RÅDETS FORORDNING (EU, Euratom) Nr. 609/2014
af 26. maj 2014
om metoderne og proceduren for overdragelse af de traditionelle egne indtægter og egne indtægter fra moms og BNI og om foranstaltningerne for at opfylde likviditetskrav
(omarbejdning)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, stk. 2,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Revisionsret (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (2) er blevet væsentligt ændret gentagne gange. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør den omarbejdes af klarhedshensyn.
(2)
Visse bestemmelser i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 er blevet indsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 608/2014 (3) og er således ikke omfattet af denne forordning. Disse bestemmelser vedrører beregningen og opførelsen på budgettet af restbeløbet, kontrol og overvågning af egne indtægter og relevant meddelelsespligt samt Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter.
(3)
Unionen bør få rådighed over de egne indtægter, der er omhandlet i artikel 2 i Rådets afgørelse 2014/335/EU, Euratom (4), på den mest hensigtsmæssige måde, og der bør derfor fastsættes bestemmelser for, hvorledes medlemsstaterne skal stille disse egne indtægter til rådighed for Kommissionen. Denne forordning overtager bestemmelserne om overdragelse af traditionelle egne indtægter omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, egne indtægter fra merværdiafgift (moms) omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra b), i denne afgørelse (»egne indtægter fra moms«) og egne indtægter fra bruttonationalindkomst (BNI) omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), i samme afgørelse (»egne indtægter fra BNI«), som tidligere var omfattet af forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.
(4)
Begrebet »fastlæggelse« bør defineres i forbindelse med de egne indtægter, og detaljerede bestemmelser for pligten til at fastlægge de traditionelle egne indtægter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, bør fastsættes.
(5)
For så vidt angår egne indtægter fra sukkerafgifterne, for hvilke på den ene side indtægternes opkrævning og regnskabsåret og på den anden side udgifterne vedrørende samme produktionsår bør falde sammen, bør medlemsstaterne overdrage Kommissionen egne indtægter fra afgifterne i sukkersektoren i løbet af det regnskabsår, hvor de fastlægges.
(6)
Medlemsstaterne bør holde de bilag og oplysninger, som er nødvendige for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser med hensyn til Unionens egne indtægter, til rådighed for Kommissionen og i givet fald fremsende dem til denne.
(7)
De myndigheder i medlemsstaterne, der har til opgave at opkræve egne indtægter, bør til enhver tid kunne stille bilagene vedrørende denne opkrævning til rådighed for Kommissionen.
(8)
Der bør foreskrives særskilt bogføring af ikkeinddrevne fordringer. Denne bogføring og fremsendelsen af en kvartalsopgørelse herover skal sætte Kommissionen i stand til bedre at følge medlemsstaternes inddrivelse af disse egne indtægter, navnlig hvor der er tale om svig og uregelmæssigheder.
(9)
Der bør indføres en forældelsesfrist for forhold mellem medlemsstaterne og Kommissionen, eftersom nye fordringer, som medlemsstaterne fastlægger for tidligere regnskabsår, skal betragtes som vedrørende det løbende regnskabsår.
(10)
For at sikre, at Unionens budget vil blive finansieret under alle omstændigheder, bør der fastlægges en procedure med hensyn til de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI, der er udarbejdet i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 (5), således at medlemsstaterne hver måned overdrager Unionen en tolvtedel af de egne indtægter, der er opført på budgettet, og senere foretager en regulering af de således overdragne beløb i overensstemmelse med det faktiske grundlag for de egne indtægter fra moms og de relevante ændringer af BNI, når disse kendes fuldt ud.
(11)
Konsekvensen af ændringer i BNI-dataene, som foretages efter det enkelte regnskabsårs afslutning, for finansieringen af bruttoreduktionen bør præciseres.
