KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2015/494
af 9. juli 2014
om foranstaltningerne SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) gennemført af Slovenien til fordel for Adria Airways d.d.
(meddelt under nummer C(2014) 4543)
(Kun den slovenske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
under henvisning til Kommissionens afgørelse om at indlede proceduren i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til støttesag SA.32715 (2012/C) (ex 2012/NN) (ex 2011/CP) (1),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Ved SANI-anmeldelse nr. 5628 af 11. marts 2011 registreret samme dato indgav Slovenien anmeldelse til Kommissionen angående redningsstøtte til Adria Airways d.d. (i det følgende benævnt »Adria«) i form af en statsgaranti og et blødt lån på 6,2 mio. EUR.
(2)
De slovenske myndigheder fremsendte yderligere oplysninger ved brev af 31. marts 2011 og 12. april 2011. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 29. april 2011, som de slovenske myndigheder ikke besvarede. Der blev afholdt et møde med de slovenske myndigheder og deres rådgivere den 13. juli 2011, hvor det blev påpeget over for Kommissionen, at den anmeldte redningsstøtte ikke ville være tilstrækkelig på grund af selskabets ugunstige finansielle situation, og at Slovenien planlagde at foretage en kapitalindsprøjtning på 50 mio. EUR i Adria. Slovenien trak sin anmeldelse af redningsstøtten tilbage den 1. august 2011.
(3)
Efter oplysninger om, at Slovenien alligevel havde foretaget ovennævnte kapitalindsprøjtning den 30. september 2011, besluttede Kommissionen at fortsætte sin indledende undersøgelse på eget initiativ og anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 12. september 2011, 28. november 2011 og 17. april 2012, som de slovenske myndigheder besvarede ved brev af 11. oktober 2011, 27. december 2011, 13. januar 2012 og 18. maj 2012. Derudover indsendte de slovenske myndigheder et memorandum udarbejdet af Adrias advokater pr. e-mail den 7. november 2012.
(4)
Den 12. juli 2012 blev der på de slovenske myndigheders anmodning holdt et møde med deltagelse af repræsentanter for Adria og det statsejede holdingselskab PDP (2), en af aktionærerne i Adria. På dette møde afklarede og argumenterede de slovenske myndigheder og Adrias og PDP's repræsentanter for de omhandlede foranstaltninger.
(5)
Ved brev af 20. november 2012 meddelte Kommissionen Slovenien, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«) med hensyn til støtten (i det følgende benævnt »indledningsafgørelsen«). Slovenien fremsatte deres bemærkninger til indledningsafgørelsen ved brev af 21. januar 2013. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 5. marts 2013, som Slovenien besvarede den 19. april 2013. Slovenien indsendte yderligere oplysninger den 16. september 2013. Kommissionen anmodede Slovenien om yderligere oplysninger ved brev af 6. november 2013, som Slovenien besvarede den 4. december 2013 og den 6. og 17. januar 2014. Der blev afholdt møder med de slovenske myndigheder og deres advokater den 25. marts, den 5. december 2013 og den 8. januar 2014.
(6)
Kommissionens afgørelse om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (3) den 8. marts 2013. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningerne.
(7)
Kommissionen modtog bemærkninger fra én interesseret part, Ryanair, den 8. april 2013. Disse videresendte den til Slovenien, som fik mulighed for at reagere herpå. Kommissionen modtog Sloveniens bemærkninger hertil ved brev af 13. maj 2013.
2. DET SLOVENSKE LUFTTRANSPORTMARKED
(8)
Adria er Sloveniens nationale flyselskab og det største flyselskab i Ljubljana lufthavn. I 2011 befordrede selskabet 73,4 % af de passagerer, der fløj via Ljubljana lufthavn, og dette tal er efterfølgende faldet til 71,3 % i 2012 og til 69,8 % i 2013 (4).
(9)
Selv om tilstedeværelsen af lavprisselskaber i Slovenien er begrænset (easyJet opererer kun én rute fra Ljubljana, og Wizz Air opererer to), tegnede de sig for 12,6 % af den offentlige personbefordring i 2013 (5). Der er i øjeblikket fem andre konkurrenter, der flyver fra Ljubljana til deres trafikknudepunkter, nemlig Air France, Finnair, Turkish Airlines, Montenegro Airlines og Air Serbia.
3. STØTTEMODTAGEREN
(10)
Adria er et stort selskab med ca. 450 ansatte. I 2013 havde selskabet en omsætning på 142,3 mio. EUR og et tab på 3 mio. EUR (anslåede data). Selskabet har 11 fly, primært regionaljetfly. Adria ejes i dag af bl.a. Republikken Slovenien med 69,9 %, af Bank Assets Management Company (BAMC) (til hvilket visse aktiver i Nova Ljubljanska Banka d.d. (6) (i det følgende benævnt »NLB«) blev overført) med 19,6 %, af ABANKA d.d. med 4,7 % og af PDP med 2,1 %.
(11)
Adrias finansielle situation er blevet konstant forværret siden 2008 på grund af faldende omsætning, negativt EBT (resultat før skat) og negativ egenkapital. Der redegøres nærmere for Adrias finansielle situation i perioden 2007-2011 i afsnit 7.1 nedenfor.
(12)
Den 1. august 2012 indledte Slovenien i samarbejde med PDP, NLB, Abanka Vipa d.d., Hypo Alpe-Adria Bank d.d., og Unicredit Bank of Slovenia d.d. privatiseringen af Adria ved indkaldelse af bud på 74,87 % af selskabets aktier. Den pågældende dag offentliggjorde Capital Assets Management Agency of the Republic of Slovenia (AUKN) en offentlig indkaldelse af en ikkebindende interessetilkendegivelse til investorer i forbindelse med afhændelsen af en aktiemajoritet i selskabet (7). Denne proces blev imidlertid tilsyneladende indstillet, og privatiseringen af Adria vil starte helt forfra på et senere tidspunkt.
4. BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGERNE OG OMSTRUKTURERINGSPLANEN
4.1. Foranstaltning 1: Kapitalforhøjelsen i 2007
(13)
Pr. 31. december 2006 havde Adria følgende aktionærstruktur:
Tabel 1
Adrias aktionærstruktur inden kapitalforhøjelsen i 2007
Navn
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Andre (herunder individuelle aktionærer)
3,2
(14)
Den 19. februar 2007 blev der på Adrias generalforsamling truffet beslutning om at forhøje selskabets kapital med 10,9 mio. EUR. Ca. 99,6 % af kapitaludvidelsen blev tegnet af den statsejede fond KAD, og den resterende del blev tegnet af individuelle aktionærer. Alle aktierne blev tegnet inden den 5. april 2007.
(15)
Kursen var 27 EUR pr. aktie. I en vurderingsrapport dateret den […] (11) blev aktiekursen fastsat til […] EUR pr. aktie i september 2006.
(16)
Efter kapitalforhøjelsen i 2007 var Adrias aktiebesiddelser som følger:
Tabel 2
Adrias aktionærstruktur efter kapitalforhøjelsen i 2007
Navn
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Andre (herunder individuelle aktionærer)
1,8
4.2. Foranstaltning 2: Kapitalforhøjelsen i 2009
(17)
Den 13. januar 2009 besluttede Adrias bestyrelse at udvide Adrias kapital ved udstedelse af nye aktier. Adrias kapital blev derigennem øget med 2,36 mio. EUR. Ca. 99,5 % af kapitaludvidelsen blev tegnet af KAD, og den resterende del blev tegnet af individuelle aktionærer. Alle aktierne blev tegnet inden den 20. juli 2009.
(18)
Kursen var 22 EUR pr. aktie. I en vurderingsrapport dateret den […] blev aktiekursen fastsat til […] EUR pr. aktie i september 2008.
(19)
Efter kapitalforhøjelsen i 2009 var Adrias aktiebesiddelser som følger:
Tabel 3
Adrias aktionærstruktur efter kapitalforhøjelsen i 2009
Navn
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Andre (herunder individuelle aktionærer)
2,9
4.3. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2010
(20)
Den 2. september 2010 blev der på Adrias generalforsamling truffet beslutning om at forhøje selskabets kapital med 2,5 mio. EUR. Holdingselskabet PDP (efterfølgeren for KAD og SOD) tegnede ca. 80 % af de nye aktier. To private rejsebureauer, Kompas d.d. og Palma d.o.o., tegnede de resterende 20 % (10 % hver). Alle aktierne blev tegnet inden den 1. oktober 2010.
(21)
Kursen var 12 EUR pr. aktie. I en vurderingsrapport dateret den […] blev aktiekursen fastsat til […] EUR pr. aktie i juni 2009.
(22)
Efter kapitalforhøjelsen i 2010 var Adrias aktiebesiddelser som følger:
Tabel 4
Adrias aktionærstruktur efter kapitalforhøjelsen i 2010
Navn
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Andre (herunder individuelle aktionærer)
2,4
4.4. Foranstaltning 4: Kapitalforhøjelsen i 2011
(23)
Den 21. september 2011 blev der på Adrias generalforsamling truffet beslutning om at forhøje selskabets kapital med 69,7 mio. EUR. Republikken Slovenien foretog et kapitalindskud på 49,5 mio. EUR, og PDP indskød 0,5 mio. EUR. Resten af kapitaludvidelsen (dvs. 19,7 mio. EUR) tog form af, at flere banker konverterede deres tilgodehavender til aktier: a) NLB konverterede 13,83 mio. EUR, b) Abanka Vipa d.d. konverterede 3,35 mio. EUR, c) Unicredit Bank of Slovenia d.d. konverterede 1,24 mio. EUR, og d) Hypo Alpe-Adria Bank d.d. konverterede 1,28 mio. EUR. Kapitalforhøjelsen blev gennemført den 30. september 2011.
(24)
Den aftalte kurs var 1 EUR pr. aktie, hvilket er den lavest mulige kurs efter slovensk ret. Der forelå ingen vurderingsrapport.
(25)
Efter kapitalforhøjelsen i 2011 var Adrias aktiebesiddelser som følger:
Tabel 5
Adrias aktionærstruktur efter kapitalforhøjelsen i 2011
Navn
%
Republikken Slovenien
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Andre (herunder individuelle aktionærer)
0,1
Omstruktureringsplanen fra september 2011
(26)
Ifølge de slovenske myndigheder besluttede staten, PDP og bankerne at deltage i kapitalforhøjelsen i 2011 på grundlag af et finansielt og forretningsmæssigt omstruktureringsprogram (»omstruktureringsplanen«) fra september 2011. Denne plan omfattede nødvendige foranstaltninger til finansiel og forretningsmæssig omstrukturering af Adria med henblik på genoprettelse af virksomhedens rentabilitet. Planen var helt klart udarbejdet med henblik på anmeldelse af omstruktureringsstøtte, da der henvises til begreber såsom »egetbidrag« og »konkurrencefordrejning«, der normalt ikke anvendes i en forretningsplan.
(27)
Ifølge den oprindeligt indgivne omstruktureringsplan ville Adria være rentabel i 2013 (neutralt og optimistisk scenarie) eller i 2014 (pessimistisk scenarie). Ifølge den oprindeligt indgivne omstruktureringsplan skyldtes Adrias vanskeligheder desuden: a) […].
(28)
Den oprindeligt indgivne omstruktureringsplan omfattede en række foranstaltninger til omstrukturering af Adria og genoprettelse af virksomhedens rentabilitet: a) […].
(29)
Ifølge den oprindeligt indgivne omstruktureringsplan skulle kapitalforhøjelsen i 2011 på 69,7 mio. EUR desuden dække Adrias negative ejekapital på […] EUR, tilbagebetalingsforpligtelserne på […] EUR ([…] EUR til forfalden leverandørgæld og […] EUR til tidlig indfrielse af banklån) og finansieringen af omstruktureringsforanstaltninger på […] EUR.
(30)
På den anden side ville omstruktureringens samlede omkostninger beløbe sig til […] EUR, der blev delvist finansieret af kapitalindsprøjtningen på 50 mio. EUR fra den slovenske stat og PDP. Adrias bidrag til omstruktureringsomkostningerne (»egetbidraget«) ville beløbe sig til […] EUR ved en konvertering af banklån til aktier (19,7 mio. EUR), […]. Endelig blev afhændelsen af AAT og lukningen af ruteflyvninger desuden betragtet som kompenserende modydelser i den oprindeligt indgivne omstruktureringsplan.
(31)
På baggrund af den tvivl, som Kommissionens havde givet udtryk for i indledningsafgørelsen, forelagde Slovenien en række opdateringer af omstruktureringsplanen. I den nuværende omstruktureringsplan løber omstruktureringsperioden således indtil 2015, og planen omfatter en række yderligere omstruktureringsforanstaltninger, der skal sikre en mere bæredygtig rentabilitet. Der er tale om følgende yderligere omstruktureringsforanstaltninger med følgende finansielle virkning i perioden 2014-2015: a) […].
4.5. Foranstaltning 5: Afhændelsen af Adria Airways Tehnika d.d. i 2010-2011
(32)
AAT, et helejet datterselskab af Adria, blev etableret i 2010. Indtil da havde selskabet været Adrias flyserviceselskab kaldet SVL. AAT vedligeholder fly for Adria og andre kunder.
(33)
I perioden november 2010 - marts 2011 overtog PDP og Aerodrom Ljubljana (operatøren af Ljubljana lufthavn, hvori staten havde majoritet) henholdsvis 52,3 % og 47,7 % af AAT fra Adria i to etaper. I den første etape erhvervede PDP en aktiepost på 18,24 % i AAT i form af 2 676 346 præferenceaktier uden stemmeret til kurs 1 EUR pr. aktie. Samtidig erhvervede Aerodrom Ljubljana en aktiepost på 31,16 % i AAT (4 570 881 aktier) ved konvertering af gæld til præferenceaktier uden stemmeret for ca. 4,6 mio. EUR. I den anden etape i starten af 2011 solgte Adria de resterende aktier i AAT. PDP erhvervede i denne forbindelse 5 000 000 ordinære aktier til kurs 1 EUR pr. aktie og øgede derved sin andel i selskabet til 52,33 %, og Aerodrom Ljubljana øgede sin andel i AAT til 47,67 % ved konvertering af tilgodehavender på 2,2 mio. EUR hos Adria.
(34)
Den samlede pris var således på 14,7 mio. EUR, dvs. 1 EUR pr. aktie. I en vurderingsrapport fra april 2010 blev AAT's værdi som Adrias flyserviceselskab sat til mellem 14,4 mio. og 14,9 mio. EUR i december 2009.
5. INDLEDNINGSAFGØRELSEN
(35)
Kommissionen besluttede at indlede den formelle undersøgelsesprocedure den 20. november 2012. I indledningsafgørelsen indtog Kommissionen den foreløbige holdning, at Adria på det tidspunkt, hvor foranstaltningerne blev truffet, eller i hvert fald siden 2008, kunne betragtes som en kriseramt virksomhed. Kommissionen udtrykte ligeledes tvivl om de omhandlede fem foranstaltninger og drog den foreløbige konklusion, at alle foranstaltningerne indebar statsstøtte.
(36)
Hvad foranstaltning 1 og 2 angår, fandt Kommissionen i indledningsafgørelsen, at Slovenien havde en klar og direkte indflydelse på KAD, og konkluderede foreløbigt, at KAD's deltagelse i aktiekapitalforhøjelserne i 2007 og 2009 indebar anvendelse af statsmidler og kunne tilregnes Slovenien. Selv om den kurs, som KAD reelt betalte for aktierne, lå under den værdi, der var fastsat i to vurderingsrapporter, udtrykte Kommissionen tvivl om rapporterne med hensyn til den betydelige tidsforskel mellem vurderingen af aktierne og gennemførelsen af kapitalforhøjelserne. Under hensyntagen til, at KAD var majoritetsaktionær i Adria på daværende tidspunkt, mente Kommissionen, at kapitalforhøjelserne i 2007 og 2009 havde til formål at finansiere en eksisterende investering for KAD i en virksomhed, der kunne anses for kriseramt.
(37)
I forbindelse med vurderingen af foranstaltning 3 bemærkede Kommissionen, at PDP er efterfølgeren for KAD og SOD, hvis handlinger efter Kommissionens foreløbige opfattelse kunne tilregnes staten. Desuden fremhævede Kommissionen som kriterier for tilregnelse til staten den omstændighed, at den slovenske stat indirekte ejer 100 % af PDP (gennem KAD, SOD og DSU (100 % statsejet aktivforvaltningsselskab)), og henviste til indirekte beviser for, at foranstaltningen kunne tilregnes staten, jf. retspraksis i Stardust Marine-sagen (14). Som det også gjorde sig gældende for foranstaltning 1 og 2, udtrykte Kommissionen tvivl om rapporten med hensyn til den betydelige tidsforskel på 15 måneder mellem vurderingen af aktierne og gennemførelsen af kapitalforhøjelsen, selv om den kurs, som PDP reelt betalte for aktierne, lå under den værdi, der var fastsat i en vurderingsrapport. Kommissionen indtog ligeledes den foreløbige holdning, at den omstændighed, at to private rejsebureauer deltog i kapitalindsprøjtningen i 2010 (Kompas d.d. og Palma d.o.o.) sammen med PDP, ikke i sig selv kan give belæg for, at Adria ikke i forbindelse hermed modtog en fordel (15).
(38)
Hvad foranstaltning 4 angår, bemærkede Kommissionen, at Sloveniens investering klart omfattede statsmidler, og gentog sin foreløbige konklusion om, at PDP's handlinger kunne tilregnes staten. Kommissionen udtrykte ligeledes tvivl om NLB's deltagelse i foranstaltning 4, der kunne tilregnes staten, da a) staten på daværende tidspunkt havde aktiemajoriteten i NLB, b) staten havde stemmemajoriteten i bankens bestyrelse og tilsynsråd, og c) en statskontrolleret banks adfærd kunne påvirkes af de offentlige myndigheder.
(39)
Ved vurderingen af, om foranstaltning 4 gav Adria en uretmæssig selektiv fordel, bemærkede Kommissionen i indledningsafgørelsen, at den omstændighed, at bankerne kun ville gå med til konverteringen af gæld til aktier, hvis staten ville indskyde kapital i Adria, og navnlig forskellen mellem statens og PDP's bidrag og bankernes bidrag (kontantindskud versus konvertering af gæld) var tilstrækkeligt til at give anledning til rimelig tvivl om, hvorvidt kapitalforhøjelsen i 2011 foregik på pari passu-vilkår. Kommissionen bemærkede tillige, at kapitalforhøjelsen i 2011 fandt sted, uden at der forelå nogen vurderingsrapport, hvilket ikke var tilfældet ved de tidligere kapitalforhøjelser.
(40)
Med hensyn til de slovenske myndigheders påstand om, at de havde besluttet at deltage i foranstaltning 4 på grundlag af omstruktureringsplanen fra september 2011, bemærkede Kommissionen, at omstruktureringsplanen i princippet ikke var tilstrækkelig til at opfylde kriteriet om den private investor, da nogle af prognoserne i omstruktureringsplanen syntes at være baseret på usikre eller uklare antagelser. Kommissionen understregede endvidere, at en privat investor ville have vurderet risikoen for, at de tidligere kapitalforhøjelser udgjorde ulovlig statsstøtte, og i denne forbindelse risikoen for Kommissionens udstedelse af en indtægtsordre, hvis investeringen blev rentabel. Endelig bemærkede Kommissionen, at bankerne muligvis har besluttet at deltage i kapitalindsprøjtningen, fordi Slovenien viste interesse i Adria, længe inden der blev truffet afgørelse om kapitalforhøjelsen i 2011.
(41)
I forbindelse med foranstaltning 5 gentog Kommissionen sin foreløbige konklusion om, at PDP's handlinger kunne tilregnes staten, og at de omfattede statsmidler. Med hensyn til Aerodrom Ljubljana drog Kommissionen den samme foreløbige konklusion, da virksomheden allerede på tidspunktet for overtagelsen af AAT overvejende var statsejet. Kommissionen mente ligeledes, at det var usandsynligt, at de offentlige myndigheder ikke var involveret i vigtige beslutninger truffet af Aerodrom Ljubljana, operatøren af Ljubljana lufthavn, på grund af sidstnævntes strategiske betydning for landet som hovedknudepunkt for internationale flyvninger.
(42)
Da den første etape i erhvervelsen af aktier i AAT fandt sted straks efter kapitalforhøjelsen i 2010, mente Kommissionen desuden, at de to foranstaltninger ikke burde vurderes særskilt, men som led i en mere omfattende aktion til støtte for Adria. I forbindelse med gennemgangen af den rapport, hvor værdien af AAT's aktier blev fastsat, bemærkede Kommissionen, at AAT blev værdisat som Adrias flyserviceselskab (det hed på daværende tidspunkt SVL), og at der blev taget højde for synergierne heraf ved vurderingen af AAT's værdi. Kommissionen mente imidlertid, at SVL/AAT burde have været værdisat som en selvstændig enhed i rapporten uden hensyntagen til koncerninterne synergier, da AAT blev udskilt fra Adria i 2010 og solgt som en selvstændig enhed. Kommissionen udtrykte endvidere bekymring over den betydelige tidsforskel mellem vurderingen og afhændelsen af AAT's aktier.
(43)
Kommissionen udtrykte ligeledes tvivl om de omhandlede fem foranstaltningers forenelighed med det indre marked, navnlig da de slovenske myndigheder ikke forelagde eventuelle grunde til forenelighed.
(44)
På baggrund af foranstaltningernes karakter og det forhold, at Adria på det tidspunkt, hvor foranstaltningerne blev tildelt, kunne betragtes som en kriseramt virksomhed, bemærkede Kommissionen, at foranstaltningernes forenelighed kun kunne vurderes i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, herunder navnlig efter Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (16) (»rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte«). Kommissionen bemærkede for det første, at betingelserne i afsnit 3.1 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte tilsyneladende ikke var opfyldt. Med hensyn til omstruktureringsstøtte som defineret i afsnit 3.2 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte understregede Kommissionen, at de pågældende foranstaltninger var blevet tildelt inden anmeldelsen til Kommissionen og før gennemførelsen af en troværdig omstruktureringsplan, der opfylder betingelserne i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte, hvilket i sig selv er tilstrækkeligt til at udelukke, at foranstaltningerne er forenelige med det indre marked (17).
(45)
Kommissionen udtrykte ligeledes tvivl om omstruktureringsplanen, da den tilsyneladende ikke var tilstrækkelig solid til at genoprette Adrias langsigtede rentabilitet, da nogle af prognoserne er baseret på ikkekvantificerede, usikre eller uklare antagelser. Kommissionen mente også, at det var tvivlsomt, om de kompenserende modydelser i omstruktureringsplanen kunne anses for at være hensigtsmæssige og/eller tilstrækkelige, da de tilsyneladende var nødvendige for at genoprette Adrias rentabilitet. Med hensyn til afhændelsen af AAT fandt denne sted flere måneder inden godkendelsen af omstruktureringsplanen, nemlig ultimo 2010/primo 2011, hvor Adria tilsyneladende havde hårdt brug for finansiering. Derudover syntes lukningen af ruteflyvninger ikke at være kompenserende modydelser, da de fleste af disse ruter (27 ud af 31) ifølge omstruktureringsplanen var tabsgivende, og de skulle under alle omstændigheder lukkes for at sikre virksomhedens rentabilitet. Kommissionen tvivlede ligeledes på, om det foreslåede egetbidrag fra Adria på […] EUR kunne accepteres fuldt ud, navnlig da det er uklart, om beløbene hidrørende fra afhændelsen af AAT og konverteringen af banklån til aktier kunne medregnes som egetbidrag. Da Adria tilsyneladende var kriseramt på det tidspunkt, hvor foranstaltningerne blev tildelt, og da kriseramte virksomheder kun kan modtage rednings- og/eller omstruktureringsstøtte, rejste Kommissionen også tvivl om, hvorvidt princippet om engangsstøtte var overholdt, navnlig i forbindelse med kapitalforhøjelsen i 2011.
