EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1168/2012
af 12. december 2012
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I sag C-249/10 P (2) erklærede Domstolen, at den i artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (3), omhandlede stikprøveteknik ikke må anvendes med henblik på at træffe afgørelse om krav om markedsøkonomisk behandling, der indgives i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning
(2)
Domstolens dom ville kræve, at Kommissionen gennemgår alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling indgivet af samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven, uanset om antallet af samarbejdsvillige producenter er stort. En sådan praksis ville imidlertid pålægge Unionens undersøgelsesmyndigheder en uforholdsmæssigt stor administrativ byrde. Det er derfor hensigtsmæssigt at ændre forordning (EF) nr. 1225/2009.
(3)
Desuden er anvendelsen af den i artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009 omhandlede stikprøveteknik med henblik på at træffe afgørelse om krav om markedsøkonomisk behandling, der indgives i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning, tilladt ifølge Verdenshandelsorganisationens regler. For eksempel fandt Verdenshandelsorganisationens tvistbilæggelsesorgans panel i tvist DS405 »Den Europæiske Union - Antidumpingforanstaltninger vedrørende visse typer af fodtøj fra Kina« (4) (rapport vedtaget den 22. februar 2012), at Kina ikke påviste, at Unionen handlede i strid med artikel 2.4 og 6.10.2 i antidumpingaftalen, afsnit 15(a)(ii) i Kinas tiltrædelsesprotokol og afsnit 151(e) og (f) i rapporten fra arbejdsgruppen vedrørende Kinas tiltrædelse ved ikke at gennemgå anmodninger om markedsøkonomisk behandling fra de samarbejdsvillige eksporterende kinesiske producenter, som ikke indgik i stikprøven til den oprindelige undersøgelse.
(4)
På denne baggrund og af hensyn til retssikkerheden anses det derfor for hensigtsmæssigt at indføre en bestemmelse, som præciserer, at afgørelsen om at begrænse undersøgelsen til et rimeligt antal parter ved at anvende stikprøver på grundlag af artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009, også gælder de parter, der er omfattet af en undersøgelse i henhold til artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i nævnte forordning. Som følge heraf er det også hensigtsmæssigt at præcisere, at en afgørelse i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i nævnte forordning, ikke bør træffes for eksporterende producenter, som ikke indgår i stikprøven, medmindre sådanne producenter anmoder om og indrømmes en individuel undersøgelse i henhold til artikel 17, stk. 3, i forordningen.
(5)
Det anses endvidere for hensigtsmæssigt at præcisere, at den antidumpingtold, der pålægges indførslen fra eksportører eller producenter, som har givet sig til kende i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 1225/2009, men som ikke er omfattet af undersøgelsen, ikke må overstige den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der er fastsat for parterne i stikprøven, uanset om den normale værdi for sådanne parter fastsættes på grundlag af artikel 2, stk. 1-6, eller artikel 2, stk. 7, litra a), i nævnte forordning.
(6)
Endelig har fristen på tre måneder, inden for hvilken en afgørelse i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c), i forordning (EF) nr. 1225/2009 bør træffes, vist sig at være umulig at overholde, især i forbindelse med procedurer, hvor der anvendes stikprøver i henhold til artikel 17 i nævnte forordning. Det anses derfor for hensigtsmæssigt at udvide denne frist.
(7)
Af hensyn til retssikkerheden og princippet om god forvaltningsskik er det nødvendigt at fastsætte, at de ved denne forordning indførte ændringer til forordning (EF) nr. 1225/2009 snarest muligt skal finde anvendelse på alle nye og på alle igangværende undersøgelser.
(8)
Forordning (EF) nr. 1225/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1225/2009 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2, stk. 7, ændres således:
a)
i næstsidste punktum i litra c) erstattes ordene »inden tre måneder efter iværksættelsen af undersøgelsen« af ordene »normalt inden syv måneder efter, men under alle omstændigheder ikke senere end otte måneder efter, iværksættelsen af undersøgelsen«
b)
følgende litra tilføjes:
»d)
Når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse i overensstemmelse med artikel 17, begrænses en afgørelse i henhold til litra b) og c) i nærværende stykke til parter, der er omfattet af undersøgelsen, og producenter, som indrømmes individuel behandling i henhold til artikel 17, stk. 3.«.
2)
Artikel 9, stk. 6, første punktum, affattes således:
»Når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse i overensstemmelse med artikel 17, må antidumpingtold, der pålægges indførslen fra eksportører eller producenter, som har givet sig til kende i henhold til artikel 17, men som ikke er omfattet af undersøgelsen, ikke overstige den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der er fastsat for parterne i stikprøven, uanset om den normale værdi for sådanne parter fastsættes på grundlag af artikel 2, stk. 1-6, eller artikel 2, stk. 7, litra a).«
Artikel 2
Denne forordning finder anvendelse på alle nye og på alle igangværende undersøgelser fra den 15. december 2012.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 12. december 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1168/2012/EU RENDELETE
(2012. december 12.)
az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló 1225/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A C 249/10. P. sz. ügyben (2) a Bíróság kimondta, hogy az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (3) 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat nem alkalmazható a piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása céljából.
