EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 234/2014
af 11. marts 2014
om oprettelse af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2, artikel 209, stk. 1, og artikel 212, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen bør bestræbe sig på at udvikle forbindelser og skabe partnerskaber med tredjelande. Denne forordning udgør et nyt og supplerende instrument til direkte støtte for Unionens eksterne politikker ved at udvide samarbejdspartnerskabet og den politiske dialog til at omfatte områder og temaer, der rækker ud over udviklingssamarbejde. Den bygger på den erfaring, der er indhøstet med industrialiserede lande og højindkomstlande og -territorier i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1934/2006 (3).
(2)
Omfanget af samarbejdet i henhold til de geografiske programmer med udviklingslande, -territorier og -regioner under instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (4), har næsten udelukkende været begrænset til finansiering af foranstaltninger, der opfylder kriterierne for officiel udviklingsbistand (ODA), som er fastsat af Komitéen for Udviklingsbistand under Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (DAC-OECD).
(3)
I løbet af de sidste 10 år har Unionen til stadighed styrket sine bilaterale forbindelser med en lang række industrialiserede og andre højindkomst- eller mellemindkomstlande og -territorier i forskellige regioner i verden.
(4)
Unionen har derfor brug for et globalt orienteret finansielt instrument for udenrigspolitikken, som giver mulighed for at finansiere foranstaltninger, der muligvis ikke er berettiget til ODA, men som har afgørende betydning for uddybelsen og konsolideringen af forbindelserne med de pågældende tredjelande, navnlig gennem politisk dialog og udvikling af partnerskaber. Dette nye instrument, som er innovativt med hensyn til anvendelsesområde og mål, bør skabe et positivt miljø for et uddybet forhold mellem Unionen og relevante tredjelande og bør fremme grundlæggende EU-interesser.
(5)
Det er i Unionens interesse at uddybe forbindelserne og dialogen med lande, som Unionen har en strategisk interesse i at fremme forbindelser med, især udviklede lande og udviklingslande, der spiller en stadig vigtigere rolle i globale anliggender, herunder global governance, udenrigspolitik, den internationale økonomi, multilaterale fora og organer såsom G8 og G20 og i håndteringen af globale udfordringer.
(6)
Unionen er nødt til at opbygge omfattende partnerskaber med nye aktører på den internationale scene for at fremme en stabil og inklusiv international orden, skabe almene globale offentlige goder, fremme Unionens centrale interesser og øge kendskabet til Unionen i de pågældende lande.
(7)
Det er nødvendigt, at denne forordning har hele verden som sit anvendelsesområde for at muliggøre støtte til samarbejdsforanstaltninger efter behov for at understøtte forbindelserne med alle lande, hvor Unionen har strategiske interesser, i overensstemmelse med denne forordnings mål.
(8)
Det er i Unionens interesse fortsat at fremme dialog og samarbejde med lande, som ikke længere opfylder kriterierne for bilaterale programmer under instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 233/2014 (5) (»instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde«).
(9)
Det er desuden i Unionens interesse at arbejde hen imod inklusive globale institutioner, som er baseret på effektiv multilateralisme.
(10)
Unionen bør i henhold til denne forordning støtte gennemførelsen af den eksterne dimension af den strategi, som Kommissionen har skitseret i sin meddelelse af 3. marts 2010 med titlen »Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (»Europa 2020«), der samler de tre søjler: den økonomiske, den sociale og den miljømæssige søjle. Denne forordning bør navnlig støtte mål relateret til globale spørgsmål såsom klimaændringer, energisikkerhed og ressourceeffektivitet, overgangen til en grønnere økonomi, videnskab, innovation og konkurrenceevne, mobilitet, handel og investeringer, økonomiske partnerskaber, samarbejde med tredjelande på erhvervs-, beskæftigelses- og lovgivningsområdet, og bedre markedsadgang for virksomheder fra Unionen, herunder internationalisering af små og mellemstore virksomheder (SMV'er). Den bør også fremme offentligt diplomati, samarbejde om uddannelsesmæssige og akademiske forhold og udbredelsesaktiviteter.
(11)
Bekæmpelse af klimaændringer anerkendes navnlig som en af de store globale udfordringer for Unionen og det bredere internationale samfund. Klimaændringer er et område, hvor en hurtig international indsats er nødvendig, og hvor opnåelse af Unionens mål kræver samarbejde med partnerlande. Unionen bør derfor intensivere indsatsen for at fremme global konsensus på dette område. I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen »Et budget for Europa 2020«, som opfordrer Unionen til at øge den klimarelaterede del af sit budget til mindst 20 %, bør denne forordning bidrage til at nå dette mål.
(12)
Grænseoverskridende udfordringer såsom miljøforringelser og adgang til bæredygtig anvendelse af råstoffer og sjældne jordarter kræver en regelbaseret, inklusiv tilgang.
(13)
Unionen har forpligtet sig til at bidrage til opfyldelsen af de globale 2020-biodiversitetsmål og til at gennemføre den ledsagende strategi for mobilisering af ressourcer.
(14)
Unionen er i sine forbindelser med globale partnere forpligtet til at fremme anstændigt arbejde for alle samt ratificeringen og den effektive gennemførelse af internationalt anerkendte arbejdsstandarder og multilaterale miljøaftaler.