6. BEMÆRKNINGER TIL INDLEDNINGSAFGØRELSEN
6.1. Bemærkninger fra Slovenien
(46)
I sine bemærkninger til Kommissionens indledningsafgørelse gør Slovenien gældende, at foranstaltning 1, 2 og 3 ikke indebar statsstøtte, da KAD's og PDP's beslutninger ikke kan tilregnes staten. Slovenien bemærkede navnlig, at den omstændighed, at staten ejer alle aktierne, ikke er tilstrækkeligt til at konkludere, at foranstaltningerne kan tilregnes staten. Slovenien bemærker endvidere, at vurderingsrapporterne, hvori aktiernes værdi blev fastsat, var korrekte, og at det markedsøkonomiske investorprincip (MEIP) derfor blev overholdt og Adria således ikke fik en fordel. Med hensyn til foranstaltning 3 påpeger Slovenien, at de to private rejsebureauers tegning af 20 % af aktierne på pari passu-vilkår sammen med PDP var betydelig og viste, at markedet ikke var i tvivl om Adrias rentabilitet, hvilket udelukker, at der var tale om statsstøtte.
(47)
I forbindelse med foranstaltning 5 fastholder Slovenien, at PDP's handlinger ikke kan tilregnes staten. Med hensyn til Aerodrom Ljubljanas handlinger mener Slovenien, at statens indflydelse på selskabets beslutning om at overtage AAT ikke kan udledes af den kendsgerning, at visse medlemmer af tilsynsrådet var udnævnt af staten, KAD og SOD. Slovenien mener endvidere, at vurderingsrapporten fra april 2010, hvori AAT's værdi som Adrias flyserviceselskab blev sat til mellem 14,4 mio. og 14,9 mio. EUR, ikke kan betragtes som forældet, og at der ikke er noget, der tyder på, at der i vurderingsrapporten blev taget højde for synergierne med Adria. Slovenien hævder endvidere, at det fremgår af referaterne af bestyrelsesmøderne i PDP og Aerodrom Ljubljana, at beslutningen om at overtage AAT blev truffet på grundlag af økonomisk rationelle overvejelser. Forekomsten af statsstøtte i foranstaltning 5 kan derfor udelukkes.
(48)
Slovenien bestrider ligeledes, at Adria blev betragtet som en kriseramt virksomhed, og mener, at Adria først var kriseramt fra januar 2011, dvs. da foranstaltning 4 blev tildelt.
(49)
Hvad angår foranstaltning 4, udelukker Slovenien forekomsten af statsstøtte og anfører, at NLB's konvertering af sine tilgodehavender til aktier ikke kan tilregnes staten. Slovenien mener endvidere, at der var fuld sikkerhed for de udestående lån konverteret til aktier gennem pant i fly og bygninger, og at bankerne påtog sig en ny forretningsrisiko ved at konvertere disse lån til aktier. I denne forbindelse kan konverteringen af gæld til aktier sidestilles med en kapitalindsprøjtning. Slovenien bemærker endvidere, at bankerne og staten påvirkede hinanden i forbindelse med investeringsbeslutningen, der efter Sloveniens opfattelse var baseret på en pålidelig omstruktureringsplan, og konkluderer, at investeringsbeslutningerne var samtidige, og at Adria således ikke fik en uretmæssig fordel.
(50)
Da Slovenien ikke mener, at foranstaltning 1, 2, 3 og 5 indebar statsstøtte, fremførte Slovenien ingen begrundelse for foranstaltningernes forenelighed. Slovenien fremførte imidlertid en begrundelse for foreneligheden af foranstaltning 4, i det tilfælde at Kommissionen kom frem til, at den udgjorde statsstøtte. Da Adria ifølge Slovenien først var kriseramt fra januar 2011 (se betragtning 48), udgør foranstaltning 4 forenelig omstruktureringsstøtte i henhold til afsnit 3.2 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte på grundlag af den indgivne omstruktureringsplan.
(51)
Med hensyn til genoprettelse af rentabiliteten mener Slovenien, at omstruktureringsplanen sikrer Adrias langsigtede rentabilitet, og understreger, at omstruktureringsplanen i overensstemmelse med rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte omfatter en markedsanalyse og en analyse af de forhold, der har forårsaget vanskelighederne, og at det planlægges at nedlægge alle aktiviteter, som efter omstruktureringen ville blive ved med at være tabsgivende af strukturbestemte årsager. Som angivet i betragtning 31 fremsendte Slovenien en række opdateringer af omstruktureringsplanen, og i den nuværende plan løber omstruktureringsperioden indtil 2015, og den omfatter en række yderligere omstruktureringsforanstaltninger, der skal sikre en mere bæredygtig rentabilitet. Slovenien fremhæver ligeledes, at den opdaterede omstruktureringsplan vil sikre virksomhedens langsigtede rentabilitet ved udgangen af 2015, selv i et pessimistisk scenarie med et afkast af egenkapitalen (ROE) på […] % i 2014 og på […] % i 2015, hvilket er højere end accepteret af Kommissionen i Air Malta-afgørelsen (18).
(52)
Efter Sloveniens opfattelse er indskrænkningen af kapaciteten (i form af lukning af ruter) på […] % og […] % i vinter- og sommersæsonen, frigørelsen af ankomst- og afgangstidspunkter i visse lufthavne, herunder i koordinerede (trafiktætte) lufthavne, og afhændelsen af AAT hensigtsmæssige og forholdsmæssige kompenserende modydelser. Slovenien hævder ligeledes, at de lukkede ruter rent faktisk var rentable på grundlag af det såkaldte »dækningsbidrag« (positivt C1-dækningsbidrag), som Kommissionen havde accepteret i Air Malta- og Czech Airlines-sagerne (19).
(53)
Med hensyn til begrænsning af støtten til et minimum (egetbidrag) påpeger Slovenien som anført ovenfor, at afhændelsen af AAT ikke omfatter støtte, og at provenuet på 14,7 mio. EUR således bør accepteres som egetbidrag. Slovenien mener ligeledes, at det samlede beløb i forbindelse bankernes konvertering af deres tilgodehavender til aktier bør medregnes som egetbidrag, dvs. 19,7 mio. EUR. Slovenien fremsendte ligeledes oplysninger om værdien af de pantsatte fly, der var stillet som sikkerhed for de pågældende lån, og den relevante AVAC- rapport (20) som dokumentation for flyenes værdi. Tillagt provenuet fra afhændelsen af en række aktiver […] vil egetbidraget overstige [50-54] % på grundlag af den opdaterede omstruktureringsplan.
(54)
Endelig mener Slovenien, at princippet om engangsstøtte blev overholdt, da foranstaltning 1, 2, 3 og 5 - der blev tildelt før foranstaltning 4 - ikke indebar statsstøtte til Adria.
6.2. Bemærkninger fra interesserede parter
(55)
Under den formelle undersøgelsesprocedure modtog Kommissionen kun bemærkninger fra Ryanair, der er enig i Kommissionens foreløbige konklusioner om, at de omhandlede foranstaltninger indebar støtte, som var uforenelig med det indre marked.
(56)
Ryanair gjorde imidlertid gældende, at Kommissionens vurdering af MEIP ikke var fuldstændig i indledningsafgørelsen, da Kommissionen burde have vurderet, om en privat investor ville have likvideret Adria med det samme i stedet for at indskyde yderligere kapital (21). Ryanair påpeger, at Kommissionen i indledningsafgørelsen burde have vurderet, om det var mere rentabelt for staten at likvidere Adria i stedet for at tilføre yderligere kapital. Selv om Ryanair ikke mente at have tilstrækkelige oplysninger til at kommentere omstruktureringsplanen, var Ryanair i tvivl om, hvorvidt Adria ville blive rentabel igen.
(57)
Ryanair anførte endvidere, at enhver støtte til Adria ville være til skade for Ryanairs markedsposition, da støtten modarbejder Ryanairs indsats for at udvikle sine markeder og påfører Ryanair et indtægtstab.
6.3. Sloveniens kommentarer til de interesserede parters bemærkninger
(58)
Slovenien gennemgik de argumenter, som Ryanair havde fremsat i sine bemærkninger, i detaljer. Slovenien bemærkede navnlig, at det ikke kun var staten, der havde deltaget i kapitaltilførslerne til Adria, men også private investorer samt enheder, hvis handlinger efter Sloveniens opfattelse ikke kan tilregnes staten. Slovenien mener derudover, at Ryanair har fortolket retspraksis forkert, når Ryanair hævder, at staten burde have valgt en konkurs i stedet for en omstrukturering af Adria for at sikre selskabets langsigtede rentabilitet. Ifølge Slovenien var den hypotese, som Ryanair havde fremsat, fejlbehæftet da den kun ville være relevant for Adrias kreditorer, men ikke investorer, og da Slovenien ikke havde tilgodehavender i selskabet, kunne Slovenien ikke begære likvidation.
(59)
Slovenien bemærkede, at Kommissionen havde vurderet antagelserne i Adrias omstruktureringsplan, og understregede, at Ryanairs tvivl om, hvorvidt Adria kunne blive rentabel igen, er ubegrundet. Endelig anførte Slovenien, at påstanden om, at støtten skadede Ryanairs markedsposition, ikke var dokumenteret.
7. VURDERING AF FORANSTALTNINGERNE
(60)
Denne afgørelse behandler indledningsvis spørgsmålet om, hvorvidt Adria er en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte (afsnit 7.1 nedenfor). Det undersøges, hvorvidt de omhandlede foranstaltninger udgør statsstøtte til Adria i henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF (afsnit 7.2 nedenfor), og herefter hvorvidt denne eventuelle støtte er lovlig (afsnit 7.4 nedenfor) og forenelig med det indre marked (afsnit 7.5 nedenfor).
7.1. Adrias vanskeligheder
(61)
Adrias finansielle situation er blevet konstant forværret siden 2008 på grund af faldende omsætning, negativt EBT (resultat før skat) og negativ egenkapital. Nedenfor angives Adrias finansielle nøgleparametre for perioden 2007-2011 ifølge oplysningerne fra de slovenske myndigheder:
Tabel 6
Adrias finansielle nøgletal for perioden 2007 - juni 2011 (mio. EUR)
2007
2008
2009
2010
Juni 2011
Omsætning
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Nettoresultat
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBT+DA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Tegnet kapital
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Egenkapital
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Gæld/egenkapital-(forhold)
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Cash flow fra driften
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Adria afsluttede regnskabsåret 2011 med et tab på 12 mio. EUR (24). I 2012 var tabet 10,8 mio. EUR (25). Det fremgår ligeledes, at Adria reducerede tabet til 3,1 mio. EUR i 2013 (26).
(63)
Det præciseres i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte, at et selskab er kriseramt, når »over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste 12 måneder«. Denne bestemmelse afspejler antagelsen om, at en virksomhed, der oplever et massivt tab af sin tegnede kapital, vil være ude af stand til at dæmme op for tab, der næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt (som angivet i punkt 9 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte).
(64)
Som anført i indledningsafgørelsen var den tegnede kapital ikke tabt i perioden mellem 2007 og juni 2011, men steg rent faktisk. Kommissionen bemærker dog, at virksomhedens egenkapital blev negativ i 2010 og 2011. Samtidig tog selskabet ikke passende forholdsregler for at håndtere faldet i egenkapitalen. I tidligere sager (27) har Kommissionen vurderet, at når en virksomhed har negativ egenkapital, må det på forhånd antages, at kriterierne i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte er opfyldt, og det forekommer at have været tilfældet med Adria siden 2010. Retten har også i en nylig dom (28) konkluderet, at en virksomhed med en negativ egenkapital er en kriseramt virksomhed.
(65)
Det kan ligeledes konstateres, at det så sortest ud for Adria ved udgangen af 2010. Pressen skrev på daværende tidspunkt, at der var risiko for, at Adria ville gå i betalingsstandsning eller indgive konkursbegæring (29). Dette kan ses som et tegn på, at Adria i hvert fald på daværende tidspunkt efter slovensk ret opfyldte betingelserne for konkursbehandling mv., jf. punkt 10, litra c), i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte.
(66)
Af ovennævnte grunde og i overensstemmelse med indledningsafgørelsen konkluderer Kommissionen, at Adria var en kriseramt virksomhed i henhold til punkt 10, litra a) og/eller litra c), i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte i 2010 og 2011, dvs. da foranstaltning 3, 4 og 5 blev tildelt.
(67)
Det angives endvidere i tabel 6 i betragtning 61, at Adria i 2010 og 2011 ligeledes kunne anses som kriseramt i henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte, hvor det hedder, at en virksomhed kan anses for kriseramt »hvis de sædvanlige tegn […] er til stede, såsom voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overskudskapacitet, faldende cash flow, stigende gældsætning, stigende finansieringsudgifter og faldende eller opbrugt nettoformue«.
(68)
Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at Adria ikke viste de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, jf. punkt 11 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte, i perioden 2007-2009. I 2008 blev Adria påført et tab på 3,2 mio. EUR for første gang i den betragtede periode. Som Slovenien ganske rigtigt påpeger, steg Adrias indtægter og cash flow i 2008 sammenlignet med året før (fra 179,2 mio. EUR til 205,4 mio. EUR og fra 16,9 mio. EUR til 18,5 mio. EUR). Derudover forblev den tegnede kapital stabilt på 6,8 mio. EUR.
(69)
Kommissionen bemærker endvidere, at Adria havde et nettoresultat før skat på henholdsvis 3,2 mio. EUR og 14 mio. EUR i 2008 og 2009. I samme periode var virksomhedens økonomiske resultat før afskrivning positivt, og EBT + DA nåede op på henholdsvis 10,9 mio. EUR og 1,6 mio. EUR (se tabel 6 i betragtning 61). Siden 2010 har Adrias EBT + DA været negativt. Da foranstaltning 2 blev besluttet i januar 2009 og alle aktierne var blevet tegnet i juli 2009, kan Kommissionen ikke med sikkerhed konkludere, at der på daværende tidspunkt var en klart identificerbar negativ udvikling, der gjorde det muligt for Kommissionen at konkludere, at Adria var en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte.
(70)
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at Adria ikke kunne betragtes som en kriseramt virksomhed i 2007-2009, dvs. da foranstaltning 1 og 2 blev tildelt.
7.2. Forekomst af statsstøtte
(71)
I henhold til artikel 107, stk. 1, i TEUF er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(72)
For at vurdere, om der forekommer statsstøtte, skal Kommissionen vurdere, om de fem omhandlede foranstaltninger hver især opfylder de kumulative kriterier i artikel 107, stk. 1, i TEUF (dvs. overførsel af statsmidler, potentiel konkurrencefordrejning og påvirkning af samhandelen i EU).
7.2.1. Foranstaltning 1 og 2: Kapitalforhøjelserne i 2007 og 2009
(73)
Kommissionen vil først undersøge, om foranstaltning 1 og 2 gav Adria en uretmæssig selektiv fordel.
(74)
I indledningsafgørelsen bemærkede Kommissionen i denne forbindelse, at den kurs, som KAD betalte for aktierne, lå under den værdi, der var fastsat i to vurderingsrapporter. KAD erhvervede de nye aktier i Adria i februar 2007 til kurs 27 EUR pr. aktie, hvilket lå under den værdi, der var fastsat i en vurderingsrapport, på […] EUR pr. aktie pr. […] (se betragtning 15). I januar 2009 erhvervede KAD aktierne til kurs 22 EUR pr. aktie, hvilket lå under den kurs, der var fastsat i en vurderingsrapport, på […] EUR pr. aktie pr. […] (se betragtning 18). Kommissionen var imidlertid i tvivl om rapporternes pålidelighed, bl.a. fordi der var en betydelig tidsforskel mellem gennemførelsen af kapitalforhøjelserne (henholdsvis februar 2007 og januar 2009) og vurderingen af selskabets aktier (henholdsvis […] og […]).
(75)
Kommissionen har vurderet de data og den dokumentation, som Slovenien har indsendt om disse rapporter efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. Hvad angår foranstaltning 1, har Slovenien anført, at de data, som rapporten var baseret på, er fra den 30. september 2006, og at de var de senest tilgængelige data på tidspunktet for valuarens udarbejdelse af rapporten. Hvad angår foranstaltning 2, blev vurderingsrapporten bestilt efter beslutningen truffet på Adrias generalforsamling om en kapitalforhøjelse. Kommissionen har endvidere ingen grund til at tro, at valuaren (P&S Capital) ikke var fuldstændig uafhængig.
(76)
Selv om det er korrekt, at der var en tidsforskel på […] måneder mellem vurderingen af aktierne og gennemførelsen af kapitalforhøjelsen, har Kommissionen ikke fundet dokumentation for, at denne forskel rent faktisk havde indvirkning på den anslåede værdi af Adrias aktier.
(77)
Kommissionen bemærker, at den anvendte vurderingsmetode i rapporterne (nettonutidsværdi af forventede frie cash flow (30)) er almindeligt anerkendt i forbindelse med opkøb af virksomheder. Det fremgår endvidere af en detaljeret analyse i rapporterne, at de anvendte formler var tilstrækkelige med henblik på vurderingen og korrekt anvendt, og at antagelserne og prognoserne for omsætningsvækst og rentabilitet forekom realistiske. I vurderingsrapporten om kapitalindsprøjtningen i 2007 (foranstaltning 1) ligger den forventede gennemsnitlige indtjeningsvækst og rentabilitet således inden for tidligere intervaller. I vurderingsrapporten om kapitalindsprøjtningen i 2009 (foranstaltning 2) ligger den forventede indtjeningsvækst og rentabilitet under tidligere intervaller på grund af: a) den hurtige økonomiske vækst i 2008, der navnlig skyldtes det slovenske EU-formandskab, b) den langsomme globale økonomiske vækst og c) den vanskelige økonomiske situation på de finansielle markeder. De øvrige antagelser i rapporterne forekommer ligeledes realistiske. Kommissionen bemærker endvidere, at KAD allerede før kapitalforhøjelserne (31) var majoritetsaktionær i Adria, og at kapitalforhøjelserne havde til formål at finansiere en eksisterende (og rentabel) investering for KAD.
(78)
På baggrund af ovenstående bemærker Kommissionen, at kapitalforhøjelserne i 2007 og 2009 kan anses for at være i overensstemmelse med markedsvilkårene og ikke gav Adria en uretmæssig fordel.
(79)
Kommissionen konkluderer derfor, at foranstaltning 1 og 2 udgjorde investeringer, som en privat investor på tilsvarende vilkår (32) ville have foretaget, og at forekomsten af statsstøtte således kan udelukkes, uden at det er nødvendigt at foretage en nærmere vurdering af, om de øvrige kumulative betingelser i artikel 107, stk. 1, i TEUF var opfyldt.
7.2.2. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2010
(80)
Som anført i betragtning 73 er en af de nødvendige betingelser for forekomsten af statsstøtte, at foranstaltningen giver støttemodtageren en uretmæssig selektiv fordel. Kommissionen vil i det følgende vurdere, om foranstaltning 3 opfylder denne betingelse.
(81)
Kommissionen bemærkede i sin indledningsafgørelse, at den kurs på 12 EUR pr. aktie, som PDP og de private turistbureauer betalte for aktierne i Adria, lå under den kurs på […] EUR pr. aktie, der var fastsat i en vurderingsrapport. Som det gjorde sig gældende i forbindelse med foranstaltning 1 og 2, var Kommissionen i tvivl om rapportens pålidelighed, primært fordi der var en betydelig tidsforskel på […] måneder mellem gennemførelsen af kapitalforhøjelsen (september 2010) og vurderingen af aktierne ([…]).
(82)
De oplysninger, som de slovenske myndigheder har fremsendt, har til en vis grad mindsket Kommissionens tvivl på dette område. Kommissionen minder imidlertid på trods heraf om, at to private rejsebureauer (Kompas d.d. og Palma d.o.o.) deltog i kapitalforhøjelsen i 2010 med 20 %, og at PDP indskød de resterende 80 %. De private rejsebureauer og PDP deltog på samme vilkår og tegnede aktierne samme dato. De private investorer og PDP foretog endvidere begge en kapitalindsprøjtning. Kommissionen understregede i indledningsafgørelsen, at en privat deltagelse på 20 % i princippet kunne ses som et tegn på, at markedet støttede den pågældende investering, selv om foranstaltningen skulle ses i en bredere sammenhæng, nemlig Adrias situation på daværende tidspunkt og det forhold, at foranstaltning 3 var den tredje kapitalforhøjelse inden for ca. 3,5 år.
(83)
Kommissionen bemærker for det første, at Slovenien har forelagt dokumentation for, at Kompas d.d. og Palma d.o.o. er rent private virksomheder helt uden for statens kontrol eller indflydelse. Som anført i betragtning 79 indebar foranstaltning 1 og 2 desuden ikke statsstøtte. På denne baggrund tyder det på, at investeringsbeslutninger, som en privat investor ville have truffet, ikke kan anses for at have påvirket de private turistbureauers beslutninger om at investere i Adria. Kommissionen bemærker ligeledes, at de private turistbureauer tegnede aktierne i Adria samme dato som PDP, kursen var den samme, investeringen blev foretaget på samme vilkår, og PDP og de private turistbureauer foretog begge et kapitalindskud.
(84)
Selv om Kommissionen konkluderede, at PDP's deltagelse indebar statsmidler og kunne tilregnes staten (se betragtning 89-91), kan en privat deltagelse på 20 % under alle omstændigheder ikke betragtes som ubetydelig sammenholdt med den offentlige intervention i henhold til fast retspraksis (33). I lyset af ovenstående kan Kommissionen desuden ikke konkludere, at PDP's adfærd rent faktisk påvirkede de private turistbureauers beslutning om at investere i Adria. Det forhold, at Adria blev betragtet som kriseramt i 2010 (se afsnit 7.1), ændrer ikke denne konklusion.
(85)
Det fremgår endvidere ikke af den dokumentation, som Slovenien har forelagt, at de private turistbureauer havde andre grunde til at investere i Adria end at opnå en fortjeneste. Kommissionen henviser i denne forbindelse til en rapport forelagt af Slovenien om Adrias strategi i perioden 2009-2014 - som investorerne tilsyneladende havde adgang til, da de traf deres investeringsbeslutning - hvor det anføres, at Adria forventes at skabe overskud i perioden 2010-2014 på grundlag af en kapitalindsprøjtning på ca. 2,5 mio. EUR og Adrias gennemførelse af en række foranstaltninger, herunder med henblik på at opnå højere gennemsnitlige passagerindtægter og omkostningsbesparelser. Denne rapport kan ses som et yderligere tegn på, at de private turistbureauer rent faktisk var overbevist om, at deres investering var rentabel.
(86)
Kommissionen er derfor af den opfattelse, at de private turistbureauers beslutning om at investere i Adria blev truffet på samme vilkår som PDP, og at deres investering var betydelig. Kommissionen har desuden ingen grund til at betvivle, at de private turistbureauer besluttede at investere i Adria for at opnå overskud. Kommissionen konkluderer derfor, at foranstaltning 3 ikke gav Adria en uretmæssig fordel, og at forekomsten af statsstøtte således kan udelukkes, uden at det er nødvendigt at foretage en nærmere vurdering af, om de øvrige kumulative betingelser i artikel 107, stk. 1, i TEUF var opfyldt.
7.2.3. Foranstaltning 4: Kapitalforhøjelsen i 2011
(87)
Den 30. september 2011 foretog Slovenien et kapitalindskud på 70 % (49,5 mio. EUR) af kapitalforhøjelsen i Adria i 2011. Slovenien investerede pengene via Capital Assets Management Agency of Slovenia (AUKN). Derudover foretog PDP et kapitalindskud på yderligere 1 % (0,5 mio. EUR). Resten af kapitaludvidelsen (dvs. 19,7 mio. EUR) tog form af, at flere banker konverterede deres tilgodehavender til aktier: NLB konverterede 20 %, Abanka Vipa d.d. konverterede 5 %, Unicredit Bank of Slovenia d.d. konverterede 2 %, og Hypo Alpe-Adria Bank d.d. konverterede 2 %.
