezésére bocsájtja az ügyirat részét képező dokumentumok listáját.
(4) Az érintett elismert szervezetnek jogában áll betekinteni az ügyirat részét képező dokumentumokba és információkba. A betekintés biztosításakor a Bizottság kellő mértékben figyelembe veszi az általa és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség által kiadott dokumentumokban szereplő üzleti titkokat, bizalmas információkat, illetve azt, hogy belső dokumentumról van-e szó.
(5) A (4) bekezdés alkalmazásában többek között az alábbiak minősülhetnek a Bizottság és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség belső dokumentumainak:
a)
a Bizottság, a bizottsági szolgálatok és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség belső egyeztetéseihez kapcsolódó dokumentumok, illetve azok részei, és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség által a Bizottságnak címzett vélemények és ajánlások;
b)
a Bizottság és az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség, illetve a Bizottság és a tagállamok közötti levelezés részét képező dokumentumok, illetve azok részei.
17. cikk
Jogi képviselet
Az elismert szervezet az e rendelet alapján indított eljárás valamennyi szakaszában jogosult jogi képviseletre.
18. cikk
Bizalmas kezelés, szakmai titoktartás és a hallgatáshoz való jog
(1) Az e rendelet alapján indított eljárások során tiszteletben kell tartani a bizalmas kezelésre és a szakmai titoktartásra vonatkozó elveket.
(2) A Bizottság, az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökség és az érintett tagállam hatóságai, valamint tisztviselői, alkalmazottai és a felügyeletük alatt dolgozó más személyek nem hozhatják nyilvánosságra az e rendeletben foglaltak alapján általuk megszerzett vagy továbbított információkat, illetve a bizalmas kezelési és a szakmai titoktartási kötelezettség alá tartozó információkat.
(3) Minden olyan elismert szervezetnek vagy más személynek, aki e rendelet alapján információkat vagy észrevételeket nyújt be, egyértelműen meg kell jelölnie - indoklás kíséretében - a bizalmasnak tekintett anyagokat, és a Bizottság által kijelölt határidőn belül rendelkezésre kell bocsátania egy különálló, bizalmasnak nem minősülő változatot is.
(4) A Bizottság arra is felkérheti az elismert szervezeteket és más érdekelt feleket, hogy jelöljék meg a Bizottság jelentéseinek, kifogásközléseinek vagy határozatainak azon részeit, amelyek véleményük szerint üzleti titkot tartalmaznak.
(5) A (3) és (4) bekezdés szerinti megjelölés hiányában a Bizottság vélelmezheti, hogy az érintett dokumentumok vagy észrevételek nem tartalmaznak bizalmas információt.
(6) A 391/2009/EK rendelet 9. cikkének sérelme nélkül az elismert szervezetnek jogában áll hallgatni azokban a helyzetekben, amikor olyan választ kényszerülne adni, amely részéről annak beismerését jelenthetné, hogy jogsértés áll fenn.
19. cikk
Határozat
(1) A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására, vagy egy adott szervezet elismerésének visszavonására vonatkozó, e rendelet szerinti határozat kizárólag olyan indokokon alapulhat, amelyekkel kapcsolatban az érintett elismert szervezetnek lehetősége volt észrevételeit előterjeszteni.
(2) A pénzbírság, illetőleg időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó határozat meghozatalakor és a megfelelő összeg megállapításakor szem előtt kell tartani az eredményesség, az arányosság és a visszatartó erő elvét.
(3) Az e rendelet szerinti intézkedések meghozatalakor és a releváns cselekmények vagy mulasztások súlyosságáról, valamint ezeknek a biztonságra és a környezetre gyakorolt hatásokról való döntéskor a Bizottság figyelembe veszi az érintett elismert szervezettel szemben ugyanazon tényállás alapján tagállami szinten már meghozott intézkedéseket, különösen akkor, ha a szervezettel szemben korábban már folyt bírósági vagy közigazgatási eljárás.
(4) Egy elismert szervezet által elkövetett olyan cselekmény vagy mulasztás tekintetében, amely alapján e rendelettel összhangban intézkedésekre került sor, további intézkedések nem hozhatók. A szóban forgó cselekményeket vagy mulasztásokat azonban figyelembe lehet venni az e rendelet szerinti későbbi intézkedések meghozatalakor, az esetek ismételt előfordulásának értékelése céljából.
(5) Az időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó határozatokat, valamint a pénzbírság és időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó határozatokat a Bizottság a 391/2009/EK rendelet 12. cikkének (2) bekezdése szerint alkalmazandó eljárással összhangban fogadja el.
(6) Egy adott szervezet elismerésének visszavonására vonatkozó határozatokat a Bizottság a 391/2009/EK rendelet 12. cikkének (3) bekezdése szerint alkalmazandó eljárással összhangban fogadja el.
20. cikk
Jogorvoslat, értesítés és közzététel
(1) A Bizottság tájékoztatja az elismert szervezetet a rendelkezésére álló jogorvoslati lehetőségekről.
(2) A Bizottság tájékoztatás céljából eljuttatja határozatát az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökségnek és a tagállamoknak.