(15)
En vigtig strategisk interesse for Unionen er at øge vækst og beskæftigelse ved at fremme fair og åben handel og fair og åbne investeringer på multilateralt og bilateralt plan og ved at støtte forhandlingerne om og gennemførelsen af handels- og investeringsaftaler, i hvilken Unionen er part. Unionen bør i henhold til denne forordning bidrage til at skabe et sikkert klima for øgede handels- og investeringsmuligheder i hele verden for virksomheder fra Unionen, ikke mindst SMV'er, bl.a. ved at støtte samarbejde og konvergens på lovgivningsområdet, fremme internationale standarder, forbedre beskyttelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder og målrette fjernelsen af ubegrundede hindringer for markedsadgang.
(16)
I overensstemmelse med artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), skal Unionens optræden på den internationale scene bygge på de principper, der har ligget til grund for dens egen oprettelse, udvikling og udvidelse, og som den tilstræber at fremme i den øvrige verden, nemlig demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende rettigheders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for principperne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten.
(17)
Unionen bør tilstræbe den mest effektive anvendelse af de ressourcer, der er til rådighed, for at optimere virkningen af sin optræden udadtil. Dette bør nås ved hjælp af sammenhæng og komplementaritet mellem instrumenter for Unionens optræden udadtil samt skabelse af synergier mellem denne forordning, andre instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil og andre af Unionens politikker. Dette bør endvidere føre til gensidig styrkelse af de programmer, der iværksættes under instrumenterne til finansiering af optræden udadtil.
(18)
For at sikre synligheden af Unionens bistand over for borgerne i modtagerlandene og unionsborgerne bør der, når det er hensigtsmæssigt, ske passende og målrettet formidling og information via hensigtsmæssige medier.
(19)
For at nå målene i denne forordning er det nødvendigt at anvende en differentieret og fleksibel tilgang med centrale partnerlande under hensyntagen til deres økonomiske, sociale og politiske situation samt til Unionens særlige interesser, politiske prioriteter og strategier og samtidig fortsat have mulighed for at gribe ind overalt i verden, når det er nødvendigt. Unionen bør anvende en samlet tilgang til udenrigspolitikken, herunder Unionens sektorpolitikker.
(20)
For at den i højere grad kan opfylde forpligtelsen til at fremme og forsvare sine interesser i forbindelserne med tredjelande mere effektivt, bør Unionen kunne reagere fleksibelt og rettidigt på nye eller uforudsete behov gennem vedtagelse af særlige foranstaltninger, der ikke indgår i flerårige vejledende programmer.
(21)
Målene i denne forordning bør, overalt hvor det er muligt og hensigtsmæssigt, søges opnået i samråd med relevante partnere og interessenter, herunder civilsamfundsorganisationer og lokale myndigheder under hensyntagen til, hvor vigtig en rolle de spiller.
(22)
Unionens optræden udadtil under denne forordning bør bidrage til tydelige resultater (som omfatter udbytte, virkninger og effekt) i lande, der modtager EU-bistand. Når det er hensigtsmæssigt og muligt, bør resultaterne af Unionens optræden udadtil og effektiviteten af instrumentet fastsat ved denne forordning overvåges og vurderes på grundlag af på forhånd fastlagte, klare, gennemsigtige og, hvis det er hensigtsmæssigt, landespecifikke og målelige indikatorer, der er afpasset efter instrumentets særlige forhold og mål.
(23)
Aktioner under denne forordning bør, hvor det er relevant, tage behørigt hensyn til Europa-Parlamentets beslutninger og henstillinger.
(24)
For at tilpasse forordningens anvendelsesområde til den rivende udvikling i tredjelande bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår de prioriteter, der er defineret i bilaget. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(25)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6). Undersøgelsesproceduren bør anvendes ved vedtagelsen af gennemførelsesretsakterne, undtagen for så vidt angår finansielt mindre omfattende tekniske gennemførelsesforanstaltninger, under hensyntagen til gennemførelsesretsakternes art, særlig deres politiske retningsgivende karakter og deres finansielle konsekvenser.
(26)
Fælles regler og procedurer for gennemførelsen af instrumenterne til finansiering af Unionens optræden udadtil er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2014 (7).
(27)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele dens anvendelsesperiode, som skal udgøre det primære referencebeløb for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (8).
(28)
De nærmere regler for, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere, er fastlagt i Rådets afgørelse 2010/427/EU (9).
(29)
Målene for denne forordning, navnlig oprettelsen af et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dens omfang bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(30)
Det er hensigtsmæssigt at afstemme anvendelsesperioden for denne forordning med anvendelsesperioden for af Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (10). Denne forordning bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og mål
1. Ved denne forordning oprettes der et partnerskabsinstrument for samarbejde med tredjelande (»partnerskabsinstrument«) for at fremme EU-interesser og gensidige interesser. Partnerskabsinstrumentet støtter foranstaltninger, som på en effektiv og fleksibel måde bidrager til at nå de mål, der følger af Unionens bilaterale, regionale eller multilaterale forbindelser med tredjelande, og imødegår globale udfordringer og sikrer en hensigtsmæssig opfølgning af beslutninger truffet på multilateralt plan.