(88)
AUKN blev etableret ved lov om selskabsledelse af kapitalinvesteringer i Republikken Slovenien (34), bestyrelsen blev udpeget af nationalforsamlingen, agenturet var direkte finansieret via Republikken Sloveniens budget, og personalet var offentligt ansatte (35). Det er således tydeligt, at AUKN's handlinger kunne tilregnes staten, og at de indebar statsmidler, hvilket Slovenien desuden ikke bestrider. Kommissionen henviser endvidere til en pressemeddelelse af 23. juni 2011 fra det slovenske statsministerium: »Under samlingen i dag besluttede regeringen […], at [AUKN] indskyder 49,5 mio. EUR i Adria Airways d.d., og at aktieselskabet [PDP] indskyder 500 000 EUR […]. Med sin aktive deltagelse i denne proces ønsker Republikken Slovenien også fremover at pleje sine interesser inden for ruteflyvninger varetaget af et flyselskab med hjemsted i Slovenien« (36).
(89)
Med hensyn til PDP mener Kommissionen, at der er en række omstændigheder, jf. retspraksis i Stardust Marine-sagen (37), der gør det muligt for Kommissionen at konkludere, at PDP blev etableret for at gennemføre politikker fastlagt af de slovenske offentlige myndigheder, og at PDP's beslutning om at investere i foranstaltning 4 kan tilregnes staten og indebærer statsmidler. Kommissionen bemærker for det første, at den slovenske stat indirekte ejer 100 % af PDP (gennem KAD, SOD og DSU). I denne forbindelse minder Kommissionen om sin beslutning i ELAN-sagen (38), hvor den konkluderede, at to af ejernes, KAD og PDP, foranstaltninger kunne tilregnes staten. Derudover har staten stemmemajoriteten i aktionærrepræsentantskabet, der udpeger virksomhedens bestyrelse. I henhold til artikel 19 i PDP's vedtægter skal bestyrelsen give tilladelse til køb af værdipapirer, når transaktionsværdien overstiger 500 000 EUR.
(90)
I overensstemmelse med indledningsafgørelsen minder Kommissionen endvidere om den tidligere slovenske finansministers udtalelse ved sin afgang den 28. oktober 2011 (dvs. efter gennemførelsen af foranstaltning 4): »Med etableringen af det særlige omstruktureringsselskab (PDP) sikrede vi slovenske virksomheder nye finansieringskilder, knowhow og ekspertise baseret på god praksis for omstrukturering af virksomheder. Adria Airways og Unior er uden tvivl de mest mærkbare succeser« (39). Denne udtalelse kan betragtes som indirekte bevis for, at foranstaltningen kunne tilregnes staten, jf. retspraksis i Stardust Marine-sagen. Argumenterne fremført af Slovenien om, at denne udtalelse skal ses i en politisk sammenhæng og således som en »frisk og ligefrem [udtalelse], der brænder igennem medierne« fra den afgående finansminister, synes ikke overbevisende. Endelig henviser Kommissionen endvidere som et yderligere indirekte bevis til pressemeddelelsen af 23. juni 2011 fra det slovenske statsministerium (se betragtning 88), hvoraf det fremgår, at den slovenske regering havde besluttet, at PDP skulle indskyde 0,5 mio. EUR i forbindelse med kapitalforhøjelsen i 2011.
(91)
På baggrund af ovenstående mener Kommissionen, at PDP's deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2010 indebar statsmidler, og at PDP's handlinger kan tilregnes staten.
(92)
Med hensyn til bankerne bemærker Kommissionen i overensstemmelse med indledningsafgørelsen, at Abanka Vipa d.d., Unicredit Bank of Slovenia d.d. og Hypo Alpe-Adria Bank d.d. er rent private enheder. Med hensyn til NLB havde staten på tidspunktet for gennemførelsen af foranstaltning 4 aktiemajoriteten i NLB, enten direkte (45,62 % af aktierne) eller indirekte gennem SOD (4,07 %) og KAD (4,03 %), (40) med KBC Bank som den eneste anden betydelige aktionær (25 %). Statens aktiemajoritet i NLB og således stemmemajoritet i bankens bestyrelse og tilsynsråd viser, at foranstaltningerne kan tilregnes staten. Kommissionen kan imidlertid ikke ud fra NLB's vedtægter med sikkerhed konkludere, at NLB's beslutning om at investere i Adria kunne tilregnes staten. Kommissionen har endvidere heller ikke ud fra NLB's ledelsesstruktur konstateret nogen indblanding fra de offentlige myndigheders side. Kommissionen fandt heller ingen indirekte beviser herfor, jf. retspraksis i Stardust Marine-sagen. På baggrund af ovenstående finder Kommissionen ikke, at NLB's beslutning om at deltage i foranstaltning 4 kan tilregnes Slovenien.
(93)
Efter afklaringen af, at AUKN's og PDP's handlinger kan tilregnes staten, skal Kommissionen vurdere, om de giver Adria en selektiv uretmæssig fordel.
(94)
Slovenien gør for det første gældende, at bankernes beslutning om at investere i Adria blev truffet samtidigt med statens, hvilket i sig selv udelukker tilstedeværelsen af en fordel.
(95)
Kommissionen minder for det første om, at den allerede har konkluderet, at Adria var en kriseramt virksomhed i 2011, da foranstaltning 4 blev tildelt (se betragtning 66).
(96)
Kommissionen bemærker endvidere, at bankernes deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2011 tog form af en konvertering til aktier af 26 % af deres eksisterende tilgodehavender hos Adria. Staten og PDP foretog derimod en kapitalindsprøjtning. Slovenien anfører, at det samlede beløb på 19,7 mio. EUR konverteret til aktier, [10-20] mio. EUR, kan sidestilles med en kapitalindsprøjtning, da denne del af lånene var fuldt sikrede. Ifølge Slovenien påtog bankerne sig en ny risiko ved konverteringen, som kunne sidestilles med en indsprøjtning af frisk kapital, ca. [10-20] mio. EUR.
(97)
Kommissionen har vurderet oplysningerne fra Slovenien og konkluderer, at der var fuld og tilstrækkelig sikkerhed for [10-20] mio. EUR af de 19,7 mio. EUR konverteret til aktier gennem pant, navnlig i Adrias fly. Adria fastsatte de pågældende flys værdi på grundlag af rapporten »Aircraft Value Reference« offentliggjort i april 2011 af det uafhængige selskab Aircraft Value Analysis Company (»AVAC«). I denne rapport oplyses om nuværende og fremtidige værdier og leasingafgifter for forskellige typer fly med værdier for den nedre og den øvre grænse. Ved vurderingen af de fly, der var pantsat som sikkerhed, blev der anvendt værdier, der lå betydeligt under den øvre AVAC-grænse. Efter Kommissionens opfattelse er rapporten et pålideligt grundlag for fastsættelse af flyenes værdi i lyset af AVAC's uafhængige karakter og den udbredte anvendelse i sektoren.
(98)
Der var imidlertid ikke fuld sikkerhed for [0-10] mio. EUR konverteret til aktier. Hvad angår denne del, kan Kommissionen ikke konkludere, at den kan sidestilles med en kapitalindsprøjtning, og at bankerne påtog sig en ny risiko. Derudover blev vilkårene for den resterende gæld bedre, og det samlede risikoniveau blev betydeligt lavere, da sikkerhedsstillelsen for den udestående (ikkekonverterede) del af gælden var den samme som før konverteringen. Den samlede risiko blev yderligere reduceret, da Adria som en forudsætning for konverteringen af gæld til aktier var nødt til at […]. I nogle tilfælde er betingelserne for den udestående gæld (renter, tilbagebetalingsplan osv.) derudover […].
(99)
På den anden side påtog Slovenien sig den fulde risiko for mindst 49,5 mio. EUR, da Slovenien først blev aktionær i Adria efter kapitalindsprøjtningen i 2011. Bankerne påtog sig også en ny risiko, men ikke på samme niveau som Slovenien, da deres stilling blev forbedret som følge af gældskonverteringen. Det fremgår således, at bankernes stilling ikke kunne sidestilles med statens, da bankerne besluttede at investere i Adria.
(100)
Det kan heller ikke udelukkes, at statens adfærd påvirkede bankernes beslutning om at investere i Adria. I Adrias årsberetning for 2011 anføres det, at Sloveniens regering indtog en klar holdning den 20. januar 2011 og tog stilling til Adria Airways' betydning som det nationale flyselskab for den slovenske økonomi, slovenske borgere og udenlandske gæster, og at regeringen i sin beslutning fastsætter en plan, der skal sikre, at Adria Airways forbliver Sloveniens nationale flyselskab. Denne beslutning, der blev truffet længe inden vedtagelsen af omstruktureringsplanen i september 2011, kan have gjort det nemmere for bankerne at investere, da staten allerede havde givet udtryk for sin store interesse i at støtte Adria (41).
(101)
På baggrund af ovennævnte argumenter kan Kommissionen ikke godtage Sloveniens argumenter om, at staten og bankerne investerede på pari passu-vilkår.
(102)
Kommissionen skal imidlertid undersøge, om Sloveniens investering i Adria er i overensstemmelse med markedsvilkårene. De slovenske myndigheder påpeger, at de besluttede at deltage i foranstaltning 4 på grundlag af omstruktureringsplanen fra september 2011, der bør anses for at være i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip.
(103)
Kommissionen bemærker indledningsvis, at kapitalforhøjelsen i 2011 fandt sted, uden at der forelå nogen vurderingsrapport, hvilket ikke var tilfældet ved de tidligere kapitalforhøjelser. I henhold til retspraksis ville en privat investor, som overvejer at foretage kapitalindskud i en virksomhed med betydelig gæld, desuden kræve en omstruktureringsplan, der kunne gøre virksomheden rentabel (42). I den pågældende sag påpeger de slovenske myndigheder, at de besluttede at deltage i kapitalforhøjelsen i 2011 på grundlag af omstruktureringsplanen fra september 2011.
(104)
Kommissionen har imidlertid allerede konkluderet, at Adria var en kriseramt virksomhed i 2011 (se betragtning 66). Det gør det i sig selv usandsynligt, at staten kunne forvente, at Adria generede et normalt afkast af den investerede kapital inden for en rimelig tidshorisont. Kommissionen fastholder endvidere sin holdning i indledningsafgørelsen om, at omstruktureringsplanen ikke kan betragtes som et tilstrækkeligt grundlag for at anse kapitalforhøjelsen i 2011 for at være i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip. I omstruktureringsplanen (i den oprindelige version fra september 2011) blev der for det første med hensyn til rentabiliteten i 2013 forventet meget lave fortjenstmarginer (EBT-marginer). I det realistiske scenarie var fortjenstmarginen […] % i 2013, […] % i 2014 og […] % i 2015. Det utilstrækkelige afkast til aktionærerne kan også ses af det forhold, at der i planen blev forventet særligt lave egenkapitalniveauer i den samme periode på […] EUR i 2011 og […] EUR i 2015. Kapitalindsprøjtningen i september 2011 - 69,7 mio. EUR - blev således betydeligt reduceret i omstruktureringsperioden og ville således ikke give et reelt afkast.
(105)
Slovenien forelagde en række foreløbige rapporter udarbejdet af Airconomy og Adria fra april-september 2011 (dvs. før omstruktureringsplanen i september 2011), der skulle omfatte de vurderinger, som manglede i omstruktureringsplanen, og som alle Adrias aktionærer og staten tilsyneladende havde adgang til på daværende tidspunkt. Kommissionen bemærker imidlertid, at de foreløbige rapporter vedrører perioden 2011-2012, hvorimod omstruktureringsplanen indeholdt prognoser frem til 2015, […]. På denne baggrund mener Kommissionen, at de foreløbige rapporter ikke tilvejebragte de manglende oplysninger, der var nødvendige for, at omstruktureringsplanen kunne opfylde MEIP-testen.
(106)
På baggrund af ovenstående konkluderer Kommissionen, at kapitalforhøjelsen i 2011 gav Adria en uretmæssig fordel. Denne fordel var i sagens natur selektiv, da Adria var enemodtageren.
(107)
Endelig skal Kommissionen overveje, om foranstaltning 4 kunne fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne ved at give Adria en fordel i forhold andre konkurrenter, der ikke modtager offentlig støtte. Det synes klart, at foranstaltning 4 kunne påvirke samhandelen i EU og konkurrencen, da Adria konkurrerer med andre flyselskaber i EU, især efter ikrafttrædelsen af tredje fase af liberaliseringen af luftfarten (»tredje luftfartspakke«) den 1. januar 1993. For rejser over en relativt kort afstand i EU konkurrerer luftfarten desuden med transport ad vej og med jernbane, og vej- og jernbanetransportvirksomheder kan således også blive berørt.
(108)
Foranstaltning 4 gjorde det således muligt for Adria at fortsætte driften, således at virksomheden i modsætning til andre konkurrenter ikke skal håndtere de konsekvenser, de finansielle vanskeligheder normalt ville have.
(109)
På baggrund af ovennævnte argumenter konkluderer Kommissionen, at foranstaltning 4 udgjorde statsstøtte til Adria efter artikel 107, stk. 1, i TEUF.
7.2.4. Foranstaltning 5: Afhændelsen af AAT i 2010-2011
(110)
I sin indledningsafgørelse og af de grunde, der er nævnt i betragtning 41 og 42, drog Kommissionen den foreløbige konklusion, at PDP's og Aerodrom Ljubljanas erhvervelse af aktier i AAT gav Adria en uretmæssig fordel.
(111)
I lyset af den forskellige karakter af PDP's og Aerodrom Ljubljanas bidrag (kontantindskud versus konvertering af gæld til aktier) og begrundelsen for foranstaltning 4 (se betragtning 94-101) konkluderer Kommissionen, at pari passu-argumentationen ligeledes kan udelukkes i forbindelse med foranstaltning 5.
(112)
Kommissionen skal imidlertid vurdere, om PDP's og Aerodrom Ljubljanas investeringsbeslutninger var økonomisk rationelle, dvs. om en forsigtig operatør i en markedsøkonomi på tilsvarende vilkår ville have handlet på samme måde. Kommissionen bemærker i denne forbindelse for det første, at den samlede pris, som Aerodrom Ljubljana og PDP betalte, dvs. 14,7 mio. EUR, lå inden for det værdiinterval, der var fastsat i AAT-vurderingsrapporten. Kommissionen rejste imidlertid tvivl om vurderingsrapporten og påpegede, at AAT (på daværende tidspunkt Adrias flyserviceselskab SVL) burde have været værdisat som en selvstændig enhed i rapporten uden hensyntagen til koncerninterne synergier. Kommissionen bemærkede ligeledes, at der var en betydelig tidsforskel mellem vurderingen af AAT/SVL ([…]) og afhændelsen af AAT (november 2010 - marts 2011).
(113)
Kommissionen skal for det første bemærke, at vurderingsrapporten blev udarbejdet af en uafhængig ekspert (KPMG), og der er ingen grund til at tro, at eksperten ikke udførte denne opgave helt uafhængigt. Med hensyn til tidsforskellen mellem vurderingen og afhændelsen af aktierne har Slovenien forklaret, at vurderingsrapporten var baseret på Adrias finansielle situation pr. 31. december 2009, dvs. de seneste eksternt reviderede data. Kommissionen bemærker, at foranstaltning 5 blev gennemført i november 2010, dvs. mindre end et år efter datoen for vurdering af AAT i henhold til vurderingsrapporten. Der er desuden taget højde for negative prognoser for Adrias udvikling i AAT-vurderingsrapporten, som også omfattede en detaljeret vurdering af forretningssegmentet vedligeholdelse, reparation og eftersyn, og det blev konkluderet, at Adrias negative udvikling ikke angik AAT, og at AAT var en rentabel enhed. En detaljeret gennemgang af vurderingsrapporten viser endvidere, at AAT/SVL blev vurderet som en selvstændig forretningsenhed, og der blev rent faktisk ikke taget hensyn til potentielle synergier med Adria. I denne forbindelse blev vurderingsrapporten tilsyneladende udarbejdet på et tidspunkt, hvor det var kendt, at AAT ville begynde at levere tjenester inden for vedligeholdelse, reparation og eftersyn til andre eksterne kunder, navnlig Spanair, der i sidste ende ville blive AAT's største kunde i stedet for Adria. På baggrund af ovenstående og da rapporten var baseret på de senest tilgængelige reviderede finansielle data om AAT, da den var udarbejdet af en uafhængig ekspert, og da den tydeligvis var baseret på alle relevante forretningsaspekter, kan den bruges som reference i forbindelse med den pågældende foranstaltning. Endelig skal det bemærkes, at selv om det er korrekt, at krisen endnu ikke var forbi, var den slovenske økonomi tilsyneladende hårdest ramt i 2009. I november 2010, da PDP og Aerodrom Ljubljana besluttede at overtage AAT, var prognoserne for BNP-vækst i Slovenien i 2010, 2011 og 2012 rent faktisk igen positive (henholdsvis 1,1 %, 1,9 % og 2,6 %) (43). Under disse omstændigheder ville en privat investor ikke nødvendigvis have foretaget en ny vurdering, da den pågældende investor kunne antage, at vurderingsrapporten baseret på tal fra 2009 tegnede et retvisende billede af virksomheden.
(114)
Nok så vigtigt har Slovenien forelagt dokumentation for, at AAT var rentabel og ikke havde forfalden gæld, og at overskuddet fra gennemførelsen af foranstaltning 5 kunne anvendes til at betale af på gælden. Slovenien har desuden forelagt prognoser for AAT frem til 2014, der viser, at AAT's resultat efter skat bliver […] EUR i 2010, og at virksomheden herefter forbliver rentabel med et resultat på ca. […] EUR i 2014. PDP og Aerodrom Ljubljana havde tilsyneladende adgang til disse prognoser, da de traf deres investeringsbeslutninger.
(115)
Slovenien forelagde ligeledes dokumentation for, at Aerodrom Ljubljana traf sin afgørelse om at investere i AAT på grundlag af økonomiske overvejelser. I august og september 2010 vurderede Aerodrom Ljubljanas bestyrelse og tilsynsråd muligheden for at erhverve aktier i AAT. Aerodrom Ljubljana vurderede fordelen ved indfrielse af en række udestående fordringer hos Adria i lyset af foranstaltningens vilkår, herunder et fast afkast på 8 % på præferenceaktier i AAT, […]. Selv om aktiekursen blev vurderet lavere i en anden vurderingsrapport, konkluderede Aerodrom Ljubljanas tilsynsråd, at konverteringsvilkårene ([…]) begrundede en højere aktiekurs.
(116)
Med hensyn til den anden etape i afhændelsen af AAT fremgår det af referatet af mødet i Aerodrom Ljubljanas tilsynsråd den 21. januar 2011, at fordelene og ulemperne ved de forskellige aktiekurser og udløbet af Aerodrom Ljubljanas salgsoption blev drøftet. Der blev navnlig givet afkald på salgsoptionen, da de ordinære aktier blev erhvervet i starten af 2011, men Aerodrom Ljubljanas tilsynsråd konkluderede alligevel, at det var økonomisk rationelt at gøre dette, da Aerodrom Ljubljana i stedet fik lige andel i ledelsen af AAT, selv om Aerodrom Ljubljana havde færre aktier end PDP. Tilsynsrådet bemærkede endvidere, at erhvervelsen af AAT ville være til fordel for Aerodrom Ljubljana, idet lufthavnens anslåede indtjening i 2011 var blevet reduceret med […] %, hvis Adria havde indstillet sine aktiviteter.
(117)
Slovenien forelagde ligeledes dokumentation for, at PDP's ledelse besluttede at erhverve præferenceaktierne og de ordinære aktier i AAT på et økonomisk rationelt grundlag. Det fremgår rent faktisk af referaterne fra ledelsesmøderne i PDP, at ledelsen selv havde vurderet AAT og var nået frem til en kurs på mellem […] EUR og […] EUR, hvilket lå inden for intervallet i vurderingsrapporten som omhandlet i betragtning 34. Selv om det interne afkast på PDP's investering ville beløbe sig til […] %, lykkedes det PDP at opnå bedre betingelser hos AAT, herunder et fast afkast på 8 %.
(118)
Kommissionen konkluderer derfor, at PDP's og Aerodrom Ljubljanas beslutning om at deltage i foranstaltning 5 ikke gav Adria en uretmæssig fordel, da begge investorer optrådte som forsigtige markedsoperatører og traf deres egne investeringsbeslutninger på et solidt økonomisk grundlag. Det er således ikke nødvendigt at vurdere, om de øvrige kumulative betingelser i artikel 107, stk. 1, i TEUF var opfyldt.
7.3. Konklusion vedrørende forekomsten af statsstøtte
(119)
På den ene side konkluderer Kommissionen af ovennævnte grunde, at foranstaltning 1, 2, 3 og 5 ikke indebar støttestøtte til Adria.
(120)
På den anden side mener Kommissionen som anført i afsnit 7.2.3, at foranstaltning 4 udgjorde statsstøtte, og Kommissionen vil derfor gerne vurdere foranstaltningens lovlighed og forenelighed med det indre marked.
7.4. Støttens lovlighed - measure 4
(121)
I henhold til artikel 108, stk. 3, i TEUF må en medlemsstat ikke gennemføre en påtænkt foranstaltning, før Kommissionen har truffet en endelig afgørelse, hvorved den godkender denne foranstaltning. Kommissionen bemærker, at Slovenien deltog i kapitalforhøjelsen i 2011 (foranstaltning 4) uden forudgående anmeldelse til Kommissionen med henblik på godkendelse. Kommissionen beklager, at Slovenien ikke overholdt standstill-forpligtelsen og således ikke har overholdt sin forpligtelse i henhold til artikel 108, stk. 3, i TEUF.
7.5. Støttens forenelighed - measure 4
(122)
Hvis Kommissionen nåede frem til, at foranstaltning 4 omfattede statsstøtte, ville denne efter Sloveniens opfattelse være forenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, herunder navnlig som omstruktureringsstøtte i henhold til rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte.
(123)
I henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF kan der ydes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Som angivet i indledningsafgørelsen kan foreneligheden af foranstaltning 4 efter Kommissionens opfattelse kun vurderes efter artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, herunder navnlig ud fra rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte.
7.5.1. Støtteberettigelse
(124)
I henhold til punkt 33 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte er kun kriseramte virksomheder som omhandlet i punkt 9-13 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte berettigede til omstruktureringsstøtte. I denne forbindelse har Kommissionen allerede konkluderet, at Adria var en kriseramt virksomhed i 2011, da foranstaltning 4 blev tildelt (se betragtning 66).
(125)
I henhold til punkt 12 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte ydes der ikke rednings- eller omstruktureringsstøtte til en nyoprettet virksomhed, selv om virksomhedens finansielle stilling fra begyndelsen er vanskelig. Som udgangspunkt betragtes en virksomhed som en nyoprettet virksomhed i de første tre år efter påbegyndelsen af dens aktiviteter på det relevante forretningsområde. Adria blev etableret i 1961 og kan ikke betragtes som en nyoprettet virksomhed. Adria tilhører desuden ikke en koncern i henhold til punkt 13 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte.
(126)
Kommissionen konkluderer derfor, at Adria er berettiget til omstruktureringsstøtte.
7.5.2. Genoprettelse af den langsigtede rentabilitet
(127)
I henhold til punkt 34 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte skal omstruktureringsstøtten tildeles med det vilkår, at der gennemføres en omstruktureringsplan, der skal godkendes af Kommissionen i alle tilfælde af individuelle støtteforanstaltninger. I henhold til punkt 35 skal omstruktureringsplanen, der skal strække sig over en så kort periode som muligt, inden for en rimelig tidshorisont og på grundlag af realistiske forventninger om de fremtidige betingelser for driften genoprette virksomhedens langsigtede rentabilitet.
