RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1221/2014
af 10. november 2014
om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen og om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (1) skal bevarelsesforanstaltninger vedtages under hensyn til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder hvor det er relevant rapporter udarbejdet af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt i lyset af enhver rådgivning fra de rådgivende råd.
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter hver fiskebestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(4)
De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør derfor fastsættes i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 og under hensyntagen til de principper, der er omhandlet i betragtning 2.
(5)
For fiskeri efter små pelagiske arter (sild og brisling), torsk og laks i Østersøen anvendes den landingsforpligtelse, som er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, fra den 1. januar 2015. I artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning fastsættes, at når landingsforpligtelsen indføres for en fiskeribestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de ikke længere afspejler landingerne, men derimod fangsterne.
(6)
For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. Der bør derfor fastsættes fangstbegrænsninger i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 (2) (»planen for østersøtorsk«).
(7)
Det fremgår af den videnskabelige rådgivning med hensyn til fiskeriindsatsen for torskebestanden i Østersøen fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), at hvis en bestemt bestand er omfattet af en landingsforpligtelse, vil fastsættelse af lavere fiskeriindsatsbegrænsninger ikke bidrage til at nå målene for den reformerede fælles fiskeripolitik. Det er således hensigtsmæssigt at fastsætte indsatsbegrænsninger for torskebestandene i ICES-underafsnit 22-24 på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(8)
I lyset af den videnskabelige rådgivning kan der indføres fleksibilitet i forvaltningen af fiskeriindsatsen for torskebestanden i ICES-underafsnit 22-24 i Østersøen uden at bringe målene for planen for østersøtorsk i fare og uden at forårsage en stigning i fiskeridødeligheden. En sådan fleksibilitet vil give mulighed for en mere effektiv forvaltning af fiskeriindsatsen, hvor kvoterne ikke er ligeligt fordelt på en medlemsstats flåde, og vil lette hurtige reaktioner på udveksling af kvoter. Det bør derfor være muligt for en medlemsstat at tildele yderligere dage ude af havn til et fiskerfartøj, der fører dens flag, når et tilsvarende antal dage ude af havn fratages andre fiskerfartøjer, der fører den pågældende medlemsstats flag.
(9)
Nylig videnskabelig rådgivning viser, at ICES ikke har kunnet fastsætte de biologiske referencepunkter for torskebestande i ICES-underafsnit 25-32 og i stedet anbefaler, at TAC'en for denne torskebestand baseres på fremgangsmåden ved begrænsede data. Manglen på biologiske referencepunkter gør det umuligt at følge reglerne for fastsættelse af fiskerimuligheder for torskebestandene i ICES-underafsnit 25-32. Idet det kunne udgøre en alvorlig trussel mod den pågældende bestands bæredygtighed ikke at fastsætte fiskerimuligheder, er det hensigtsmæssigt at fastsætte TAC'en for disse torskebestande på et niveau, der svarer til den tilgang, som ICES har udarbejdet og anbefalet, og at fastsætte indsatsbegrænsninger på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil sikre mere selektivt fiskeri og bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(10)
Udnyttelsen af de fiskerimuligheder, der fastsættes i nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (3), særlig artikel 33 og 34 af nævnte forordning, om henholdsvis registrering af fangster og fiskeriindsats og om meddelelse af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at præcisere, hvilke koder vedrørende landinger af bestande, der er omfattet af nærværende forordning, medlemsstaterne skal anvende, når de indsender data til Kommissionen.
(11)
Med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 (4) indførtes supplerende betingelser for forvaltningen af TAC fra år til år, herunder bestemmelser om fleksibilitet i henhold til artikel 3 og 4 for bestande, der er underlagt henholdsvis præventiv og analytisk TAC. I henhold til i nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke er omfattet af artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. I den senere tid er år til år-fleksibilitetsmekanismen blevet introduceret i henhold artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 for alle bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som vil underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det derfor fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun anvendes på analytiske TAC'er, når år til år-fleksibiliteten, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, ikke anvendes.