(12)
Overdragelsen af de egne indtægter skal ske ved, at de skyldige beløb krediteres en konto, der er oprettet med henblik herpå i Kommissionens navn hos hver medlemsstats finansforvaltning eller hos det af hver medlemsstat udpegede organ. For at begrænse midlernes bevægelser til det for gennemførelsen af budgettet nødvendige skal Unionen indskrænke sig til på disse konti kun at hæve de beløb, som er nødvendige for at dække Kommissionens likviditetsbehov.
(13)
Kommissionen bør råde over den nødvendige likviditet til at kunne opfylde de lovgivningsmæssige krav med hensyn til udbetalinger, der er koncentreret i årets første måneder, især de specifikke behov i forbindelse med betaling af udgifter under Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (6).
(14)
I overensstemmelse med princippet om sund finansiel forvaltning bør der sørges for, at omkostningerne til inddrivelse af renter, der er påløbet de egne indtægter, som er blevet overdraget for sent, ikke overstiger det skyldige rentebeløb.
(15)
Meddelelsen af gældsafskrivningssager vedrørende fastlagte fordringer, der er erklæret eller anses for uinddrivelige, bør harmoniseres.
(16)
Et snævert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen kan bidrage til, at de finansielle regler om egne indtægter anvendes korrekt.
(17)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7).
(18)
Rådgivningsproceduren bør anvendes til vedtagelsen af gennemførelsesretsakter for at fastlægge de nærmere regler for de månedlige opgørelser af fordringer på traditionelle egne indtægter og de kvartalsvise opgørelser af de særskilte konti samt for sager vedrørende uinddrivelige beløb på over 50 000 EUR i betragtning af den tekniske karakter af disse retsakter, som kræves til meddelelsesformål.
(19)
Forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 bør ophæves.
(20)
Af overensstemmelseshensyn og i lyset af artikel 11 i afgørelse 2014/335/EU, Euratom bør denne forordning træde i kraft samme dag som nævnte afgørelse og bør finde anvendelse fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastlægges regler for overdragelsen til Kommissionen af Unionens egne indtægter som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), b) og c), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom.
Artikel 2
Dato for fastlæggelse af traditionelle egne indtægter
1. Med henblik på anvendelsen af denne forordning opstår der en fordring for Unionen på de i artikel 2, stk. 1, litra a), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom omhandlede traditionelle egne indtægter, når toldbestemmelsernes betingelser om bogføring af fordringen er opfyldt, og beløbet er meddelt debitor.
2. Den i stk. 1 omhandlede fastlæggelse anses for at have fundet sted på den i toldbestemmelserne fastsatte bogføringsdato.
Hvad angår de afgifter mv., som indgår i den fælles markedsordning for sukker, anses den stk. 1 omhandlede fastlæggelse for at have fundet sted på datoen for den meddelelse, der er omhandlet i bestemmelserne for sukkersektoren.
Såfremt en sådan meddelelse ikke udtrykkelig er nævnt, fastsættes bogføringsdatoen som den dato, hvor medlemsstaterne har fastlagt debitorernes skyldige beløb, om nødvendigt som aconto- eller som saldoindbetaling.
3. I tilfælde af tvister anses de kompetente administrative myndigheder, med henblik på den i stk. 1 omhandlede fastlæggelse, for at kunne beregne fordringens størrelse senest ved den første administrative afgørelse, hvorved der gives debitor meddelelse om det skyldige beløb, eller ved forelæggelsen af sagen for den retlige myndighed, såfremt denne begivenhed indtræder først.
Den i stk. 1 omhandlede fastlæggelse anses for at have fundet sted på datoen for afgørelsen eller på datoen for den beregning, der skal foretages efter indledning af sagen.
4. Stk. 1 anvendes, når den afgivne meddelelse skal berigtiges.
Artikel 3
Opbevaring af bilag
Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at bilagene vedrørende fastlæggelsen og overdragelsen af egne indtægter opbevares i mindst tre kalenderår regnet fra udgangen af det år, de vedrører.
Bilagene vedrørende de statistiske metoder og det statistikgrundlag, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, opbevares af medlemsstaterne indtil den 30. september i det fjerde år efter det pågældende regnskabsår. Bilagene vedrørende grundlaget for de egne indtægter fra moms opbevares i samme tidsrum.