2. De foranstaltninger, der finansieres under partnerskabsinstrumentet, har følgende specifikke EU-mål:
a)
støtte til Unionens bilaterale, regionale og interregionale strategier for samarbejdspartnerskaber ved at fremme den politiske dialog og ved at udvikle kollektive tilgange og svar på globale udfordringer. Opfyldelsen af dette mål skal bl.a. vurderes ved hjælp af de fremskridt, som centrale partnerlande gør i bekæmpelsen af klimaændringer eller i forbindelse med fremme af Unionens miljøstandarder
b)
gennemførelse af den internationale dimension af »Europa 2020«. Opfyldelsen af dette mål skal vurderes på grundlag af centrale partnerlandes indførelse af »Europa 2020«-politikker og -mål
c)
forbedring af adgangen til partnerlandes markeder og forøgelse af handels-, investerings- og forretningsmuligheder for virksomheder i Unionen samt fjernelse af hindringerne for markedsadgang og investeringer ved hjælp af økonomiske partnerskaber og samarbejde på erhvervs- og lovgivningsområdet. Opfyldelsen af dette mål skal vurderes på grundlag af Unionens samhandel med centrale partnerlande og handels- og investeringsstrømmene til partnerlande, som aktionerne, programmerne og foranstaltningerne i henhold til denne forordning er specifikt rettet mod
d)
fremme af den brede forståelse for Unionen og Unionens synlighed og rolle på den globale scene gennem offentligt diplomati, mellemfolkelige forbindelser, samarbejde om uddannelsesmæssige og akademiske forhold, samarbejde mellem tænketanke samt udbredelsesaktiviteter til fremme af Unionens værdier og interesser. Opfyldelsen af dette mål kan bl.a. vurderes ved hjælp af meningsmålinger og evalueringer.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning støtter primært samarbejdsforanstaltninger med lande, som Unionen har en strategisk interesse i at fremme forbindelser med, især udviklede lande og udviklingslande, der spiller en stadig vigtigere rolle i globale anliggender, herunder udenrigspolitik, den internationale økonomi og handel, multilaterale fora og global governance, og i håndteringen af globale udfordringer, eller hvor Unionen har andre betydelige interesser.
2. Med forbehold af stk. 1 kan alle tredjelande og regioner og territorier i tredjelande være berettiget til at indgå i et samarbejde i henhold til denne forordning.
Artikel 3
Generelle principper
1. Unionen søger at fremme, udvikle og konsolidere principperne om demokrati, lighed og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, som den er bygget på, gennem dialog og samarbejde med tredjelande.
2. For at øge virkningen af Unionens bistand anvendes der om nødvendigt en differentieret og fleksibel tilgang ved udformningen af samarbejdet med tredjelande under hensyntagen til deres økonomiske, sociale og politiske situation samt til Unionens særlige interesser, politiske prioriteter og strategier.
3. Unionen fremmer en sammenhængende multilateral tilgang til globale udfordringer og fremmer samarbejdet med internationale eller regionale organisationer og organer, herunder internationale finansielle institutioner, FN-organer, -fonde og -programmer og andre bilaterale donorer.
4. I forbindelse med gennemførelsen af denne forordning og ved politikudformningen, den strategiske planlægning og programmeringen og gennemførelsen af foranstaltningerne stræber Unionen mod at sikre sammenhæng og overensstemmelse med andre områder af sin optræden udadtil, især instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, samt med andre relevante EU-politikker.
5. Foranstaltninger, der finansieres under denne forordning, bygger, hvor det er relevant, på samarbejdspolitikker fastlagt i instrumenter som aftaler, erklæringer og handlingsplaner, der er indgået mellem Unionen og de pågældende internationale organisationer eller mellem Unionen og de pågældende tredjelande og regioner i tredjelande.
Foranstaltninger, der finansieres under denne forordning, omfatter også områder, der er relevante for fremme af Unionens særlige interesser, politiske prioriteter og strategier.
6. EU-støtte under denne forordning gennemføres i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 236/2014.
Artikel 4
Programmering og vejledende fordeling af midler
1. Kommissionen vedtager flerårige vejledende programmer (FVP'er) efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) nr. 236/2014.
2. FVP'er fastlægger Unionens strategiske og/eller gensidige interesser og prioriteter, de specifikke mål og de forventede resultater. For så vidt angår lande eller regioner, for hvilke der er blevet udarbejdet et fælles rammedokument for en samlet EU-strategi, baseres FVP'erne på dette dokument.
3. FVP'er fastlægger desuden de prioriterede områder, der er udvalgt med henblik på EU-finansiering, og angiver den vejledende tildeling af midler, samlet, for hvert prioriteret område og for hvert partnerland eller hver gruppe af partnerlande i den pågældende periode, herunder for deltagelsen i globale initiativer. Disse beløb kan eventuelt udtrykkes i form af et beløbsinterval.
4. FVP'er kan omfatte et beløb på højst 5 % af det samlede beløb, som ikke er afsat til et prioriteret område eller et partnerland eller en gruppe af lande. Der skal indgås forpligtelser for disse midler i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, 3 og 5, i forordning (EU) nr. 236/2014.
5. Proceduren i artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 236/2014 kan anvendes med henblik på at ændre FVP'er i behørigt begrundede særlig hastende tilfælde.
6. Med henblik på at opnå de i artikel 1 omhandlede mål kan Kommissionen i Unionens samarbejde med tredjelande tage hensyn til den geografiske nærhed af Unionens regioner i den yderste periferi og oversøiske lande og territorier.