(12)
Den videnskabelige rådgivning vedrørende brisling i Nordsøen dækker perioden fra juli til juni det følgende år, selv om TAC'en er fastsat for perioden fra januar til december. Det fremgår af den seneste videnskabelige rådgivning for perioden fra juli 2014 til juni 2015, at TAC'en kan sættes markant op. Der er derfor flere brisling til rådighed i anden halvdel af 2014 end forudset. Da denne bestand er omfattet af en analytisk vurdering og ligger inden for sikre biologiske grænser, er betingelserne for anvendelse af artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96, der giver mulighed for kvotefleksibilitet fra år til år, opfyldt, og denne fleksibilitet bør tillades, så fiskeriet på den mest effektive måde kan udnytte, at der er flere brisling til rådighed. Forordning (EU) nr. 43/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
I henhold til forordning (EU) nr. 43/2014 kan en medlemsstat i øjeblikket udnytte alle uudnyttede mængder i 2015 op til 10 % af den kvote, som er til rådighed for den pågældende medlemsstat i 2014 i forbindelse med visse bestande. Den 6. august 2014 indførte Den Russiske Føderation en embargo mod import af visse landbrugs- og fiskevarer fra Unionen. Som en følge heraf er en del af den eksport, som producenterne havde regnet med at have til Rusland i efteråret 2014, blevet umulig, og i nogle tilfælde kan der ikke findes alternative markeder med kort varsel. I lyset af disse særlige omstændigheder og sagens hastende karakter er det nødvendigt at tillade visse tilpasninger med hensyn til fangstperioden 2014. I lyset af såvel positiv videnskabelig rådgivning som en positiv tilgang fra de relevante kyststaters side er det hensigtsmæssigt undtagelsesvis og kun med hensyn til de bestande, der er hårdest eller mest direkte ramt af den russiske embargo, at tillade en forøgelse af den procentdel af de uudnyttede mængder i 2014, der kan overføres til 2015. Denne ekstraordinære foranstaltning er begrænset til fangstperioden 2014. Det forventes, at denne foranstaltning vil gøre det muligt at finde nye markeder eller tilpasse fangsterne, hvis embargoen fortsat skulle finde anvendelse i 2015. Af de samme grunde bør der indføres en tilsvarende mulighed for at overføre uudnyttede fiskerimuligheder i Rådets forordning (EU) nr. 1180/2013 (5). Forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(14)
For at undgå afbrydelse af fiskeriaktiviteterne og sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2015. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen. Af grunde nævnt i betragtning 13 bør bestemmelserne vedrørende muligheden for at overføre fiskerimuligheder, der er uudnyttet i 2014, anvendes med virkning fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter fiskerimulighederne for 2015 for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning gælder for EU-fiskerfartøjer, der fisker i Østersøen.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »ICES«: Det Internationale Havundersøgelsesråd
2) »Østersøen«: ICES-afsnit IIIb, IIIc og IIId
3) »underafsnit«: ICES-underafsnit af Østersøen som defineret i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 (6)
4) »fiskerfartøj«: fartøj, der er udstyret til kommerciel udnyttelse af havets biologiske ressourcer
5) »EU-fiskerfartøj«: fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
6) »fiskeriindsats«: produktet af et fiskerfartøjs kapacitet og aktivitet; for en fiskerfartøjsgruppe er det summen af fiskeriindsatsen for alle fiskerfartøjer i gruppen
7) »bestand«: en biologisk ressource i havet, der forekommer i et givet forvaltningsområde
8) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde af hver bestand, der kan:
i)
fanges i løbet af et år for fiskeri, der er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, eller
ii)
landes i løbet af et år for fiskeri, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013
9) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland
10) »dage ude af havn«: enhver sammenhængende periode på 24 timer eller del deraf, hvor et fiskerfartøj ikke er til stede i en havn.
KAPITEL II
FISKERIMULIGHEDER
Artikel 4
TAC'er og fordelinger
TAC'erne, kvoterne og de funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant, er fastsat i bilag I.
Artikel 5
Særlige bestemmelser om fordeling af fiskerimuligheder
Den fordeling af fiskerimuligheder til medlemsstaterne, der er fastsat i nærværende forordning, er ikke til hinder for:
a)
udveksling, jf. artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013
b)
nedsættelser og omfordelinger, jf. artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009
c)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 eller artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013
d)
tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96, eller overførsel af mængder, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013
e)
nedsættelser, jf. artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 6
Betingelser for landing af fangster og bifangster, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen
Fangster og bifangster af rødspætte må kun opbevares om bord eller landes, hvis fangsterne er taget af EU-fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, og hvis den pågældende medlemsstat har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 7
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fiskeriindsatsbegrænsningerne er fastsat i bilag II.