Såfremt det ved den revision, der foretages i henhold til artikel 2, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 608/2014 eller artikel 11 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 (8) af de i stk. 1 og 2 nævnte bilag, viser sig nødvendigt at foretage en berigtigelse, opbevares disse bilag i så lang tid ud over den i stk. 1 fastsatte frist, at nævnte berigtigelse kan foretages og kontrolleres.
Når en tvist mellem en medlemsstat og Kommissionen vedrørende forpligtelsen til at overdrage et bestemt beløb af egne indtægter bilægges efter fælles aftale eller ved en afgørelse truffet af Den Europæiske Unions Domstol, overdrager medlemsstaten de bilag, der er nødvendige for den finansielle opfølgning, til Kommissionen inden for to måneder efter bilæggelsen.
Artikel 4
Administrativt samarbejde
1. Hver medlemsstat meddeler Kommissionen følgende:
a)
benævnelsen på de tjenestegrene eller organer, som er ansvarlige for fastlæggelsen, opkrævningen, overdragelsen og kontrollen af egne indtægter, samt de vigtigste bestemmelser vedrørende disse tjenestegrenes og organers rolle og funktion
b)
de almindelige love og administrative bestemmelser og de almindelige bogføringsforskrifter vedrørende fastlæggelsen, opkrævningen, overdragelsen og Kommissionens kontrol af egne indtægter
c)
den nøjagtige betegnelse på alle de administrative og regnskabsmæssige oversigter, hvori de i artikel 2 nævnte fordringer er opført, herunder særlig dem, som anvendes til opstillingen af det i artikel 6 nævnte regnskab.
Der skal straks gives Kommissionen meddelelse om enhver ændring i disse benævnelser eller bestemmelser.
2. Kommissionen meddeler efter anmodning fra en medlemsstat de andre medlemsstater de i stk. 1 omhandlede oplysninger.
Artikel 5
Gældende satser
Den ensartede sats, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, fastsættes under budgetbehandlingen og beregnes som en procentdel af summen af medlemsstaternes anslåede bruttonationalindkomst (BNI), således at den fuldt ud dækker den del af budgettet, der ikke finansieres ved den indtægt, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, ved finansielle bidrag til supplerende programmer for forskning og teknologisk udvikling og ved andre indtægter.
I budgettet angives denne sats med et tal med så mange decimaler, som det er nødvendigt for at foretage en fuldstændig fordeling af de egne indtægter fra BNI mellem medlemsstaterne.
KAPITEL II
BOGFØRING AF EGNE INDTÆGTER
Artikel 6
Bogføring og meddelelse
1. Et regnskab over egne indtægter, opdelt efter indtægternes art, føres af hver medlemsstats finansforvaltning eller af det af hver medlemsstat udpegede organ.
2. Af hensyn til bogføringen af egne indtægter sker fastlæggelsen af regnskabet tidligst kl. 13 den sidste arbejdsdag i den måned, hvor fastlæggelsen har fundet sted.
3. De i henhold til artikel 2 fastlagte fordringer opføres, med forbehold af andet afsnit, i regnskabet senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen blev fastlagt.
De fordringer, der er fastlagt, men ikke opført i det regnskab, der er omhandlet i første afsnit, fordi de endnu ikke er inddrevet, og der ikke er stillet sikkerhed, opføres inden for den i første afsnit fastsatte frist i et særskilt regnskab. Medlemsstaterne kan benytte samme fremgangsmåde, når fordringer, der er fastlagt og dækket af garantier, anfægtes og forventes at blive ændret som følge af de opståede uoverensstemmelser.
De egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI bogføres dog, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, som nævnt i første afsnit således:
-
den første arbejdsdag i hver måned bogføres en tolvtedel, jf. artikel 10, stk. 3
-
hvert år bogføres saldiene, jf. artikel 10, stk. 4 og 6, og justeringer heraf, jf. artikel 10, stk. 5 og 7, med undtagelse af de i artikel 10, stk. 5, første led, omhandlede særlige justeringer, som bogføres den første arbejdsdag i den måned, der følger efter indgåelsen af aftalen mellem den berørte medlemsstat og Kommissionen.
Fastlagte fordringer vedrørende afgifter i henhold til den fælles markedsordning for sukker anføres i det regnskab, der er nævnt i første afsnit. Hvis disse fordringer ikke inddrives inden for den fastsatte frist, kan medlemsstaterne berigtige den oprindelige postering og undtagelsesvis opføre fordringerne i det særskilte regnskab.
4. Inden for den i stk. 3 fastsatte frist indsender hver medlemsstat til Kommissionen:
a)
en månedlig regnskabsopgørelse over de i stk. 3, første afsnit, omhandlede fordringer
b)
en kvartalsopgørelse over det særskilte regnskab, der er omhandlet i stk. 3, andet afsnit.
Sammen med disse månedlige regnskabsopgørelser indsender de medlemsstater, for hvilke det er relevant, oplysninger om eller opgørelser over de fradrag i de egne indtægter, de har foretaget på grundlag af bestemmelser om områder med særlig status.
Sammen med den sidste kvartalsopgørelse for hvert regnskabsår sender medlemsstaterne et skøn over de samlede fordringer opført i det særskilte regnskab ved udgangen af hvert regnskabsår, hvis inddrivelse er usikker.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, som fastlægger den nærmere udformning af måneds- og kvartalsopgørelserne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 16, stk. 2.
Artikel 7
Regnskabsmæssige berigtigelser
Efter den 31. december i det tredje år efter et givent regnskabsår vil det samlede beløb anført i de månedlige opgørelser fra medlemsstaten som omhandlet i artikel 6, stk. 4, første afsnit, vedrørende det pågældende regnskabsår, ikke længere blive berigtiget, undtagen på de punkter, som enten Kommissionen eller den pågældende medlemsstat har gjort opmærksom på inden dette tidspunkt.
Artikel 8
Berigtigelser af fastlæggelser
Berigtigelser foretaget i henhold til artikel 2, stk. 4, lægges til eller trækkes fra det samlede beløb for de fastlagte fordringer. De bogføres som omhandlet i artikel 6, stk. 3, første og andet afsnit, og anføres i de i artikel 6, stk. 4, omhandlede opgørelser for den periode, hvori disse berigtigelser har fundet sted.
KAPITEL III
OVERDRAGELSE AF EGNE INDTÆGTER
Artikel 9
Finansforvaltning og bogføring
1. Som fastlagt i artikel 10 indbetaler hver enkelt medlemsstat egne indtægter på den konto, som med henblik herpå er oprettet i Kommissionens navn hos medlemsstatens finansforvaltning eller hos det af medlemsstaten udpegede organ.
Denne konto føres i national valuta vederlagsfrit.
2. Medlemsstaterne eller de organer, de har udpeget, sender følgende til Kommissionen ad elektronisk vej:
a)
et kontoudtog eller en kreditnota, der viser bogføringen af de egne indtægter, den arbejdsdag, hvor de egne indtægter krediteres Kommissionens konto
b)
med forbehold af litra a) et kontoudtog, der viser bogføringen af de egne indtægter, senest den anden arbejdsdag efter krediteringen af kontoen.
3. De krediterede beløb bogføres i euro i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012(»finansforordningen«) (9) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (10).
Artikel 10
Fastlæggelse af beløb, tidsrammer for overdragelse, justeringer
1. Efter fradrag af opkrævningsomkostninger, jf. artikel 2, stk. 3, og artikel 10, stk. 3, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, foretages krediteringen af de i artikel 2, stk. 1, litra a), i nævnte afgørelse omhandlede traditionelle egne indtægter senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen blev fastlagt i henhold til artikel 2 i denne forordning.
