KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 813/2013
af 2. august 2013
om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF for så vidt angår krav til miljøvenligt design af anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21. oktober 2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (1), særlig artikel 15, stk. 1,
efter høring af konsultationsforummet for miljøvenligt design, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 2009/125/EF fastlægger Kommissionen krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter, der sælges og handles i betydelige mængder, har en væsentlig miljøpåvirkning og har et betydeligt potentiale med hensyn til at mindske deres miljøpåvirkning, uden at det medfører urimelige omkostninger.
(2)
Bestemmelser om varmtvandskedlers virkningsgrad er fastsat i Rådets direktiv 92/42/EØF af 21. maj 1992 om krav til virkningsgrad i nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt brændsel (2).
(3)
Ifølge artikel 16, stk. 2, litra a), i direktiv 2009/125/EF udsteder Kommissionen efter proceduren i samme direktivs artikel 19, stk. 3, og kriterierne i artikel 15, stk. 2, og efter høring af Konsultationsforummet for miljøvenligt design eventuelt gennemførelsesforanstaltninger for produkter, der frembyder et stort potentiale for en omkostningseffektiv nedbringelse af drivhusgasemissionerne, f.eks. varme- og varmtvandsanlæg.
(4)
Kommissionen har udført en forberedende undersøgelse af de tekniske, miljømæssige og økonomiske aspekter af anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, som typisk anvendes i EU. Undersøgelsen er foretaget i samarbejde med interessenter og berørte parter fra EU og tredjelande, og resultaterne er gjort offentligt tilgængelige.
(5)
De miljøaspekter af anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, der er udpeget som væsentlige i forbindelse med denne forordning, er energiforbruget i brugsfasen og (for varmepumpeanlæg) lydeffektniveauet. For anlæg til rumopvarmning, der anvender fossile brændsler, er emissioner af kvælstofilter, kulilte, partikler og kulbrinter også udpeget som væsentlige miljøaspekter.
(6)
Det er ikke hensigtsmæssigt at fastsætte krav til miljøvenligt design for emissioner af kulilte, partikler og kulbrinter, da der endnu ikke findes en egnet europæisk målemetode. Med henblik på at udvikle sådanne målemetoder har Kommissionen givet de europæiske standardiseringsorganisationer mandat til at overveje krav til miljøvenligt design for disse emissioner under revisionen af denne forordning. Det bør være muligt at opretholde og indføre nationale bestemmelser om krav til miljøvenligt design for emissioner af kulilte, partikler og kulbrinter fra anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, indtil de tilsvarende EU-krav til miljøvenligt design træder i kraft. Bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/142/EF af 30. november 2009 om gasapparater (3), som sætter grænser for gasapparaters udsendelse af forbrændingsprodukter af hensyn til sundhed og sikkerhed, bør ikke berørt.
(7)
Den forberedende undersøgelse viser, at det ikke er nødvendigt at stille krav til andre parametre for miljøvenligt design, jf. direktiv 2009/125/EF, bilag I, del 1, i forbindelse med anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning. Drivhusgasemissioner fra kølemidler, der i dag anvendes i varmepumpeanlæg til opvarmning af den europæiske bygningsmasse, udpeges f.eks. ikke som væsentlige. Om der bør stilles krav til miljøvenligt design for disse drivhusgasemissioner, vurderes igen, når denne forordning revideres.
(8)
Denne forordnings anvendelsesområde bør omfatte kedelanlæg til rumopvarmning, kraftvarmeanlæg til rumopvarmning og varmepumpeanlæg til rumopvarmning, som leverer varme til vandbaserede centralvarmesystemer til rumopvarmning, samt kedelanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning og varmepumpeanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, som leverer varme til vandbaserede centralvarmesystemer til rumopvarmning og opvarmning af varmt drikke- og brugsvand. Disse forsyningsanlæg er konstrueret til brug med flydende eller gasformige brændsler, herunder biomasse (dog ikke primært), elektricitet og omgivende varme eller overskudsvarme.
(9)
Forsyningsanlæg, der er konstrueret til brug med flydende eller gasformige brændsler, som overvejende (over 50 %) er fremstillet af biomasse, har særlige tekniske egenskaber, som gør det nødvendigt at foretage yderligere tekniske, økonomiske og miljømæssige analyser. Afhængigt af resultatet af disse analyser, bør der eventuelt senere fastsættes krav til miljøvenligt design af sådanne forsyningsanlæg.
(10)
Det årlige energiforbrug for anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning blev anslået til at have været 12 089 PJ (ca. 289 mio. tons olieækvivalent (Mtoe)) i EU i 2005, hvilket svarer til 698 mio. tons CO2-emissioner. Hvis der ikke træffes specifikke foranstaltninger, forventes dette årlige energiforbrug at stige til 10 688 PJ i 2020. De årlige emissioner af kvælstofilter i forbindelse med anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning blev anslået til at have været 821 kt SOx-ækvivalent i EU i 2005. Hvis der ikke træffes specifikke foranstaltninger, forventes de årlige emissioner at stige til 783 kt SOx-ækvivalent i 2020. De forberedende undersøgelser har vist, at energiforbruget og emissionerne af kvælstofilter i forbindelse med anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning kan reduceres væsentligt.
(11)
Energiforbruget i anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning kan reduceres ved anvendelse af allerede eksisterende omkostningseffektive og generiske teknologier, der kan sænke de samlede omkostninger til anskaffelse og drift af disse produkter.
(12)
I EU er der næsten fem mio. boliger med fælles aftræk. Af tekniske grunde kan eksisterende kedelanlæg til rumopvarmning og kedelanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning ikke erstattes af effektive kondensationskedler i boliger med fælles aftræk. I henhold til i denne forordning kan ikke-kondensationskedler, der specifikt er konstrueret til sådanne anlæg, forblive på markedet. Dermed undgås unødige omkostninger for forbrugerne, producenterne får tid til at udvikle kedler til mere effektive opvarmningsteknologier, og medlemsstaterne får tid til at gennemgå de nationale bygningsreglementer.
