KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 27. februar 2014
om indrømmelse af en undtagelse, Irland har anmodet om, i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget
(meddelt under nummer C(2014) 1194)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(2014/112/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (1), særlig bilag III, punkt 2, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hvis den mængde husdyrgødning, som en medlemsstat har til hensigt at tilføre pr. hektar om året, adskiller sig fra de mængder, der er anført i punkt 2, andet afsnit, første punktum, og i punkt 2, andet afsnit, litra a), i bilag III til direktiv 91/676/EØF, skal den pågældende mængde fastsættes således, at den ikke hindrer opfyldelsen af de formål, der er angivet i samme direktivs artikel 1, og der skal ligge objektive kriterier til grund herfor, f.eks. lang vækstsæson og afgrøder, der optager meget kvælstof.
(2)
Kommissionens beslutning 2007/697/EF af 22. oktober 2007 om indrømmelse af en undtagelse, Irland har anmodet om, i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (2), giver en tilladelse gældende til den 17. juli 2010 til at tilføre husdyrgødning svarende til 250 kg kvælstof pr. hektar om året på bedrifter med mindst 80 % græsjorder på visse betingelser og inden for rammerne af Irlands handlingsprogram, European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations, 2006 (Statutory Instrument No 378 of 2006).
(3)
Kommissionens afgørelse 2011/127/EU (3) af 24. februar 2011 om ændring af beslutning 2007/697/EF forlænger undtagelsen til den 31. december 2013 inden for rammerne af Irlands handlingsprogram som gennemført ved European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations, 2010 (Statutory Instrument No 610 of 2010).
(4)
Den undtagelse, der blev indrømmet ved beslutning 2007/697/EF som ændret ved afgørelse 2011/127/EU, berørte 5 093 landbrug i 2012, hvilket svarer til ca. 3,34 % af det samlede antal bedrifter med græssende dyr, 11,44 % af det samlede antal dyreenheder og 5,19 % af det totale landbrugsareal.
(5)
Irland har den 4. oktober 2013 anmodet Kommissionen om forlængelse af undtagelsen i henhold til punkt 2, tredje afsnit, i bilag III til direktiv 91/676/EØF.
(6)
Irland gennemfører i overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i direktiv 91/676/EØF et handlingsprogram på hele sit nationale område.
(7)
Kommissionens rapport til Rådet og Europa-Parlamentet om gennemførelsen af Rådets direktiv 91/676/EØF om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, baseret på medlemsstaternes rapporter for perioden 2008-2011 viser, at alle overvågningsstederne i Irland har gennemsnitlige nitratkoncentrationer i grundvandet på under 50 mg/l, og 87 % af overvågningsstederne har gennemsnitlige nitratkoncentrationer i grundvandet på under 25 mg/l. Hvad angår overfladevand har alle overvågningsstederne gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 50 mg/l, og mere end 99 % af overvågningsstederne har gennemsnitlige nitratkoncentrationer på under 25 mg/l.
(8)
Inden for de seneste år er der sket et fald i antallet af husdyr og brugen af kunstgødning. Antallet af kvæg, svin og får er faldet fra perioden 2004-2007 til perioden 2008-2011 med henholdsvis 4 %, 11 % og 22 %. Den gennemsnitlige tilførsel af kvælstof fra husdyrgødning var i perioden 2008-2011 på 105 kg/ha, hvilket er et fald på 8 % i forhold til perioden 2004-2007. Den gennemsnitlige tilførsel af fosfor var i perioden 2008-2011 på 15 kg/ha, hvilket er et fald på 6 % i forhold til perioden 2004-2007. Den gennemsnitlige brug af kvælstofkunstgødning er faldet med 6 % i perioden 2008-2011 i forhold til perioden 2004-2007. Den gennemsnitlige brug af fosforkunstgødning er faldet med 31 % i perioden 2008-2011 i forhold til perioden 2004-2007.
(9)
I Irland er 93 % af landbrugsjorden græsarealer. Samlet set gælder det for græsjordsbedrifterne, at 47 % af jorden dyrkes ekstensivt og derfor har en forholdsvis lav belægningsgrad og lav gødningstilførsel, at 32 % dyrkes i henhold til programmer for miljøvenligt landbrug, og at kun 5,2 % dyrkes intensivt. 7 % benyttes til markafgrøder. Forbruget af kunstgødning på græsarealer er gennemsnitligt 81 kg kvælstof og 7 kg fosfor pr. ha.