For de fordringer, som er opført i det særskilte regnskab i henhold til artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i denne forordning, skal krediteringen dog foretages senest den første arbejdsdag efter den nittende dag i den anden måned efter den måned, i hvilken fordringen er indgået.
2. Medlemsstaterne kan om nødvendigt af Kommissionen opfordres til en anticiperet kreditering en måned tidligere for så vidt angår andre indtægter end de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI på grundlag af de oplysninger, de er i besiddelse af den femtende i samme måned.
Reguleringen af hver anticiperet kreditering foretages den følgende måned ved den i stk. 1 nævnte kreditering. Regulering består i en negativ kreditering af et beløb svarende til det, der er angivet ved den anticiperede kreditering.
3. De egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI krediteres, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, den første arbejdsdag i hver måned med en tolvtedel af de beløb, der er opført herfor på budgettet, omregnet til national valuta efter omvekslingskursen på den sidste noteringsdag i kalenderåret forud for regnskabsåret, således som denne kurs er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven.
Kommissionen kan specielt med henblik på betalingen af udgifterne vedrørende EGFL i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 og på baggrund af Unionens likviditetssituation opfordre medlemsstaterne til at fremrykke krediteringen af en tolvtedel eller af en brøkdel af en tolvtedel af de beløb, der i budgettet er opført som egne indtægter fra moms og egne indtægter fra BNI, under hensyn til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige, med én eller to måneder i et regnskabsårs første kvartal.
Efter første kvartal kan den ønskede månedlige kreditering ikke overstige en tolvtedel af de egne indtægter fra moms og BNI, og den skal holdes inden for rammerne af de beløb, der er opført på budgettet i denne henseende.
Kommissionen underretter medlemsstaterne herom på forhånd og senest to uger før den ønskede kreditering.
De i ottende afsnit fastsatte bestemmelser om kreditering i januar i hvert regnskabsår og de bestemmelser, der finder anvendelse, når budgettet ikke er endeligt vedtaget inden regnskabsårets begyndelse, og som er fastsat i niende afsnit, finder anvendelse på de fremrykkede krediteringer.
Enhver ændring af den ensartede sats for de egne indtægter fra moms, af satsen for de egne indtægter fra BNI, af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af finansieringen heraf som omhandlet i artikel 4 og 5 i afgørelse 2014/335/EU, Euratom og af finansieringen af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige skal være begrundet ved et endeligt vedtaget ændringsbudget og medfører en justering af de tolvtedele, der er opført siden regnskabsårets begyndelse.
Disse justeringer foretages i forbindelse med den første kreditering efter den endelige vedtagelse af ændringsbudgettet, hvis dette vedtages inden den sekstende i måneden. I modsat fald finder justeringerne sted i forbindelse med den anden kreditering efter den endelige vedtagelse. Uanset artikel 11 i finansforordningen opføres disse justeringer i regnskabet for det regnskabsår, som det pågældende ændringsbudget refererer til.
De tolvtedele, der krediteres i januar i hvert regnskabsår, beregnes på grundlag af de beløb, der er opført i det budgetforslag, som er omhandlet i artikel 314, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), og omregnet til national valuta efter omvekslingskursen på den første noteringsdag efter den 15. december i det kalenderår, der går forud for regnskabsåret. Disse beløb reguleres i forbindelse med krediteringen for den efterfølgende måned.
Er budgettet ikke endeligt vedtaget senest to uger inden krediteringen for januar i det følgende regnskabsår, opfører medlemsstaterne den første arbejdsdag i hver måned, inklusive januar måned, en tolvtedel af beløbet af de egne indtægter fra moms og de egne indtægter fra BNI, der er opført på det seneste endeligt vedtagne budget, under hensyntagen til indvirkningen på disse indtægter af korrektionen af budgetuligevægte til fordel for Det Forenede Kongerige og af bruttoreduktionen til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige. Disse beløb reguleres i forbindelse med den første kreditering efter den endelige vedtagelse af budgettet, hvis dette vedtages inden den sekstende i måneden. I modsat fald finder reguleringen sted i forbindelse med den anden kreditering efter den endelige vedtagelse af budgettet.