KAPITEL III
FLEKSIBILITET I FASTSÆTTELSEN AF FISKERIMULIGHEDER FOR SÅ VIDT ANGÅR VISSE BESTANDE
Artikel 8
Ændring af forordning (EU) nr. 43/2014
Forordning (EU) nr. 43/2014 ændres således:
1)
I artikel 18a foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 indsættes følgende litra:
»m)
sild i områderne VIIa, VIIg, VIIh, VIIj og VIIk
n)
hestemakrel i EU-farvande i IIa, IVa, VI, VIIa-c, VIIe-k, VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe; i EU-farvande og internationale farvande i Vb; i internationale farvande i XII og XIV.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»7. Uanset stk. 4 øges procentsatsen på 10 % med yderligere 15 % for så vidt angår bestande, der er nævnt i stk. 1, litra c), d), f), g), j), k), m) og n).«
2)
I bilag IA erstattes oplysningerne om brisling og dertil knyttede bifangster i EU-farvande i IIa og IV med følgende:
»Art:
Brisling og dertil knyttede bifangster
Sprattus sprattus
Område:
EU-farvande i IIa og IV
(SPR/2AC4-C)
Belgien
1 546 (8)
Danmark
122 383 (8)
Tyskland
1 546 (8)
Frankrig
1 546 (8)
Nederlandene
1 546 (8)
Sverige
1 330 (7) (8)
Det Forenede Kongerige
5 103 (8)
Unionen
135 000
Norge
9 000
TAC
144 000
Analytisk TAC
Artikel 9
Ændring af forordning (EU) nr. 1180/2013
Forordning (EU) nr. 1180/2013 ændres således:
1)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 5a
Fleksibilitet i fastsættelsen af fiskerimuligheder for så vidt angår visse bestande
1. Denne artikel finder anvendelse på følgende bestande:
a)
sild i ICES-underafsnit 30-31
b)
sild i EU-farvande i ICES-underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32
c)
sild i ICES-underafsnit 28.1
d)
brisling i EU-farvande i ICES-underafsnit 22-32.
2. De mængder på op til 25 % af en medlemsstats kvote af de i stk. 1 anførte bestande, der ikke er udnyttet i 2014, lægges til med henblik på beregningen af den pågældende medlemsstats kvote for den relevante bestand for 2015. Der tages højde for mængder, der overføres til andre medlemsstater i henhold til artikel 16, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (9), og mængder, der trækkes fra i henhold til artikel 37, 105 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009, i forbindelse med fastsættelsen af udnyttede og uudnyttede mængder i henhold til nærværende stykke.
3. Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse på bestande nævnt i nærværende artikels stk. 1 for så vidt angår de pågældende medlemsstater.
(9) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).«" 						
2)
I bilag I indsættes følgende fodnote til oplysningerne om følgende bestande: sild i underafsnit 30-31; sild i EU-farvande i underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32; sild i underafsnit 28.1; brisling i EU-farvande i underafsnit 22-32:
»Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.
Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.«
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 10
Dataindberetning
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de mængder, der er fanget eller landet af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
Artikel 11
Fleksibilitet
1. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i den pågældende forordning på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
2. Artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes ikke, når en medlemsstat anvender år til år-fleksibiliteten, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013.
Artikel 12
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Artikel 8 og 9 anvendes dog med virkning fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2014.
A TANÁCS 1221/2014/EU RENDELETE
(2014. november 10.)
a bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében a Balti-tengeren alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2015. évre történő meghatározásáról, valamint a 43/2014/EU és az 1180/2013/EU rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Szerződés 43. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tanács intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan a Bizottság javaslata alapján.
(2)
Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) előírja, hogy a védelmi intézkedéseket a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények, többek között - amennyiben releváns - a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) és egyéb tanácsadó szervek által készített jelentések figyelembevételével, valamint a tanácsadó testületektől kapott javaslatok tükrében kell meghatározni.
(3)
A Tanács feladata, hogy intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és kiosztására vonatkozóan, beleértve - adott esetben - bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket is. A halászati lehetőségeket úgy kell kiosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára biztosított legyen a halászati tevékenységek viszonylagos stabilitása valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében, valamint tiszteletben kell tartani a közös halászati politikának az 1380/2013/EU rendeletben meghatározott célkitűzéseit.