(128)
I henhold til punkt 36 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte skal omstruktureringsplanen beskrive de omstændigheder, der førte til virksomhedens vanskeligheder, og den skal tage hensyn til den aktuelle markedssituation og markedsudsigterne og indeholde scenarier baseret på optimistiske, pessimistiske og neutrale hypoteser.
(129)
Omstruktureringsplanen skal omfatte foranstaltninger til en vending af udviklingen, så virksomheden efter omstruktureringen vil kunne dække alle omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger. Den omstrukturerede virksomheds afkast af egenkapitalen skal være tilstrækkeligt til, at den kan klare sig i konkurrencen ved egen hjælp (punkt 37 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte).
(130)
Som anført i indledningsafgørelsen var Kommissionen ligeledes i tvivl om, hvorvidt omstruktureringsplanen var tilstrækkelig solid til at genoprette Adrias langsigtede rentabilitet, da nogle af prognoserne forekom at være baseret på ikkekvantificerede, usikre eller uklare antagelser. Kommissionen var heller ikke sikker på, om virksomheden ville blive rentabel ved udgangen af 2013 som anført i den oprindelige omstruktureringsplan.
(131)
Slovenien fremsendte en række opdateringer af omstruktureringsplanen under den formelle undersøgelsesprocedure. Ifølge omstruktureringsplanen vil Adrias rentabilitet være genoprettet i 2014 eller 2015. Omstruktureringsperioden er således højst fem år i overensstemmelse med tidligere praksis inden for lufttransport af passagerer (44). Kommissionen bemærker endvidere, at det navnlig i luftfartssektoren i den aktuelle økonomiske situation er nødvendigt at opnå en stabilisering af de drifts- og servicemæssige præstationer med henblik på at sikre langsigtet rentabilitet som et solidt grundlag for fremtidig vækst og ikke kun en kortsigtet vending af udviklingen. Dette tager i sagens natur flere år.
(132)
Det understreges i omstruktureringsplanen, at hovedformålet med omstruktureringen af Adria er at sikre en langsigtet rentabilitet og at fastlægge en klar strategi og markedsorientering med en række vigtige mål: øget finansiel styrke og ingen tab fra 2013 og frem, nedbringelse af kompleksitetsomkostningerne og opnåelse af en klar, konkurrencedygtig og bæredygtig unik fordel. Hvis disse mål opfyldes, vil virksomheden […].
(133)
Omstruktureringsplanen beskriver også de omstændigheder, der førte til Adrias vanskeligheder, der navnlig skyldtes den globale finansielle krise, Adrias lille primære marked (Slovenien og nabolande), den begrænsede flådekapacitet (primært CRJ200-fly), […].
(134)
Omstruktureringsplanen indeholder desuden scenarier baseret på optimistiske, pessimistiske og neutrale hypoteser og en analyse af de risici, som kan få indvirkning på omstruktureringen af Adria, f.eks. ændringer af olieprisen, valutarisici eller potentielle risici i forbindelse med flåden. Under alle omstændigheder forventes Adria at blive rentabel igen ved udgangen af omstruktureringsperioden. I det neutrale scenarie forventes Adria at nå op på en nettofortjenestemargin på […] % i 2014 og på […] % i 2015, et gæld/egenkapital-forhold på […] i 2014 og på […] i 2015 og en egenkapitalforrentning på […] % i 2014 og på […] % i 2015. I det pessimistiske scenarie forventes nettofortjenestemarginen at falde til […] % i 2014 og til […] % i 2015, gæld/egenkapital-forholdet stiger til […] i 2014 og til […] i 2015 og egenkapitalforrentningen vil være […] % i 2014 og […] % i 2015.
(135)
Det primære sigte med planen er at omstrukturere og reducere Adrias rutenet, der var tabsgivende på grund af flådeoverkapacitet og for meget flypersonale og andet personale. I henhold til omstruktureringsplanen skal antallet af ruter og frekvenser i denne forbindelse reduceres markant, og flåden skal reduceres og gøres mere brændstoføkonomisk med […] fly i 2015 ([…]), primært […].
(136)
I omstruktureringsplanen regnes med lukningen af […] ruter og en yderligere reduktion af frekvenser. Antallet af ruteflyvninger vil ligeledes falde betydeligt til […] i 2015. Adria vil således have reduceret sin samlede kapacitet med [11-14] % i ASK i omstruktureringsperioden (45).
(137)
De påtænkte omstruktureringsforanstaltninger i planen vedrørende omkostningsbesparelser (f.eks. […] osv.) og øget indtjening (f.eks. […] osv.) er et yderligere skridt i den rigtige retning henimod en mere bæredygtig rentabilitet. Det forventes endvidere, at de yderligere omstruktureringsforanstaltninger (se betragtning 31) vil resultere i en øget indtjening og omkostningsbesparelser med en samlet positiv virkning på […] EUR i 2014 og […] EUR i 2015 og således fremme genoprettelsen af Adrias rentabilitet. Kommissionen er således af den opfattelse, at initiativerne vedrørende omkostningsbesparelser og øget indtjening giver Adria mulighed for at genoprette sin langsigtede rentabilitet i 2015.
(138)
Dokumentationen forelagt af Slovenien viser desuden, at Adria er godt på vej til at nå de fleste af målene i omstruktureringsplanen, hvilket er en yderligere indikator for planens pålidelighed.
(139)
Med hensyn til genoprettelse af rentabiliteten konkluderer Kommissionen på grundlag af opdateringerne af omstruktureringsplanen fra Slovenien, at de forskellige omstruktureringsforanstaltningers indvirkning er behørigt kvantificeret, og at rentabiliteten i alle scenarier i hele omstruktureringsperioden frem til 2014 og 2015 er fastsat på et passende niveau. I lyset af de omfattende omstruktureringsforanstaltninger, der er truffet, og de fremskridt, der er gjort indtil videre, mener Kommissionen således, at omstruktureringsplanen giver Adria mulighed for at genoprette sin langsigtede rentabilitet inden for en rimelig tidshorisont.
7.5.3. Forhindring af urimelige konkurrencefordrejninger (kompenserende modydelser)
(140)
I henhold til punkt 38 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte skal der træffes bestemmelse om kompenserende modydelser for at sikre, at de skadelige virkninger for samhandelsvilkårene begrænses mest muligt. Disse modydelser kan bestå i at afhænde aktiver, indskrænke kapaciteten eller virksomhedens aktivitetsniveau på markedet og fjerne hindringer for adgang til de pågældende markeder (punkt 39 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte).
(141)
I denne forbindelse vil nedlæggelse af tabsgivende aktiviteter, der under alle omstændigheder ville være nødvendige for igen at gøre virksomheden levedygtig, ikke blive betragtet som en indskrænkning af virksomhedens kapacitet eller aktivitetsniveau med henblik på vurderingen af modydelserne (punkt 40 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte).
(142)
Slovenien foreslår følgende kompenserende modydelser for Adria: a) […] ruteflyvninger, b) frigørelse af ankomst- og afgangstidspunkter i en række lufthavne, herunder i koordinerede lufthavne, c) flådereduktion og d) afhændelse af AAT.
(143)
Slovenien har forelagt dokumentation for, at de ruter, der blev lukket som led i omstruktureringsplanen, var rentable på grundlag af C1-dækningsbidraget, i overensstemmelse med Kommissionens praksis i tidligere sager (46). I C1-dækningsbidraget indregnes omkostninger ved flyvninger, passagerer og distribution (dvs. variable omkostninger), som kan henføres til hver enkelt rute. Alle ruter med et positivt C1-dækningsbidrag genererer således tilstrækkelige indtægter til ikke blot at dække de variable omkostninger ved en given rute, idet de også bidrager til selskabets kapacitetsomkostninger. Kommissionen er af den opfattelse, at C1-dækningsbidraget synes at være det relevante grundlag for vurderingen af, om en given rute bidrager til flyselskabets rentabilitet.
(144)
Med hensyn til kapacitet var selskabets samlede kapacitet ifølge omstruktureringsplanen […] ASK i 2011, og ved omstruktureringsperiodens udgang i 2015 forventes Adrias kapacitet at ligge på omkring […] ASK, dvs. en reduktion på ca. [11-14] %. Hvis ruter med et negativt C1-dækningsbidrag udelukkes, falder dette tal til [6-8] %.
(145)
Kommissionen bemærker endvidere, at Adria i forbindelse med ændringerne af rutenettet har frigivet ankomst- og afgangstidspunkter i en række lufthavne, herunder i koordinerede (47) lufthavne såsom Dublin og København. Disse ankomst- og afgangstidspunkter giver konkurrerende luftfartsselskaber mulighed for at drive visse ruter og øge deres kapacitet.
(146)
Med hensyn til flådereduktionen bemærker Kommissionen endelig, at Adria har reduceret sin flåde fra […] fly i 2011 til […] fly, og at antallet forbliver uændret indtil udgangen af omstruktureringsperioden i 2015. Med hensyn til afhændelsen af AAT mener Kommissionen, at denne foranstaltning er acceptabel som en kompenserende modydelse, navnlig i lyset af konklusionen i betragtning 118 om, at den ikke indebærer statsstøtte.
(147)
Når Kommissionen foretager sin vurdering af, om de pågældende modydelser er hensigtsmæssige, tager den hensyn til strukturen og konkurrenceforholdene på markedet for at undgå, at en given modydelse medfører en forværring af strukturen på markedet (punkt 39 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte). De kompenserende modydelser skal stå i et rimeligt forhold til støttens konkurrencefordrejende virkninger og navnlig til virksomhedens størrelse og relative vægt på dens marked(er). Indskrænkningens omfang må afgøres på grundlag af de konkrete omstændigheder (punkt 40 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte).
(148)
Kommissionen bemærker for det første, at Adrias andel i luftfartsbranchens produktionskapacitet og output (målt i passagerer) kun er 0,15 % (1,17 mio. passagerer i 2011). For et lille flyselskab som Adria kan yderligere flåde- og kapacitetsindskrænkninger have en negativ indvirkning på flyselskabets rentabilitet, uden at der dermed skabes betydelige markedsmuligheder for konkurrenterne.
(149)
Hvad angår den vigtigste del af de kompenserende modydelser, dvs. kapacitetsindskrænkningen, mener Kommissionen, at en indskrænkning af rentable ruter på ca. [6-8] % i perioden 2011-2015 er tilstrækkelig, navnlig sammenholdt med andre sager om omstrukturering af flyselskaber (48). Denne kapacitetsindskrænkning af rentable ruter er større end i Air Malta-sagen. Den samlede kapacitetsindskrænkning på [11-14] % er desuden på niveau med den indskrænkning på 15 %, der blev accepteret i Austrian Airlines-sagen (49).
(150)
Endelig bemærker Kommissionen, at Slovenien er et område, der er berettiget til regionalstøtte i henhold til artikel 107, stk. 3, litra a), i TEUF (50). I henhold til punkt 56 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte »kan betingelserne for godkendelse af støtte imidlertid i støtteberettigede områder være mindre strenge med hensyn til modydelser og størrelsen af den støttemodtagende virksomheds eget bidrag til omstruktureringen. Hvis det er berettiget af hensyn til behovet for regionaludvikling, vil der i tilfælde, hvor en indskrænkning af den relevante virksomheds kapacitet eller aktivitetsniveau er det mest velegnede middel til at hindre konkurrencefordrejninger, blive stillet krav om mindre omfattende indskrænkninger i støtteberettigede områder end i ikke-støtteberettigede områder«.
(151)
På den baggrund mener Kommissionen, at de kompenserende modydelser, som Slovenien har foreslået, er tilstrækkelige og proportionale i henhold til rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte til at sikre, at de skadelige virkninger for samhandelsvilkårene af tildelingen af omstruktureringsstøtte til Adria begrænses mest muligt.
7.5.4. Begrænsning af støtten til et minimum (egetbidrag)
(152)
I henhold til punkt 43 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte skal støttemodtagen selv yde et betydeligt bidrag til omstruktureringen med egne midler for at begrænse støttebeløbet til det absolutte minimum af de nødvendige omstruktureringsomkostninger. Dette kan omfatte afhændelse af aktiver, som ikke er nødvendige for virksomhedens overlevelse, eller ekstern finansiering på markedsvilkår.
(153)
Egetbidraget skal være et reelt bidrag, dvs. et faktisk bidrag, hvilket udelukker fremtidige gevinster såsom cash flow (punkt 43 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte). Egetbidraget må i sagens natur ikke omfatte yderligere statsstøtte. For store virksomheder anser Kommissionen normalt et bidrag til omstruktureringsomkostningerne på mindst 50 % for at være passende. Under ekstraordinære omstændigheder og i tilfælde af særligt store problemer, kan Kommissionen imidlertid acceptere et mindre bidrag fra virksomheden selv (punkt 44 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte).
(154)
På grundlag af de samlede omstruktureringsomkostninger på […] EUR udgør det foreslåede egetbidrag fra Adria […] EUR, dvs. ca. [50-54] % af de samlede omstruktureringsomkostninger. Egetbidraget er opdelt som følger i overensstemmelse med omstruktureringsplanen:
a)
[…].
b)
Det samlede beløb i forbindelse med afhændelsen af AAT (dvs. 14,7 mio. EUR).
c)
Det samlede beløb i forbindelse med bankernes konvertering af gæld til aktier under foranstaltning 4 (19,7 mio. EUR).
(155)
Kommissionen mener, at foranstaltningerne i betragtning 154, punkt a), er acceptable og synes at være berettigede som egetbidrag. De fleste aktiver er rent faktisk blevet afhændet, og salgsprovenuet kan således helt klart medregnes som egetbidrag. Slovenien har endvidere forelagt dokumentation for, at værdien af de resterende aktiver, som er ved at blive afhændet i øjeblikket, er blevet fastsat i overensstemmelse med eksterne vurderinger, herunder AVAC-vurderingen i forbindelse med fly (se betragtning 97).
(156)
For så vidt angår betragtning 154, punkt b), synes det rimeligt at konkludere, at provenuet ved afhændelse af AAT bør indgå i egetbidraget, da Kommissionen i betragtning 118 har konkluderet, at foranstaltning 5 ikke indebærer statsstøtte.
(157)
For så vidt angår den i betragtning 154, punkt c), omhandlede konvertering af gæld til aktiver, mener Slovenien endelig, at bankernes samlede konvertering af deres tilgodehavender til aktiver i henhold til foranstaltning 4 bør medregnes som egetbidrag. Kommissionen mener i denne forbindelse, at konverteringen af usikret gæld normalt ikke er udtryk for markedets tillid til selskabet, da de usikrede kreditorer ikke påtager sig nye risici i forbindelse med gennemførelsen af omstruktureringsplanen. I forbindelse med Adria har Slovenien imidlertid dokumenteret, at der i vid udstrækning var fuld sikkerhed for den gæld, der blev konverteret til aktiver, nemlig [10-20] mio. EUR af et samlet beløb på 19,7 mio. EUR (se betragtning 97). Hvis Adria var blevet likvideret, ville bankerne have været i stand til at inddrive det fuldt sikrede beløb. Bankerne opgav således fuldt sikrede tilgodehavender, som de kunne have inddrevet fuldt ud til fordel for aktier i Adria af samme værdi. Bankerne påtog sig derfor en ny risiko ved at konvertere deres tilgodehavender til aktier på mindst [10-20] mio. EUR, da de ikke havde sikkerhed for, at deres investering i Adria ville være rentabel.
(158)
På denne baggrund mener Kommissionen, at konverteringen af de fuldt sikrede lån på [10-20] mio. EUR til aktier kan medregnes som egetbidrag.
(159)
Under hensyntagen til overstående når Adrias egetbidrag op på […] EUR eller [46-48] % af omstruktureringsomkostningerne. For en stor virksomhed som Adria bør egetbidraget normalt være 50 %. I henhold til punkt 56 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte kan Kommissionen imidlertid være mindre streng med hensyn til størrelsen af egetbidraget i et støtteberettiget område, hvilket Slovenien var på det tidspunkt, hvor foranstaltningerne blev truffet (se betragtning 150). I tidligere sager, f.eks. Air Malta-sagen, har Kommissionen accepteret et egetbidrag på ca. 45 %.
(160)
Kommissionen mener således, at betingelserne i punkt 43 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte er opfyldt.
7.5.5. Princippet om engangsstøtte
(161)
Endelig skal støtten ydes i overensstemmelse med punkt 72 i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte, hvor det fastslås, at en virksomhed, der har modtaget rednings- og omstruktureringsstøtte inden for de sidste 10 år, ikke er berettiget til rednings- eller omstruktureringsstøtte (princippet om engangsstøtte).
(162)
Da foranstaltning 1, 2, 3 og 5 ikke omfatter statsstøtte, og da det lader til, at Adria ikke har fået rednings- eller omstruktureringsstøtte de seneste 10 år, konkluderer Kommissionen, at princippet om engangsstøtte er overholdt i forbindelse med foranstaltning 4.
7.6. Konklusion vedrørende foranstaltning 4
(163)
På baggrund af ovenstående mener Kommissionen, at Slovenien ulovligt har gennemført en kapitalforhøjelse til fordel for Adria i 2011 i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at foranstaltningen og omstruktureringsplanen opfylder betingelserne i rammebestemmelserne for rednings- og omstruktureringsstøtte. Kommissionen finder således, at støtten er forenelig med det indre marked -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kapitalforhøjelserne i Adria Airways d.d. i 2007, 2009 og 2010, som Republikken Slovenien har gennemført til fordel for Adria Airways d.d., udgør ikke statsstøtte som defineret i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
PDP's og Aerodrom Ljubljana d.d.'s overtagelse af Adria Airways Tehnika d.d. i 2010 og 2011 udgør ikke statsstøtte som defineret i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Artikel 2
Kapitalindsprøjtningen på 50 mio. EUR i Adria Airways d.d., som Republikken Slovenien foretog i 2011, udgør statsstøtte som defineret i artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Støtten er forenelig med det indre marked efter artikel 107, stk. 3, litra c), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Republikken Slovenien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. juli 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/494 HATÁROZATA
(2014. július 9.)
a Szlovénia által az Adria Airways d.d. részére odaítélt SA.32715 (2012/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/CP) számú intézkedésekről
(az értesítés a C(2014) 4543. számú dokumentummal történt)
(Csak a szlovén nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
tekintettel a Bizottság az SA.32715 (2012/C) (korábbi 2012/NN) (korábbi 2011/CP) számú támogatás tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárás megindításáról szóló határozatára (1),
miután az érintett feleket az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte észrevételeik megtételére, és tekintettel ezekre az észrevételekre,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
(1)
Szlovénia 2011. március 11-én az ugyanezen a napon iktatott, 5628. számú SANI közleménnyel bejelentette a Bizottság számára az Adria Airways d.d. (a továbbiakban: Adria vagy vállalat) számára az állami kezességvállalás és 6,2 millió EUR összegű kedvezményes kamatozású kölcsön formájában nyújtott megmentési célú támogatást.
(2)
A szlovén hatóságok 2011. március 31-én és 2011. április 12-én levélben kiegészítő információkat nyújtottak be. A Bizottság 2011. április 29-én levélben hiánypótlásra kérte fel a szlovén hatóságokat, ám erre válasz nem érkezett. 2011. július 13-án a szlovén hatóságokkal és a tanácsadóikkal való megbeszélésen tájékoztatták a Bizottságot, hogy a megmentési célú támogatás a vállalat kedvezőtlen pénzügyi helyzetét figyelembe véve nem elegendő, és Szlovénia 50 millió EUR összegű készpénzben történő tőkeinjekciót tervez nyújtani az Adria számára. Szlovénia 2011. augusztus 1-jén visszavonta a megmentési célú támogatás bejelentését.
(3)
A Bizottság, miután tájékoztatást kapott arról, hogy Szlovénia ennek ellenére 2011. szeptember 30-án végrehajtotta a fent említett tőkeinjekciót, úgy határozott, hogy hivatalból folytatja az előzetes vizsgálatot, és 2011. szeptember 12-én, 2011. november 28-án és 2012. április 17-én kelt leveleiben további információt kért, amely levelekre a szlovén hatóságok a 2011. október 11-én, 2011. december 27-én, 2012. január 13-án és 2012. május 18-án kelt leveleikben válaszoltak. A szlovén hatóságok továbbá az Adria jogi képviselői által készített feljegyzést is benyújtottak 2012. november 7-én e-mailen.
(4)
2012. július 12-én a szlovén hatóságok kérésére találkozóra került sor az Adria és az állami tulajdonú PDP (2) holdingtársaság (az Adria egyik részvényese) képviselőinek részvételével. A találkozón a szlovén hatóságok, valamint az Adria és a PDP képviselői magyarázatokat és érveket terjesztettek elő a vizsgált intézkedésekre vonatkozóan.
(5)
A Bizottság a 2012. november 20-án kelt levelében tájékoztatta Szlovéniát, hogy a támogatás tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés (a továbbiakban: EUMSZ) 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról határozott (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló határozat). Szlovénia a 2013. január 23-án kelt levelében észrevételeket nyújtott be az eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban. A Bizottság 2013. március 5-i levelében további tájékoztatást kért Szlovéniától, amelyre Szlovénia 2013. április 19-én válaszolt. Szlovénia 2013. szeptember 16-án további információkat nyújtott be. A Bizottság 2013. november 6-i levelében további tájékoztatást kért Szlovéniától, amelyre Szlovénia 2013. december 4-én és 2014. január 6-án és 17-én válaszolt. 2013. március 25-én és december 5-én, valamint 2014. január 8-án újabb találkozóra került sor a szlovén hatóságokkal és jogi képviselőikkel.
(6)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozata 2013. március 8-án jelent meg az Európai Unió Hivatalos Lapjában (3). A Bizottság felhívta az érdekelteket arra, hogy ismertessék észrevételeiket a szóban forgó intézkedésekkel kapcsolatban.
(7)
A Bizottság egy érdekelt féltől, név szerint a Ryanairtől kapott észrevételeket 2013. április 8-án. A Bizottság továbbította ezeket Szlovéniának, és lehetőséget adott rá, hogy Szlovénia válaszoljon ezekre; Szlovénia megjegyzései a 2013. május 13-án kelt levelében érkeztek.
2. A SZLOVÉN LÉGI KÖZLEKEDÉSI PIAC
(8)
Az Adria Szlovénia nemzeti légitársasága és a ljubljanai repülőtér legjelentősebb légi fuvarozója. 2011-ben a ljubljanai repülőtéren keresztül közlekedő utasok 73,4 %-a az Adriával utazott, ám ez a szám azóta 2012-ben 71,3 %-ra, és 2013-ban 69,8 %-ra csökkent. (4)
(9)
Bár a fapados légitársaságok jelenléte Szlovéniában alacsony (az easyJet csak egy járatot üzemeltet Ljubljanából, a Wizz Air kettőt), 2013-ban ők bonyolították a személyszállítás 12,6 %-át. (5) Jelenleg öt további versenytárs üzemeltet járatokat Ljubljanából a főbb csomópontokba; ezek az Air France, a Finnair, a Turkish Airlines, a Montenegro Airlines és az Air Serbia.
3. A KEDVEZMÉNYEZETT VÁLLALKOZÁS
(10)
Az Adria egy körülbelül 450 alkalmazottal rendelkező nagyvállalat. 2013-ban 142,3 millió EUR forgalom mellett 3 millió EUR veszteséget könyvelt el (becsült adatok). 11 repülőgépből, főleg regionális utasszállításra használt repülőgépekből álló flottával rendelkezik. Jelenlegi tulajdonosai többek között 69,9 %-os részesedéssel a Szlovén Köztársaság, 19,6 %-os részesedéssel a Bank Assets Management Company (BAMC) (amelynek számára a Nova Ljubljanska Banka d.d. [a továbbiakban: NLB] bizonyos eszközeit átruházta), (6) 4,7 %-os részesedéssel az ABANKA d.d. és 2,1 %-os részesedéssel a PDP.