(10)
Det er karakteristisk for klimaet i Irland, at nedbøren er jævnt fordelt over året, og at temperaturudsvingene er forholdsvis små, hvilket giver en lang vækstsæson for græs på ca. 250 dage om året i den nordøstlige del af landet og op til 330 dage om året i den sydvestlige del.
(11)
Efter at have gennemgået Irlands anmodning og under hensyntagen til Irlands handlingsprogram er det i lyset af erfaringerne med undtagelserne i beslutning 2007/697/EF som ændret ved afgørelse 2011/127/EU Kommissionens opfattelse, at den mængde husdyrgødning, som Irland påtænker at anvende, nemlig svarende til 250 kg kvælstof pr. hektar om året, ikke vil være til hinder for, at målene i direktiv 91/676/EØF kan nås, forudsat at visse betingelser opfyldes.
(12)
Det fremgår af den dokumentation, som Irland har fremlagt, at den foreslåede mængde på 250 kg kvælstof pr. hektar om året fra bedrifter med mindst 80 % græsarealer er begrundet ud fra objektive kriterier som f.eks. højt nedbørsoverskud, lange vækstsæsoner og høje udbytter af græs, der optager meget kvælstof.
(13)
Beslutning 2007/697/EF som ændret ved afgørelse 2011/127/EU gælder til den 31. december 2013. Med henblik på at sikre, at de berørte landbrugere fortsat kan være omfattet af en undtagelse, bør nærværende afgørelse vedtages.
(14)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Nitratkomitéen, der er nedsat ved artikel 9 i direktiv 91/676/EØF -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den undtagelse, som Irland ved brev af 4. oktober 2013 har anmodet om med henblik på at tillade en højere mængde husdyrgødning end den, der er anført i punkt 2, andet afsnit, første punktum og i punkt 2, andet afsnit, litra a), i bilag III til direktiv 91/676/EØF, indrømmes på de betingelser, der er fastlagt i denne afgørelse.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
a) »græsjordsbedrifter«: bedrifter, hvor mindst 80 % af det areal, der kan tilføres husdyrgødning til, er græsjorder
b) »græssende husdyr«: kvæg (med undtagelse af fedekalve), får, hjorte, geder og heste
c) »græs«: permanente græsarealer eller græsarealer i omdrift (græsarealer i omdrift henligger som regel under fire år)
d) »mark«: en individuel mark eller en klynge af marker, der er homogene hvad angår afgrøder, jordtype og gødskningspraksis.
Artikel 3
Anvendelsesområde
Denne afgørelse gælder på individuel basis for græsjordsbedrifter og på betingelserne i artikel 4, 5 og 6.
Artikel 4
Årlig anvendelse og forpligtelse
1. Landbrugere, som ønsker en undtagelse i henhold til denne afgørelse, indgiver hvert år en ansøgning til de kompetente myndigheder.
2. Sammen med den årlige ansøgning, der er omhandlet i stk. 1, forpligter de sig skriftligt til at opfylde betingelserne i artikel 5 og 6.
Artikel 5
Tilførsel af husdyrgødning og andre gødningsstoffer
1. Mængden af husdyrgødning fra græssende husdyr, der tilføres jorden årligt på græsjordsbedrifter, herunder af dyrene selv, må ikke overstige en mængde husdyrgødning, der indeholder 250 kg kvælstof pr. hektar, med forbehold af betingelserne i stk. 2-7.
2. Den samlede kvælstoftilførsel må ikke være større end den pågældende afgrødes forventede næringsstofbehov, skal tage hensyn til næringsstoftilførslen fra jorden og må ikke overstige de gødningsnormer, der gælder for bedriften, jf. handlingsprogrammet for nitrater. Den samlede kvælstoftilførsel skal differentieres efter belægningsgraden og græsarealernes produktivitet.
3. Der udarbejdes en gødningsplan for hver bedrift, som beskriver sædskifteplaner for landbrugsjorden og den påtænkte tilførsel af husdyrgødning samt andre typer gødning. For hvert kalenderår skal den være til rådighed på bedriften inden den 1. marts. Gødningsplanen skal mindst omfatte følgende:
a)
en sædskifteplan, som anfører arealstørrelsen for græsmarker og marker med andre afgrøder, herunder en skitse, som viser de enkelte markers beliggenhed
b)
antallet af husdyr og en beskrivelse af opstaldnings- og oplagringssystemer, herunder oplagringskapaciteten (volumen) for husdyrgødning
c)
en beregning af kvælstof- og fosformængden i bedriftens husdyrgødning
d)
mængde, type og karakteristika for husdyrgødning, som ikke anvendes på bedriften, eller som modtages på bedriften
e)
afgrødernes forventede kvælstof- og fosforbehov for hver mark
f)
resultaterne af eventuelle jordbundsanalyser, der viser jordens kvælstof- og fosforstatus
g)
den type handelsgødning, der tilføres
h)
en beregning af kvælstof- og fosfortilførsel fra husdyrgødning for hver mark
i)
en beregning af kvælstof- og fosfortilførsel i kemisk eller anden gødningsform for hver mark.