4. På grundlag af den i artikel 7, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 nævnte årlige oversigt over grundlaget for de egne indtægter fra moms debiteres hver medlemsstat for det beløb, der er beregnet ud fra de oplysninger, som findes i denne oversigt, ved at anvende den for det foregående regnskabsår gældende ensartede sats, og krediteres for de 12 indbetalinger, der har fundet sted i løbet af dette regnskabsår. Grundlaget for de egne indtægter fra moms i en medlemsstat, på hvilken denne sats anvendes, kan dog ikke overstige den procentdel af landets BNI, der er fastsat i artikel 2, stk. 1, litra b), i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, jf. denne afgørelses artikel 2, stk. 7, første afsnit. Kommissionen opgør saldoen og meddeler medlemsstaterne beløbet i tilstrækkelig god tid til, at de kan opføre det på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år.
5. Eventuelle berigtigelser af grundlaget for de egne indtægter fra moms, jf. artikel 9, stk. 1, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, medfører for hver berørt medlemsstat, hvis grundlag, inklusive disse berigtigelser, ikke overstiger de procentdele, der er anført i artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 10, stk. 2, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom, at den saldo, der er udregnet i henhold til nærværende artikels stk. 4, justeres således:
-
berigtigelser, der i henhold til artikel 9, stk. 1, første afsnit, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 er foretaget indtil 31. juli, medfører en samlet justering, der opføres på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år. En særskilt justering kan dog opføres inden denne dato, hvis den berørte medlemsstat og Kommissionen er enige herom
-
såfremt de foranstaltninger, Kommissionen har truffet med henblik på berigtigelse af grundlaget som omhandlet i artikel 9, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89, fører til en justering af de beløb, der er krediteret den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, omhandlede konto, foretages justeringen inden for den frist, som Kommissionen har fastsat ved iværksættelsen af disse foranstaltninger.
Korrektioner i BNI, jf. stk. 7 i denne artikel, medfører ligeledes en justering af saldoen for de medlemsstater, hvis grundlag, inklusive berigtigelserne, der er omhandlet i første afsnit i dette stykke, udjævnes til de procentdele, der er anført i artikel 2, stk. 1, litra b), og artikel 10, stk. 2, i afgørelse 2014/335/EU, Euratom.
Kommissionen giver medlemsstaterne meddelelse om disse justeringer i så god tid, at de kan opføre dem på den i artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år.
Særlige justeringer kan imidlertid opføres på ethvert tidspunkt, hvis den berørte medlemsstat og Kommissionen er enige herom.
6. På grundlag af de tal for BNI-aggregatet, opgjort i markedspriser, og dets bestanddele for det foregående regnskabsår, som medlemsstaterne har fremsendt i medfør af artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003, debiteres hver medlemsstat for det beløb, der fremkommer, når satsen for det foregående regnskabsår anvendes på BNI, samt for krediteringer, der har fundet sted i løbet af det nævnte regnskabsår. Kommissionen opgør saldoen og meddeler medlemsstaterne beløbet i tilstrækkelig god tid til, at de kan opføre det på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år.
7. Eventuelle korrektioner i BNI for tidligere regnskabsår, jf. artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003 med forbehold af artikel 5 i samme, medfører en justering af hver berørt medlemsstats saldo, der er beregnet i henhold til stk. 6 i nærværende artikel. Denne justering beregnes som fastsat i stk. 5, første afsnit, i nærværende artikel. Kommissionen giver medlemsstaterne meddelelse om justeringerne af saldiene, således at de kan opføre beløbet på den i nærværende forordnings artikel 9, stk. 1, nævnte konto den første arbejdsdag i december samme år. Efter den 30. september i det fjerde år efter et givet regnskabsår tages der ikke længere hensyn til eventuelle korrektioner i BNI, undtagen på de punkter, hvor enten Kommissionen eller medlemsstaten forinden har givet meddelelse om en sådan korrektion.