(2)
A Bíróság ítélete alapján a Bizottságnak meg kellene vizsgálnia a minta részét nem képező együttműködő exportáló gyártók által benyújtott valamennyi piacgazdasági elbánás iránti kérelmet, akkor is, ha az együttműködő gyártók száma nagy. Ugyanakkor ez a gyakorlat aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna az uniós vizsgálati hatóságokra. Ezért az 1225/2009/EK rendeletet módosítani kell.
(3)
Megjegyzendő továbbá, hogy a Kereskedelmi Világszervezet szabályai alapján lehetőség van az 1225/2009/EK rendelet 17. cikkében meghatározott mintavételi gyakorlat alkalmazására az egyéni piacgazdasági elbánás iránti kérelmeknek az említett rendelet 2. cikk (7) bekezdésének c) pontja alapján történő elbírálása céljából. A Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési Testülete ezért például a DS405 vitában (Európai Unió - egyes Kínából származó lábbelikre vonatkozó dömpingellenes intézkedések (4), 2012. február 22-én elfogadott jelentés) úgy ítélte meg, hogy Kína nem bizonyította, hogy az Unió ellentétesen cselekedett volna a dömpingellenes megállapodás 2.4. és 6.10.2. cikkével, a Kínára vonatkozó csatlakozási jegyzőkönyv 15. bekezdése a) pontjának ii. alpontjával, valamint a Kína csatlakozására vonatkozó munkacsoporti jelentés 151. e) és f) pontjával azáltal, hogy nem vizsgálta meg az eredeti vizsgálat során a mintába be nem került, együttműködő kínai gyártók piacgazdasági elbánás iránti kérelmét.
(4)
Ezért ezen előzményeket figyelembe véve, valamint a jogbiztonság okán megfelelőnek tűnik bevezetni egy olyan rendelkezést, amely egyértelművé teszi, hogy az a döntés, miszerint a vizsgálatot az 1225/2009/EK rendelet 17. cikke alapján történő mintavétel útján a felek egy korlátozott számára kell szűkíteni, azon felekre is vonatkozik, amelyek az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) és c) pontja szerinti vizsgálat alatt állnak. Következésképpen egyértelművé kell tenni, hogy azon exportáló gyártók tekintetében, akik nem képezik a minta részét, nem kell az említett rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálást megtenni, kivéve, ha ezen gyártók a 17. cikkének (3) bekezdése szerint egyedi vizsgálatot kérnek, amelynek a Bizottság helyt is ad.
(5)
Továbbá egyértelművé kell tenni, hogy az 1225/2009/EK rendelet 17. cikkének megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett exportőrök vagy gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket az említett rendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése vagy 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja alapján állapították-e meg.
(6)
Végül az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontja szerinti elbírálásra biztosított három hónapos határidő nem bizonyult betarthatónak a gyakorlatban, különösen azon eljárásokban, ahol az említett rendelet 17. cikke szerinti mintavétel alkalmazására kerül sor. Ezért ezt a határidőt meg kell hosszabbítani.
(7)
A jogbiztonság érdekében, valamint a jó közigazgatás elve alapján biztosítani kell, hogy az 1225/2009/EK rendelet e rendeletben előírt módosításai a lehető legrövidebb időn belül alkalmazandóak legyenek valamennyi új és valamennyi folyamatban lévő vizsgálat során.
(8)
Az 1225/2009/EK rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1225/2009/EK rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 2. cikk (7) bekezdése a következőképpen módosul:
a)
A c) pont utolsó előtti mondatában az „A vizsgálat megkezdésétől számított három hónapon belül” szövegrész helyébe a „Rendes esetben a vizsgálat megkezdésétől számított hét hónapon belül, de minden esetben legkésőbb nyolc hónapon belül” szövegrész lép.;
b)
A bekezdés a következő ponttal egészül ki:
„d)
Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, akkor az e bekezdés b) és c) pontja szerinti döntés a vizsgálatban részt vevő felekre, valamint a 17. cikk (3) bekezdése alapján egyedi elbánásban részesült gyártókra korlátozódik.”;
2.
A 9. cikk (6) bekezdésében az első mondat helyébe a következő lép:
„Amennyiben a Bizottság a 17. cikknek megfelelően a vizsgálatának körét korlátozza, a 17. cikknek megfelelően jelentkező, de a vizsgálati körbe fel nem vett exportőrök vagy gyártók behozatalaira alkalmazandó dömpingellenes vám nem haladhatja meg a mintában szereplő felekre nézve megállapított dömpingkülönbözet súlyozott átlagát, függetlenül attól, hogy az ezen felekre a rendes értéket 2. cikk (1)-(6) bekezdése vagy a 2. cikk (7) bekezdésének a) pontja alapján állapították-e meg.”.
2. cikk
Ezt a rendeletet 2012. december 15-től kezdődően valamennyi új és valamennyi folyamatban lévő vizsgálatra alkalmazni kell.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2012. december 12-én.