Gødningsplanen revideres senest syv dage efter enhver ændring i landbrugsdriften for at sikre overensstemmelse mellem planen og den faktiske landbrugsdrift.
4. Hver landbruger fører gødningsregnskaber, hvori der indgår oplysninger om håndtering af kvælstof- og fosfortilførsel samt forurenet afstrømningsvand.
De fremsendes til den kompetente myndighed for hvert kalenderår.
5. For hver græsjordsbedrift, der er omfattet af en undtagelse, accepterer landbrugeren, at den i artikel 4, stk. 1, omhandlede ansøgning samt gødningsplanen og -regnskaberne eventuelt kontrolleres.
6. Hver landbruger, der er omfattet af en undtagelse, foretager periodisk kvælstof- og fosforanalyse i pløjelaget for at sikre en korrekt gødskning.
Der tages stikprøver og foretages analyse mindst hvert fjerde år for hvert af bedriftens områder, der er ensartede med hensyn til sædskifteplaner og jordegenskaber.
Der skal foretages mindst én analyse for hver 5 hektar landbrugsjord.
Der skal foreligge resultater af kvælstof- og fosforanalyse af jorden på den bedrift, der er omfattet af en undtagelse.
7. Husdyrgødning må ikke udbringes om efteråret før græsdyrkning.
Artikel 6
Jordkultivering
1. Der dyrkes græs på mindst 80 % af bedriftens areal, hvor der kan tilføres husdyrgødning.
2. Landbrugere, der er omfattet af en individuel undtagelse, iværksætter følgende foranstaltninger:
a)
græsarealer i omdrift pløjes om foråret
b)
pløjet græs på alle jordtyper følges umiddelbart af en afgrøde med stort kvælstofbehov
c)
i sædskiftet indgår ikke bælgplanter eller andre kvælstoffikserende planter.
3. Stk. 2, litra c), gælder dog ikke kløver i græsmarker med under 50 % kløver eller andre bælgplanter, der er udlagt med græs.
Artikel 7
Overvågning
1. De kompetente myndigheder sikrer, at der for hvert grevskab (county) udarbejdes et kort, som viser den procentuelle andel af græsjordsbedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der er omfattet af individuelle undtagelser, samt kort over lokal arealanvendelse, og de opdateres hvert år.
2. Der foretages overvågning af jord, overfladevand og grundvand med henblik på at tilvejebringe data om kvælstof- og fosforindholdet i jordvandet, uorganisk kvælstof i jordbundsprofilen og nitratkoncentrationer i grundvand og overfladevand, både på steder med undtagelse og på steder uden undtagelse. Overvågningen foretages på bedriftsplan og i afvandingsområder med landbrugsovervågning. Overvågningsstederne skal omfatte de væsentligste jordtyper, dyrkningsintensitet, gødskningspraksis og afgrøder.
3. Der foretages skærpet overvågning af vand i afvandingsområder med landbrug beliggende i nærheden af de mest sårbare vandmiljøer.
4. Der skal gennem undersøgelser tilvejebringes data om lokal arealanvendelse, sædskifte og landbrugsdriften på bedrifter, som er omfattet af individuelle undtagelser. De indsamlede oplysninger og data fra næringsstofanalysen omtalt i artikel 5, stk. 6, og overvågningen omtalt i stk. 2 anvendes til modelberegninger af omfanget af nitrat- og fosforudvaskning fra landbrug, der er omfattet af en undtagelse.
Artikel 8
Kontrol
1. De kompetente myndigheder sikrer, at alle ansøgninger om en undtagelse underlægges administrativ kontrol. Hvor de nationale myndigheders kontrol viser, at betingelserne i artikel 5 og 6 ikke er opfyldt, informeres landbrugeren herom. I så fald afvises ansøgningen.