8. Med de i stk. 4 til 7 omhandlede justeringer ændres indtægterne i det regnskabsår, hvori disse justeringer finder sted.
Det indtægtsbeløb, der er opført på budgettet for det løbende regnskabsår, kan via et ændringsbudget forhøjes eller formindskes med det beløb, der følger af disse operationer, i overensstemmelse med artikel 1, stk. 2, i forordning (EU) nr. 608/2014.
9. Finansieringen af bruttoreduktionerne til fordel for Danmark, Nederlandene, Østrig og Sverige vil ikke senere blive ændret i tilfælde af ændringer af BNI-data i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1287/2003.
Artikel 11
Tilpasning i forbindelse med ikkedeltagelse
1. Når en medlemsstat, i overensstemmelse med TEUF og protokol 21 og 22 hertil, ikke deltager i finansieringen af en bestemt foranstaltning eller politik gennemført af EU, har den ret til en justering, beregnet efter denne artikels stk. 2, af det beløb, den har indbetalt som egne indtægter for hvert regnskabsår, hvor den ikke har deltaget.
2. Kommissionen beregner justeringen i løbet af det regnskabsår, der følger efter det pågældende regnskabsår, samtidig med at den beregner BNI-saldiene, jf. artikel 10 i denne forordning.
Beregningen sker på grundlag af følgende oplysninger om det pågældende regnskabsår:
a)
BNI-aggregatet i markedspriser og dets komponenter
b)
den budgetmæssige gennemførelse af aktionsudgifterne i forbindelse med den pågældende foranstaltning eller politik.
Justeringen beregnes ved at multiplicere de samlede relevante udgifter, med undtagelse af de udgifter, der finansieres af deltagende tredjelande, med den procentdel, som den justeringsberettigede medlemsstats BNI udgør i forhold til medlemsstaternes samlede BNI. Justeringen finansieres af de deltagende medlemsstater. For at bestemme den enkelte medlemsstats andel af finansieringen divideres dens BNI med de deltagende medlemsstaters samlede BNI. Ved beregningen af justeringen sker omregningen mellem national valuta og euro til vekselkursen på den sidste kursnoteringsdag i det kalenderår, der går forud for det pågældende regnskabsår.
Justeringen foretages kun én gang det pågældende år og er definitiv, idet den ikke ændres i tilfælde af en senere ændring af BNI-tallet.
3. Kommissionen meddeler medlemsstaterne justeringsbeløbet i tilstrækkelig god tid til, at de kan kreditere den konto, der er nævnt i artikel 9, stk. 1, i denne forordning, med beløbet senest den første arbejdsdag i december samme år.
Artikel 12
Morarenter ved for sen overdragelse
1. Enhver forsinkelse af krediteringen af den i artikel 9, stk. 1, foreskrevne konto medfører, at den pågældende medlemsstat skal betale morarenter.
Morarentebeløb under 500 EUR opkræves dog ikke.
2. For medlemsstaterne af Den Økonomiske og Monetære Union er rentesatsen lig med den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender på sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første dag i forfaldsmåneden, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven, forhøjet med to procentpoint.
Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse. Den således forhøjede sats anvendes på hele forsinkelsesperioden.
3. For de medlemsstater, der ikke deltager i Den Økonomiske og Monetære Union, er rentesatsen lig med den sats, som de respektive nationale centralbanker anvender på deres vigtigste refinansieringstransaktioner den første dag i forfaldsmåneden, forhøjet med to procentpoint, eller for medlemsstater, hvor en sådan rentesats ikke foreligger, den nærmest tilsvarende rente, der finder anvendelse den første dag i forfaldsmåneden på medlemsstatens valutamarked, forhøjet med to procentpoint.
Denne sats forhøjes med 0,25 procentpoint for hver måneds forsinkelse. Den således forhøjede sats anvendes på hele forsinkelsesperioden.