(11)
Az Adria pénzügyi helyzete 2008-tól kezdődően folyamatosan romlott, az értékesítés csökkent, az adózás előtti eredménye és a saját tőkéje is negatív volt. Az Adria 2007-2011 közötti pénzügyi helyzetének részletes ismertetéséért lásd a 7.1. szakaszt.
(12)
2012. augusztus 1-jén Szlovénia és a PDP, az NLB, az Abanka Vipa d.d., a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. és a szlovén Unicredit Bank d.d. megkezdték az Adria privatizációs eljárását a vállalat részvényei 74,87 %-ának értékesítésével. Ugyanezen a napon a Szlovén Köztársaság tőkeeszköz-kezelő ügynöksége (AUKN) nyilvános, nem kötelező érvényű felhívást tett közzé a befektetők számára a vállalat részvényei többségi blokkjának értékesítési eljárásában való részvételi szándékuk kifejezésére. (7) Úgy tűnik azonban, hogy ezt az eljárást megszüntették, és az Adria privatizációs eljárását elölről fogják kezdeni egy későbbi időpontban.
4. AZ INTÉZKEDÉSEK ÉS A SZERKEZETÁTALAKÍTÁSI TERV LEÍRÁSA
4.1. 1. intézkedés: a 2007. évi tőkeemelés
(13)
2006. december 31-én az Adria tőkéjének részvényesi struktúrája a következő volt:
1. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2007. évi tőkeemelés előtt
Név
%
KAD
55,0
SOD
20,0
NFD 1 delniški investicijski sklad d.d. (8)
9,7
NFD Holding d.d. (9)
7,2
Infond d.o.o. (10)
4,9
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
3,2
(14)
2007. február 19-én az Adria részvényeseinek közgyűlése 10,9 millió EUR összegű tőkeemelés mellett döntött. Az emelés összegének mintegy 99,6 %-át az állami tulajdonban lévő KAD alap, a többit pedig egyéni részvényesek jegyezték. 2007. április 5-ig valamennyi részvényre érkezett jegyzés.
(15)
A részvényenként fizetett ár 27 EUR volt. Ezt megelőzően 2006 szeptemberében egy […]-i értékelési jelentés (11) […] EUR árat határozott meg a részvények értékére vonatkozóan.
(16)
A 2007-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
2. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2007. évi tőkeemelés után
Név
%
KAD
77,3
SOD (12)
10,0
NLB (13)
8,5
Infond d.o.o.
2,4
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
1,8
4.2. 2. intézkedés: a 2009. évi tőkeemelés
(17)
2009. január 13-án az Adria igazgatótanácsa úgy határozott, hogy új részvények kibocsátása révén megemeli az Adria tőkéjét. Ennek következtében az Adria tőkéjét 2,36 millió EUR összeggel emelték. Az emelés mintegy 99,5 %-át a KAD, a többit pedig egyéni részvényesek jegyezték. 2009. július 20-ig valamennyi részvényre érkezett jegyzés.
(18)
A részvényenként fizetett ár 22 EUR volt. Ezt megelőzően 2008 szeptemberében egy […]-i értékelési jelentés […] EUR-ban határozta meg a részvények értékét.
(19)
A 2009-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
3. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2009. évi tőkeemelés után
Név
%
KAD
78,6
SOD
8,8
NLB
7,5
Infond d.o.o.
2,2
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
2,9
4.3. 3. intézkedés: a 2010. évi tőkeemelés
(20)
2010. szeptember 2-án az Adria részvényeseinek közgyűlése 2,5 millió EUR összegű tőkeemelés mellett döntött. Az emelés mintegy 80 %-át a KAD és a SOD utódja, a PDP holdingtársaság jegyezte. Két magánkézben levő utazási iroda, a Kompas d.d. és a Palma d.o.o. jegyezte a fennmaradó 20 %-ot (egyenként 10 %-ot). 2010. október 1-ig valamennyi részvényre érkezett jegyzés.
(21)
A részvényenként fizetett ár 12 EUR volt. 2009 júniusában egy […]-i értékelési jelentés […] EUR-ban határozta meg a részvények értékét.
(22)
A 2010-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
4. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2010. évi tőkeemelés után
Név
%
PDP
86,0
NLB
6,1
Kompas d.d.
1,9
Palma d.o.o.
1,9
Infond d.o.o.
1,7
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
2,4
4.4. 4. intézkedés: a 2011. évi tőkeemelés
(23)
2011. szeptember 21-én az Adria részvényeseinek közgyűlése 69,7 millió EUR összegű tőkeemelés mellett döntött. Szlovénia 49,5 millió EUR-t, a PDP 0,5 millió EUR-t jegyzett, mindkét esetben készpénzben. A tőkeemelés fennmaradó összegét (19,7 millió EUR-t) több bank által nyújtott hitel-tőke konverzió formájában biztosították: a) az NLB 13,83 millió EUR-t, b) az Abanka Vipa d.d. 3,35 millió EUR-t, c) a szlovén Unicredit Bank d.d. 1,24 millió EUR-t, és d) a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. 1,28 millió EUR-t nyújtott. A tőkeemelést 2011. szeptember 30-án hajtották végre.
(24)
A részvényenkénti ár 1 EUR, azaz a szlovén jog által megengedett legalacsonyabb érték volt. Értékelési jelentés nem készült.
(25)
A 2011-es tőkeemelést követően az Adria tőkemegoszlása az alábbiak szerint alakult:
5. táblázat
Az Adria részvényesi struktúrája a 2011. évi tőkeemelés után
Név
%
Szlovén Köztársaság
69,9
NLB
19,6
Hypo Alpe-Adria Bank d.d.
1,8
Abanka Vipa d.d.
4,7
Unicredit Bank of Slovenia d.d.
1,8
PDP
2,1
Egyéb (pl. egyéni részvényesek)
0,1
A 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv
(26)
A szlovén hatóságok szerint a szlovén állam, a PDP és a bankok úgy határoztak, hogy a 2011. szeptemberi „Pénzügyi és üzleti szerkezetátalakítási program” (a továbbiakban: szerkezetátalakítási terv) c. terv szerint részt vesznek a 2011. évi tőkeemelésben. A terv az Adria pénzügyi és üzleti szerkezetátalakításához szükséges olyan intézkedésekből állt, amelyek gazdaságilag ismét életképessé tehetik a vállalatot. A tervet egyértelműen szerkezetátalakítási támogatásról szóló bejelentésnek szánták, mivel olyan fogalmak találhatóak benne, mint a „saját hozzájárulás” és a „versenytorzulás”, ezeket pedig egy üzleti terv általában nem tartalmazza.
(27)
Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv szerint az Adria (az alap és az optimista forgatókönyv szerint) 2013-ban vagy (a pesszimista forgatókönyv szerint) 2014-ben válna ismét életképessé. Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv szerint az Adria nehézségeinek okai a következők: a) […].
(28)
Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv számos, az Adria szerkezetátalakítását és életképességének helyreállítását célzó intézkedést tartalmazott: a) […].
(29)
Szintén az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási tervben szerepelt, hogy a 69,7 millió EUR összegű 2011. évi tőkeemelés fedezi az Adria […] EUR összegű negatív tőkéjét, a(z) […] EUR összegű kötelezettségeinek visszafizetését ([…] EUR esedékes tartozás a beszállítók felé és […] EUR a bankkölcsönök előtörlesztésére), valamint az […] EUR összegű szerkezetátalakítási intézkedések forrását.
(30)
Másrészt a szerkezetátalakítás teljes költsége elérte a(z) […] EUR-t, amit részben a szlovén államtól és a PDP-től származó 50 millió EUR összegű tőkeinjekció fedezett. Az Adria saját szerkezetátalakítási költségeihez való hozzájárulása („saját hozzájárulás”) eléri a(z) […] EUR-t, mely a bankkölcsönök hitel-tőke konverziójából (19,7 millió EUR) származik, […]. Az eredetileg benyújtott szerkezetátalakítási terv továbbá fontolóra vette az AAT értékesítését és a menetrend szerinti járatok törlését is mint kompenzációs intézkedéseket.
(31)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatában szereplő kétségeire figyelemmel Szlovénia számos alkalommal módosította a szerkezetátalakítási tervet. A szerkezetátalakítási terv ezért jelenleg 2015-ig tervezi a szerkezetátalakítást, és több kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedést is tartalmaz a fenntarthatóbb gazdasági életképesség biztosítására. A kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedések, valamint ezek pénzügyi hatásai a 2014-2015. évre a következők: a) […].
4.5. 5. intézkedés: az Adria Airways Tehnika d.d. felvásárlása 2010-2011-ben
(32)
Az AAT az Adria 100 %-os tulajdonú, 2010-ben alapított leányvállalata. Az ezt megelőző időszakban az AAT az Adria SVL-ként ismert belső karbantartási részlege volt. Az AAT az Adria és más ügyfelek számára is nyújt karbantartási szolgáltatást.
(33)
2010 novembere és 2011 márciusa között a PDP és az Aerodrom Ljubljana - a ljubljanai repülőtér többségben állami tulajdonban lévő kezelője - két lépésben megvásárolta az Adriától az AAT 52,3 %-át, majd 47,7 %-át. A PDP először 18,24 %-os részesedést szerzett az AAT-ban 2 676 346 szavazati jogot nem biztosító elsőbbségi részvény formájában, részvényenként 1 EUR-ért. Az Aerodrom Ljubljana ugyanekkor szerzett 31,16 %-os részesedést az AAT-ban (4 570 881. részvény) a hitel szavazati jogot nem biztosító elsőbbségi részvénnyé történő átváltásával, körülbelül 4,6 millió EUR összegért. 2011 elején a második fázisban az Adria eladta az AAT-ban még meglévő részesedését az alábbiak szerint: a PDP 5 000 000 törzsrészvényt vásárolt részvényenként 1 EUR-ért, és 52,33 %-ra növelte részesedését a vállalatban, míg az Aerodrom Ljubljana az Adria felé fennálló követeléseiből 2,2 millió EUR összeg átváltásával 47,67 %-ra növelte részesedését az AAT-ban.
(34)
A kifizetett ár összesen 14,7 millió EUR volt, ami részvényenként 1 EUR-nak felel meg. Egy 2010 áprilisában készült értékelési jelentés az Adria karbantartási részlegeként tekintett AAT 2009. decemberi értékét 14,4 millió EUR és 14,9 millió EUR között határozta meg.
5. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZAT
(35)
2012. november 20-án a Bizottság úgy határozott, hogy megindítja a hivatalos vizsgálati eljárást. Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottságnak az volt az előzetes álláspontja, hogy az Adria az említett intézkedések meghozatalakor, de legalább 2008-tól kezdődően nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított. A Bizottság emellett kifejezte kétségeit a vizsgált öt intézkedéssel kapcsolatban, és azt az előzetes következtetést vonta le, hogy mindegyik tartalmazott állami támogatást.
(36)
Az 1. és 2. intézkedést illetően az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság azon az állásponton volt, hogy a szlovén állam egyértelmű és közvetlen befolyást gyakorolt a KAD-ra, és előzetes következtetése szerint a KAD 2007. és 2009. évi tőkeemelésekhez való hozzájárulása állami forrásokból származott, és így ezek állami intézkedéseknek tudhatók be. Habár a KAD által a részvényekért fizetett tényleges ár alatta maradt a két értékelési jelentésben meghatározott árnak, a Bizottság kétségeit fejezte ki a jelentésekkel kapcsolatban, tekintettel a részvények értékének meghatározása és a tőkeinjekciók közötti jelentős időbeli eltolódásra. Figyelembe véve, hogy akkoriban a KAD volt az Adria fő részvényese, a Bizottság úgy ítélte meg, hogy a 2007. és 2009. évi tőkeemelések célja azt volt, hogy finanszírozza a KAD már létező befektetését egy nehéz helyzetben lévőnek tekintett vállalatban.
(37)
A 3. intézkedés vizsgálata során a Bizottság megállapította, hogy a PDP a KAD és a SOD utódja, és előzetes véleménye szerint a PDP intézkedései az államnak tudhatók be. Ezen túlmenően a Bizottság azt is az államnak tulajdonítható ténynek tekintette, hogy a PDP 100 %-a közvetetten a szlovén állam tulajdonában van (a KAD-on, a SOD-on és a DSU-n [100 %-ban állami tulajdonban lévő vagyonkezelő vállalat] keresztül), sőt közvetett bizonyítékok is ezt támasztják alá a Stardust Marine-ügy szerinti értelemben. (14) Az 1. és a 2. intézkedéshez hasonlóan, bár a PDP által a részvényekért fizetett tényleges ár alatta maradt az értékelési jelentésben meghatározott árnak, a Bizottság kétségeit fejezte ki a jelentéssel kapcsolatban, tekintettel a részvények értékének meghatározása és a tőkeinjekció között eltelt 15 hónapos időtartamra. A Bizottság másik előzetes következtetése szerint a két magánkézben lévő utazási iroda (Kompas d.d. és Palma d.o.o.) hozzájárulása a 2010. évi tőkeinjekcióhoz a PDP mellett önmagában nem oszlatja el a Bizottság aggodalmait az Adriának esetlegesen biztosított előny tekintetében. (15)
(38)
A 4. intézkedés tekintetében a Bizottság megállapította, hogy Szlovénia befektetése egyértelműen állami forrásokat tartalmazott, és megismételte azon előzetes következtetését, hogy a PDP lépései az államnak tudhatók be. A Bizottság az NLB 4. intézkedéshez való hozzájárulását is kifogásolta, amely az államnak tudható be, figyelembe véve azt, hogy a) az NLB többségi tulajdonosa akkoriban az állam volt, b) az állam rendelkezett a szavazatok többségével a bank igazgatótanácsában és felügyelőbizottságában, és c) egy állam által irányított bank magatartását befolyásolhatják a hatóságok.
(39)
Annak vizsgálatakor, hogy a 4. intézkedés jogtalan szelektív gazdasági előnyt biztosított-e az Adria számára, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában megállapította, hogy az, hogy bankok csak akkor egyeztek bele a hitel-tőke konverzióba, ha az állam készpénzt injektál az Adriába és különösen az, hogy az állam és a PDP, valamint a bankok hozzájárulásai igen eltérő jelleget mutattak (készpénz, illetve hitelkonverzió), elegendő volt ahhoz, hogy megalapozott kételyek merüljenek fel annak tekintetében, hogy a 2011. évi tőkeemelés megfelel-e az egyenlő feltételek elvének (pari passu). A Bizottság arra is felhívta a figyelmet, hogy - az előző tőkeemelésekkel ellentétben - a 2011. évi tőkeemelésre értékelési jelentés készítése nélkül került sor.
(40)
A szlovén hatóságok arra irányuló állítását illetően, hogy a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv alapján döntöttek a 4. intézkedéshez való hozzájárulás mellett, a Bizottság megállapította, hogy a szerkezetátalakítási terv elvben nem volt elegendő ahhoz, hogy kielégítse a magánbefektetők követelményeit, mivel a szerkezetátalakítási tervben szereplő egyes előrejelzések láthatóan bizonytalan vagy nem egyértelmű feltételezéseken alapultak. A Bizottság továbbá hangsúlyozta, hogy egy magánbefektető figyelembe vette volna annak a kockázatát, hogy a korábbi tőkeemelések illegális állami támogatásnak minősülnek, és megvizsgálta volna egy lehetséges bizottsági visszafizetési felszólításnak a befektetés jövedelmezőségére gyakorolt kockázata hatásait. Végezetül a Bizottság megállapította, hogy a bankok Szlovéniának az Adria felé már jóval a 2011-es tőkeemelés elhatározása előtt mutatott érdeklődése miatt dönthettek amellett, hogy hozzájárulnak a tőkeinjekcióhoz.
(41)
Az 5. intézkedés tekintetében a Bizottság megismételte azt az előzetes álláspontját, miszerint a PDP intézkedései az államnak tudhatók be, és állami források felhasználása történt. Az Aerodrom Ljubljanát illetően a Bizottság ugyanerre az előzetes következtetésre jutott, figyelembe véve azt, hogy ez a vállalat már az AAT felvásárlásának idején többségi állami tulajdonban volt. A Bizottság azt is valószínűtlennek tartotta, hogy a hatóságok nem játszottak szerepet az Aerodrom Ljubljana (a ljubljanai repülőtér kezelője) fontos döntéseiben, mivel a repülőtér a nemzetközi járatok egyik legfontosabb kapujaként stratégiai jelentőséggel bír az ország számára.
(42)
Mivel az AAT részvényei felvásárlásának első fázisa közvetlenül a 2010-es tőkeemelés után történt, a Bizottság azon az állásponton volt, hogy a két intézkedést nem egymástól elkülönítve, hanem az Adria támogatására irányuló átfogóbb művelet részeként kell értékelni. Az ATT részvényei értékét rögzítő jelentés vizsgálata során a Bizottság megjegyezte, hogy az AAT-t az Adria karbantartási részlegének (akkoriban SVL) részeként értékelte, és figyelembe vette az ebből fakadó szinergiákat az AAT értékének meghatározása során. A Bizottság azonban úgy vélte, hogy a jelentésnek az SLV/AAT értékét úgy kellett volna meghatároznia, mintha az egy különálló egység lenne (figyelmen kívül hagyva a csoporton belüli szinergiákat), mivel az AAT 2010-ben különvált az Adriától, és különálló egységként került értékesítésre. A Bizottság továbbá aggodalmait fejezte ki az értékelés ideje és az ATT részvényeinek eladása között eltelt hosszú idő miatt is.
(43)
A Bizottság emellett hangot adott a kételyeinek azzal kapcsolatban, hogy a vizsgált öt intézkedés összeegyeztethető-e a belső piaccal, különösen mivel a szlovén hatóságok nem adták meg az összeegyeztethetőség lehetséges indokait.
(44)
A Bizottság megjegyezte, hogy a szóban forgó intézkedések jellegét és az intézkedések meghozatalakor nehéz helyzetben lévő vállalatnak számító Adriát figyelembe véve az intézkedések összeegyeztethetősége kizárólag az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdése c) pontjának megfelelő feltételek alapján és különösen a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokra vonatkozó, azaz a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (16) szerint értékelhető. A Bizottság először megállapította, hogy a jelek szerint nem teljesültek a megmentési célú támogatásra vonatkozó, a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 3.1. szakaszában foglalt feltételek. A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 3.2. szakaszában meghatározott szerkezetátalakítási támogatással kapcsolatban a Bizottság kiemelte, hogy az azonosított intézkedéseket a Bizottságnak való bejelentésük előtt és az iránymutatásokban megállapított feltételeknek megfelelő, hiteles szerkezetátalakítási terv megléte nélkül hajtották végre, ami már önmagában elegendő lenne ahhoz, hogy kizárja az intézkedések összeegyeztethetőségét a belső piaccal. (17)
(45)
A Bizottság a szerkezetátalakítási tervet is kifogásolta, mert nem tűnt elég megbízhatónak ahhoz, hogy hosszú távon helyreállítsa az Adria életképességét, mivel egyes előrejelzései nem számszerűsített, bizonytalan vagy nem egyértelmű feltételezéseken alapultak. A Bizottság azt is kifogásolta, hogy a szerkezetátalakítási tervben szereplő kompenzációs intézkedések megfelelőek és/vagy elegendőek-e, mivel a jelek szerint szükségesek voltak az Adria életképességének helyreállításához. Az AAT értékesítése több hónappal a szerkezetátalakítási terv elfogadása előtt történt, mégpedig egy olyan időszakban - 2010. vége, 2011. eleje -, amikor az Adriának nyilvánvalóan égető szüksége volt tőkére. A menetrend szerinti járatok törlése sem tűnt elfogadható kompenzációs intézkedésnek, mivel a legtöbb ilyen járatot (31-ből 27-et) veszteségesként jelöltek meg a szerkezetátalakítási tervben, tehát ezeket mindenféleképpen törölni kellett volna a vállalat életképességének biztosítása érdekében. A Bizottságnak azzal kapcsolatban is merültek fel kétségei, hogy az Adria […] EUR összegű tervezett saját hozzájárulása teljesen elfogadható-e, különösen azért, mert nem egyértelmű, hogy az AAT eladásából és a bakkölcsönök hitel-tőke konverziójából befolyt összegek saját hozzájárulásnak minősülnek-e. Mivel az Adria nehéz helyzetben lévő vállalatnak tűnt az intézkedések meghozatalakor, és a nehézségekkel küzdő vállalatok csak megmentési célú és/vagy szerkezetátalakítási támogatásban részesülhetnek, a Bizottság ugyancsak kétségének adott hangot a tekintetben, hogy az „először és utoljár” alapelvet betartották-e, különösen a 2011-es tőkeemelésre tekintettel.
6. AZ ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁRÓL SZÓLÓ HATÁROZATTAL KAPCSOLATOS ÉSZREVÉTELEK
6.1. Szlovénia észrevételei
(46)
Az eljárás megindításáról szóló bizottsági határozatra tett észrevételeiben Szlovénia fenntartja azt az álláspontját, hogy az 1., 2. és 3. intézkedések nem tartalmaztak állami támogatást, mert a KAD és a PDP döntései nem tudhatók be az államnak. Szlovénia különösen azt emelte ki, hogy az állam 100 %-os részesedése nem elég indok annak megállapítására, hogy az intézkedések az államnak tudhatók-e be. Szlovénia továbbá megjegyzi, hogy a részvények értékét meghatározó értékelési jelentések megfelelőek voltak, és hogy ezek alapján a piacgazdasági befektető elve teljesült, így kizárható az Adria előnyszerzése. Különösen a 3. intézkedést illetően Szlovénia cáfolja, hogy a részvények 20 %-ának két magánkézben lévő utazási iroda által, egyenlő feltételek mellett történő jegyzése a PDP mellett jelentős lett volna, és bemutatta, hogy a piac nem kételkedett az Adria gazdasági életképességében, ami kizárja az állami támogatás meglétét.
(47)
Az 5. intézkedéssel kapcsolatban Szlovénia megismétli azt az álláspontját, hogy a PDP intézkedései nem tudhatók be az államnak. Szlovénia az Aerodrom Ljubljana intézkedéseit illetően úgy véli, hogy az AAT megvásárlására irányuló döntésére gyakorolt állami befolyás nem következik egyértelműen abból, hogy a felügyelőbizottságába néhány tagot az állam, a KAD és a SOD javasolt. Szlovénia továbbá úgy véli, hogy a 2010. áprilisi értékelési jelentés, amely az AAT-nak, az Adria karbantartási részlegének az értékét 14,4 millió EUR és 14,9 millió EUR között határozta meg, nem tekinthető elavultnak, és semmilyen jel nem mutat arra, hogy az értékelési jelentés figyelembe vette volna az Adria szinergiáit. Ezen túlmenően Szlovénia azt állítja, hogy mind a PDP, mind az Aerodrom Ljubljana tanácsi üléseinek jegyzőkönyvei tanúsítják, hogy az AAT megvásárlására irányuló döntést gazdaságilag racionális megfontolások alapján hozták meg. Ezen indokok miatt kizárható az 5. intézkedésben az állami támogatás megléte.
(48)
Szlovénia az Adria nehéz helyzetben lévő vállalkozásként történő besorolását is vitatja, és úgy véli, hogy az Adria csak 2011 januárjától, vagyis a 4. intézkedés idejében volt nehéz helyzetben.
(49)
A 4. intézkedést illetően Szlovénia kizárja az állami támogatás meglétét, mivel az NLB hitel-tőke konverziója nem tudható be az államnak. Szlovénia továbbá azon a véleményen van, hogy a tőkére átváltott kihelyezett hitelekre teljes mértékben fedezetet nyújtottak biztosítékként felhasznált repülőgépek és épületek formájában, és a hitelek tőkévé való átváltásával a bankok új üzleti kockázatot vállaltak. A hitel-tőke konverzió ebben az értelemben megegyezik a készpénzes tőkeinjekcióval. Szlovénia azt is megállapítja, hogy a bankok és az állam egymást befolyásolták a befektetési döntésben, amely Szlovénia nézőpontja szerint megbízható szerkezetátalakítási tervre alapult, továbbá Szlovénia arra a következtetésre jut, hogy a befektetési döntések egymással összefüggtek, így kizárható az Adria jogtalan előnyszerzése.