(13)
Den kombinerede effekt af kravene til miljøvenligt design i denne forordning og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 811/2013 af 18. februar 2013 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU for så vidt angår energimærkning af anlæg til rumopvarmning, anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, pakker med anlæg til rumopvarmning, temperaturstyring og solvarmekomponent samt pakker med anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, temperaturstyring og solvarmekomponent (4) forventes i tiden frem til 2020 at føre til årlige energibesparelser på ca. 1 900 PJ (ca. 45 mio. tons olieækvivalent), hvilket svarer til ca. 110 mio. tons CO2-emissioner, og en reduktion i de årlige emissioner af kvælstofilter på ca. 270 kt SOx-ækvivalent sammenlignet med en situation, hvor der ikke gribes ind.
(14)
Krav til miljøvenligt design bør harmonisere kravene vedrørende energiforbrug, lydeffektniveau og emissioner af kvælstofilter for vandvarmere og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning i hele EU, hvilket vil styrke gennemførelsen af det indre marked og forbedre disse produkters miljømæssige egenskaber.
(15)
Kravene til miljøvenligt design bør ikke påvirke prisen eller brugsegenskaberne for anlæg til rumopvarmning eller anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, sådan som de opleves af slutbrugeren, eller skade sundhed, sikkerhed eller miljø.
(16)
Kravene til miljøvenligt design bør indføres gradvis for at give producenterne tilstrækkelig tid til at foretage de nødvendige designændringer af produkter, der er omfattet af denne forordning. Faserne bør planlægges, så der tages hensyn til omkostningsvirkningen for producenter, herunder navnlig små og mellemstore virksomheder, samtidig med at forordningens målsætninger nås inden for den planlagte tidsramme.
(17)
Produktparametre bør måles og beregnes ved hjælp af pålidelige, nøjagtige og reproducerbare metoder under anvendelse af de nyeste, almindeligt anerkendte måle- og beregningsmetoder, herunder harmoniserede standarder, når sådanne er vedtaget af de europæiske standardiseringsorganisationer på anmodning fra Kommissionen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 europæisk standardisering (5).
(18)
I overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i direktiv 2009/125/EF præciserer denne forordning de gældende procedurer for overensstemmelsesvurdering.
(19)
For at lette kontrollen af overensstemmelsen bør producenterne give oplysninger i den i bilag IV og V til direktiv 2009/125/EF omhandlede tekniske dokumentation i det omfang, oplysningerne vedrører kravene i denne forordning.
(20)
For yderligere at begrænse miljøpåvirkningen fra anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning bør producenterne give oplysninger om demontering, genvinding og/eller bortskaffelse.
(21)
Ud over de retligt bindende krav i denne forordning bør der angives vejledende referenceværdier for de bedste tilgængelige teknologier med henblik på at sikre, at oplysninger om de miljømæssige egenskaber ved anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning i hele deres livscyklus er bredt og let tilgængelige.
(22)
Med undtagelse af artikel 7, stk. 2, og artikel 8 samt bilag III-V bør direktiv 92/42/EØF ophæves, og der bør i denne forordning fastsættes nye bestemmelser, som sikrer, at anvendelsesområdet udvides til andre forsyningsanlæg end kedler med henblik på yderligere at forbedre energieffektiviteten i anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning og forbedre andre væsentlige miljøaspekter af anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning.
(23)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 19, stk. 1, i direktiv 2009/125/EF -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Denne forordning fastsætter krav til miljøvenligt design som forudsætning for, at anlæg til rumopvarmning og anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning med en nominel nytteeffekt på ≤ 400 kW må bringes i omsætning og/eller tages i brug; dette gælder også anlæg, der indgår i pakker med anlæg til rumopvarmning, temperaturstyring og solvarmekomponent eller pakker med anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, temperaturstyring og solvarmekomponent, jf. definitionerne i artikel 2 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 811/2013.
2. Denne forordning finder ikke anvendelse på:
a)
forsyningsanlæg, der specifikt er konstrueret til at anvende flydende eller gasformige brændsler, som overvejende er fremstillet af biomasse
b)
forsyningsanlæg, der anvender fast brændsel
c)
forsyningsanlæg, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU (6)
d)
forsyningsanlæg, der kun producerer varme med henblik på at levere varmt drikke- eller brugsvand
e)
forsyningsanlæg til opvarmning og distribution af gasformige varmeoverføringsmedier, som f.eks. damp eller luft
f)
kraftvarmeanlæg til rumopvarmning med en maksimal elkapacitet på 50 kW eller derover
g)
varmeproducerende enheder, der er konstrueret til forsyningsanlæg, og kroppe bestemt til at blive udstyret med sådanne varmeproducerende enheder, bragt i omsætning inden den 1. januar 2018 som reservedele til udskiftning af identiske varmeproducerende enheder og identiske kroppe. På udskiftningsproduktet eller dettes emballage angives det klart, hvilket forsyningsanlæg det er beregnet til.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning gælder definitionerne i direktiv 2009/125/EF, og derudover forstås ved:
1) »forsyningsanlæg«: anlæg til rumopvarmning eller anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning
2) »anlæg til rumopvarmning«: et apparat, der
3) »anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning«: et anlæg til rumopvarmning, der er konstrueret til inden for bestemte tidsrum også at levere varmt drikke- eller brugsvand ved bestemte temperaturniveauer og gennemstrømningshastigheder og i bestemte mængder, og som er tilsluttet en ekstern drikke- eller brugsvandforsyning