2. Der etableres et markinspektionsprogram ud fra risikoanalyser, resultaterne af tidligere års kontrolbesøg og resultaterne af almene stikprøvekontroller af anvendelsen af lovgivning til gennemførelse af direktiv 91/676/EØF. Markinspektionerne skal omfatte mindst 5 % af de bedrifter, der er omfattet af en individuel undtagelse, hvor overholdelsen af bestemmelserne i artikel 5 og 6 i denne afgørelse kontrolleres. Hvis verifikationen peger på manglende overensstemmelse, underrettes landbrugeren herom. Disse oplysninger skal tages i betragtning, når der træffes afgørelse vedrørende en anmodning om undtagelse for det følgende år.
3. De kompetente myndigheder skal tildeles de beføjelser og midler, der er nødvendige for at kunne verificere, om der er overensstemmelse med en undtagelse, der er indrømmet i henhold til denne afgørelse.
Artikel 9
Rapportering
De kompetente myndigheder forelægger hvert år senest i juni en rapport med følgende oplysninger:
a)
kort over den procentuelle andel af bedrifter, husdyr og landbrugsarealer, der er omfattet af individuelle undtagelser i hvert grevskab (county) samt kort over lokal arealanvendelse, jf. artikel 7, stk. 1
b)
resultaterne af overvågningen af grundvandet og overfladevandet hvad angår nitrat- og fosforkoncentrationen, herunder oplysninger om tendenserne i vandkvaliteten, både for landbrug, der er omfattet af en undtagelse, og dem, der ikke er, samt undtagelsens virkning for vandkvaliteten, jf. artikel 7, stk. 2
c)
resultaterne af overvågningen af jorden hvad angår kvælstof- og fosforkoncentrationen i jordvandet og uorganisk kvælstof i jordbundsprofilen, både for landbrug, der er omfattet af en undtagelse, og dem, der ikke er, jf. artikel 7, stk. 2
d)
et resumé og evaluering af data fra den skærpede overvågning af afvandingsområder, jf. artikel 7, stk. 3
e)
resultaterne af undersøgelserne af arealanvendelse, sædskifte og landbrugspraksis, jf. artikel 7, stk. 4
f)
resultaterne af modelberegningerne af omfanget af nitrat- og fosforudvaskning fra landbrug, der er omfattet af en individuel undtagelse, jf. artikel 7, stk. 4
g)
en vurdering af overholdelsen af betingelserne for undtagelsen på basis af kontrol af bedrifterne og oplysninger om de bedrifter, der ikke overholder betingelserne, på basis af de administrative kontroller og markinspektionerne, jf. artikel 8, stk. 1 og 2
h)
en komparativ analyse af kontroller på bedrifter i Irland, der omfattet af en undtagelse, og bedrifter, der ikke er. Denne analyse skal omfatte data vedrørende årlige inspektioner, administrative kontroller, landbrugsinspektioner inden for rammerne af ordninger om krydsoverensstemmelse og statistik over manglende overensstemmelse.
Artikel 10
Anvendelse
Denne afgørelse finder anvendelse inden for rammerne af Irlands handlingsprogram som gennemført ved European Union (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2014 (Statutory Instrument No 31 of 2014).
Den udløber den 31. december 2017.
Artikel 11
Denne afgørelse er rettet til Irland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. februar 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. február 27.)
az Írország által kérelmezett eltérésnek a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv alapján való engedélyezéséről
(az értesítés a C(2014) 1194. számú dokumentummal történt)
(Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)
(2014/112/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló, 1991. december 12-i 91/676/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak III. melléklete 2. bekezdésének harmadik albekezdésére,
mivel:
(1)
Amennyiben egy tagállam évente és hektáronként a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdése második albekezdésének első mondatában és a második albekezdés a) pontjában meghatározott mennyiségtől eltérő mennyiségű szerves trágyát kíván felhasználni, a kérdéses mennyiséget objektív kritériumok - például a növénykultúrák hosszú vegetációs időszaka és nagy nitrogénfelvétele - alapján kell meghatározni oly módon, hogy az ne akadályozza az irányelv 1. cikkében meghatározott célok elérését.
(2)
A Bizottság 2007. október 22-én elfogadta az Írország által kérelmezett eltérésnek a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv alapján való engedélyezéséről szóló 2007/697/EK határozatot (2), amely a legalább 80 % legelőt magukban foglaló gazdaságokban hektáronként és évente legfeljebb 250 kg nitrogént tartalmazó szerves trágya kijuttatását engedélyezte a European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2006 (Statutory instrument No 378 of 2010) szerint végrehajtott ír cselekvési programmal összefüggésben.