(3) Indokolt esetben, különösen a biztonsággal és a környezetvédelemmel kapcsolatos szempontok alapján a Bizottság a határozatot nyilvánosságra hozhatja. Határozata részleteinek közzétételekor vagy a tagállamok tájékoztatásakor a Bizottság figyelembe veszi az elismert szervezet és más személyek jogos érdekeit.
21. cikk
A pénzbírságok és a kényszerítő bírságok behajtása
A Bizottság a pénzbírságok és a kényszerítő bírságok behajtása érdekében beszedési utalványt állít ki, és az érintett elismert szervezet részére terhelési értesítést bocsát ki, összhangban a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet 78-80. és 83. cikkében (6) és az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet 80-92. cikkében (7) foglaltakkal.
22. cikk
A pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok kiszabására vonatkozó elévülési idők
(1) A Bizottságnak attól az időponttól számítva öt évig van joga arra, hogy egy elismert szervezetre e rendelet szerint pénzbírságot és/vagy időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, amikor az elismert szervezet az e rendelet 3. cikkével összhangban megállapított jogsértést eredményező cselekményt vagy mulasztást elkövette. Jogsértést eredményező folyamatos vagy ismétlődő cselekmények vagy mulasztások esetében azonban az elévülési idő a cselekmény vagy mulasztás megszűnésének napjától kezdődik.
A Bizottságnak attól az időponttól számítva három évig van joga arra, hogy egy elismert szervezetre e rendelet 15. cikkével összhangban időszakos kényszerítő bírságot szabjon ki, amikor az elismert szervezet elkövette azt a cselekményt vagy mulasztást, amelynek kapcsán a Bizottság megfelelő megelőző és javító intézkedések végrehajtását kérte.
(2) A Bizottságnak vagy az Európai Tengerészeti Biztonsági Ügynökségnek bármely olyan intézkedése, amelyre az elismert szervezet által elkövetett cselekmény vagy mulasztás vizsgálata vagy a jogsértési eljárás céljából kerül sor, megszakítja az (1) bekezdés szerinti elévülési időt. Az elévülés azon a napon szakad meg, amikor az elismert szervezet értesítést kap a Bizottság vagy az Ügynökség intézkedéséről.
(3) Az elévülés megszakadása után az elévülés idő újrakezdődik. Az elévülés ideje azonban nem haladhatja meg az eredeti elévülési idő kétszeresét, kivéve akkor, ha az elévülés a (4) bekezdés alapján szakad meg.
(4) Az időszakos kényszerítő bírság kiszabására vonatkozó elévülés mindaddig nyugszik, amíg a Bizottság határozatával kapcsolatban az Európai Unió Bírósága előtt eljárás van folyamatban.
23. cikk
A pénzbírságok és az időszakos kényszerítő bírságok beszedésére vonatkozó elévülési idők
(1) A pénzbírságok és/vagy időszakos kényszerítő bírságok beszedésére vonatkozó eljárás megkezdéséhez való jog a 19. cikk alapján hozott határozat jogerőre emelkedésétől számított egy év alatt évül el.
(2) Az (1) bekezdésben említett elévülési időt megszakítja a Bizottságnak vagy a Bizottság megkeresésére eljáró tagállamnak bármely olyan cselekménye, amelynek célja a pénzbírság és/vagy időszakos kényszerítő bírság megfizettetése.
(3) Az elévülés megszakadása után az elévülés idő újrakezdődik.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett elévülési idő nyugszik:
a)
a fizetési haladék tartama alatt;
b)
mindaddig, amíg a fizetés végrehajtása az Európai Unió Bíróságának határozata alapján fel van függesztve.
24. cikk
A határidők alkalmazása
(1) Az ebben a rendeletben megállapított határidők a Bizottság által küldött értesítés kézhezvételétől vagy személyes kézbesítésétől számítandók.
(2) A Bizottságnak szóló értesítések esetében úgy kell tekinteni, hogy a kapcsolódó határidőt akkor tartották be, ha az adott értesítést a vonatkozó határidő lejárta előtt ajánlott küldemény formájában postára adták.
(3) A Bizottság a határidőket a tisztességes eljáráshoz való jog, és az e rendelet szerinti döntéshozatali eljárások sajátos körülményeinek figyelembevételével szabja meg.
(4) A határidők az eredeti határidő lejárta előtt benyújtott, indoklással ellátott kérelem alapján adott esetben meghosszabbíthatók.
25. cikk
A tagállami illetékes hatóságokkal való együttműködés
A tagállami illetékes hatóságok által a Bizottság kérésére benyújtott információkat a Bizottság kizárólag az alábbi célokra használja fel:
a)
az elismert szervezetek elismerése és ellenőrzése tekintetében a 391/2009/EK rendelet értelmében ráruházott feladatok végrehajtása;
b)
bizonyítékként való felhasználás az e rendelet szerinti döntéshozatalban, e rendelet 16. és 18. cikkének sérelme nélkül.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
26. cikk
Alkalmazás
A 391/2009/EK rendelet hatálybalépése előtt bekövetkezett események tekintetében nem kerülhet sor az e rendelet szerinti intézkedések alkalmazására.
27. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 18-án.