(4)
A teljes kifogható mennyiségeket (TAC) ezért az 1380/2013/EU rendeletnek megfelelően kell meghatározni az (2) preambulumbekezdésben említett elvek figyelembevételével.
(5)
A Balti-tengeren folytatott, kisméretű nyílt tengeri fajokra (hering, spratt) irányuló halászat, valamint a balti-tengeri tőkehal- és lazachalászat tekintetében az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (1) bekezdésében előírt kirakodási kötelezettség 2015. január 1-jétől alkalmazandó. A hivatkozott rendelet 16. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy amikor egy adott halállomány tekintetében kirakodási kötelezettség kerül bevezetésre, a halászati lehetőségeket annak figyelembevételével kell meghatározni, hogy a halászati lehetőségek már nem a kirakodásokat, hanem a fogásokat tükrözik.
(6)
Többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a halászati lehetőségeket a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban kell meghatározni. Következésképpen a fogási korlátozásokat az 1098/2007/EK tanácsi rendeletben (2) (a továbbiakban: a balti-tengeri tőkehal-gazdálkodási terv) előírt szabályokkal összhangban kell megállapítani.
(7)
A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) tudományos szakvéleményt bocsátott ki a balti-tengeri tőkehalállományra vonatkozó halászati erőkifejtésről, amelyben kimutatta, hogy amennyiben adott állomány tekintetében kirakodási kötelezettség van érvényben, ugyanezen állomány tekintetében alacsonyabb szintű erőkifejtési korlátozások meghatározása nem járulna hozzá a megreformált közös halászati politika céljainak eléréséhez. Ennek megfelelően az ICES 22-24 alkörzetben előforduló tőkehalállományra helyénvaló a 2014-es szinten meghatározni az erőkifejtési korlátozásokat. Az erőkifejtési korlátozások 2014-es szinten való meghatározása megkönnyíti a kirakodási kötelezettség bevezetését és hozzájárul a közös halászati politikának az 1380/2013/EU rendeletben meghatározott céljaihoz.
(8)
A rendelkezésre bocsátott tudományos szakvélemények alapján megállapítható, hogy a Balti-tengeren az ICES 22-24 alkörzetben előforduló tőkehalállományra vonatkozó halászati erőkifejtés kezelése tekintetében rugalmasság vezethető be anélkül, hogy ezzel veszélybe kerülnének a balti-tengeri tőkehal-gazdálkodási terv célkitűzései, vagy növekedne a halászati mortalitás mértéke. Az említett rugalmasság lehetővé tenné a halászati erőkifejtés hatékonyabb kezelését, amennyiben a kvóták kiosztása nem egyenlően történik a tagállami flottán belül, és előmozdítaná a kvótacserékre való gyors reagálást. Így a tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy további, kikötőn kívül töltött napokat osszanak ki a lobogójuk alatt közlekedő hajóknak, amennyiben az adott tagállam lobogója alatt közlekedő másik halászhajótól ugyanannyi, kikötőn kívül töltött napot visszavonnak.
(9)
A nemrégiben kibocsátott tudományos szakvélemények tanúsága szerint az ICES az ICES 25-32 alkörzet tőkehalállományai tekintetében nem tudta megállapítani a biológiai referenciapontokat, ezért szakvéleményében azt javasolta, hogy a szóban forgó tőkehalállomány vonatkozásában a teljes kifogható mennyiség a korlátozott adatokon alapuló megközelítés szerint kerüljön meghatározásra. A biológiai referenciapontok hiánya miatt az ICES 25-32 alkörzet tőkehalállományai esetében nem követhetők a halászati lehetőségek megállapítására vonatkozó szabályok. Tekintettel arra, hogy a halászati lehetőségek meghatározásának elmaradása komolyan veszélyeztetheti az állomány fenntarthatóságát, az említett tőkehalállományok vonatkozásában a teljes kifogható mennyiséget helyénvaló az ICES által kidolgozott és javasolt módszer szerint rögzíteni, a halászatierőkifejtés-korlátozásokat pedig a 2014-es szinten meghatározni. Az erőkifejtési korlátozások 2014-es szinten való meghatározása megkönnyíti a kirakodási kötelezettség bevezetését és elősegíti a szelektívebb halászatot, valamint hozzájárul a közös halászati politikának az 1380/2013/EU rendeletben meghatározott céljaihoz.