7. Enhver programmering eller revision af programmer, der finder sted efter offentliggørelsen af den midtvejsevalueringsrapport, der er omhandlet i artikel 17 i forordning (EU) nr. 236/2014 (»midtvejsevalueringsrapporten«), skal tage hensyn til resultaterne og konklusionerne deri.
Artikel 5
Tematiske prioriteter
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 6 for at ændre de tematiske prioriteter for Unionens bistand i henhold til denne forordning, som fastlagt i bilaget til denne forordning. Efter offentliggørelsen af midtvejsevalueringsrapporten og baseret på anbefalingerne i denne rapport skal Kommissionen navnlig vedtage en delegeret retsakt om ændring af bilaget til nærværende forordning senest den 31. marts 2018.
Artikel 6
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, tillægges Kommissionen så længe denne forordning finder anvendelse.
3. Den i artikel 5 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegeringen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 5 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 7
Udvalg
Kommissionen bistås af Udvalget for Partnerskabsinstrumentet. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 8
Finansieringsramme
1. Finansieringsrammen til gennemførelse af denne forordning for perioden 2014-2020 fastsættes til 954 765 000 EUR.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme.
2. I overensstemmelse med artikel 18, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 (11), og med henblik på at fremme den internationale dimension inden for videregående uddannelse, afsættes der et vejledende beløb på 1 680 000 000 EUR fra de forskellige instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil (instrumentet for udviklingssamarbejde, det europæiske naboskabsinstrument oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (12), instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA II) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 (13) og partnerskabsinstrumentet) til aktioner vedrørende læringsmobilitet til eller fra partnerlande som defineret i forordning (EU) nr. 1288/2013 og til samarbejde og politisk dialog med myndigheder, institutioner og organisationer fra disse lande. Forordning (EU) nr. 1288/2013 finder anvendelse på anvendelsen af disse midler.
Midlerne stilles til rådighed via to flerårige bevillinger, der dækker henholdsvis de første fire år og de resterende tre år. Tildelingen af midlerne skal afspejles i den flerårige vejledende programmering som fastsat i denne forordning i overensstemmelse med de berørte landes konstaterede behov og prioriteter. Tildelingerne kan justeres i tilfælde af større uforudsete omstændigheder eller vigtige politiske ændringer i overensstemmelse med prioriteterne for Unionens optræden udadtil.
3. Aktioner under forordning (EU) nr. 1288/2013 finansieres kun af partnerskabsinstrumentet, hvis de ikke er berettigede til finansiering under andre instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil og supplerer eller de styrker andre initiativer under nærværende forordning.
Artikel 9
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil
Denne forordning anvendes i overensstemmelse med afgørelse 2010/427/EU.
Artikel 10
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 234/2014/EU RENDELETE
(2014. március 11.)
a harmadik országokkal folytatott együttműködésre irányuló Partnerségi Eszköz létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére, 209. cikke (1) bekezdésére és 212. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Uniónak törekednie kell arra, hogy elmélyítse kapcsolatait és partnerségeket alakítson ki harmadik országokkal. Ez a rendelet egy olyan új és kiegészítő eszköz, amely közvetlenül támogatja az Unió külső szakpolitikáit, és kiterjeszti az együttműködési partnerségeket és a szakpolitikai párbeszédet a fejlesztési együttműködés keretein túlmutató területekre és témakörökre. Ez a rendelet az 1934/2006/EK tanácsi rendelet (3) hatálya alá tartozó iparosodott és magas jövedelmű országok és területek vonatkozásában szerzett tapasztalatokra épít.
(2)
A 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) által létrehozott, a fejlesztési együttműködés finanszírozási eszköze keretében létrehozott földrajzi programok során a fejlődő országokkal, területekkel és régiókkal megvalósuló együttműködés köre szinte teljes egészében a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet Fejlesztési Támogatási Bizottsága (DAC-OECD) által a hivatalos fejlesztési segélyre (ODA) meghatározott követelmények teljesítését szolgáló pénzügyi intézkedésekre korlátozódott.
(3)
Az elmúlt évtized során az Unió következetesen erősítette bilaterális kapcsolatait a világ számos különböző térségében található iparosodott és egyéb magas, illetve közepes jövedelmű országgal és területtel.
(4)
Az Uniónak globális hatályú külpolitikai pénzügyi eszközre van szüksége, amely lehetővé teszi olyan intézkedések támogatását, amelyek az ODA keretében esetleg nem támogathatók, de az érintett harmadik országokkal fennálló kapcsolatok - különösen a szakpolitikai párbeszéden és a partnerségek fejlesztésén keresztül történő - elmélyítésében és megszilárdításában kulcsfontosságúak. Ennek az új, hatályát és célkitűzéseit tekintve innovatív eszköznek pozitív környezetet kell teremtenie az Unió és az érintett harmadik országok közötti kapcsolatok elmélyítéséhez, továbbá elő kell segítenie az alapvető uniós érdekek érvényesülését.