4) »vandbaseret centralvarmesystem«: et system, der bruger vand som varmeoverføringsmedie til at distribuere centralt produceret varme til varmegivere til rumopvarmning af bygninger eller dele heraf
5) »varmeproducerende enhed«: den del af et forsyningsanlæg, der producerer varme ved hjælp af en eller flere af følgende processer:
idet en varmeproducerende enhed, der er konstrueret til et forsyningsanlæg, og en krop bestemt til at blive udstyret med en sådan varmeproducerende enhed, også betragtes som et forsyningsanlæg
6) »krop«: den del af et forsyningsanlæg, der er bestemt til at få monteret en varmeproducerende enhed
7) »nominel nytteeffekt« (Prated): forsyningsanlæggets angivne effekt under rumopvarmning og evt. vandopvarmning ved standarddriftsforhold udtrykt i kW; for varmepumpeanlæg til rumopvarmning og varmepumpeanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning er standarddriftsforholdene ved bestemmelse af den nominelle nytteeffekt de dimensionerende referencebetingelser, der er anført i bilag III, tabel 4
8) »standarddriftsforhold«: standarddriftsforholdene for forsyningsanlæg under gennemsnitlige klimaforhold ved bestemmelse af den nominelle nytteeffekt, årsvirkningsgraden ved rumopvarmning, energieffektiviteten ved vandopvarmning, lydeffektniveauet og emissionerne af kvælstofilter
9) »biomasse«: den bionedbrydelige del af produkter, affald og restprodukter af biologisk oprindelse fra landbrug (herunder vegetabilske og animalske stoffer), skovbrug og tilknyttede industrier, herunder fiskeri og akvakultur, samt den bionedbrydelige del af industriaffald og kommunalt affald
10) »biomassebrændsel«: flydende eller gasformigt brændstof fremstillet på grundlag af biomasse
11) »fossilt brændsel«: flydende eller gasformigt brændstof af fossil oprindelse
12) »kedelanlæg til rumopvarmning«: et anlæg til rumopvarmning, der producerer varme ved forbrænding af fossilt brændsel og/eller biomassebrændsel og/eller jouleeffekten i modstandsvarmelegemer
13) »kedelanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning«: et kedelanlæg til rumopvarmning, der er konstrueret til inden for bestemte tidsrum også at levere varmt drikke- eller brugsvand ved bestemte temperaturniveauer og gennemstrømningshastigheder og i bestemte mængder, og som er tilsluttet en ekstern drikke- eller brugsvandforsyning
14) »elektrisk kedelanlæg til rumopvarmning«: et kedelanlæg til rumopvarmning, der producerer varme ved hjælp af jouleeffekten i modstandsvarmelegemer
15) »elektrisk kedelanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning«: et kedelanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, der producerer varme ved hjælp af jouleeffekten i modstandsvarmelegemer
16) »kraftvarmeanlæg til rumopvarmning«: et anlæg til rumopvarmning, der på én gang producerer varme og elektricitet i én proces
17) »varmepumpeanlæg til rumopvarmning«: et anlæg til rumopvarmning, der producerer varme ved hjælp af omgivende varme fra en luftkilde, vandkilde eller jordkilde og/eller overskudsvarme; et varmepumpeanlæg til rumopvarmning kan være udstyret med et eller flere supplerende forsyningsanlæg, der producerer varme ved hjælp af jouleeffekten i modstandsvarmelegemer eller forbrænding af fossilt brændsel og/eller biomassebrændsel
18) »varmepumpeanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning«: et varmepumpeanlæg til rumopvarmning, der er konstrueret til inden for bestemte tidsrum også at levere varmt drikke- eller brugsvand ved bestemte temperaturniveauer og gennemstrømningshastigheder og i bestemte mængder, og som er tilsluttet en ekstern drikke- eller brugsvandforsyning
19) »supplerende forsyningsanlæg«: et sekundært forsyningsanlæg, der producerer varme, hvis varmebehovet overstiger den nominelle nytteeffekt for det primære forsyningsanlæg
20) »årsvirkningsgrad ved rumopvarmning« (ηs ): forholdet mellem rumopvarmningsbehovet i en bestemt sæson, der forsynes af et forsyningsanlæg, og det årlige energiforbrug, der kræves for at opfylde dette behov, udtrykt i procent
21) »energieffektivitet ved vandopvarmning« (ηwh ): forholdet mellem nytteenergien i det drikke- eller brugsvand, der leveres af et anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, og den energi, der kræves til dens produktion, udtrykt i procent
22) »lydeffektniveau« (LWA ): det A-vægtede lydeffektniveau indendørs og/eller udendørs udtrykt i dB
23) »omregningskoefficient« (CC): en koefficient, der afspejler elproduktionens anslåede gennemsnitlige effektivitet på 40 % i EU, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU (7); værdien af omregningskoefficienten er CC = 2,5.
For bilag II-V er der anført yderligere definitioner i bilag I.
Artikel 3
Krav til miljøvenligt design og tidsplan
1. Kravene til miljøvenligt design af forsyningsanlæg er opstillet i bilag II.
2. De forskellige krav til miljøvenligt design træder i kraft efter følgende tidsplan:
a)
fra den 26. september 2015:
i)
skal forsyningsanlæg opfylde kravene i bilag II, punkt 1, litra a), samt punkt 3 og 5
ii)
skal anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning opfylde kravene i bilag II, punkt 2, litra a)
b)
fra den 26. september 2017:
i)
skal elektriske kedelanlæg til rumopvarmning, elektriske kedelanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, kraftvarmeanlæg til rumopvarmning, varmepumpeanlæg til rumopvarmning og varmepumpeanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning opfylde kravene i bilag II, punkt 1, litra b)
ii)
skal anlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning opfylde kravene i bilag II, punkt 2, litra b)
c)
fra den 26. september 2018 skal forsyningsanlæg opfylde kravene i bilag II, punkt 4, litra a).
3. Om kravene til miljøvenligt design er opfyldt, fastslås ved målinger og beregninger, der opfylder kravene i bilag III.
Artikel 4
Overensstemmelsesvurdering
1. Proceduren for overensstemmelsesvurdering i artikel 8, stk. 2, i direktiv 2009/125/EF er den interne designkontrol, der er fastlagt i samme direktivs bilag IV, eller det forvaltningssystem, der er fastlagt i samme direktivs bilag V, jf. dog artikel 7, stk. 2, og artikel 8 samt bilag III til V i Rådet direktiv 92/42/EØF.