(10)
Az e rendeletben meghatározott halászati lehetőségek igénybevétele az 1224/2009/EK tanácsi rendelet (3) és különösen az említett rendelet - a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartásáról, valamint a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatokkal kapcsolatos tájékoztatásról szóló - 33. és 34. cikke hatálya alá tartozik. Ezért meg kell határozni azokat a kódokat, amelyeket a tagállamoknak az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásai tekintetében a Bizottság felé teljesítendő adatszolgáltatás során használniuk kell.
(11)
A 847/96/EK tanácsi rendelet (4) kiegészítő feltételeket vezetett be a teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozóan, beleértve az elővigyázatossági szempontból kifogható állományokra vonatkozó 3. cikkben és az analitikai célokra kifogható állományokra vonatkozó 4. cikkben előírt rugalmassági rendelkezéseket is. Az említett rendelet 2. cikke értelmében a teljes kifogható mennyiségek rögzítésekor a Tanács mindenekelőtt az állományok biológiai állapotára figyelemmel határoz arról, hogy mely állományok esetében nem alkalmazandó a 3. és a 4. cikk. Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdése alapján a kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó valamennyi állomány vonatkozásában nemrégiben bevezetésre került az egymást követő évek közötti rugalmassági mechanizmus. Ezért annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a túlzott rugalmasság, amely gyengítené az élő tengeri biológiai erőforrások ésszerű és felelősségteljes kiaknázásának elvét, akadályozná a közös halászati politika célkitűzéseinek elérését, valamint rontaná az állományok biológiai állapotát, indokolt megállapítani, hogy a 847/96/EK rendelet 3. és 4. cikke csak akkor kerül alkalmazásra az analitikai célokra kifogható teljes mennyiségre, ha nem alkalmazzák az egymást követő évek közötti rugalmasság elvét, amelyet az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdése ír elő.
(12)
Az Északi-tengerben élő sprattra vonatkozó tudományos szakvélemény az adott év júliusától a következő év júniusáig tartó időszakra terjed ki, a teljes kifogható mennyiség ugyanakkor a januártól decemberig tartó időszak tekintetében került meghatározásra. A 2014 júliusától 2015 júniusáig terjedő időszakra vonatkozó tudományos szakvélemény szerint a teljes kifogható mennyiség jelentős mértékben megnövelhető. Ez azt jelenti, hogy 2014 második felében az előre becsültnél nagyobb volt a rendelkezésre álló sprattállomány. Mivel az állomány elemző értékelés tárgyát képezi, és biztonságos biológiai határértékeken belül van, teljesülnek a 847/96/EK rendelet 3. és 4. cikkének, és ezzel az évek közötti kvótarugalmasságnak az alkalmazását lehetővé tévő feltételek, ennek megfelelően pedig engedélyezni kell az említett kvótarugalmasságot annak érdekében, hogy a halászati ágazat a lehető leghatékonyabban kihasználhassa a rendelkezésre álló sprattállományt. A 43/2014/EU tanácsi rendeletet (5) ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(13)
A 43/2014/EU rendelet bizonyos állományok tekintetében lehetővé teszi, hogy a tagállamok 2015-ben kihasználják a részükre 2014-ben rendelkezésre álló kvótából fennmaradt mennyiségeket a kvóta legfeljebb 10 %-áig terjedő mértékben. 2014. augusztus 6-án az Orosz Föderáció importtilalmat vezetett be az Unióból származó bizonyos mezőgazdasági és halászati termékekre. Ennek következtében lehetetlenné vált bizonyos termékek Oroszországba való kivitele, amit a gyártók 2014 őszére terveztek, és néhány esetben nem lehet rövid távon alternatív piacokat találni. A kivételes körülményekre és az ügy sürgősségére tekintettel lehetővé kell tenni bizonyos kiigazításokat a 2014-es halászati idényre. A kedvező tudományos szakvélemény és az érintett part menti államok ugyancsak kedvező hozzáállása fényében helyénvaló kivételesen és kizárólag az orosz tilalom által legsúlyosabban és legközvetlenebbül érintett állományok tekintetében lehetővé tenni a 2014-ben nem kihasznált és 2015-re átvihető mennyiség százalékos arányának a megemelését. Az említett kivételes intézkedés a 2014-es halászati idényre korlátozódik. Az intézkedés következtében várhatóan sikerül új piacokat találni vagy a fogásmennyiségeket kiigazítani arra az esetre, ha a tilalom 2015-ben is fennállna. Ugyanezen okokból az 1180/2013/EU tanácsi rendeletbe (6) be kell illeszteni egy megfelelő rendelkezést, amely lehetővé teszi a kihasználatlan halászati lehetőségek átvitelét. A 43/2014/EU és az 1180/2013/EU rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell.