(5)
Az Unió érdeke, hogy elmélyítse kapcsolatait és a párbeszédet azokkal az országokkal, amelyek esetében az Unió stratégiai érdeke megkívánja a kapcsolatok előmozdítását, különösen azokkal a fejlett és fejlődő országokkal, amelyek egyre fontosabb szerepet játszanak a nemzetközi ügyekben, így például a globális kormányzásban, a külpolitikában, a nemzetközi gazdaságban, az olyan multilaterális fórumokon és szervezetekben, mint például a G8-ak és a G20-ak, valamint a globális kihívások kezelésében.
(6)
Az Uniónak átfogó partnerségeket kell kiépítenie a nemzetközi színtér új szereplőivel a szilárd és befogadó nemzetközi rend támogatása, a közös globális közjavak kialakításának és az Unió alapvető érdekeinek előmozdítása, valamint az Unió ismertségének ezen országokban való növelése érdekében.
(7)
E rendelet hatályának a világ egészére ki kell terjednie annak érdekében, hogy az e rendeletben foglalt célkitűzésekkel összhangban az Unió stratégiai érdekeinek megfelelően bármely ország vonatkozásában szükség szerint támogatni lehessen a kapcsolatok megszilárdítását célzó együttműködési intézkedéseket.
(8)
Az Unió érdeke, hogy továbbra is ösztönözze az azon országokkal folytatott párbeszédet és együttműködést, amelyek már nem jogosultak a 233/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5) létrehozott Fejlesztési Együttműködési Finanszírozási Eszköz (a továbbiakban: a Fejlesztési Együttműködési Finanszírozási Eszköz) keretében megvalósuló bilaterális programokban való részvételre.
(9)
Az Uniónak érdekében áll továbbá hatékony multilateralizmusra épülő, inkluzív globális intézmények létrehozása érdekében fellépni.
(10)
E rendelet alapján az Uniónak támogatnia kell az „Európa 2020 - Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című, a 2010. március 3-i bizottsági közleményben felvázolt stratégia (a továbbiakban: Európa 2020) külső dimenziójának végrehajtását, három pillért is egyesítve ezáltal: a gazdaságit, a társadalmit és a környezetit. E rendeletnek különösen az olyan globális kérdésekhez kapcsolódó célkitűzéseket kell támogatnia, mint például az éghajlatváltozás, az energiabiztonság és az erőforrás-hatékonyság, a környezetbarátabb gazdaságra való áttérés, a tudomány, az innováció és a versenyképesség, a mobilitás, a kereskedelem és a beruházás, a harmadik országokkal kialakított gazdasági partnerségek, üzleti, foglalkoztatási és szabályozási együttműködés, valamint az uniós gazdasági társaságok- köztük a kis- és középvállalkozások (kkv-k) - nemzetközivé válásának az elősegítése. A rendeletnek ösztönöznie kell továbbá a nyilvános diplomáciát, az oktatási és tudományos ügyekben való együttműködést, valamint a tájékoztatási tevékenységeket.
(11)
Az éghajlatváltozás elleni küzdelem elismerten azon nagy globális kihívások egyike, amellyel az Uniónak és a szélesebb értelemben vett nemzetközi közösségnek szembe kell néznie. Az éghajlatváltozás az egyik olyan terület, ahol sürgős nemzetközi fellépésre van szükség, és ahol az uniós célok elérése szükségessé teszi a partnerországokkal való együttműködést. Az Uniónak következésképpen meg kell erősítenie az éghajlatváltozással kapcsolatos globális egyetértés elősegítésére irányuló erőfeszítéseit. „Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című, 2011. június 29-i bizottsági közleménynek megfelelően - amely felhívja az Uniót, hogy költségvetésének az éghajlatváltozáshoz kapcsolódó részét legalább 20 %-ára kell növelni - e rendeletnek hozzá kell járulnia ezen cél eléréséhez.
(12)
Az olyan transznacionális kihívások, mint a környezetkárosodás, valamint a nyersanyagokhoz és a ritkaföldfémekhez való hozzáférés és azok fenntartható használata szabályokon alapuló, inkluzív megközelítés alkalmazását teszik szükségessé.
(13)
Az Unió elkötelezett a biológiai sokféleségre vonatkozó, 2020. évi globális célkitűzések teljesítésének elősegítése és az ezekhez kapcsolódó, az erőforrások mobilizációjára irányuló stratégia megvalósítása mellett.
(14)
Az Unió a partnerországaival fenntartott kapcsolataiban világszerte elkötelezte magát a mindenki számára biztosított tisztességes munka, valamint a nemzetközileg elismert munkaügyi normák és multilaterális környezetvédelmi megállapodások megerősítése és tényleges végrehajtása mellett.
(15)
Az Unió egyik fontos stratégiai érdeke, hogy élénkítse a növekedést és a munkahelyteremtést azzal, hogy multilaterális és bilaterális szinten ösztönzi a tisztességes és nyitott kereskedelmet és beruházást, továbbá hogy támogatja az Unió mint szerződő fél részvételével létrejött kereskedelmi és beruházási megállapodásokkal kapcsolatos tárgyalásokat és e megállapodások végrehajtását. E rendelet alapján többek között a szabályozási együttműködés és harmonizáció, a nemzetközi normák elősegítése, a szellemitulajdon-jogok védelmének fokozása révén, valamint a piacra jutás indokolatlan akadályainak felszámolására törekedve az Uniónak hozzá kell járulnia ahhoz, hogy az-uniós gazdasági társaságok, és nem utolsó sorban a kis- és középvállalkozások - számára világszerte biztonságos környezet alakuljon ki a fokozott kereskedelmi és beruházási lehetőségek tekintetében.