2. I forbindelse med overensstemmelsesvurdering skal den tekniske dokumentation omfatte resultaterne af den beregning, der er beskrevet i punkt 5, litra b), i denne forordnings bilag II.
Artikel 5
Verifikationsprocedure i forbindelse med markedstilsyn
Medlemsstaternes myndigheder skal, når de udfører markedstilsyn i henhold til artikel 3, stk. 2, i direktiv 2009/125/EF for at sikre overensstemmelse med kravene i denne forordnings bilag II, anvende verifikationsproceduren i denne forordnings bilag IV.
Artikel 6
Vejledende referenceværdier
De vejledende referenceværdier for de miljømæssigt bedste forsyningsanlæg på markedet på tidspunktet for ikrafttrædelsen af denne forordning er anført i bilag V.
Artikel 7
Revision
Kommissionen reviderer denne forordning i lyset af den teknologiske udvikling på området for forsyningsanlæg og forelægger Konsultationsforummet for miljøvenligt design resultaterne af revisionen senest fem år efter forordningens ikrafttrædelse. Ved revisionen skal det navnlig vurderes:
a)
om det vil være hensigtsmæssigt at fastsætte krav til miljøvenligt design for så vidt angår drivhusgasemissioner, der skyldes kølemidler
b)
hvor omfattende krav til miljøvenligt design for så vidt angår emission af kulilte, kulbrinter og partikler, de målemetoder, der er under udvikling, giver grundlag for at indføre
c)
om det vil være hensigtsmæssigt at fastsætte strengere krav til miljøvenligt design for så vidt angår energieffektiviteten af kedelanlæg til rumopvarmning og kedelanlæg til kombineret rum- og brugsvandsopvarmning, lydeffektniveauet og emissioner af kvælstofilter
d)
om det vil være hensigtsmæssigt at fastsætte krav til miljøvenligt design for forsyningsanlæg, der specifikt er konstrueret til brug med flydende eller gasformige brændsler, som overvejende er fremstillet af biomasse
e)
om omregningskoefficientens værdi fortsat er gyldig
f)
om tredjepartscertificering vil være hensigtsmæssig.
Artikel 8
Overgangsbestemmelser
1. Indtil den 26. september 2015 kan medlemsstaterne tillade, at forsyningsanlæg bringes i omsætning og/eller tages i brug, hvis de opfylder de nationale bestemmelser om årsvirkningsgrad ved rumopvarmning, energieffektivitet ved vandopvarmning og lydeffektniveau, der er i kraft ved denne forordnings vedtagelse.
2. Indtil den 26. september 2018 kan medlemsstaterne tillade, at forsyningsanlæg bringes i omsætning og/eller tages i brug, hvis de opfylder de nationale bestemmelser om emission af kvælstofilter, der er i kraft ved denne forordnings vedtagelse.
Artikel 9
Ophævelse
Med undtagelse af artikel 7, stk. 2 og artikel 8 samt bilag III-V ophæves Rådets direktiv 92/42/EØF, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til direktivets gennemførelse i national ret og anvendelse, i tiden frem til kravene til miljøvenligt design i denne forordnings bilag II træder i kraft.
Artikel 10
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i enhver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. august 2013.
A BIZOTTSÁG 813/2013/EU RENDELETE
(2013. augusztus 2.)
a 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a helyiségfűtő berendezések és a kombinált fűtőberendezések környezettudatos tervezésére vonatkozó követelmények tekintetében történő végrehajtásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az energiával kapcsolatos termékek környezetbarát tervezésére vonatkozó követelmények megállapítási kereteinek létrehozásáról szóló, 2009. október 21-i 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 15. cikke (1) bekezdésére,
a környezettudatos tervezéssel foglalkozó konzultációs fórummal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 2009/125/EK irányelv értelmében a Bizottság köteles megállapítani azon energiával kapcsolatos termékek környezettudatos tervezésének követelményeit, amelyek az eladások száma és a kereskedelem volumene szempontjából jelentősek, amelyek nagy hatást gyakorolnak a környezetre, és amelyek környezetre gyakorolt hatása a tervezés révén túlzott költségek nélkül nagymértékben javítható.
(2)
A kazánok hatásfokára vonatkozó rendelkezéseket a folyékony vagy gáznemű tüzelőanyaggal működő új melegvízkazánok hatásfok-követelményeiről szóló, 1992. május 21-i 92/42/EGK tanácsi irányelv (2) tartalmazza.
(3)
A 2009/125/EK irányelv 16. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében a Bizottság - a 19. cikk (3) bekezdésében előírt eljárással, a 15. cikk (2) bekezdésében meghatározott kritériumoknak megfelelően, a környezettudatos tervezéssel foglalkozó konzultációs fórummal folytatott konzultációt követően, az indokoltnak ítélt körben - köteles végrehajtási intézkedéseket elfogadni az olyan termékekre (így például a fűtő- és a vízmelegítő berendezésekre) vonatkozóan, amelyek nagy lehetőségeket kínálnak az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának költséghatékony csökkentésére.
(4)
A Bizottság előkészítő vizsgálatot folytatott az Európai Unióban jellemzően használt helyiségfűtő berendezések és kombinált (helyiségfűtő és vízmelegítő) fűtőberendezések műszaki, környezeti és gazdasági hatásairól. A Bizottság e vizsgálatot az Unió és a harmadik országok érdekeltjeivel és érintettjeivel együttműködve végezte, az eredményeket pedig nyilvánosan elérhetővé tette.