(3)
A Bizottság 2011. február 24-én elfogadta a 2007/697/EK határozatot módosító 2011/127/EH határozatot (3), amely a European Communities (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2010 (Statutory instrument No 610 of 2010) szerint végrehajtott ír cselekvési programmal összefüggésben alkalmazandó eltérés időtartamát 2013. december 31-ig meghosszabbította.
(4)
A 2011/127/EU határozat útján módosított 2007/697/EK határozattal biztosított eltérés 2012-ben összesen 5 093 gazdaságot érintett; ez a legelő állatállományt tartó gazdaságok mintegy 3,34 %-ának, az összes számosállategység 11,44 %-ának, valamint a teljes nettó mezőgazdasági terület 5,19 %-ának felel meg.
(5)
Írország 2013. október 4-én kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz a 91/676/EGK irányelv III. melléklete 2. bekezdésének harmadik albekezdésében biztosított eltérés megújítása érdekében.
(6)
Írország a 91/676/EGK irányelv 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően az ország teljes területére kiterjedő cselekvési programot hajt végre.
(7)
A 2008-2011 közötti időszakra vonatkozó tagállami jelentések alapján a vizek mezőgazdasági eredetű nitrátszennyezéssel szembeni védelméről szóló 91/676/EGK tanácsi irányelv végrehajtásáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek címzett bizottsági jelentés tanúsága szerint Írországban a felszín alatti vizek átlagos nitrátkoncentrációját tekintve valamennyi megfigyelőállomáson 50 mg/l alatti mértéket mértek, sőt a megfigyelőállomások 87 %-a esetében 25 mg/l alatti átlagos nitrátkoncentrációt mutattak ki. A felszíni vizek átlagos nitrátkoncentrációja a megfigyelőállomások adatai szerint 50 mg/l alatt marad; az állomások több mint 99 %-án 25 mg/l alatti értéket mutató átlagos nitrátkoncentrációt mértek.
(8)
Az állatállomány száma és a műtrágyahasználat mértéke az utóbbi években csökkent. A szarvasmarha-, sertés- és juhállomány 4 %, 11 %, illetve 22 %-kal csökkent a 2004-2007 és a 2008-2011 közötti időszak között. A szerves trágyából származó átlagos nitrogénkijuttatás 2008-2011 között 105 kg/ha volt: ez a 2004-2007 közötti időszakhoz viszonyítva 8 %-os csökkenés. Az átlagos foszforkijuttatás 2008-2011 között 15 kg/ha volt: ez a 2004-2007 közötti időszakhoz viszonyítva 6 %-os csökkenés. A felhasznált nitrogéntartalmú műtrágya átlagos mennyisége a 2004-2007 közötti időszakhoz viszonyítva hektáronként 6 %-kal csökkent 2008-2011 között. A felhasznált nitrogéntartalmú műtrágya átlagos mennyisége a 2004-2007 közötti időszakhoz viszonyítva hektáronként 6 %-kal csökkent 2008-2011 között.
(9)
Írországban a mezőgazdasági területek 93 %-a legelő. A legelőgazdaságokban a földterület 47 %-át külterjes módon művelik meg, ezért itt viszonylag alacsony a telepítési sűrűség és a műtrágyabevitel; a földterület 32 %-át mezőgazdasági környezetvédelmi programok keretében művelik meg, és csupán 5,2 %-on folytatnak intenzív gazdálkodást. A földterület 7 %-án szántóföldi művelést folytatnak. A legelőkön felhasznált műtrágya átlagos mennyisége hektáronként 81 kg nitrogén és 7 kg foszfor.
(10)
Az éves szinten egyenletesen eloszló csapadékkal és viszonylag csekély hőmérséklet-ingadozással jellemezhető ír éghajlati viszonyok kedveznek a legelők hosszú - délnyugaton évi 330 nap, északkeleten pedig mintegy évi 250 nap időtartamú - vegetációs időszakának.
(11)
Írország kérelmének vizsgálata alapján, az ír cselekvési programot, valamint a 2011/127/EU határozattal módosított 2007/697/EK határozatban engedélyezett eltérés kapcsán szerzett tapasztalatokat figyelembe véve a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az előírt szigorú feltételek teljesülése esetén az Írország által javasolt szervestrágya-mennyiség - amely évenként és hektáronként 250 kg nitrogénnak felel meg - nem fogja hátrányosan érinteni a 91/676/EGK irányelv célkitűzéseinek teljesülését.