(16)
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 21. cikke értelmében az Unió nemzetközi szintű tevékenységét ugyanazon elveknek kell irányítaniuk, mint amelyek a létrehozását, fejlődését és bővítését vezérelték, és amelyek érvényesülését a világ többi részén is elő kívánja mozdítani, nevezetesen a demokráciának, a jogállamiságnak, az emberi jogok és alapvető szabadságok egyetemes és oszthatatlan voltának, az emberi méltóság tiszteletben tartásának, az egyenlőség és a szolidaritás elveinek, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában foglalt elvek és a nemzetközi jog tiszteletben tartásának.
(17)
Az Uniónak a rendelkezésre álló források leghatékonyabb kihasználására kell törekednie külső tevékenysége hatásainak optimalizálása érdekében. Ezt az Unió külső tevékenységét szolgáló eszközök közötti koherencia és kiegészítő jelleg, valamint az ezen rendelet, a külső tevékenységet szolgáló egyéb finanszírozási eszközök és az egyéb uniós szakpolitikák közötti szinergiák megteremtése révén kell elérni. Ennek pedig a külső tevékenységek finanszírozására szolgáló eszközök keretében kidolgozott programok kölcsönös megerősítését is maga után kell vonnia.
(18)
Annak biztosítása érdekében, hogy az Unió támogatása láthatóvá váljon a kedvezményezett országok polgárai és az uniós polgárok számára - lehetőség szerint - megfelelő eszközök alkalmazásával célzott kommunikációt és tájékoztatást kell végezni.
(19)
Az e rendeletben foglalt célkitűzések eléréséhez olyan differenciált és rugalmas megközelítést kell alkalmazni a legfontosabb partnerországokkal, amely figyelembe veszi azok gazdasági, társadalmi és politikai viszonyait, valamint az Unió sajátos érdekeit, szakpolitikai prioritásait és stratégiáit is, világszerte fenntartva a beavatkozás lehetőségét bárhol a világon, ahol ez szükségessé válik. Az Uniónak átfogó megközelítést kell alkalmaznia a külpolitika terén, beleértve az Unió ágazati szakpolitikáit is.
(20)
A többéves indikatív programokban nem szereplő különös intézkedések elfogadása révén az Uniónak képesnek kell lennie arra, hogy rugalmasan és a megfelelő időben reagáljon a változó vagy az előre nem látható igényekre, hogy a harmadik országokkal fennálló kapcsolataiban hatékonyabban tudjon fellépni saját érdekeinek érvényesítése és védelme érdekében.
(21)
E rendelet céljait minden olyan esetben, amikor az lehetséges és célszerű, az érintett partnerekkel és érdekelt felekkel, köztük a civil társadalmi szervezetekkel és a helyi hatóságokkal konzultálva kell megvalósítani, figyelembe véve ezek szerepének jelentőségét.
(22)
Az e rendelet keretében végrehajtott uniós külső tevékenységnek egyértelmű eredményekhez (ideértve a következményeket, a végeredményeket és a hatásokat) kell hozzájárulnia az uniós támogatásban részesülő országokban. Valahányszor lehetséges és helyénvaló, az Unió külső tevékenységének eredményeit és az e rendelettel létrehozott eszköz hatékonyságát olyan előre meghatározott, egyértelmű, átlátható és adott esetben országspecifikus és mérhető mutatók alapján kell nyomon követni és értékelni, amelyek igazodnak az eszköz egyedi jellemzőihez és célkitűzéseihez.
(23)
Az e rendeleten alapuló intézkedések végrehajtásakor adott esetben kellően figyelembe kell venni az Európai Parlament állásfoglalásait és ajánlásait.
(24)
Annak érdekében, hogy e rendelet hatálya igazodjék a harmadik országok gyorsan változó világához, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a mellékletben meghatározott prioritások vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(25)
Ezen rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően kell gyakorolni (6). Figyelembe véve e végrehajtási aktusok sajátosságait, különösen azok szakpolitika-orientáló jellegét, és pénzügyi hatásait, azok elfogadására a vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni, kivéve a kisebb összegű, technikai végrehajtási intézkedések esetében.
(26)
A külső tevékenységek finanszírozására vonatkozó uniós eszközök végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a(z) 236/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (7) állapítja meg.
(27)
Ez a rendelet meghatározza az alkalmazásának időtartamára vonatkozó pénzügyi keretösszeget, amely az éves költségvetési eljárás során az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (8) 17. pontja értelmében vett elsődleges referenciaösszeget jelenti az Európai Parlament és a Tanács számára.
(28)
Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetét és működését a 2010/427/EU tanácsi határozat állapítja meg (9).
(29)
Mivel a rendelet célját, nevezetesen a harmadik országokkal folytatott együttműködésre irányuló Partnerségi Eszköz létrehozását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban az intézkedés léptéke miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(30)
Indokolt e rendelet alkalmazásának időszakát az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet alkalmazási időszakához (10) igazítani. Ezért ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és célok
(1) Ez a rendelet a harmadik országokkal folytatandó együttműködésre irányuló Partnerségi Eszközt (a továbbiakban: Partnerségi Eszköz) hoz létre az uniós és a kölcsönös érdekek előmozdítása és támogatása érdekében. A Partnerségi Eszközzel azokat az intézkedéseket kell támogatni, amelyek hatékonyan és rugalmasan képesek megvalósítani az Unió harmadik országokkal fennálló bilaterális, regionális vagy multilaterális kapcsolataiból eredő célkitűzéseket, kezelnie kell a globális kihívásokat, illetve biztosítja a multilaterális szinten hozott döntések megfelelő nyomon követését.