(5)
A helyiségfűtő berendezések és a kombinált fűtőberendezések e rendelet alkalmazásában jelentősnek minősülő környezeti hatása a használat közbeni energiafogyasztás és (a hőszivattyús fűtőberendezések esetében) a hangteljesítményszint. A fosszilis tüzelőanyaggal üzemelő fűtőberendezések tekintetében ezenkívül lényeges környezeti hatást jelent a nitrogén-oxid-kibocsátásra, a szén-monoxid-kibocsátásra, a szilárdrészecske-kibocsátásra és a szénhidrogén-kibocsátásra.
(6)
A szén-monoxid-kibocsátásra, a szilárdrészecske-kibocsátásra és a szénhidrogén-kibocsátásra vonatkozóan nem helyénvaló a környezettudatos tervezés területén követelményeket megállapítani, mivel nem állnak még rendelkezésre megfelelő európai mérési módszerek. Ilyen mérési módszerek kidolgozása céljából a Bizottság megbízta az európai szabványügyi szervezeteket azzal, hogy e rendelet felülvizsgálata során mérlegeljék az említett szennyezőanyag-kibocsátásokra vonatkozóan a környezettudatos tervezés területén alkalmazható követelmények meghatározásának lehetőségét. A helyiségfűtő berendezések és a kombinált fűtőberendezések szén-monoxid-kibocsátására, szilárdrészecske-kibocsátására és szénhidrogén-kibocsátására vonatkozóan a környezettudatos tervezés területén megállapított követelményeket tartalmazó nemzeti rendelkezések az alkalmazandó uniós követelmények hatálybalépéséig tarthatók fenn, illetve vezethetők be. Ez az intézkedés nem érinti a gázüzemű berendezésekről szóló, 2009. november 30-i 2009/142/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) rendelkezéseit, amelyek az egészségvédelem és a biztonság érdekében korlátozzák a gázüzemű berendezések égéstermékeit.
(7)
Az előkészítő vizsgálat tanúsága szerint a helyiségfűtő berendezések és a kombinált fűtőberendezések esetében nem szükséges követelményeket előírni a 2009/125/EK irányelv I. mellékletének 1. részében felsorolt egyéb, a környezettudatos tervezéshez kapcsolódó paraméterek vonatkozásában. A vizsgálat különösképpen a napjainkban az európai épületek fűtésére használt hőszivattyús fűtőberendezésekben alkalmazott hűtőközegekhez kapcsolódó üvegházhatásúgáz-kibocsátást nem találta jelentősnek. A Bizottság e rendelet felülvizsgálata során ismét mérlegeli majd, hogy az üvegházhatásúgáz-kibocsátással kapcsolatban helyénvaló-e a környezettudatos tervezés területén követelményeket megállapítani.
(8)
E rendelet hatályának ki kell terjednie a vízalapú központi fűtési rendszereket helyiségfűtés céljából hővel ellátó helyiségfűtő kazánokra, kapcsolt helyiségfűtő berendezésekre és hőszivattyús helyiségfűtő berendezésekre, valamint a vízalapú központi fűtési rendszereket helyiségfűtés és meleg ivó- és szanitervíz biztosítása céljából hővel ellátó kombinált kazánokra és hőszivattyús kombinált fűtőberendezésekre. E fűtőberendezések kialakításuk révén gáznemű és folyékony tüzelőanyagokkal - ideértve a biomasszát is, amennyiben nem ez a fő tüzelőanyag - villamos energiával, valamint környezeti vagy hulladékhővel üzemelnek.
(9)
Az elsősorban (több mint 50 %-ban) biomasszából előállított folyékony vagy gáznemű tüzelőanyagok használatára tervezett fűtőberendezések sajátos műszaki jellemzőkkel rendelkeznek, és további műszaki, gazdasági és környezetvédelmi elemzéseket igényelnek. Ezen elemzések eredményeitől függően a későbbiekben szükség szerint az ilyen típusú fűtőberendezések környezettudatos tervezésére vonatkozóan is kell követelményeket meghatározni.
(10)
A helyiségfűtő berendezések és kombinált fűtőberendezések éves energiafogyasztása 2005-ben becslések szerint 12 089 PJ (megközelítőleg 289 Mtoe) volt az Unióban, ami 698 Mt CO2-kibocsátásnak felel meg. Konkrét intézkedések hiányában az éves energiafogyasztás 2020-ban várhatóan 10 688 PJ lesz. A helyiségfűtő berendezések és kombinált fűtőberendezések éves nitrogén-oxid-kibocsátása 2005-ben becslések szerint 821 kt SOx-egyenérték volt az Unióban. Konkrét intézkedések hiányában az éves kibocsátás 2020-ban várhatóan 783 kt SOx-egyenérték lesz. Az előkészítő vizsgálat szerint a helyiségfűtő berendezések és kombinált fűtőberendezések által az üzemeltetés során elfogyasztott energia és kibocsátott nitrogén-oxid mennyisége jelentős mértékben csökkenthető.
(11)
A helyiségfűtő berendezések és kombinált fűtőberendezések energiafogyasztása mérsékelhető meglévő, költséghatékony, szabadalmi oltalmat nem élvező technológiák alkalmazásával, ami egyúttal e termékek beszerzésének és üzemeltetésének összköltségeit csökkenti.
(12)
Az Európai Unióban közel ötmillió lakóház használ közös, nyitott égéstermék-elvezető rendszert. A meglévő helyiségfűtő kazánok és kombinált kazánok a közös, nyitott égéstermék-elvezető rendszerrel felszerelt lakóházakban műszaki okok miatt nem cserélhetők le hatékony kondenzációs kazánokra. Az e rendeletben foglalt követelmények lehetővé teszik, hogy a kifejezetten ilyen összeállításhoz készült, nem kondenzációs kazánok forgalomban maradjanak annak érdekében, hogy a fogyasztókat ne terheljék indokolatlan költségek, hogy a gyártóknak legyen idejük hatékonyabb fűtési technológiát alkalmazó kazánok kifejlesztésére, valamint hogy elég idő álljon a tagállamok rendelkezésére a nemzeti építési szabályzatok kidolgozásához.