(50)
Mivel Szlovénia úgy véli, hogy az 1., 2., 3. és 5. intézkedések nem tartalmaztak állami forrásokat, ezért nem nyújtott be előre az összeegyeztethetőséget alátámasztó indokokat ezekre az intézkedésekre vonatkozóan. A 4. intézkedésre vonatkozóan azonban nyújtott be ilyet arra az esetre, ha a Bizottság úgy vélné, hogy az állami támogatásnak minősül. Mivel Szlovénia szerint az Adria csak 2011 januárjától küzdött nehézségekkel (lásd a (48) preambulumbekezdést), a 4. intézkedés a benyújtott szerkezetátalakítási terv alapján a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 3.2. szakasza szerinti összeegyeztethető szerkezetátalakítási támogatásnak minősült.
(51)
Az életképesség helyreállítását illetően Szlovénia úgy véli, hogy a szerkezetátalakítási terv biztosítja az Adria hosszú távú életképességét, továbbá hangsúlyozza, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatással összhangban a szerkezetátalakítási tervben piacfelmérés és a vállalat nehézségeihez vezető okok elemzése is helyet kapott, valamint elrendeli azon tevékenységek elhagyását, amelyek a szerkezetátalakítás után szerkezetileg veszteségesek maradnak. A (31) preambulumbekezdésben foglaltak értelmében Szlovénia számos esetben frissítette a szerkezetátalakítási tervet, amelyben jelenleg 2015-ig tervezik a szerkezetátalakítást, és a terv több kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedést is tartalmaz a fenntarthatóbb életképesség biztosítására. Szlovénia azt is kiemeli, hogy a naprakésszé tett szerkezetátalakítási terv 2015 végéig biztosítja a vállalat hosszú távú életképességét még a 2014. évi […] %-os és a 2015. évi […] %-os sajáttőke-arányos megtérülést hozó legkedvezőtlenebb esetben is, ami a Bizottság által az Air Malta-üggyel kapcsolatos határozatában elfogadott szinteket is meghaladja. (18)
(52)
Szlovénia azon az állásponton van, hogy a nyári […] %-os és a téli […] %-os kapacitáscsökkentés (menetrend szerinti szolgáltatások megszüntetése), bizonyos repülőtereken (köztük a koordinált [túlterhelt] repülőtereken) a résidők felszabadítása, valamint az AAT eladása megfelelő és arányos kompenzációs intézkedések. Szlovénia azt is állítja, hogy a törölt járatok tulajdonképpen nyereségesek voltak a „bruttó árrés” (C1 kategóriájú pozitív hozzájárulás) alapján, és ezt indokot a Bizottság már elfogadta az Air Malta és a České aerolinie (19) légitársaságok ügyeiben.
(53)
A minimumra korlátozott támogatással kapcsolatban (saját hozzájárulás) Szlovénia azt állítja, hogy - összhangban a fenti magyarázatokkal - az AAT eladása támogatástól mentes, ezért az ebből származó 14,7 millió EUR összegű bevételt saját hozzájárulásnak kell tekinteni. Ezenkívül Szlovénia úgy véli, hogy a bankok 19,7 millió EUR összegű hitel-tőke konverziójának teljes összegét saját hozzájárulásként kell kezelni. Szlovénia a szóban forgó kölcsönökért fedezetként elzálogosított repülőgépek értékét is bejelentette az említett repülőgépek értékét igazoló AVAC-jelentéssel (20) együtt. Ha ehhez hozzáadjuk a(z) […] eszközök eladásából származó összeget, a saját hozzájárulás mértéke a naprakésszé tett szerkezetátalakítási terv alapján meghaladja az [50-54] %-ot.
(54)
Végezetül az „először és utoljára” alapelv tekintetében Szlovénia azon az állásponton van, hogy betartották ezt az elvet, mivel az 1., a 2., a 3. és az 5. intézkedés - amely a 4. intézkedést megelőzte időben - nem biztosítottak állami támogatást az Adria számára.
6.2. Az érdekelt felek észrevételei
(55)
A hivatalos vizsgálati eljárás során a Bizottság csak a Ryanairtől kapott észrevételeket, aki egyetért a Bizottság azon előzetes megállapításaival, hogy a vizsgált intézkedések állami támogatást tartalmaztak és összeegyeztethetetlenek voltak a belső piaccal.
(56)
A Ryanair azonban azt állítja, hogy a Bizottságnak a piacgazdasági befektető elvéről szóló vizsgálata nem volt teljes körű az eljárás megindításáról szóló határozatában, mert a Bizottságnak figyelembe kellett volna vennie, hogy egy magánbefektető az Adria felszámolása mellett döntött volna-e a további tőkebefektetés helyett. (21) A Ryanair azt állítja, hogy a Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozatában meg kellett volna vizsgálnia, hogy az állam számára az Adria felszámolása nyereségesebb volna-e a további források biztosításánál. A Ryanair úgy ítéli meg, hogy nem rendelkezik elegendő információval ahhoz, hogy észrevételeket fűzzön a szerkezetátalakítási tervhez, mégis kifejezésre juttatja a kételyeit azzal kapcsolatban, vajon újra nyereséges lesz-e az Adria.
(57)
A Ryanair azt is állítja, hogy az Adriának nyújtott bármilyen támogatás károsan befolyásolná a piaci helyzetét, mert zavarja a Ryanair piacfejlesztési tevékenységét, és bevételkiesést okoz a Ryanairnek.
6.3. Szlovénia megjegyzései az érdekelt harmadik felek észrevételeivel kapcsolatban
(58)
Szlovénia a megjegyzéseiben részletesen foglalkozott a Ryanair által felhozott érvekkel. Szlovénia különösen azt jegyezte meg, hogy nem csak az állam vett részt az Adria számára előnyös tőkeinjekciókban, hanem magánbefektetők és olyan vállalkozások is, amelyek intézkedései Szlovénia szerint nem tulajdoníthatók az államnak. Szlovénia emellett úgy gondolja, hogy a Ryanair félreértelmezi az esetjogot, amikor azt állítja, hogy az államnak a csődöt kellett volna választania az Adria szerkezetátalakítása és hosszú távú életképességének helyreállítása helyett. Szlovénia szerint a Ryanair által elvégzett vizsgálat hibás volt, mert az csak az Adria hitelezőire volt alkalmazható, ám a befektetőire nem: mivel Szlovénia nem rendelkezett hitellel a vállalatban, így nem kérhette annak felszámolását.
(59)
Szlovénia megjegyezte, hogy a Bizottság foglalkozott az Adria szerkezetátalakítási tervének feltevésével, és kiemelte, hogy a Ryanair kételyei az Adria életképességének helyreállítását illetően alaptalanok. Végezetül Szlovénia azzal érvelt, hogy az Adriának a Ryanair piaci helyzetére mért állítólagos káros befolyása nem megalapozott.
7. AZ INTÉZKEDÉSEK ÉRTÉKELÉSE
(60)
Ez a határozat kiindulásképpen azzal a kérdéssel foglalkozik, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (lásd alább a 7.1. szakaszt) értelmében az Adria nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak minősül-e. Ezt követően elemzi, hogy a vizsgált intézkedések vajon az Adriának nyújtott állami támogatásnak minősülnek-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében (lásd alább a 7.2. szakaszt), és vajon az ilyen támogatás - amennyiben létezik - jogszerű-e (lásd alább a 7.4. szakaszt), illetve összeegyeztethető-e a belső piaccal (lásd alább a 7.5. szakaszt).
7.1. Az Adria nehézségei
(61)
Az Adria pénzügyi helyzete 2008-tól kezdődően folyamatosan romlott, az értékesítés csökkent, az adózás előtti eredménye és a saját tőkéje is negatív volt. Az Adria 2007-2011. közötti időszakra vonatkozó legfontosabb pénzügyi paraméterei a szlovén hatóságok által biztosított információk szerint a következők:
6. táblázat
Az Adria legfontosabb pénzügyi adatai 2007 és 2011. június között (millió EUR)
2007
2008
2009
2010
2011. június
Bevétel
179,2
205,4
161,4
148,7
71,1
Nettó eredmény
0,4
- 3,2
- 14,0
- 63,1
- 2,2
EBT+DA
0,4 (22)
10,9
1,6
- 50,9
1,8
Törzstőke
6,8
6,8
7,7
9,4
9,4
Saját tőke
41,8
32,5
29,3
- 35,4
- 35,9
Adósság/sajáttőke (aránya)
2,8
3,7
4,0
- 3,9
- 3,6
Működési tevékenységekből származó nettó pénzforgalom
16,9
18,5
6,1
1,7
- 21,6 (23)
(62)
Az Adria 12 millió EUR (24) veszteséggel zárta a 2011. pénzügyi évet, 2012-ben a veszteségek 10,8 millió EUR-ra rúgtak. (25) A jelek szerint 2013-ban az Adria 3,1 millió EUR-ra csökkentette a veszteségeit. (26)
(63)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja előírja, hogy egy vállalat akkor „nehéz helyzetben lévő”, ha a „törzstőkéjének több mint a fele nincs meg, és annak több mint egynegyede az előző 12 hónap során veszett el”. Ez a rendelkezés azt a feltételezést tükrözi, hogy ha egy vállalat törzstőkéjének legnagyobb részét elveszti, akkor nem lesz képes arra, hogy megszüntesse a veszteségeket, amelyek rövid vagy középtávon szinte bizonyosan a vállalat gazdasági ellehetetlenülését okoznák (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 9. pontjában foglaltaknak megfelelően).
(64)
Az eljárás megindításáról szóló határozatban megjelöltek szerint 2007 és 2011 júniusa között nem veszett el a törzstőke, hanem ellenkezőleg, nőtt. A Bizottság azonban megjegyzi, hogy a vállalat tőkéje 2010-ben és 2011-ben negatívba fordult. Ekkor a vállalat nem hozta meg a saját tőkéjének csökkentését célzó megfelelő intézkedéseket. Korábbi esetekben (27) a Bizottság úgy határozott, hogy ha egy vállalat tőkéje negatív, akkor a priori feltételezik, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontjában foglalt kritériumok teljesülnek, és az Adria esetére ez legalább 2010 óta igaz lenne. A Törvényszék egy nemrég kelt ítéletében (28) szintén úgy határozott, hogy a negatív tőkéjű vállalat nehéz helyzetben lévő vállalatnak minősül.
(65)
A jelek szerint továbbá 2010 végére az Adria nehézségei a tetőfokra hágtak. A sajtó akkoriban annak a lehetőségéről írt, hogy az Adriát csődgondnokság alá helyezik, vagy csődbe megy. (29) Ezt annak a jelének lehet tekinteni, hogy az Adria - legalábbis abban az időszakban - a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának c) alpontja értelmében a szlovén jog alapján teljesítette annak feltételeit, hogy kollektív fizetésképtelenségi eljárás alanya lehessen.
(66)
A fenti indokok miatt az eljárás megindításáról szóló határozatnak megfelelően a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy az Adria a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja és/vagy 10. pontjának c) alpontja alapján nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított 2010-ben és 2011-ben, vagyis a 3., a 4. és az 5. intézkedés meghozatalakor.
(67)
A (61) preambulumbekezdésben szereplő 6. táblázat emellett azt mutatja, hogy az Adria 2010-ben és 2011-ben a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerint is nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított, amely kimondja, hogy „[…] ismérvei általában a veszteségek halmozódása, a forgalom csökkenése, a készletek felhalmozódása, a kihasználatlan kapacitás, likviditási gondok, a fokozódó eladósodás, a pénzügyi terhek növekedése, valamint a nettó vagyon értékének csökkenése vagy teljes eltűnése”.
(68)
A Bizottság azonban úgy véli, hogy az Adria esetében nem merültek fel a nehéz helyzetben lévő vállalkozás megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerint ismérvei 2007 és 2009 között. Az Adria 2008-ban a vizsgált időszak alatt először 3,2 millió EUR összegű veszteséget termelt. Szlovénia helyesen hangsúlyozza, hogy 2008-ban az Adria bevételei és pénzforgalma az előző évhez képest nőttek (179,2 millió EUR-ról 205,4 millió EUR-ra, illetve 16,9 millió EUR-ról 18,5 millió EUR-ra). A törzstőkéje emellett tartósan 6,8 millió EUR maradt.
(69)
A Bizottság azt is megállapítja, hogy az Adria nettó adózás előtti eredménye 2008-ban 3,2 millió EUR, míg 2009-ben 14 millió EUR volt. A vállalat gazdasági eredménye ugyanezekben az években az értékcsökkentés nélkül pozitív volt, az EBT+DA-érték egyenként 10,9 millió EUR és 1,6 millió EUR volt (lásd a (61) preambulumbekezdés 6. táblázatát). Az Adria EBT+DA-értéke 2010-től kezdődően negatívba fordult. Mivel a 2. intézkedést 2009 januárjában döntötték el, és az összes részvényt jegyezték 2009 júliusában, a Bizottság nem tudja bizonyossággal megállapítani, hogy abban az időben a negatív eredmények egyértelműen azonosítható tendenciája állt fenn, amely arra engedne következtetni, hogy az Adria az iránymutatások alapján nehéz helyzetben lévő vállalat volt.
(70)
A Bizottság ennek megfelelően úgy véli, hogy az Adria 2007 és 2009 között - vagyis az 1. és a 2. intézkedések végrehajtásakor - nem számított nehéz helyzetben lévő vállalatnak.
7.2. Az állami támogatás fennállása
(71)
Az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.
(72)
Az állami támogatás esetleges jelenlétének megállapítása érdekében a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy mind az öt vizsgált intézkedés esetében teljesülnek-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében foglalt halmozott feltételek (azaz az állami forrásokból történő kifizetés, a szelektív előny, a verseny potenciális torzulása és annak az EU-n belüli kereskedelemre gyakorolt hatása).
7.2.1. 1. és 2. intézkedés: a 2007-es és 2009-es tőkeemelés
(73)
A Bizottság először azt elemzi, hogy az 1. és a 2. intézkedés jogtalan szelektív előnyt juttatott-e az Adria részére.
(74)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában e tekintetben megállapította, hogy a KAD által a részvényekért fizetett összeg alatta maradt a két értékelési jelentés által meghatározott árnak. A KAD az Adria új részvényeit 2007 februárjában vásárolta meg az egyik értékelési jelentésben […]-án/-én meghatározott részvényenkénti […] EUR ár alatt, részvényenként 27 EUR-ért (lásd a (15) preambulumbekezdést). 2009 januárjában a KAD az Adria részvényeit részvényenként 22 EUR-ért, vagyis az egyik értékelési jelentésben […]-án/-én meghatározott részvényenkénti […] EUR ár alatti áron vásárolta meg (lásd a (18) preambulumbekezdést). A Bizottság azonban megkérdőjelezte ezeknek a jelentéseknek a megbízhatóságát, többek között azért, mert jelentős idő telt el a tőkeemelések (2007. február és 2009. január) és a vállalat részvényei értékének meghatározása ([…] és […]) között.
(75)
A Bizottság a hivatalos vizsgálati eljárás elindítása után elemezte a Szlovénia által a jelentésekről benyújtott információkat és bizonyítékokat. Az 1. intézkedést illetően Szlovénia kifejtette, hogy 2006. szeptember 30-i adatok szolgáltak a jelentés alapjául, és ezek voltak a legfrissebb elérhető adatok a jelentés értékbecslő által történő készítésének időpontjában. A 2. intézkedést illetően megállapították, hogy az értékelési jelentést éppen akkor készítették, amikor az Adria közgyűlése a tőkeemelés végrehajtása mellett döntött. A Bizottságnak ezen túlmenően nincs oka azt gondolni, hogy az értékbecslő (P&S Capital) nem volt teljes mértékben független.
(76)
Bár igaz az, hogy […] hónap telt el a vállalat részvényei értékének meghatározása és a tőkeemelések között, a Bizottság nem talált arra utaló bizonyítékot, hogy ez az eltolódás ténylegesen befolyásolta volna az Adria részvényeinek becsült értékét.
(77)
A Bizottság megállapítja, hogy a jelentésekben alkalmazott értékelési módszer (a várható szabad cash flow nettó jelenértéke (30)) a felvásárlások esetében széles körben elfogadott eszköz. A jelentések részletes elemzéséből az tűnik ki, hogy az ott használt képletek megfeleltek az értékelés céljainak, és megfelelően alkalmazták őket, továbbá a forgalom növekedésére és a jövedelmezőségre vonatkozó feltételezések és előrejelzések reálisnak tűntek. A 2007-es tőkeinjekcióval kapcsolatos értékelési jelentésben (1. intézkedés) a bevételnövekedés és a jövedelmezőség tervezett átlagos aránya a megfigyelt múltbeli tartományon belül helyezkedik el. A 2009-es tőkeinjekcióval kapcsolatos értékelési jelentésben (2. intézkedés) a bevételnövekedés és a jövedelmezőség tervezett átlagos aránya a megfigyelt múltbeli tartománynál alacsonyabb, mert a) a 2008-as nagy gazdasági növekedés a szlovén EU-elnökségnek volt köszönhető; b) a világgazdaság lassan növekedett; és c) a pénzügyi piacokon feszült volt helyzet. A jelentésekben szereplő többi feltételezés szintén reálisnak tűnik. A Bizottság emellett megállapítja, hogy a KAD már a tőkeemelések (31) előtt az Adria fő részvényese volt, és a tőkeemelések célja azt volt, hogy finanszírozzák a KAD már létező (és jövedelmező) befektetését.
(78)
A fentiek alapján a Bizottság megállapítja, hogy a 2007-es és 2009-es tőkeemelések a piacnak megfelelőnek tekinthetők, és nem biztosítottak jogtalan előnyt az Adria számára.
(79)
Ezért a Bizottság következtetése szerint az 1. és a 2. intézkedés olyan befektetésnek minősül, amelyet egy piacgazdasági befektető hasonló helyzetben (32) vállalt volna, ezért a Bizottság kizárja az állami támogatás meglétét, és nem tartja szükségesnek az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében megállapított többi halmozott feltétel további vizsgálatát.
7.2.2. 3. intézkedés: a 2010. évi tőkeemelés
(80)
A (73) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az állami támogatás meglétéhez szükséges előfeltételek egyike, hogy az intézkedés jogtalan szelektív gazdasági előnyt biztosít a kedvezményezett számára. A továbbiakban a Bizottság azt értékeli, hogy a 3. intézkedés vonatkozásában teljesül-e ez az előfeltétel.
(81)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság megállapította, hogy a PDP és a magánkézben lévő utazási irodák által az Adria részvényeiért fizetett részvényenkénti 12 EUR alatta maradt az értékelési jelentésben meghatározott […] EUR részvényenkénti árnak. Az 1. és a 2. intézkedéshez hasonlóan a Bizottság itt is megkérdőjelezte ennek a jelentésnek a megbízhatóságát, melynek egyik fő indoka az, hogy jelentős idő, […] hónap telt el tőkeemelés (2010. szeptember) és a vállalat részvényei értékének meghatározása között ([…]).
(82)
A szlovén hatóságok által benyújtott információk bizonyos mértékig eloszlatták a Bizottság erre vonatkozó aggályait. Ettől függetlenül azonban a Bizottság emlékeztet arra, hogy ugyanezen információk és értékelés alapján két magánkézben lévő utazási iroda (Kompas d.d. és Palma d.o.o.) 20 %-os arányban járult hozzá a 2010-es tőkeemeléshez, míg a PDP biztosította a tőkeinjekció maradék 80 %-át. A magánkézben lévő utazási irodák és a PDP ugyanazon feltételek mellett vettek ebben részt, és ugyanazon a napon jegyezték a részvényeket. Ezenkívül a magánbefektetők hozzájárulása és a PDP tőkeinjekciója is készpénz felhasználásával történt. A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában kiemelte, hogy a 20 %-os magántőke-részesedés főszabály szerint annak a jele lehet, hogy a kérdéses befektetést a piac támogatta, habár a műveletet az Adria akkori helyzetének szélesebb kontextusában kell vizsgálni arra is figyelemmel, hogy a 3. intézkedés már a harmadik tőkeemelés volt körülbelül 3,5 év leforgása alatt.
(83)
A Bizottság első megállapítása, hogy Szlovénia kellő bizonyítékot nyújtott be arra vonatkozóan, hogy a Kompas d.d. és a Palma d.o.o. teljes mértékben magánkézben lévő vállalkozások, amelyekben az állam semmilyen irányítással vagy befolyással nem rendelkezik. A (79) preambulumbekezdésben megjelöltek szerint az 1. és a 2. intézkedés nem minősült állami támogatásnak. Ezek alapján úgy tűnik, hogy azok a befektetési döntések, amelyeket egy magánbefektető hozott volna, nem befolyásolhatták a magánkézben lévő utazási irodáknak az Adriába való befektetésre irányuló döntését. A Bizottság azt is tudomásul veszi, hogy a magánkézben lévő utazási irodák ugyanazon a napon jegyezték a részvényeket, mint a PDP, ugyanazt az árat fizették, a befektetésükre ugyanazok a feltételek vonatkoztak, továbbá mind a PDP, mind a magánkézben lévő utazási irodák készpénzzel bonyolították le a tőkeemelést.
(84)
Mindenesetre ha a Bizottság arra a következtetésre jutna, hogy a PDP hozzájárulása állami forrásokat tartalmaz és az az államnak tudható be (lásd e tekintetben a (89)-(91) preambulumbekezdést), a 20 %-os magántőke-részesedés az állandó ítélkezési gyakorlat értelmében nem tekinthető elhanyagolhatónak az állami intervencióhoz képest (33). A fentiekre figyelemmel a Bizottság nem vonhatja le azt a következtetést, hogy a magánkézben lévő utazási irodáknak az Adriába való befektetésre irányuló döntését ténylegesen befolyásolta a PDP magatartása. Az, hogy az Adriát nehéz helyzetben lévő vállalatnak tekintették 2010-ben (lásd a 7.1. szakaszt), nem változtat ezen a következtetésen.
(85)
A Szlovénia által benyújtott bizonyítékok alapján továbbá nem tűnik úgy, hogy a magánkézben lévő utazási irodákat a profitszerzésen kívül más indokok is vezérelték volna az Adriába való befektetésben. A Bizottság e tekintetben megemlíti a Szlovénia által benyújtott, az Adria 2009-2014 közötti időszakra vonatkozó stratégiai irányvonalairól szóló jelentést - amely a befektetés eldöntésének időpontjában nyilvánvalóan a befektetők rendelkezésére állt -, mely szerint az Adria várhatóan nyereséget termel 2010 és 2014 között a körülbelül 2,5 millió EUR összegű tőkeinjekció és az Adria által hozandó intézkedések (köztük magasabb személyszállítási átlagbevétel és költségcsökkentés) bevezetése alapján. Ez a jelentés szintén azt bizonyítja, hogy a magánkézben lévő utazási irodák tényleg meg voltak győződve a befektetésük jövedelmezőségéről.
(86)
Ezért a Bizottság úgy véli,hogy a magánkézben lévő utazási irodák az Adriába történő befektetést a PDP-vel egyenlő feltételek mellett (pari passu) hozták meg, és a befektetésük jelentős mértékű volt. A Bizottságnak emellett nincs oka kételkedni abban, hogy a magánkézben lévő utazási irodák profitszerzési célból fektettek be az Adriába. Ennek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy a 3. intézkedés nem jelentett jogtalan előnyt az Adria számára, ezért kizárható az állami támogatás jelenléte, és nem szükséges tovább vizsgálni, hogy teljesül-e az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében szereplő többi halmozott feltétel.