(2) E Partnerségi Eszköz keretében finanszírozandó intézkedésekben tükröződniük kell az alábbi konkrét uniós célkitűzéseknek:
a)
az Unió bilaterális, regionális és régiók közötti együttműködési partnerségi stratégiáinak támogatása a szakpolitikai párbeszéd előmozdításával, valamint a globális kihívások közös megközelítéseinek és kezelésének kidolgozásával. E célkitűzés megvalósulását többek között a legfontosabb partnerországok által az éghajlatváltozás elleni küzdelem vagy az Unió környezetvédelmi előírásainak előmozdítása terén elért előrehaladás révén kell mérni;
b)
az Európa 2020 nemzetközi dimenziójának megvalósítása. E célkitűzés megvalósulását azzal kell mérni, hogy a legfontosabb partnerországok milyen mértékben veszik át az Európa 2020 szakpolitikáit és célkitűzéseit;
c)
gazdasági partnerségek, üzleti és szabályozási együttműködés révén az uniós gazdasági társaságok partnerországbeli piacra jutásának elősegítése, valamint e vállalkozások számára a kereskedelmi, a beruházási és az üzleti lehetőségek fokozása, a piacra jutás és a beruházás útjában álló akadályok felszámolásával együtt. E célkitűzés megvalósulását az Uniónak a legfontosabb partnerországokkal folytatott kereskedelemben való részesedésével, valamint az e rendelet szerinti fellépésekkel, programokkal és intézkedésekkel kifejezetten megcélzott partnerországokba irányuló kereskedelem és beruházás volumenével kell mérni;
d)
az Unió és a világban betöltött szerepe széles körű megértésének és láthatóságának javítása a nyilvános diplomácián és az emberek közötti kapcsolatokon keresztül, valamint az oktatási, a tudományos és az agytrösztök keretében megvalósuló együttműködés és tájékoztatási tevékenységek révén, melyek célja az uniós értékek és érdekek előmozdítása. E célkitűzés megvalósulását többek között közvélemény-kutatásokkal vagy értékelésekkel lehet mérni.
2. cikk
Hatály
(1) E rendelet elsősorban az azon országokkal folytatott együttműködési intézkedéseket támogatja, amelyek esetében az Unió stratégiai érdeke megkívánja a kapcsolatok ösztönzését, különösen azokkal a fejlett és fejlődő országokkal, amelyek egyre jelentősebb szerepet játszanak a nemzetközi ügyekben, így például a külpolitikában, a nemzetközi gazdaságban és kereskedelemben, a multilaterális fórumokon,valamint a globális kormányzásban és a globális kihívások kezelésében, illetve ahol az Unió egyéb jelentős érdekekkel rendelkezik.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül az e rendelet szerinti együttműködésre minden harmadik ország, régió és terület jogosult lehet.
3. cikk
Általános elvek
(1) Az Unió a harmadik országokkal folytatott párbeszéd és együttműködés révén törekszik az Unió alapjául szolgáló elvek - a demokrácia, az egyenlőség, az emberi jogok és az alapvető szabadságok tiszteletben tartása, valamint a jogállamiság - előmozdítására, fejlesztésére és megszilárdítására.
(2) Az uniós támogatás hatásának fokozása érdekében adott esetben differenciált és rugalmas megközelítést kell alkalmazni a harmadik országokkal való együttműködés kialakítása során az ezen országok gazdasági, társadalmi és politikai körülményeinek, valamint az Unió sajátos érdekeinek, szakpolitikai prioritásainak és stratégiáinak figyelembevétele érdekében.
(3) Az Unió támogatja a globális kihívások koherens multilaterális megközelítését, és előmozdítja a nemzetközi vagy regionális szervezetekkel, illetve testületekkel - így például a nemzetközi pénzügyi intézményekkel, az ENSZ ügynökségekkel, alapokkal és programokkal, valamint egyéb bilaterális támogatókkal - folytatott együttműködést.
(4) E rendelet végrehajtásakor az Unió a szakpolitikák, a stratégiai tervezés és programozás, valamint a végrehajtási intézkedések kialakítása során koherencia és következetesség biztosítására törekszik a külső tevékenységének egyéb területeivel, különösen a Fejlesztési Együttműködési Finanszírozási Eszközzel és egyéb vonatkozó uniós szakpolitikákkal.
(5) Az e rendelet alapján finanszírozott intézkedéseknek adott esetben az olyan eszközökben meghatározott együttműködési politikákon kell alapulniuk, mint például az Unió és az érintett nemzetközi szervezetek, vagy az Unió és az érintett harmadik országok, illetve régiók közötti megállapodások, nyilatkozatok és cselekvési tervek.
Az e rendelet alapján finanszírozott intézkedéseknek le kell fedniük az Unió sajátos érdekeinek, szakpolitikai prioritásainak és stratégiáinak előmozdításához kapcsolódó területeket is.