(13)
Az e rendeletben, valamint a 2010/30/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek a helyiségfűtő berendezések, a kombinált fűtőberendezések, a helyiségfűtő berendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomagok, valamint a kombinált fűtőberendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomagok energiafogyasztásának címkézése tekintetében történő kiegészítéséről szóló, 2013. február 18-i 811/2013/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben (4) a környezettudatos tervezési területén megállapított követelmények 2020-ig együttesen előreláthatólag évi 1 900 PJ (közel 45 Mtoe) energiamegtakarítást (ami megközelítőleg 110 Mt CO2-kibocsátásnak felel meg), valamint az éves nitrogén-oxid-kibocsátás közel 270 kt SOx-egyenértékkel való csökkenését eredményezik majd az intézkedés hiányában beálló helyzethez képest.
(14)
A környezettudatos tervezés követelményei az egész Európai Unión belül harmonizálják a helyiségfűtő berendezések és a kombinált fűtőberendezések energiafogyasztására, hangteljesítményszintjére és nitrogén-oxid-kibocsátására vonatkozó követelményeket, és ilyen módon hatékonyabbá teszik a belső piac működését, és javítják az említett termékek környezeti teljesítményét.
(15)
A környezettudatos tervezés követelményei a végfelhasználó szempontjából nem befolyásolhatják a helyiségfűtő berendezések vagy a kombinált fűtőberendezések működését vagy megfizethetőségét, és nem fejthetnek ki kedvezőtlen hatást az egészségre, a biztonságra vagy a környezetre.
(16)
A környezettudatos tervezés követelményeit fokozatosan indokolt bevezetni, hogy a gyártóknak elegendő idejük legyen termékeik e rendelet követelményeihez való hozzáigazítására. Ezen idő megállapításakor indokolt tekintettel lenni a gyártóknál - különösen a kis- és középvállalkozásoknál - felmerülő költségekre, valamint arra a kívánalomra, hogy e rendelet célkitűzései mielőbb teljesüljenek.
(17)
A termékparaméterek mérését és kiszámítását olyan megbízható, pontos és megismételhető módszerekkel kell elvégezni, amelyek figyelembe veszik az általánosan elismert legkorszerűbb mérési és számítási módszereket, ideértve - amennyiben ilyenek rendelkezésre állnak - az európai szabványosításról szóló, 2012. október 25-i 1025/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (5) meghatározott eljárások szerint az európai szabványügyi szervezetek által a Bizottság felkérésére megalkotott harmonizált szabványokat.
(18)
A 2009/125/EK irányelv 8. cikkének (2) bekezdésével összhangban e rendelet meghatározza az alkalmazandó megfelelőségértékelési eljárásokat.
(19)
A megfelelőségi ellenőrzések előmozdítása érdekében a gyártóknak a 2009/125/EK irányelv IV. és V. mellékletében említett műszaki dokumentációban információkkal kell szolgálniuk, amennyiben az ilyen információk az e rendeletben meghatározott követelményekkel kapcsolatosak.
(20)
A helyiségfűtő berendezések és kombinált fűtőberendezések környezeti hatásainak további mérséklése érdekében a gyártóknak megfelelő adatokat kell szolgáltatniuk a szétszereléshez, az újrafeldolgozáshoz, illetve az ártalmatlanításhoz.
(21)
Az e rendeletben megállapított, jogilag kötelező követelmények mellett meg kell határozni a legjobb elérhető technológiákra vonatkozó indikatív referenciaértékeket, hogy a helyiségfűtő berendezések és kombinált fűtőberendezések életciklus alatti környezeti teljesítményére vonatkozó információk széles körben rendelkezésre álljanak és könnyen hozzáférhetőek legyenek.
(22)
A 92/42/EGK irányelvet - a 7. cikk (2) bekezdése, a 8. cikk és a III-V. melléklet kivételével - hatályon kívül kell helyezni, ebben a rendeletben pedig új rendelkezéseket szükséges rögzíteni annak biztosítása érdekében, hogy a hatály a kazánoktól eltérő fűtőberendezésekre is kiterjedjen, mivel ezáltal tovább javítható a helyiségfűtő berendezések és a kombinált fűtőberendezések energiahatékonysága és egyéb, lényeges környezeti jellemzői.
(23)
Az e rendeletben foglalt intézkedések összhangban vannak a 2009/125/EK irányelv 19. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Ez a rendelet a legfeljebb 400 kW mért hőteljesítményű helyiségfűtő berendezések és kombinált fűtőberendezések környezettudatos tervezésére vonatkozó forgalombahozatali, illetve üzembehelyezési követelményeket állapítja meg, ideértve azokat az ilyen típusú berendezéseket is, amelyek a 811/2013/EU felhatalmazáson alapuló rendelet 2. cikke értelmében helyiségfűtő berendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomagba vagy kombinált fűtőberendezésből, hőmérséklet-szabályozóból és napenergia-készülékből álló csomagba vannak beépítve.
(2) Ez a rendelet nem alkalmazandó:
a)
a kifejezetten a főként biomasszából előállított folyékony vagy gáznemű tüzelőanyagok használatára tervezett fűtőberendezésekre;
b)
a szilárd tüzelőanyaggal üzemelő fűtőberendezésekre;
c)
a 2010/75/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) hatálya alá tartozó fűtőberendezésekre;
d)
a kizárólag meleg ivó- vagy szanitervíz biztosítására hőt termelő fűtőberendezésekre;
e)
a gáznemű hőhordozó közeg, például gőz vagy levegő melegítésére és elosztására szolgáló fűtőberendezésekre;
f)
a legalább 50 kW maximális elektromos teljesítményű kapcsolt helyiségfűtő berendezésekre;
g)
a megegyező hőfejlesztő berendezések és fűtőberendezés-házak helyettesítésére 2018. január 1-je előtt forgalomba hozott fűtőberendezésekhez készült hőfejlesztő berendezésekre és az e hőfejlesztő berendezésekkel felszerelendő fűtőberendezés-házakra. A helyettesítő terméken vagy csomagolásán egyértelműen fel kell tüntetni, hogy azt milyen típusú fűtőberendezésbe történő beszerelésre szánják.