7.2.3. 4. intézkedés: a 2011. évi tőkeemelés
(87)
2011. szeptember 30-án Szlovénia az Adria 2011-es tőkeemelésének 70 %-át (49,5 millió EUR) jegyezte készpénzben. Szlovénia a Szlovén Köztársaság tőkeeszköz-kezelő ügynökségén (AUKN) keresztül fektette be ezt az összeget. A PDP ezenkívül még 1 %-ot jegyzett készpénzben (0,5 millió EUR). A tőkeemelés fennmaradó részét (19,7 millió EUR-t) az alábbi bankok által végrehajtott hitel-tőke konverzióval fedezték: 20 % az NLB, 5 % az Abanka Vipa d.d., 2 % a szlovén Unicredit Bank d.d. és 2 % a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. által.
(88)
Az AUKN-t a Szlovén Köztársaság tőkebefektetéssel kapcsolatos vállalatirányításról szóló törvénye (34) hozta létre, az igazgatótanácsának tagjait a közgyűlés nevezte ki, a vállalat közvetlenül használta fel a Szlovén Köztársaság költségvetését, és a személyzete közalkalmazottakból állt. (35) Ebből tehát egyértelmű, hogy az AUKN lépései az államnak tudhatók be, és hogy azokhoz állami forrásokat használtak fel, amit még Szlovénia sem cáfolt. Kiegészítésként a Bizottság kiemeli a Szlovén Miniszterelnökség 2011. június 23-i sajtóközleményét: „A mai ülés során a kormány […] úgy határozott, hogy az [AUKN] 49,5 millió EUR-val járul hozzá az Adria Airways d. d. saját tőkéjéhez, és a [PDP] részvénytársaság 500 000 EUR összeget fizet […]. A Szlovén Köztársaság a folyamatban való aktív részvételével a jövőben szintén növelni szeretné a jelentétét a menetrend szerinti légi járatok területén, melyet egy szlovéniai székhellyel rendelkező légi fuvarozó biztosítana” (36) .
(89)
A PDP-t illetően a Bizottság úgy gondolja, hogy a Stardust Marine-ügy (37) szerinti értelemben számos jel enged arra következtetni, hogy a PDP-t azért hozták létre, hogy a szlovén hatóságok által meghatározott politikákat végrehajtsa, továbbá a 4. intézkedésbe való befektetésre irányuló döntése az államnak tudható be, és állami forrásokat tartalmaz. Először is, a Bizottság megállapítja, hogy a szlovén állam 100 %-os közvetlen részesedéssel rendelkezik a PDP-ben (a KAD-on, a SOD-on és a DSU-n keresztül). E tekintetben a Bizottság emlékeztet az ELAN-ügyben (38) hozott határozatára, amelyben arra a következtetésre jutott, hogy a KAD és a DSU (mindketten a PDP tulajdonosai) intézkedései az államnak tudhatók be. Ezen túlmenően az állam rendelkezik a (vállalat igazgatótanácsát kinevező) részvényesek bizottságában az összes szavazattal. A PDP alapszabályának 19. cikke szerint az igazgatótanács engedélyezi az 500 000 EUR értéket meghaladó értékpapír-vásárlásokat.
(90)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozattal összhangban szintén emlékeztet az előző szlovén pénzügyminiszter 2011. október 28-án, a megbízatása végén (vagyis a 4. intézkedés végrehajtását követően) tett nyilatkozatára: „Az egyedi szerkezetátalakítási vállalat (PDP) létrehozásával új finanszírozási forrást, valamint a vállalatok szerkezetátalakításának bevált gyakorlatait alkalmazó esetekre alapuló know-howt és szakértelmet biztosítottunk a szlovén vállalatok részére. Az Adria Airways és az Unior határozottan a legnagyobb visszhangot kiváltó sikereink közé tartozik.” (39) Ez a nyilatkozat a Stardust Marine-ügy értelmében az államnak való betudhatóság közvetlen bizonyítéka. A Szlovénia által felhozott érvek, melyek szerint ezt a nyilatkozatot a pénzügyminiszter megbízatása végének politikai kontextusában kell vizsgálni, mely „elég merész és egyszerű [nyilatkozat] ahhoz, hogy a médiában sikeresen lehessen kommunikálni”, nem tűnnek túl meggyőzőnek. Végül a Bizottság a Szlovén Miniszterelnökség 2011. június 23-i sajtóközleményét (lásd a (88) preambulumbekezdést) is közvetlen bizonyítékként kezeli, amely szerint a szlovén kormány úgy határozott, hogy a PDP 0,5 millió EUR-val járul hozzá a 2011-es tőkeemeléshez.
(91)
A fentiekre tekintettel a Bizottság úgy véli, hogy a PDP hozzájárulása a 2010-es tőkeemeléshez állami forrásokat tartalmazott, és a PDP intézkedései az államnak tudhatók be.
(92)
A bankokat illetően a Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatával összhangban megállapítja, hogy az Abanka Vipa d.d., a szlovén Unicredit Bank és a Hypo Alpe-Adria Bank d.d. teljes mértékben magánkézben lévő szervezetek. A 4. intézkedés végrehajtásakor az NLB többségi tulajdonosa közvetlenül (a részvények 45,62 %-a) és a SOD-on (4,07 %) és a KAD-on (4,03 %) keresztül (40) közvetve az állam volt, és a KBC Bank volt még egyedüli jelentős részvényes (25 %). Az NLB-ben a többségi állami tulajdon - amely az igazgatótanácsban és a felügyelőbizottságban a szavazatok többségének birtoklását jelenti - annak a jele, hogy az intézkedések az államnak tudhatók be. Az NLB alapszabályából azonban a Bizottság nem tudja biztosan megállapítani, hogy az Adriába való befektetéssel kapcsolatos döntése az államnak tudható-e be. A Bizottság az NLB irányítási struktúrájából nem észlelt semmilyen egymásra hatást a hatóságok oldaláról. A Bizottság ezenkívül nem talált e tekintetben közvetett bizonyítékot a Stardust Marine-ügy szerinti értelemben. A Bizottság a fenti indokok miatt úgy véli, hogy az NLB 4. intézkedésben való részvételének eldöntése nem tudható be az államnak.
(93)
Miután a Bizottság tisztázta, hogy az AUKN és a PDP intézkedései az államnak tudhatók be, értékelnie kell, hogy az intézkedések jogtalan szelektív előnyt juttattak-e az Adria részére.
(94)
Szlovénia először is azt kifogásolja, hogy a bankoknak az Adriába való befektetéssel kapcsolatos döntése és az állam döntése összefüggött volna, ami önmagában kizárja az előnyszerzést.
(95)
A Bizottság először emlékeztet arra a következtetésére, hogy az Adria 2011-ben, a 4. intézkedés meghozatalakor nehéz helyzetben lévő vállalat volt (lásd a (66) preambulumbekezdést).
(96)
A Bizottság emellett megállapítja, hogy a bankok hozzájárulása a 2011-es tőkeinjekcióhoz az Adria felé fennálló követeléseik 26 %-ának tőkévé való átváltása formájában történt. Az állam és a PDP viszont készpénzt használt a tőkeinjekció során. Szlovénia azzal érvel, hogy az összesen 19,7 millió EUR tőkévé átváltott összegből [10-20] millió EUR felelne meg tőkeinjekciónak, mivel a kölcsönök azon része teljes mértékben fedezettel volt biztosítva. Szlovénia szerint a bankok a konverzióval új kockázatot vállaltak, ami [10-20] millió EUR értékű új forrás tőkeinjekciójának felel meg.
(97)
A Bizottság értékelte a Szlovénia által benyújtott információt, és azt a következtetést fogalmazta meg, hogy a 19,7 millió EUR tőkévé átváltott összegből [10-20] millió EUR teljes mértékben és megfelelően biztosítva volt fedezettel, főleg az Adria birtokában lévő repülőgépekkel. A repülőgépek értékének meghatározásához az Adria a repülőgépek értékelemzését végző vállalat (Aircraft Value Analysis Company, AVAC) által 2011 áprilisában közzétett „Repülőgépek referenciaértékei” c. jelentést vette alapul. Ez a jelentés - magas és alacsony értékhatárokat is feltüntetve - tartalmazza számos repülőgéptípus jelenlegi és jövőbeli értékét és bérleti díját. A biztosítékként elzálogosított repülőgépek értékelése során mélyen az AVAC által meghatározott legmagasabb érték alatt számították be a repülőgépeket. A Bizottság azon a véleményen van, hogy a jelentés megbízható forrás a repülőgépek értékének meghatározásához, köszönhetően az AVAC független jellegének és széles körű alkalmazásának az ágazatban.
(98)
A [0-10] millió EUR összegű, tőkévé átváltott hitelre azonban nem nyújtottak teljes mértékben fedezetet. A Bizottság erre a részre vonatkozóan nem tudja megállapítani, hogy egyenértékű lett-e volna egy tőkeinjekcióval, illetve hogy a bankok új kockázatot vállaltak volna. A fennmaradó adósság feltételei javultak, és az általános kockázati szint is jelentősen csökkent, mivel a biztosítékok mértéke a hitelek fennálló (át nem váltott) részére a konverzió előtti szinten maradt. Az általános kockázatot tovább csökkentette, hogy a hitel-tőke konverzió előfeltételeként az Adriának […]. Emellett egyes esetekben a fennálló hitelekre (kamatláb, visszafizetési konstrukció stb.) vonatkozó feltételek […].
(99)
Másrészt Szlovénia legalább 49,5 millió EUR-ra teljes kockázatot vállalt, mert csak a 2011-es tőkeinjekciót követően vált az Adria részvényesévé. A bankok bár új kockázatot vállaltak, az nem volt egy szinten a Szlovénia által vállalt kockázattal, mivel a hitelkonverziónak köszönhetően javult a pozíciójuk. Ez alapján úgy tűnik, hogy amikor a bankok az Adriába történő befektetés mellett döntöttek, nem voltak az állammal összehasonlítható helyzetben.
(100)
Az sem zárható ki, hogy a bankok ez irányú döntését az állam magatartása befolyásolta volna. Az Adria 2011. évi éves jelentése megállapítja, hogy „Szlovénia […] kormánya 2011. január 20-án egyértelműen kinyilvánította véleményét, és állást foglalt amellett, hogy az Adria Airways mint nemzeti légitársaság fontos a szlovén gazdaság, a szlovén lakosság és a külföldi vendégek számára is. A kormány határozatában az Adria Airways Szlovénia nemzeti légitársaságaként való megtartására irányuló tervet határozott meg […]”. Ez a jóval a szerkezetátalakítási terv 2011. szeptemberi elfogadását megelőzően hozott határozat megkönnyítette volna a bankok befektetésre irányuló döntését, mert az állam már jelezte, hogy komolyan támogatná az Adriát. (41)
(101)
A fenti indokok miatt a Bizottság nem veszi figyelembe Szlovénia azon érveit, melyek szerint az állam és a bankok egyenlő feltételek mellett (pari passu) fektettek be.
(102)
A Bizottságnak azonban elemeznie kell, hogy Szlovénia befektetése az Adriában a piacnak megfelelő-e. Szlovénia azzal érvel, hogy a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv miatt döntött a 4. intézkedésben való részvétel mellett, ami a piacgazdasági befektető elvének megfelelőnek tekintendő.
(103)
A Bizottság előzetesen felhívja a figyelmet, hogy - az előző tőkeemelésekkel ellentétben - a 2011. évi tőkeemelésre értékelési jelentés nélkül került sor. Az ítélkezési gyakorlat szerint továbbá a jelentős adóssággal rendelkező vállalkozás feltőkésítését fontolgató magánbefektető igényelte volna a vállalatot életképessé tevő szerkezetátalakítási terv bemutatását. (42) Ennél az esetnél a szlovén hatóságok azt állítják, hogy a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási terv alapján döntöttek a 2011-es tőkeemelésben való részvétel mellett.
(104)
A Bizottság azonban már megállapította, hogy az Adria 2011-ben nehéz helyzetben lévő vállalatnak számított (lásd a (66) preambulumbekezdést). Ez már önmagában valószínűtlenné teszi, hogy az állam azt remélje az Adriától, hogy ésszerű időn belül normális hozamot termeljen a befektetett tőke után. A Bizottság továbbá fenntartja az eljárás megindításáról szóló határozatban foglalt álláspontját, hogy a szerkezetátalakítási terv nem tekinthető elegendőnek ahhoz, hogy igazolja a 2011-es tőkeemelés piacgazdasági befektető elvének való megfelelését. Először is a szerkezetátalakítási terv (az eredeti, 2011. szeptemberi változatában) 2013-ra jósolta a vállalat életképességének helyreállítását nagyon alacsony (EBT) haszonkulcsokkal (a reális forgatókönyvben 2013-ban […] %, 2014-ben […] %, míg 2015-ben […] % lenne a haszonkulcs). A részvényesek számára nyújtott elégtelen hozamot az is igazolja, hogy a terv ugyanerre az időszakra kifejezetten alacsony tőkeszintet irányzott elő a 2011-es […] EUR és a 2015-ös […] EUR közötti sávban. Ez azt jelenti, hogy a 2011 szeptemberében beáramló tőkét - 69,7 millió EUR - jelentősen csökkentették a szerkezetátalakítási időszak alatt, és így az nem fog tényleges hozamot termelni.
(105)
Szlovénia számos, az Airconomy és az Adria által 2011 áprilisa és szeptembere között (vagyis a 2011. szeptemberi szerkezetátalakítási tervet megelőzően) készített időközi jelentést nyújtott be, amelyek állítólag a szerkezetátalakítási tervben nem szereplő mennyiségi meghatározásokat tartalmaztak, és amelyeket a jelek szerint mind az Adria akkori részvényesei, mind az állam számára eljuttattak. A Bizottság azonban megállapítja, hogy az időközi jelentések a 2011-2012-es időszakra vonatkoznak, míg a szerkezetátalakítási terv 2015-re vonatkozó előrejelzéseket is tartalmaz, […]. Ez alapján a Bizottság véleménye szerint az időközi jelentésekben nem szerepeltek azok a szükséges hiányzó információk, amelyek alapján a szerkezetátalakítási terv megfelelne a piacgazdasági befektető elvével kapcsolatos vizsgálaton.
(106)
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 2011-es tőkeemelés jogtalan előnyt biztosított az Adria számára. Ez az előny a jellegét tekintve szelektív, mert az Adria volt az egyetlen kedvezményezettje.
(107)
Végül a Bizottságnak azt is meg kell vizsgálnia, vajon valószínű volt-e, hogy a 4. intézkedés torzítja a versenyt és befolyásolja a tagállamok közötti kereskedelmet azáltal, hogy előnyhöz juttatja az Adriát az állami támogatásban nem részesülő versenytársaival szemben. Egyértelműnek tűnik, hogy a 4. intézkedés képes volt befolyásolni az EU-n belüli kereskedelmet és versenyt, mert az Adria más uniós légitársaságok vetélytársa, különösen a légi közlekedés liberalizációja harmadik szakaszának („harmadik csomag”) 1993. január 1-jén történt hatálybalépése óta. Emellett az EU-n belüli viszonylag rövidebb távolságokra történő utazás szempontjából a légi közlekedés a közúti és vasúti közlekedés vetélytársa, ezért a közúti és vasúti szolgáltatók is érintettek lehetnek.
(108)
A 4. intézkedés így lehetővé tette, hogy az Adria folytassa a működését, és ne kelljen szembenéznie - mint a többi vetélytársnak - a nehéz pénzügyi eredményeiből általában fakadó következményekkel.
(109)
A fenti érvek alapján a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdése értelmében a 4. intézkedés állami támogatást jelentett az Adria javára.
7.2.4. 5. intézkedés: az AAT értékesítése 2010-2011-ben
(110)
A Bizottság az eljárás megindításáról szóló határozatában a (41) és a (42) preambulumbekezdésben foglalt okok miatt arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a PDP és az Aerodrom Ljubljana AAT-ban való részesedésszerzése jogtalan előnyt biztosított az Adria számára.
(111)
A PDP és az Aerodrom Ljubljana hozzájárulásának eltérő jellege miatt (készpénz és hitel-tőke konverzió) és a 4. intézkedéssel kapcsolatos érvelésre tekintettel (lásd a (94)-(101) preambulumbekezdést) a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az egyforma (pari passu) okfejtés értelemszerűen kizárható az 5. intézkedés esetében.
(112)
A Bizottságnak ennek ellenére meg kell vizsgálnia, hogy a PDP és az Aerodrom Ljubljana befektetési döntései gazdaságilag ésszerűek voltak-e, vagyis azt, hogy egy körültekintő piacgazdasági szereplő hasonló körülmények között vajon ugyanígy cselekedett volna. A Bizottság e tekintetben elsősorban azt állapítja meg, hogy az Aerodrom Ljubljana és a PDP által fizetett teljes ár (14,7 millió EUR) az AAT értékelési jelentésében meghatározott értéktartományon belül volt. A Bizottság azonban aggodalmait fejezte ki az értékelési jelentést illetően arra hivatkozva, hogy a jelentésnek az AAT (akkoriban az Adria SVL-ként ismert karbantartási részlege) értékét úgy kellett volna meghatároznia, mintha az egy különálló egység lenne (figyelmen kívül hagyva a csoporton belüli szinergiákat). A Bizottság azt is megállapította, hogy jelentős idő telt el az AAT/SVL értékbecslése ([…]) és az AAT értékesítése (2010. november és 2011. március) között.
(113)
A Bizottság először azt állapítja meg, hogy az értékelési jelentést egy független szakértő (KPMG) készítette, és nincs ok azt feltételezni, hogy a szakértő nem teljes függetlensége birtokában végezte a feladatát. A részvények értékének becslése és értékesítése között eltelt időt illetően Szlovénia elmagyarázta, hogy az értékelési jelentés az Adria 2009. december 31-i pénzügyi helyzetén, tehát az utolsó, külső cég által ellenőrzött adatokon alapult. A Bizottság megállapítja, hogy az 5. intézkedést először 2010 novemberében hajtották végre, tehát kevesebb mint egy évvel az AAT értékelési jelentés szerinti értékelése után. Ezen túlmenően, míg az AAT értékelési jelentése figyelembe veszi az Adria negatív előrejelzéseit, a karbantartási, javítási és felújítási szolgáltatások üzleti szegmensét is részletesen elemezte, és arra a következtetésre jutott, hogy a vállalat negatív tendenciája nem alkalmazható az AAT esetében, mert az AAT jövedelmező részleg volt. Az értékelési jelentés részletes vizsgálata emellett azt is igazolja, hogy AAT/SVL részleget különálló üzleti egységként vizsgálta, és nem vette ténylegesen figyelembe az Adriával való esetleges szinergiákat. E tekintetben úgy tűnik, hogy az értékelési jelentést akkor készítették, amikor ismert volt, hogy az AAT karbantartási, javítási és felújítási szolgáltatások nyújtásába kezd külső ügyfelek, nevezetesen a Spanair számára, amely fokozatosan az AAT legfőbb ügyfelévé fog válni az Adria helyett. A fentiek alapján - mivel a jelentésben szerepeltek az AAT legfrissebb rendelkezésre álló, ellenőrzött pénzügyi adatai, mivel azt egy független szakértő állította össze, és mivel hitelt érdemlően az összes lényeges üzleti szempontot figyelembe veszi - elfogadható a jelentés referenciaként való használata a szóban forgó intézkedés vonatkozásában. Végezetül, bár igaz az, hogy a válság akkor még nem ért véget, úgy tűnik, hogy a szlovén gazdaságot a 2009-es év sújtotta a legjobban. 2010 novemberében, amikor a PDP és az Aerodrom Ljubljana az AAT megvásárlása mellett döntött, a szlovén GDP növekedésének előrejelzései 2010-re, 2011-re és 2012-re (1,1 %, 1,9 %, illetve 2,6 %) már ismét pozitív számokat mutattak. (43) Egy magánbefektető ilyen körülmények között nem feltétlenül végzett volna el egy újabb értékelést, mivel feltételezhette, hogy a 2009-es adatokra épülő értékelési jelentés pontos meglátásokat tartalmaz a vállalatról.
(114)
Ennél is fontosabb, hogy Szlovénia bizonyítékokkal támasztotta alá azt, hogy az 5. intézkedés végrehajtásakor az AAT jövedelmező volt, nem volt lejárt tartozása, és a hiteleit fedezte a nyereség. Szlovénia emellett egészen 2014-ig megadta az AAT-ra vonatkozó előrejelzéseket, melyek szerint az AAT adózás utáni eredménye 2010-ben […] EUR lesz, és ezután is nyereséges marad, majd 2014-re körülbelül […] EUR nyereséget termel. A jelek szerint ezek az előrejelzések a PDP és az Aerodrom Ljubljana számára is rendelkezésre álltak a befektetési döntésük meghozatalakor.
(115)
Szlovénia azt is bizonyította, hogy az Aerodrom Ljubljana gazdasági megfontolások miatt döntött úgy, hogy befektet az AAT-ba. 2010 augusztusában és szeptemberében az Aerodrom Ljubljana igazgatótanácsa és felügyelőbizottsága megvizsgálta az AAT-ben való részesedésszerzés lehetőségét. Az Aerodrom Ljubljana megvizsgálta annak lehetőségét, hogy elrendezzen néhány, az Adriával szemben fennálló követelést az üzemeltetés feltételeire tekintettel, ami 8 %-os hozamot garantált az AAT elsőbbségi részvényeire, […]. Habár egy másik értékelés alacsonyabb árat javasolt a részvényekért, az Aerodrom Ljubljana felügyelőbizottsága arra a következtetésre jutott, hogy a konverzió feltételei ([…]) alátámasztották a magasabb részvényárat.
(116)
Az AAT értékesítésének második fázisát illetően az Aerodrom Ljubljana felügyelőbizottsága 2011. január 21-i ülésének jegyzőkönyve szerint megvitatták a különböző részvényárak előnyeit és hátrányait, valamint az Aerodrom Ljubljana eladási opciójának megszüntetését. Az eladási opcióról éppen a törzsrészvények megszerzésekor (2011 elején) mondtak le, az Aerodrom Ljubljana felügyelőbizottsága viszont mindezek ellenére arra a következtetésre jutott, hogy gazdaságilag ésszerű volt ez a lépés, mert az eladási opcióról való lemondásért cserébe az Aerodrom Ljubljanának sikerült megszereznie az egyenrangú közös irányítást az AAT-ban annak ellenére, hogy kevesebb részvénye van, mint a PDP-nek. A felügyelőbizottság emellett azt is megállapította, hogy az AAT megvásárlásának pozitív hatása lenne az Aerodrom Ljubljanára: ha az Adria működése leállna, akkor ez […] %-kal csökkentette volna a repülőtér 2011. évi becsült bevételeit.
(117)
Szlovénia arra is szolgált bizonyítékkal, hogy a PDP vezetősége gazdaságilag ésszerű okok miatt döntött úgy, hogy megszerzi az AAT elsőbbségi részvényeit és törzsrészvényeit. A PDP vezetőségi üléseinek jegyzőkönyvében az látható, hogy a PDP elvégezte a saját értékelését is az AAT-val kapcsolatban, amely a (34) preambulumbekezdésben említett értékelési jelentésben meghatározott értéktartományon belüli, […] EUR és […] EUR közötti árat javasolt. Bár a PDP befektetésének belső megtérülési rátája elérné a(z) […] %-ot, a PDP-nek sikerült jobb feltételeket kialkudnia az AAT-tól, ideértve a 8 %-os garantált osztalékot.
(118)
A Bizottság ezért arra a következtetésre jut, hogy a PDP és az Aerodrom Ljubljana 5. intézkedésben való részvételre irányuló döntése nem juttatta jogtalan előnyhöz az Adriát, mivel mindkét befektető körültekintő piaci szereplőként viselkedett és gazdasági szempontból ésszerű okokra alapozta a befektetésre irányuló döntését. Ezért nem szükséges annak értékelése, hogy az EUMSZ 107. cikkének (1) bekezdésében szereplő többi halmozott feltétel teljesül-e.