(6) Az e rendelet keretében nyújtott uniós támogatást a 236/2014/EU rendeletnek megfelelően kell megvalósítani.
4. cikk
Programozás és a pénzeszközök indikatív elosztása
(1) A Bizottság a 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében többéves indikatív programokat fogad el.
(2) A többéves indikatív programokban meg kell határozni az Unió stratégiai érdekeit és/vagy a kölcsönös érdekeket és prioritásokat, valamint a konkrét célkitűzéseket és az elvárt eredményeket. Azon országok vagy régiók esetében, amelyekre vonatkozóan átfogó uniós stratégiát tartalmazó közös keretdokumentum készült, a többéves indikatív programoknak ezen a dokumentumon kell alapulniuk.
(3) A többéves indikatív programokban meg kell állapítani továbbá az uniós finanszírozásra kiválasztott prioritási területeket, és az érintett időszakra körvonalazni kell a pénzeszközök indikatív elosztását összességében, prioritási területek szerint, valamint partnerországonként vagy partnerország-csoportonként, ideértve a globális kezdeményezésekben való részvételt is. Az említett összegek adott esetben tartomány formájában is megadhatók.
(4) A többéves indikatív programokban a teljes összeg 5 %-át meg nem haladó mértékig elő lehet irányozni olyan pénzösszegeket, amelyeket nem rendelnek prioritási területhez, partnerországhoz vagy partnerországcsoporthoz. Ezeket a pénzösszegeket a 236/2014/EU rendelet 2. cikkének (2), (3) és (5) bekezdésével összhangban kell lekötni.
(5) A 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (4) bekezdésében említett eljárás kellően indokolt, rendkívül sürgős esetben alkalmazható a többéves indikatív programok módosítására.
(6) Az 1. cikkben meghatározott célkitűzések elérésével összefüggésben a Bizottság az Unió harmadik országokkal folytatott együttműködése során figyelembe veheti az Unió legkülső régióinak, valamint tengerentúli országainak és területeinek földrajzi közelségét.
(7) A 236/2014/EU rendelet 17. cikkében említett félidős felülvizsgálati jelentés (a továbbiakban: félidős felülvizsgálati jelentés)közzétételét követően végrehajtott programozási vagy program-felülvizsgálati tevékenység során figyelembe kell venni a félidős felülvizsgálati jelentésben foglalt eredményeket, megállapításokat és következtetéseket.
5. cikk
Tematikus prioritások
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 6. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e rendelet értelmében nyújtott uniós támogatás által követendő és e rendelet mellékletében megállapított tematikus prioritások módosítására vonatkozóan. Így különösen, a félidős felülvizsgálati jelentés közzétételét követően és ezen jelentésben foglalt ajánlások alapján a Bizottság 2018. március 31-ig felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el e rendelet mellékletének módosításáról.
6. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap az 5. cikkben említett felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 5. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása e rendelet időbeli hatályával megegyező időtartamra szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja az 5. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) Az 5. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
7. cikk
Bizottság
A Bizottságot a Partnerségi Eszközzel foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
8. cikk
Pénzügyi keretösszeg
(1) Az e rendelet végrehajtására elkülönített pénzügyi keretösszeg a 2014-2020-as időszakra 954 765 000 EUR.
Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi a többéves pénzügyi keretben meghatározott korlátokon belül.
(2) Az 1288/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (11) 18. cikke (4) bekezdésében említettek szerint a felsőoktatás nemzetközi dimenziójának előmozdítása érdekében a különböző külső tevékenységekkel kapcsolatos finanszírozási eszközökből, azaz (Fejlesztési Együttműködési Eszközből, a 232/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) által létrehozott Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, a 231/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (13) által létrehozott Előcsatlakozási Támogatási Eszközből (IPA II) és a Partnerségi Eszközből) 1 680 000 000 EUR indikatív összeget kell elkülöníteni az 1288/2013/EU rendelet értelmében vett partnerországokba, vagy ilyen országokból érkező tanulási célú mobilitással kapcsolatos intézkedésekre, valamint az ezen országok hatóságaival, intézményeivel és szervezeteivel folytatott együttműködésre és szakpolitikai párbeszédre. E pénzeszközök felhasználására az 1288/2013/EU rendelet rendelkezéseit kell alkalmazni.
A pénzeszközök két többéves előirányzat révén állnak majd rendelkezésre, amelyek az első négy, illetve a fennmaradó három évre szólnak. Az eszközből származó előirányzatokat fel kell tüntetni az e rendelet szerinti többéves indikatív programozásában, az érintett országok megállapított igényeivel és prioritásaival összhangban. Az előirányzott összegek jelentős, előre nem látható körülmények vagy fontos politikai változások esetén az Unió külső tevékenységének prioritásaival összhangban felülvizsgálhatók.
(3) Az 1288/2013/EU rendelet keretében végrehajtott tevékenységeket kizárólag a Partnerségi Eszközből kell finanszírozni, amennyiben nem jogosultak más külső tevékenységi eszközből történő finanszírozásra, és kiegészítik vagy megerősítik az e rendelet keretébe tartozó egyéb kezdeményezéseket.
9. cikk
Európai Külügyi Szolgálat
Ezt a rendeletet a 2010/427/EU határozattal összhangban kell alkalmazni.
10. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. március 11-én.