2. cikk
Fogalommeghatározások
A 2009/125/EK irányelv 2. cikkében található fogalommeghatározásokon túlmenően e rendelet alkalmazásában:
1. „fűtőberendezés”: helyiségfűtő berendezés vagy kombinált fűtőberendezés;
2. „helyiségfűtő berendezés”: olyan készülék, amely
3. „kombinált fűtőberendezés”: helyiségfűtő berendezés, amely egyúttal adott hőmérsékletű, mennyiségű és áramlási sebességű, meleg ivó- vagy szanitervíz adott időközönként történő előállítása céljából hőt ad át, ezenkívül külső ivó- vagy szanitervízforráshoz kapcsolódik;
4. „vízalapú központi fűtési rendszer”: az a rendszer, amely hőhordozó közegként vizet használ a központilag termelt hő hőleadókhoz való eljuttatásához az épületek, vagy azok egy részének helyiségfűtése céljából;
5. „hőfejlesztő berendezés”: a fűtőberendezés azon része, amely az alábbi eljárások közül egynek vagy többnek a felhasználásával hőt fejleszt:
ahol a fűtőberendezésekhez készült hőfejlesztő berendezések és az e hőfejlesztő berendezésekkel felszerelendő fűtőberendezés-házak is fűtőberendezésnek minősülnek;
6. „fűtőberendezés-ház”: a fűtőberendezésnek a hőfejlesztő berendezés csatlakoztatására szolgáló része;
7. „mért hőteljesítmény” (Prated): a fűtőberendezés kW-ban kifejezett, helyiségfűtés és adott esetben vízmelegítés közben, standard mérési körülmények között mérhető, névleges hőteljesítménye; hőszivattyús helyiségfűtő berendezések és hőszivattyús kombinált fűtőberendezések esetében a mért hőteljesítmény meghatározását szolgáló standard mérési körülmények a III. melléklet 4. táblázatában szereplő tervezési referenciafeltételek;
8. „standard mérési körülmények”: a fűtőberendezések mért hőteljesítményének, szezonális helyiségfűtési hatásfokának, vízmelegítési hatásfokának, hangteljesítményszintjének és nitrogén-oxid-kibocsátásának átlagos éghajlati viszonyok közötti megállapításakor uralkodó üzemi körülmények;
9. „biomassza”: a mezőgazdaságból (a növényi és állati eredetű anyagokat is beleértve), erdőgazdálkodásból és a kapcsolódó iparágakból - többek között a halászatból és az akvakultúrából - származó, biológiai eredetű termékek, hulladékok és maradékanyagok biológiailag lebontható része, valamint az ipari és települési hulladék biológiailag lebontható része;
10. „biomasszából előállított tüzelőanyag”: biomasszából nyert, gáznemű vagy folyékony tüzelőanyag;
11. „fosszilis tüzelőanyag”: fosszilis eredetű, gáznemű vagy folyékony tüzelőanyag;
12. „helyiségfűtő kazán”: olyan helyiségfűtő berendezés, amely fosszilis, illetve biomasszából előállított tüzelőanyag égetésével, illetve az ellenállásos fűtőelemekben fellépő Joule-hatás használatával hőt fejleszt;
13. „kombinált kazán”: olyan helyiségfűtő kazán, amely egyúttal adott hőmérsékletű, mennyiségű és áramlási sebességű, meleg ivó- vagy szanitervíz adott időközönként történő előállítása céljából hőt ad át, ezenkívül külső ivó- vagy szanitervízforráshoz kapcsolódik;
14. „elektromos helyiségfűtő kazán”: olyan helyiségfűtő kazán, amely kizárólag az ellenállásos fűtőelemekben fellépő Joule-hatás használatával termel hőt;
15. „elektromos kombinált kazán”: olyan kombinált kazán, amely kizárólag az ellenállásos fűtőelemekben fellépő Joule-hatás használatával termel hőt;
16. „kapcsolt helyiségfűtő berendezés”: olyan helyiségfűtő berendezés, amely egyetlen folyamaton belül, párhuzamosan termel hőt és villamos energiát;
17. „hőszivattyús helyiségfűtő berendezés”: olyan helyiségfűtő berendezés, amely hulladékhőt, illetve a levegőből, vízből vagy talajból nyert környezeti hőt használja hőfejlesztésre; a hőszivattyús helyiségfűtő berendezés felszerelhető egy vagy több olyan kiegészítő fűtőberendezéssel, amely az ellenállásos fűtőelemekben fellépő Joule-hatás használatával vagy fosszilis, illetve biomasszából előállított tüzelőanyagok elégetésével termel hőt;
18. „hőszivattyús kombinált fűtőberendezés”: olyan hőszivattyús helyiségfűtő berendezés, amely egyúttal adott hőmérsékletű, mennyiségű és áramlási sebességű, meleg ivó- vagy szanitervíz adott időközönként történő előállítása céljából hőt ad át, ezenkívül külső ivó- vagy szanitervízforráshoz kapcsolódik;
19. „kiegészítő fűtőberendezés”: olyan nem elsődleges fűtőberendezés, amely abban az esetben termel hőt, ha a hőigény meghaladja az elsődleges fűtőberendezés mért hőteljesítményét;
20. „szezonális helyiségfűtési hatásfok” (ηs ): a fűtőberendezés által a meghatározott fűtési idényben kiszolgált helyiségfűtési igény és az ezen igény teljesítéséhez szükséges éves energiafogyasztás százalékban kifejezett aránya;
21. „vízmelegítési hatásfok” (ηwh ): a kombinált fűtőberendezés által biztosított ivó- és szanitervízben lévő hasznos energia és az előállításához szükséges energia százalékban kifejezett aránya;
22. „hangteljesítményszint” (LWA ): beltéri, illetve kültéri, A-súlyozott hangteljesítményszint dB-ben kifejezett értéke;
23. „átváltási együttható” (CC): a 2012/27/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvben (7) említett átlagosan 40 %-os uniós energiatermelési hatékonyságot tükröző becsült együttható, amelynek értéke CC = 2,5.