(14)
A halászati tevékenységek végzésének folyamatossága és az unióbeli halászok megélhetésének biztosítása érdekében e rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni. A sürgősségre tekintettel e rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie. A (13) preambulumbekezdésben meghatározott okok miatt a 2014-ben kihasználatlan halászati lehetőségek átvitelére vonatkozó rendelkezéseket 2014. január 1-jei hatállyal kell alkalmazni.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet bizonyos balti-tengeri halállományok és halállománycsoportok tekintetében megállapítja a 2015. évi halászati lehetőségeket.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet a Balti-tengeren tevékenységet folytató uniós halászhajókra vonatkozik.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „ICES”: Nemzetközi Tengerkutatási Tanács;
2. „Balti-tenger”: az ICES IIIb, IIIc és IIId övezet;
3. „alkörzet”: a 2187/2005/EK tanácsi rendelet (7) I. mellékletében meghatározott ICES alkörzetek egyike;
4. „halászhajó”: minden olyan hajó, amelyet a tengeri biológiai erőforrások kereskedelmi célú kiaknázására szereltek fel;
5. „uniós halászhajó”: olyan halászhajó, amely tagállami lobogó alatt hajózik, és nyilvántartásba vételére az Unióban került sor;
6. „halászati erőkifejtés”: egy halászhajó kapacitásának és aktivitásának szorzata; halászhajók csoportja esetében a csoportba tartozó összes halászhajó halászati erőkifejtésének összege;
7. „állomány”: valamely adott gazdálkodási területen előforduló tengeri biológiai erőforrás;
8. „teljes kifogható mennyiség (TAC)”: az egyes állományok vonatkozásában az a mennyiség, amely:
i.
az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke szerinti kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó halászatok esetében egyéves időszak alatt kifogható; vagy
ii.
az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke szerinti kirakodási kötelezettség hatálya alá nem tartozó halászatok esetében egyéves időszak alatt kirakodható.
9. „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Unió, valamely tagállam vagy valamely harmadik ország részére kiosztott hányada.
10. „kikötőn kívül töltött nap”: az a folyamatos 24 órás időszak vagy annak egy része, amely során a halászhajó kikötőn kívül tartózkodik.
II. FEJEZET
HALÁSZATI LEHETŐSÉGEK
4. cikk
A teljes kifogható mennyiségek és kiosztásuk
A teljes kifogható mennyiségeket, a kvótákat és - adott esetben - a felhasználásukhoz funkcionálisan kapcsolódó feltételeket az I. melléklet határozza meg.
5. cikk
A halászati lehetőségek kiosztására vonatkozó különös rendelkezések
A halászati lehetőségeknek az e rendeletben meghatározott, tagállamoknak történő kiosztása nem érinti a következőket:
a)
az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (8) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke alapján végrehajtott levonások és újraelosztások;
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke vagy az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdése szerint engedélyezett további kirakodások;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikke vagy az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdése alapján visszatartott mennyiségek;
e)
az 1224/2009/EK rendelet 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.
6. cikk
A kirakodási kötelezettség hatálya alá nem tartozó fogásokra és járulékos fogásokra vonatkozó feltételek
A sima lepényhal fogásait és járulékos fogásait csak akkor lehet a fedélzeten tárolni, illetve kirakodni, ha azokat kvótával rendelkező tagállam lobogója alatt közlekedő uniós halászhajók ejtették, és az érintett kvóta még nincs kimerítve.
7. cikk
A halászati erőkifejtés korlátozásai
A halászati erőkifejtésre vonatkozó korlátozásokat a II. melléklet tartalmazza.
III. FEJEZET
RUGALMASSÁG A HALÁSZATI LEHETŐSÉGEK MEGHATÁROZÁSÁBAN BIZONYOS ÁLLOMÁNYOK TEKINTETÉBEN
8. cikk
A 43/2014/EU rendelet módosítása
A 43/2013/EU rendelet a következőképpen módosul:
1.