7.3. A támogatás meglétére vonatkozó következtetés
(119)
Egyrészt a fent említett okokból a Bizottság úgy határoz, hogy az 1., 2., 3. és 5. intézkedés nem nyújtott állami támogatást az Adria számára.
(120)
Másrészt, a 7.2.3. szakaszban említettek szerint a Bizottság úgy véli, hogy a 4. intézkedés tartalmazott állami támogatást, ezért vizsgálni fogja annak jogszerűségét és a belső piaccal való összeegyeztethetőségét.
7.4. A támogatás jogszerűsége - 4. intézkedés
(121)
Az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy a tagállamok mindaddig nem adhatnak állami támogatást, amíg a Bizottság nem határoz az intézkedés jóváhagyásáról. A Bizottság megjegyzi, hogy Szlovénia úgy vett részt a 2011-es tőkeinjekcióban (4. intézkedés), hogy nem értesítette erről előre a Bizottságot a jóváhagyása érdekében. A Bizottság sajnálja, hogy Szlovénia nem tett eleget a felfüggesztési kötelezettségének, amivel megsértette az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdése értelmében fennálló kötelezettségét.
7.5. A támogatás összeegyeztethetősége - 4. intézkedés
(122)
Szlovénia úgy véli, hogy ha a Bizottság állami támogatás jelenlétét fedezné fel a 4. intézkedésben, az az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésének c) pontja alapján összeegyeztethető lenne a belső piaccal, és megfelelne a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti szerkezetátalakítási támogatásnak.
(123)
Az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésének c) pontja kimondja, hogy engedélyezhető az egyes gazdasági területek fejlődését előmozdító támogatás, amennyiben az ilyen támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben. Az eljárás megindításáról szóló határozatában leírtak alapján a Bizottság úgy véli, hogy a 4. intézkedés összeegyeztethetősége kizárólag az EUMSZ 107. cikkének (3) bekezdésének c) pontja, így különösen a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti szerkezetátalakítási támogatásra vonatkozó rendelkezések alapján vizsgálható.
7.5.1. Támogathatóság
(124)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 33. pontja értelmében csak a 9-13. pont értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozások jogosultak szerkezetátalakítási támogatásra. A Bizottság e tekintetben már megállapította, hogy az Adria 2011-ben, a 4. intézkedés végrehajtásakor nehéz helyzetben lévő vállalat volt (lásd a (66) preambulumbekezdést).
(125)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 12. pontja kimondja, hogy az újonnan alapított vállalkozások még akkor sem jogosultak megmentési célú vagy szerkezetátalakítási támogatásra, ha induló pénzügyi helyzetük bizonytalan. Egy vállalkozást elvileg a vonatkozó tevékenységi területen elkezdett műveleteitől számított első három éven keresztül tekintenek újonnan alapítottnak. Az Adriát 1961-ben alapították, így nem tekinthető újonnan létrehozott vállalkozásnak. Emellett az Adria nem tartozik valamely vállalatcsoporthoz a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 13. pontja alkalmazásában.
(126)
A Bizottság ezért azt a következtetést vonja le, hogy az Adria jogosult szerkezetátalakítási támogatásra.
7.5.2. A hosszú távú életképesség helyreállítása
(127)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 34. pontja értelmében a támogatás nyújtásának feltétele a szerkezetátalakítási terv végrehajtása, amelyet valamennyi egyedi támogatás esetén jóvá kell hagyatni a Bizottsággal. A 35. pont kifejti, hogy a szerkezetátalakítási tervnek - amely időtartamának a lehető legrövidebbnek kell lennie - a jövőbeni működési körülményekre vonatkozó reális feltételezések alapján, ésszerű időn belül helyre kell állítania a vállalkozás hosszú távú életképességét.
(128)
Az iránymutatások 36. pontja értelmében a tervnek ismertetnie kell azokat a körülményeket, amelyek nehéz helyzetbe hozták a vállalkozást, és figyelembe kell vennie az uralkodó és a jövőben várható piaci viszonyokat, forgatókönyveket készítve a helyzet legkedvezőbb, illetve legkedvezőtlenebb alakulására, valamint egy alapesetre.
(129)
A tervnek olyan fordulatot kell eredményeznie, amely lehetővé teszi a vállalkozás számára, hogy a szerkezetátalakítást követően fedezni tudja valamennyi költségét, beleértve az amortizációt és a pénzügyi terheket is. A várható tőkemegtérülésnek elégségesnek kell lennie ahhoz, hogy az átalakított vállalkozás saját erejéből is versenyképes legyen a piacon (az iránymutatások 37. pontja).
(130)
Az eljárás megindításáról szóló határozatában említettek szerint a Bizottság aggályait fejezte ki a szerkezetátalakítási tervvel kapcsolatban, mivel nem tűnt elég megbízhatónak ahhoz, hogy hosszú távon visszaállítsa az Adria életképességét, és egyes előrejelzései látszólag nem számszerűsített, bizonytalan vagy nem egyértelmű feltételezéseken alapultak. A Bizottság továbbá nem volt biztos abban, hogy a vállalat az eredeti szerkezetátalakítási tervben említetteknek megfelelően visszanyeri az életképességét 2013. végéig.
(131)
A hivatalos vizsgálati eljárás alatt Szlovénia számos esetben frissítette a szerkezetátalakítási tervet. A naprakésszé tett terv szerint az Adria 2014-ben vagy 2015-ben nyeri vissza életképességét. A szerkezetátalakítás időtartama így a légi utasszállító ágazat korábbi gyakorlatának megfelelően legfeljebb 5 év. (44) A Bizottság megállapítja továbbá, hogy a jelenlegi gazdasági körülmények között különösen a légi közlekedési ágazatban kell stabilizálni az üzemeltetési és szolgáltatási teljesítményt annak érdekében, hogy ne csak egy rövid távú fordulatot, hanem a jövőbeli növekedés szilárd alapját jelentő hosszú távú életképességet lehessen biztosítani, amely folyamat a jellege miatt több évbe fog telni.
(132)
A szerkezetátalakítási terv kiemeli, hogy az Adria szerkezetátalakítási folyamatának fő célja a hosszú távú életképesség, amelynek elsődleges motivációja a számos kulcsfontosságú célkitűzést megfogalmazó, világos stratégia és piaci szemlélet elfogadása, éspedig: nagyobb pénzügyi erő és semmilyen veszteség 2013-tól kezdődően, a komplexitás költségeinek csökkentése és egy egyértelmű, versenyképes és fenntartható egyedi értékesítési ajánlat kialakítása. A terv szerint e célkitűzések megvalósításával a vállalat […].
(133)
A szerkezetátalakítási terv azokat a körülményeket is ismerteti, amelyek nehéz helyzetbe hozták az Adriát; ezeket főként a globális pénzügyi válság, az Adria elsődleges piacának kis mérete (Szlovénia és a szomszédos országok), a flotta alacsony kapacitása (főként CRJ200 repülőgépek) okozta, […].
(134)
A szerkezetátalakítási terv továbbá forgatókönyveket tartalmaz a helyzet legkedvezőbb, illetve legkedvezőtlenebb alakulására, valamint egy alapesetre is, és magában foglalja azon kockázatok elemzését, melyek hatással lehetnek az Adria szerkezetátalakítására, mint például az üzemanyagárak változása, a devizaárfolyam-ingadozásokból eredő kockázatok, vagy a flottát veszélyeztető potenciális kockázatok. Mindenesetre az Adria várhatóan a szerkezetátalakítási időszak végére visszanyeri az életképességét. Az alapesetre vonatkozó forgatókönyv szerint az Adria várható nettó árrése 2014-ben […] %, 2015-ben […] %, hitel-tőke aránya 2014-ben […], 2015-ben […], tőkearányos jövedelmezősége 2014-ben […] %, 2015-ben […] % lesz. A legkedvezőtlenebb esetre vonatkozó forgatókönyv szerint a várható nettó árrése 2014-ben […] %-ra, 2015-ben […] %-ra csökken, a hitel-tőke aránya 2014-ben […]-ra, 2015-ben […]-ra nő, és a tőkearányos jövedelmezősége 2014-ben […] %, 2015-ben […] % lesz.
(135)
A terv leginkább az Adria hálózatának szerkezetátalakítására és csökkentésére összpontosít, amely a flottában, a repülőszemélyzetben és egyéb személyzetben meglévő többletkapacitás miatt veszteséges volt. Ehhez a szerkezetátalakítási terv az útvonalak és a járatok gyakoriságának jelentős csökkentését, valamint […] repülőgépekből álló, csökkentett számú és üzemanyag-takarékosabb flotta kialakítását irányozza elő 2015-re ([…]), főleg […].
(136)
A szerkezetátalakítási terv a(z) […] útvonalak megszüntetését és a járatok gyakoriságának további csökkentését irányozza elő. A menetrend szerinti járatok számát is jelentősen, […]-ra/-re csökkentik 2015-ben. Összességében az Adria a szerkezetátalakítási időszak alatt [11-14] %-kal csökkenti az ASK-ban kifejezett kapacitását. (45)
(137)
A tervben előirányzott, költségcsökkentésre irányuló szerkezetátalakítási intézkedésekkel (pl. […] stb.) egy újabb lépést tesznek a fenntarthatóbb életképesség felé vezető helyes irány felé. Ezen túlmenően a kiegészítő szerkezetátalakítási intézkedések (lásd a (31) preambulumbekezdést) emelkedő bevételeket és csökkenő költségeket irányoznak elő, melyek együttes pozitív hatása […] EUR lesz 2014-ben és […] EUR 2015-ben, így erősítve az Adria életképességének helyreállítását. A Bizottság ezért azon a véleményen van, hogy a költségcsökkentő és bevételnövelő kezdeményezések 2015-re képesek lesznek hosszú távon visszaállítani az Adria életképességét.
(138)
Emellett a Szlovénia által benyújtott bizonyítékok arról tanúskodnak, hogy az Adria jó úton halad a szerkezetátalakítási tervben megfogalmazott célkitűzések többségének teljesítése felé, ami a terv megbízhatóságának újabb jele.
(139)
Az életképesség helyreállítását illetően a Bizottság a szerkezetátalakítási tervnek a Szlovénia által benyújtott frissítései alapján arra a következtetésre jut, hogy a különböző szerkezetátalakítási intézkedések hatását megfelelően számszerűsítették, és az életképességet minden forgatókönyv esetében megfelelő szintre irányozták elő a teljes szerkezetátalakítási időszak alatt, 2014-ig és 2015-ig. Ezért a meghozott jelentős szerkezetátalakítási intézkedéseket és az eddig elért fejlődést tekintve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a szerkezetátalakítási terv lehetővé fogja tenni az Adria számára, hogy ésszerű időn belül visszanyerje a hosszú távú életképességét.
7.5.3. A verseny jogtalan torzulásának elkerülése (kompenzációs intézkedések)
(140)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 38. pontja értelmében kompenzációs intézkedésekre van szükség annak érdekében, hogy a kereskedelmi feltételekre gyakorolt kedvezőtlen hatásokat a lehető legkisebb szintre csökkentsék. Ezen intézkedések magukban foglalhatják az eszközöktől való megfosztást, a kapacitás vagy a piaci jelenlét csökkentését és az érintett piacokra való belépés akadályainak csökkentését (az iránymutatások 39. pontja).
(141)
Ebben a vonatkozásban a veszteséges tevékenységek megszüntetését, melyek mindenképpen szükségesek az életképesség visszaállításához, nem tekintik a kapacitás vagy a piaci jelenlét csökkentésének a kompenzációs intézkedések elbírálása céljából (az iránymutatások 40. pontja).
(142)
Szlovénia az alábbi kompenzációs intézkedéseket terjeszti elő az Adria számára: a) […] menetrend szerinti járatok, b) több repülőtéren a résidők feladása, ideértve a koordinált repülőtereket, c) flotta csökkentése, és d) az AAT értékesítése.
(143)
Szlovénia bizonyítékokkal támasztotta alá, hogy - a Bizottság korábbi esetekben alkalmazott gyakorlatának megfelelően - a szerkezetátalakítási terv miatt törölt útvonalak a C1 kategóriájú hozzájárulás alapján nyereségesek voltak. (46) Eszerint a C1 kategóriájú hozzájárulás figyelembe veszi a járatot, az utasokat és az egyes útvonalakra jutó forgalmazási költségeket (változó költségeket). Ezért az összes C1 kategóriájú pozitív hozzájárulást eredményező útvonal elegendő bevételt termel ahhoz, hogy fedezze az útvonal változó költségeit, valamint hozzájáruljon a vállalat állandó költségeinek fedezéséhez is. A Bizottság álláspontja szerint a C1 kategóriájú hozzájárulás megfelelő annak értékelésére, hogy egy bizonyos útvonal hozzájárul-e a légitársaság jövedelmezőségéhez.
(144)
A kapacitás vonatkozásában a szerkezetátalakítási terv előírja, hogy míg 2011-ben a társaság teljes kapacitása […] ASK volt, addig a 2015-ben lezáruló szerkezetátalakítási időszak végén az Adria kapacitása várhatóan eléri a(z) […] ASK-t, ami [11-14] %-os csökkenést jelent. Ha nem számoljuk a C1 kategóriájú negatív hozzájárulást eredményező útvonalakat, ez a szám [6-8] %-ra csökken.
(145)
A Bizottság emellett megállapítja, hogy az útvonalhálózat módosításai miatt az Adria számos repülőtéri résidőt felszabadított, némelyiket koordinált (47) repülőtéren, például Dublinban vagy Koppenhágában. E résidők segítségével a versenytárs légitársaságok üzemeltethetnek bizonyos útvonalakat és növelhetik a kapacitásukat.
(146)
Végül a flotta csökkentésére vonatkozóan a Bizottság megállapítja, hogy az Adria a 2011-ben meglévő […] repülőgépről […] repülőgépre csökkentette a flottáját, és ennek a számnak a szerkezetátalakítási terv szerint a 2015-ben végződő szerkezetátalakítási időszak végéig változatlannak kell maradnia. Az AAT értékesítését illetően a Bizottság úgy véli, hogy ez az intézkedés elfogadható kompenzációs intézkedésként, különösen figyelembe véve a (118) preambulumbekezdésben foglalt azon következtetést, hogy ez nem tartalmaz állami támogatást.
(147)
A kompenzációs intézkedések megfelelőségének elbírálásakor a Bizottság figyelembe veszi a piac szerkezetét és a versenyfeltételeket annak biztosítása érdekében, hogy ezen intézkedések egyike se rontsa a piac szerkezetét (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 39. pontja). Az intézkedéseknek arányosnak kell lenniük a támogatás torzító hatásaival és különösen az adott vállalkozás méretével és relatív piaci jelentőségével. A csökkentés mértékét esetről esetre külön-külön kell megállapítani (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 40. pontja).
(148)
A Bizottság első körben megállapítja, hogy az Adria az uniós légitársaságok ágazatának (utasszámban mért) teljes hasznosított kapacitásában és eredményében csak 0,15 %-os piaci részesedéssel rendelkezik (1,17 millió utas 2011-ben). Egy ilyen kicsi légitársaság számára, mint az Adria, a flotta és a kapacitás további csökkenése negatívan hathat az életképességére a vetélytársaknak nyújtott jelentős piaci lehetőségek nélkül.
(149)
A kompenzációs intézkedések legfontosabb részét, a kapacitás csökkentését illetően a Bizottság a nyereséges útvonalak számának - különösen más légitársaságok szerkezetátalakítási ügyeivel összehasonlítva - körülbelül [6-8] %-os csökkentését tartja megfelelőnek 2011 és 2015 között. (48) Ez a csökkentés magasabb, mint az Air Malta-ügy esetében. Ezenkívül a teljes, [11-14] %-os kapacitáscsökkentés az Austrian Airlines-ügyben elfogadott 15 %-os csökkentéshez közelít. (49)
(150)
A Bizottság megjegyzi, hogy az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja értelmében a regionális befektetési támogatások szempontjából Szlovénia támogatott terület. (50) A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 56. pontja szerint „a támogatás engedélyezésekor a támogatott térségekben kevésbé szigorú feltételek alkalmazhatók a kompenzációs intézkedések végrehajtását és a kedvezményezett hozzájárulásának mértékét illetően. Ha a vidékfejlesztési szükségletek igazolják, azokban az esetekben, ha a túlzott versenytorzulás elkerülése érdekében a kapacitás vagy a piaci jelenlét csökkentése tűnik a legmegfelelőbb intézkedésnek, a támogatott térségekben kisebb a kért csökkentés, mint a nem támogatott térségekben.”
(151)
Ennek tükrében a Bizottság a Szlovénia által javasolt kompenzációs intézkedéseket ezért a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás értelmében elégségesnek és arányosnak véli annak biztosítására, hogy az Adriának nyújtott szerkezetátalakítási támogatásból származó, a kereskedelmi feltételekre gyakorolt káros hatások a lehető legkisebb szintre csökkenjenek.
7.5.4. Minimumra korlátozott támogatás (saját hozzájárulás)
(152)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 43. pontja szerint a támogatás összegének a szükséges szerkezetátalakítási költségek minimumára való korlátozása érdekében a kedvezményezetteknek jelentős mértékben hozzá kell járulniuk saját forrásaikból a szerkezetátalakítási tervhez. Ide tartozhat olyan eszközök eladása, amelyek nem nélkülözhetetlenek a vállalkozás fennmaradásához, valamint a piaci feltételek mellett történő külső finanszírozás.
(153)
A saját hozzájárulásnak, kizárva minden jövőbeli nyereséget, mint például a pénzforgalmat, ténylegesnek, vagyis valósnak kell lennie (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 43. pontja). A saját hozzájárulás természeténél fogva nem tartalmazhat további állami támogatást. A nagyobb vállalkozások esetében a Bizottság általában a szerkezetátalakítási költségekhez történő legalább 50 %-os hozzájárulást tekinti megfelelőnek. Ugyanakkor kivételes körülmények között és nehéz helyzetekben a Bizottság alacsonyabb hozzájárulást is elfogadhat (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 44. pontja).
(154)
A(z) […] EUR összegű teljes szerkezetátalakítási költségre figyelemmel az Adria tervezett saját hozzájárulása […] EUR, vagyis a teljes szerkezetátalakítási költség körülbelül [50-54] %-a. A saját hozzájárulás a szerkezetátalakítási tervvel összhangban az alábbi elemekből tevődik össze:
a)
[…].
b)
Az AAT értékesítéséből befolyó teljes összeg (14,7 millió EUR).
c)
A bankok által a 4. intézkedés alapján végrehajtott hitel-tőke konverzió teljes összege (19,7 millió EUR).
(155)
A (154) preambulumbekezdés a) pontját illetően a Bizottság úgy véli, hogy ezek az intézkedések elfogadhatók, és a jelek szerint igazoltan saját hozzájárulásként tekinthetők. A legtöbb eszközt ténylegesen értékesítették, ezért az értékesítésből származó bevételek egyértelműen saját hozzájárulásnak tekinthetők. Szlovénia továbbá bizonyította, hogy a fennmaradó eszközök jelenleg értékesítés alatt vannak, és az értéküket külső értékelések szerint állapították meg, például a repülőgépek esetében az AVAC-értékelés alapján (lásd a (97) preambulumbekezdést).
(156)
A (154) preambulumbekezdés b) pontját illetően, mivel a Bizottság úgy határozott a (118) preambulumbekezdésben, hogy az 5. intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, ésszerűnek látszik annak megállapítása, hogy az AAT eladásából származó bevételt a saját hozzájárulás elemeként kell kezelni.
(157)
Végül a (154) preambulumbekezdés c) pontjában említett hitel-tőke konverziót illetően Szlovénia úgy véli, hogy a bankok által a 4. intézkedés alatt végrehajtott hitel-tőke konverzió teljes összegét saját hozzájárulásnak kell tekinteni. Ennek kapcsán a Bizottság azon az állásponton van, hogy a nem fedezett adósság konverziója általában nem a piac vállalatba vetett bizalmának a jele, mert a fedezettel nem biztosított hitelezők nem vállalnak a szerkezetátalakítási terv végrehajtásával összefüggő, új kockázatot. Adria esetében azonban Szlovénia bemutatta, hogy a tőkévé alakított hitel jelentős összegig, a teljes 19,7 millió EUR-ból [10-20] millió EUR-ig teljesen fedezettel volt biztosítva (lásd a (97) preambulumbekezdést). Így ha az Adriát felszámolták volna, a bankok visszaszerezhették volna a teljes mértékben fedezettel biztosított összeget. Ebből az következik, hogy a bankok feladták a teljes mértékben fedezettel biztosított követelésüket - amelyet teljes mértékben visszaszerezhettek volna -, és ugyanilyen összegben az Adria tőkéjével helyettesítették. Ezért a bankok új kockázatot vállaltak azzal, hogy legalább [10-20] millió EUR értékű adósságot tőkévé váltottak, mivel nem tudják teljes bizonyossággal, hogy az Adriába való befektetésük nyereséges lesz-e.
(158)
A Bizottság ez alapján úgy véli, hogy a teljes mértékben fedezettel biztosított hitelek ([10-20] millió EUR) hitel-tőke konverziója elfogadható saját hozzájárulásként.
(159)
A fentiek figyelembevételével az Adria saját hozzájárulásának szintje eléri a(z) […] EUR-t, vagy a szerkezetátalakítási költségek [46-48] %-át. Az Adriához hasonló nagy vállalkozás esetében a saját hozzájárulás mértéke általában 50 %. Ugyanakkor a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 56. pontja értelmében elképzelhető, hogy a Bizottság kevésbé szigorú a saját hozzájárulás mértékét illetően a támogatott területeken, ahogy Szlovénia esetében az intézkedések meghozatalakor (lásd fent a (150) bekezdést). Az olyan korábbi ügyekben, mint az Air Malta-ügy, a Bizottság elfogadta a 45 % körüli saját hozzájárulást.
(160)
A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 43. pontjának követelményei teljesültek.
7.5.5. Az „először és utoljára” elv
(161)
Végezetül a támogatásnak tiszteletben kell tartania a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 72. pontját, amely kimondja, hogy az a vállalkozás, amely az elmúlt tíz évben megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásban részesült, nem jogosult megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásra (az „először és utoljára” elv).
(162)
Mivel az 1., 2., 3. és 5. intézkedés nem tartalmaz állami támogatást, és mivel úgy tűnik, hogy az Adria az elmúlt 10 évben nem részesült megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatásban, a Bizottság arra a következtetésre jut, hogy betartották az „először és utoljára” elvet a 4. intézkedés vonatkozásában.
7.6. A 4. intézkedéssel kapcsolatos következtetés
(163)
A fentiek alapján a Bizottság úgy találja, hogy Szlovénia jogszerűtlenül hajtotta végre 2011. évi tőkeinjekciót az Adria érdekében, megszegve ezzel az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (3) bekezdését. Ugyanakkor a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az intézkedés és a szerkezetátalakítási terv megfelel a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás feltételeinek. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a támogatás összeegyeztethető a belső piaccal,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az Adria Airways d.d. 2007., 2009. és 2010. évi tőkeemelései, melyeket a Szlovén Köztársaság az Adria Airways d.d. érdekében hajtott végre, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősülnek támogatásnak.
Az Adria Airways Tehnika d.d. a PDP és az Aerodrom Ljubljana d.d. által 2010 és 2011 során történő felvásárlása az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében nem minősül támogatásnak.
2. cikk
Az Adria Airways d.d. érdekében végzett 50 millió EUR értékű tőkeinjekció, melyet a Szlovén Köztársaság 2011-ben hajtott végre, az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében támogatásnak minősül.
Ez a támogatás az Európai Unió működéséről szóló szerződés 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében összeegyeztethető a belső piaccal.
3. cikk
Ennek a határozatnak a Szlovén Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 9-én.