(12)
Az Írország által benyújtott kísérő igazoló dokumentumok szerint javasolt évi 250 kg/ha nitrogénmennyiségnek a legalább 80 % legelőt magukban foglaló gazdaságokban történő alkalmazását olyan objektív kritériumok indokolják, mint a nagy nettó csapadékmennyiség, a növénykultúrák hosszú vegetációs időszaka és a nagy nitrogénfelvétellel párosuló magas fűhozam.
(13)
A 2011/127/EU határozattal módosított 2007/697/EK határozat 2013. december 31-én hatályát vesztette. Annak érdekében, hogy az érintett mezőgazdasági termelők továbbra is igénybe vehessék az eltérést, helyénvaló e határozatot elfogadni.
(14)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a 91/676/EGK irányelv 9. cikke értelmében létrehozott nitrátügyi bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság az alábbiakban meghatározott feltételekkel engedélyezi az Írország által a 2013. október 4-én kelt levélben kérelmezett eltérést, vagyis a 91/676/EGK irányelv III. melléklete (2) bekezdése második albekezdésének első mondatában és a) pontjában előírt mennyiséget meghaladó szerves trágya használatát.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában a következő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni:
a) „legelőgazdaság”: olyan gazdaság, amelynek trágyázásra alkalmas mezőgazdasági területe legalább 80 %-ban gyepterület;
b) „legelő állatállomány”: szarvasmarhák (a hízóborjak kivételével), juhok, szarvasok, kecskék és lovak;
c) „legelő”: állandó vagy időszakos legelőterület (időszakos: e célra négy évnél rövidebb ideig alkalmazott);
d) „parcella”: különálló, a növénykultúra, a talajtípus és a trágyázási gyakorlat tekintetében egynemű földterület vagy földterületcsoport.
3. cikk
Hatály
E határozat a legelőgazdaságokra a 4., 5. és 6. cikkben meghatározott feltételek mellett egyedi alapon alkalmazandó.
4. cikk
Éves alkalmazás és kötelezettségvállalás
(1) Az e határozat szerinti eltéréssel élni kívánó mezőgazdasági termelők évente kérelmet nyújtanak be az illetékes hatóságokhoz.
(2) A kérelmező az (1) bekezdésben előírt, évente benyújtandó kérelem benyújtásakor írásban kötelezettséget vállal az 5. és a 6. cikkben előírt feltételek teljesítésére.
5. cikk
Szerves és egyéb trágyák alkalmazása
(1) A legelőgazdaság területén a földekre a legelő állatállománytól származó szerves trágyával - beleértve az állatok révén odakerülő trágyát is - évente kijuttatott nitrogén mennyisége nem haladhatja meg a hektáronkénti 250 kg-ot, figyelemmel a (2)-(7) bekezdés szerinti feltételekre.
(2) A teljes kijuttatott nitrogénmennyiség nem haladhatja meg az adott növénykultúra várható tápanyagigényét, figyelembe véve a talajból származó utánpótlást is, és nem haladhatja meg a nitrogénnek a gazdaságra alkalmazandó legmagasabb kijuttatási szintjére vonatkozóan a nitrátokkal kapcsolatos cselekvési programban előírt mennyiséget. A teljes nitrogénfelhasználást a telepítési sűrűség és a legelő bősége alapján számítják ki.
(3) Minden gazdaságra vonatkozóan trágyázási tervet kell készíteni, amelyben rögzíteni kell a területen alkalmazott vetésforgót, valamint a szerves és egyéb trágyák tervezett kijuttatását. A tervnek minden naptári év március 1-jére rendelkezésre kell állnia a gazdaságban. A trágyázási tervnek tartalmaznia kell legalább a következőket:
a)
a vetésforgó terve, amely meghatározza és vázlatos térképen jelzi a legelők, valamint az egyéb növényi kultúrák parcelláinak területét és helyét;
b)
az állatállomány nagysága, az istálló- és a tárolási rendszer leírása, kitérve a szervestrágya-tároló űrtartalmára;
c)
a gazdaságban keletkező szerves trágya nitrogéntartalmának és foszfortartalmának kiszámítása;
d)
a gazdaságból elszállított vagy a gazdaságba szállított szerves trágya mennyisége, típusa és jellemzői;
e)
a növénykultúrák előre látható nitrogén- és foszforigénye parcellánként;
f)
a talaj nitrogén- és foszfortartalmával kapcsolatos talajvizsgálati eredmények, amennyiben rendelkezésre állnak;
g)
az alkalmazandó trágya jellege;
h)
a szerves trágyából származó nitrogén- és foszforfelhasználás kiszámítása az egyes parcellákon;
i)
a műtrágyából és egyéb trágyából származó nitrogén- és foszforfelhasználás kiszámítása az egyes parcellákon.