A 18a. cikk a következőképpen módosul:
a)
Az (1) bekezdés a következő albekezdéssel egészül ki:
„m)
hering a VIIa, VIIg, VIIh és VIIk övezet;
n)
fattyúmakréla a IIa, IVa, VI, VIIa-c, VIIe-k VIIIa, VIIIb, VIIId és VIIIe övezet uniós vizeiben; Vb övezet uniós és nemzetközi vizeiben; XII és XIV övezet nemzetközi vizeiben.”
b)
A rendelet a következő bekezdéssel egészül ki:
„(7) A (4) bekezdéstől eltérve a 10 %-os arányt további 15 %-kal meg kell növelni az (1) bekezdés c), d), f), g), j), k), m) és n) pontjában említett állományok tekintetében.”
2.
A IIa és IV övezet uniós vizei tekintetében a sprattra és a kapcsolódó járulékos fogásokra vonatkozóan az IA. mellékletben szereplő bejegyzés helyébe a következő bejegyzés lép:
„Faj:
Spratt és a kapcsolódó járulékos fogások
Sprattus sprattus
Övezet:
a IIa és IV övezet uniós vizei
(SPR/2AC4-C)
Belgium
1 546 (9)
Dánia
122 383 (9)
Németország
1 546 (9)
Franciaország
1 546 (9)
Hollandia
1 546 (9)
Svédország
1 330 (8) (9)
Egyesült Királyság
5 103 (9)
Unió
135 000
Norvégia
9 000
TAC
144 000
Analitikai TAC
9. cikk
Az 1180/2013/EU rendelet módosításai
A 1180/2013/EU rendelet a következőképpen módosul:
1.
A rendelet a következő cikkel egészül ki:
„5a. cikk
Rugalmasság a halászati lehetőségek meghatározásában bizonyos állományok tekintetében
(1) Ezt a cikket a következő állományokra kell alkalmazni:
a)
az ICES 30-31 alkörzetben élő hering;
b)
az ICES 25-27, 28.2, 29 és 32 alkörzet uniós vizeiben élő hering;
c)
az ICES 28.1 alkörzetben élő hering;
d)
az ICES 22-32 alkörzet uniós vizeiben élő spratt.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott állományok tekintetében megállapított tagállami kvóták 25 %-áig a 2014-ben ki nem használt mennyiségeket hozzá kell adni ahhoz a mennyiséghez, amelyet a vonatkozó állomány tekintetében az érintett tagállam számára a 2015-ös évre kiszámítanak. A más tagállamokra az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) 16. cikkének (8) bekezdése alapján átruházott mennyiségeket és az 1224/2009/EK rendelet 37., 105. és 107. cikke alapján levont mennyiségeket figyelembe kell venni a kihasznált és ki nem használt mennyiségek e bekezdés szerinti megállapításakor.
(3) A 847/96/EK rendelet 4. cikke az e cikk (1) bekezdésében meghatározott állományok tekintetében nem alkalmazandó az érintett tagállamokra nézve.
(10) Az Európai Parlament és a Tanács 1380/2013/EU rendelete (2013. december 11.) a közös halászati politikáról, az 1954/2003/EK és az 1224/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról, valamint a 2371/2002/EK és a 639/2004/EK tanácsi rendelet és a 2004/585/EK tanácsi határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 354., 2013.12.28., 22. o.).”" 						
2.
Az I. mellékletbe a következő állományokra vonatkozó bejegyzések tekintetében be kell illeszteni az alábbi lábjegyzeteket: a 30-31. alkörzetben élő hering; a 25-27, 28.2, 29 és 32 alkörzet uniós vizeiben élő hering; a 28.1 alkörzetben élő hering; 22-32 alkörzet uniós vizeiben élő spratt.
„A 847/96/EK rendelet 3. cikke nem alkalmazandó.
A 847/96/EK rendelet 4. cikke nem alkalmazandó.”
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
10. cikk
Adatszolgáltatás
Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottságnak megküldik a kifogott vagy kirakodott állományok mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.
11. cikk
Rugalmasság
(1) Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó.
(2) A 847/96/EK rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke nem alkalmazandó abban az esetben, ha az adott tagállam alkalmazza az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdésében előírt, egymást követő évek közötti rugalmasságot.
12. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2015. január 1-jétől alkalmazandó.
A 8. és a 9. cikk azonban 2014. január 1-jei hatállyal alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. november 10-én.