Az I. melléklet a II-V. melléklet alkalmazásában további fogalmakat határoz meg.
3. cikk
A környezettudatos tervezés követelményei, időütemezés
(1) A fűtőberendezések környezettudatos tervezésére vonatkozó követelményeket a II. melléklet ismerteti.
(2) A környezettudatos tervezésre vonatkozó egyes követelményeket a következő időütemezésnek megfelelően kell alkalmazni:
a)
2015. szeptember 26-tól:
i.
a fűtőberendezéseknek meg kell felelniük a II. melléklet 1. a), 3. és 5. pontjában meghatározott követelményeknek;
ii.
a kombinált fűtőberendezéseknek meg kell felelniük a II. melléklet 2. a) pontjában meghatározott követelményeknek;
b)
2017. szeptember 26-tól:
i.
az elektromos helyiségfűtő berendezéseknek, az elektromos kombinált fűtőberendezéseknek, a kapcsolt helyiségfűtő berendezéseknek, a hőszivattyús helyiségfűtő berendezéseknek és a hőszivattyús kombinált fűtőberendezéseknek meg kell felelniük a II. melléklet 1. b) pontjában meghatározott követelményeknek;
ii.
a kombinált fűtőberendezéseknek meg kell felelniük a II. melléklet 2. b) pontjában meghatározott követelményeknek;
c)
2018. szeptember 26-tól a fűtőberendezéseknek meg kell felelniük a II. melléklet 4. a) pontjában meghatározott követelményeknek.
(3) A környezettudatos tervezésre vonatkozó követelmények teljesülését a III. mellékletben megállapított követelményeknek megfelelő mérések és számítások alapján kell ellenőrizni.
4. cikk
A megfelelőség értékelése
(1) A 2009/125/EK irányelv 8. cikkének (2) bekezdése alkalmazásában megfelelőségértékelési eljárásként - a 92/42/EGK irányelv 7. cikke (2) bekezdésének, 8. cikkének és III-V. mellékletének sérelme nélkül - az említett irányelv IV. mellékletében meghatározott belső tervezés-ellenőrzési rendszert vagy az említett irányelv V. mellékletében meghatározott irányítási rendszert kell alkalmazni.
(2) A megfelelőségértékelés alkalmazásában a műszaki dokumentációnak tartalmaznia kell az e rendelet II. mellékletének 5. b) pontjában meghatározott termékinformációkat.
5. cikk
Piacfelügyeleti célú vizsgálatok
A 2009/125/EK irányelv 3. cikkének (2) bekezdésében említett piacfelügyeleti vizsgálatoknak az e rendelet II. mellékletében megállapított követelmények teljesítése érdekében történő elvégzésekor a tagállami hatóságok az e rendelet IV. mellékletében előírt ellenőrzési eljárást alkalmazzák.
6. cikk
Indikatív referenciaértékek
Az e rendelet hatálybalépésekor forgalomban lévő, legjobban teljesítő fűtőberendezésekre vonatkozó indikatív referenciaértékeket az V. melléklet határozza meg.
7. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság ezt a rendeletet a fűtőberendezések tekintetében elért technológiai fejlődés alapján felülvizsgálja, és e felülvizsgálat eredményeit legkésőbb e rendelet hatálybalépését követően öt évvel a környezettudatos tervezéssel foglalkozó konzultációs fórum elé tárja. A felülvizsgálatnak különösen a következő szempontokat kell mérlegelnie:
a)
a hűtőközegekhez kapcsolódó üvegházhatásúgáz-kibocsátásra vonatkozó követelmények megállapításának megfelelősége a környezettudatos tervezés területén;
b)
a szén-monoxid-kibocsátásra, a szénhidrogén-kibocsátásra és a szilárdrészecske-kibocsátásra vonatkozóan a környezettudatos tervezés területén esetleg bevezetendő követelmények szintje a kidolgozás alatt álló mérési módszerek alapján;
c)
a helyiségfűtő kazánok és a kombinált kazánok energiahatékonyságára, a hangteljesítményszintre és a nitrogén-oxid-kibocsátásra vonatkozó szigorúbb követelmények megállapításának megfelelősége a környezettudatos tervezés területén;
d)
a kifejezetten a főként biomasszából előállított folyékony vagy gáznemű tüzelőanyagok használatára tervezett fűtőberendezések környezettudatos tervezésére vonatkozó követelmények megállapításának megfelelősége;
e)
az átváltási együttható értékének érvényessége;
f)
a harmadik felek általi tanúsítás megfelelősége.
8. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) A tagállamok 2015. szeptember 26-ig engedélyezhetik olyan fűtőberendezések forgalomba hozatalát, illetve üzembe helyezését, amelyek a szezonális helyiségfűtési hatásfok, a vízmelegítési hatásfok és a hangteljesítményszint tekintetében megfelelnek az e rendelet elfogadásakor hatályos nemzeti rendelkezéseknek.
(2) A tagállamok 2018. szeptember 26-ig engedélyezhetik olyan fűtőberendezések forgalomba hozatalát és/vagy üzembe helyezését, amelyek a nitrogén-oxid-kibocsátás tekintetében megfelelnek az e rendelet elfogadásakor hatályos nemzeti rendelkezéseknek.
9. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 92/42/EGK tanácsi irányelv a 7. cikk (2) bekezdése, a 8. cikk és a III-V. melléklet kivételével - az irányelvnek az e rendelet II. mellékletében a környezettudatos tervezés területén megállapított követelmények alkalmazásának kezdetéig a nemzeti jogba történő átültetésére és alkalmazására vonatkozó tagállami kötelezettségek sérelme nélkül - hatályát veszti.
10. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. augusztus 2-án.