A trágyázási terv és a tényleges gyakorlat közötti összhang biztosítása érdekében a tervet a mezőgazdasági gyakorlatban bekövetkező bármely változás esetén a változást követő hét napon belül felül kell vizsgálni.
(4) Minden mezőgazdasági termelő trágyázási nyilvántartást vezet, amelyben rögzíti a nitrogén- és foszforkijuttatással, valamint a szennyezett víz kezelésével kapcsolatos adatokat.
Ezt a nyilvántartást minden naptári évre vonatkozóan megküldi az illetékes hatóságnak.
(5) Az eltérés lehetőségével élő valamennyi legelőgazdaság tudomásul veszi, hogy a 4. cikk (1) bekezdésében említett kérelem, a trágyázási terv, valamint a trágyázási nyilvántartás ellenőrzések tárgyát képezheti.
(6) A megfelelő trágyamennyiség alkalmazása érdekében az eltérés lehetőségével élő mezőgazdasági termelőknek rendszeres időközönként elemezniük kell a talaj nitrogén- és foszfortartalmát.
Mintavételt és elemzéseket legalább négyévente, a gazdaság valamennyi, a vetésforgó és a talajminőség szempontjából egynemű területén kell végezni.
A gazdaság területének minden öt hektárja tekintetében legalább egy elemzésre van szükség.
Az eltérés lehetőségével élő gazdaságnak rendelkeznie kell a talaj nitrogén- és foszfortartalmára vonatkozó elemzések eredményeivel.
(7) A legelőt őszi megművelése előtt nem szabad szerves trágyával trágyázni.
6. cikk
Földgazdálkodás
(1) A gazdaság trágyázásra alkalmas földterületének legalább 80 %-át legelőként kell művelni.
(2) Az egyedi eltérés lehetőségével élő gazdálkodók kötelesek:
a)
az ideiglenes legelőket tavasszal felszántani;
b)
bármilyen talajtípusú legelő esetében közvetlenül a felszántást követően magas nitrogénigényű növénykultúrát telepíteni;
c)
gondoskodni arról, hogy a vetésforgó ne tartalmazzon hüvelyeseket vagy más, a légköri nitrogént megkötő növényeket.
(3) A (2) bekezdés c) pontja nem vonatkozik azonban a lóherére olyan legelők esetében, amelyek 50 %-nál kevesebb lóherét teremnek, továbbá olyan más hüvelyesekre, amelyek fűvel vannak alávetve.
7. cikk
Megfigyelés
(1) Az illetékes hatóság gondoskodik arról, hogy minden körzet vonatkozásában elkészüljenek és évente frissüljenek a legelőgazdaságok, az állatállomány és az egyedi eltérés hatálya alá tartozó mezőgazdasági területek százalékos arányát, valamint a helyi földhasználatot feltüntető térképek.
(2) A talaj, a felszíni vizek és a felszín alatti vizek megfigyelésével adatokat kell gyűjteni a talajvíz nitrogén- és foszforkoncentrációjáról, a talajszelvény ásványi nitrogéntartalmáról, valamint a felszín alatti és felszíni vizek nitrátkoncentrációjáról az eltérés lehetőségével élő gazdaságok területén és azon kívül is. A megfigyelést a mezőgazdasági üzemek és a mezőgazdasági mintavételi területek szintjén kell végrehajtani. A megfigyelési pontokat úgy kell megválasztani, hogy azok leképezzék a jellemző talajtípusokat, az alkalmazás intenzitásának szintjét, a trágyázási gyakorlatokat és a növénykultúrákat.
(3) A leginkább veszélyeztetett víztestek közelében lévő mezőgazdasági mintavételi területeken a vizeket fokozott megfigyelés alatt kell tartani.
(4) Az egyedi eltérés lehetőségével élő gazdaságokban felméréseket kell végezni a helyi földhasználat, a vetésforgók és a mezőgazdasági gyakorlatok vonatkozásában. Az 5. cikk (6) bekezdésében említett tápanyagelemzésekből, valamint az e cikk (2) bekezdésében említett megfigyelésekből származó adatokat modellalapú számításokhoz lehet használni, amelyek célja, hogy felmérjék a nitrátkimosódás és a foszforveszteség nagyságrendjét az egyedi eltérés lehetőségével élő gazdaságokban.
8. cikk
Ellenőrzések
(1) Az illetékes hatóságok gondoskodnak minden, eltérésre vonatkozó kérelem hatósági ellenőrzéséről. Ha az ellenőrzés azt tárja fel, hogy az 5. vagy a 6. cikkben előírt feltételek nem teljesülnek, e tényről értesíteni kell a kérelmezőt. Ilyen esetben a kérelem elutasítottnak tekintendő.
(2) Szántóföldi ellenőrzési tervet kell készíteni, amely kockázatelemzésen, az előző évek ellenőrzéseinek eredményein és a 91/676/EGK irányelv végrehajtására szolgáló jogszabályok alkalmazásának véletlenszerű általános ellenőrzéseinek eredményein alapul. A szántóföldi ellenőrzéseknek az e határozat 5. és 6. cikkében meghatározott feltételek szerinti egyedi eltérés lehetőségével élő gazdaságok legalább 5 %-ára ki kell terjedniük. Amennyiben az ellenőrzés a megfelelés hiányát jelzi, arról a gazdálkodót értesíteni kell. Ezt az információt a következő évben az eltérésre vonatkozó kérelem elbírálásakor figyelembe kell venni.
(3) Az illetékes hatóságok számára biztosítani kell az e határozat alapján engedélyezett eltérésnek való megfelelés ellenőrzéséhez szükséges hatásköröket és eszközöket.
9. cikk
Jelentéstétel
Az illetékes hatóságok minden év júniusáig jelentést nyújtanak be az alábbi tartalommal:
a)
minden körzet esetében a gazdaságok, az állatállomány és az egyedi eltérés hatálya alá tartozó mezőgazdasági területek százalékos aránya, továbbá a helyi földhasználatot feltüntető térképek, a 7. cikk (1) bekezdésének megfelelően;
b)
a felszín alatti és felszíni vizek megfigyeléséből származó, a nitrátkoncentrációt jelző adatok, beleértve az eltérést alkalmazó és nem alkalmazó területek vízminőségének alakulására, valamint az eltérés vízminőségre gyakorolt hatására vonatkozó információkat, a 7. cikk (2) bekezdésének megfelelően;
c)
az eltérést alkalmazó, illetve nem alkalmazó területek talajvizének nitrogén- és foszforkoncentrációjára és a talajszelvény ásványi nitrogéntartalmára vonatkozó talajmegfigyelés eredményei, a 7. cikk (2) bekezdésének megfelelően;
d)
a 7. cikk (3) bekezdésében említett, a víz fokozott ellenőrzéséből származó adatok összegzése és értékelése;
e)
a helyi földhasználatra, a vetésforgókra és a mezőgazdasági gyakorlatra vonatkozó felmérések eredményei, a 7. cikk (4) bekezdésének megfelelően;
f)
az egyedi eltérés lehetőségével élő gazdaságokban a nitrátkimosódás és a foszforveszteség nagyságrendjét felmérő modellalapú számítások eredményei, a 7. cikk (4) bekezdésének megfelelően;
g)
az eltérésre vonatkozó feltételek teljesítésének értékelése a gazdaságok szintjén végzett ellenőrzések és a hatósági és szántóföldi ellenőrzések eredményei, valamint a feltételeknek meg nem felelő gazdaságokra vonatkozó információk alapján, a 8. cikk (1) és (2) bekezdésének megfelelően;
h)
az eltérést igénybe vevő és igénybe nem vevő írországi gazdaságokban végzett összehasonlító elemzés. Az információknak tartalmazniuk kell az éves ellenőrzésekre, az igazgatási ellenőrzésekre, valamint a kölcsönös megfeleltetés összefüggésében végzett mezőgazdasági ellenőrzésekre vonatkozó adatokat, valamint a szabályok megszegésére vonatkozó statisztikákat.
10. cikk
Alkalmazás
Ez a határozat a European Union (Good Agricultural Practice for Protection of Waters) Regulations 2014 (Statutory Instrument No. 31 of 2014) szerint végrehajtott ír cselekvési programmal összefüggésben alkalmazandó.
Ez a határozat 2017. december 31-én hatályát veszti.
11. cikk
Ennek a határozatnak Írország a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. február 27-én.