4. For betaling af de i stk. 1 omhandlede renter finder artikel 9, stk. 2 og 3, tilsvarende anvendelse.
Artikel 13
Uinddrivelige fordringer
1. Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at de beløb, som svarer til de i henhold til artikel 2 fastlagte fordringer, overdrages til Kommissionen efter de i denne forordning indeholdte regler.
2. Medlemsstaterne fritages for at overdrage Kommissionen beløb svarende til de i henhold til artikel 2 fastlagte fordringer, der viser sig uinddrivelige af en af nedenstående grunde:
a)
på grund af force majeure
b)
af andre grunde, som ikke kan tilskrives dem.
Fastlagte fordringer erklæres for uinddrivelige ved afgørelse truffet af den kompetente administrative myndighed, der fastslår, at beløbet ikke kan inddrives.
Fastlagte fordringer anses for uinddrivelige senest fem år efter den dato, hvor beløbet er fastlagt i overensstemmelse med artikel 2, eller - i tilfælde af administrativ eller retlig anke - efter meddelelse, notifikation eller offentliggørelse af den endelige afgørelse.
Ved betaling i rater skal femårsperioden tidligst regnes fra den sidste faktiske betaling, forudsat at denne ikke bringer saldoen ned på nul.
Beløb, der er erklæret eller anses for uinddrivelige, slettes definitivt i det særskilte regnskab, der er omhandlet i artikel 6, stk. 3, andet afsnit. De slettede beløb anføres i et bilag til den kvartalsopgørelse, der er omhandlet i artikel 6, stk. 4, første afsnit, og eventuelt i de kvartalsvise beskrivelser, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EU) nr. 608/2014.
3. Senest tre måneder efter den administrative afgørelse, der er nævnt i denne artikels stk. 2, eller efter den tidsfrist, der er nævnt i samme stykke, sender medlemsstaterne Kommissionen en meddelelse med oplysninger om tilfælde, hvor denne artikels stk. 2 er blevet anvendt, dog kun hvis de fastlagte fordringer drejer sig om et beløb på over 50 000 EUR.
Meddelelsen skal give Kommissionen mulighed for at vurdere de grunde omhandlet i denne artikels stk. 2, litra a) og b), der har forhindret den pågældende medlemsstat i at overdrage beløbet, og de foranstaltninger, som denne har truffet for at sikre inddrivelsen.
Meddelelsen skal udformes efter en model opstillet af Kommissionen. Med henblik herpå vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 16, stk. 2.
4. Inden for en frist på seks måneder regnet fra modtagelsen af den i stk. 3 omhandlede meddelelse fremsender Kommissionen sine bemærkninger til den pågældende medlemsstat.
Hvis Kommissionen har anmodet om supplerende oplysninger, løber fristen på seks måneder fra modtagelsen af de supplerende oplysninger, der er anmodet om.
KAPITEL IV
LIKVIDITETSSTYRING
Artikel 14
Krav til likviditetsstyringen
1. Kommissionen kan disponere over de beløb, der er krediteret de i artikel 9, stk. 1, omhandlede konti, i det omfang det er nødvendigt for at dække dens likviditetsbehov i forbindelse med gennemførelsen af budgettet.
2. Overskrider likviditetsbehovet indeståendet på disse konti, kan Kommissionen hæve beløb ud over de samlede indeståender, såfremt de fornødne budgetbevillinger er disponible, og inden for rammerne af de egne indtægter som fastsat i budgettet. I så fald giver den på forhånd medlemsstaterne meddelelse om de forventede overskridelser.
3. Alene i tilfælde af misligholdelse fra den begunstigedes side i forbindelse med lån, der er optaget, eller som der er stillet garanti for i medfør af Rådets forordninger og afgørelser under sådanne omstændigheder, at Kommissionen ikke har mulighed for at træffe andre foranstaltninger i henhold til de finansielle ordninger, der finder anvendelse på sådanne lån, i så god tid, at Unionens retlige forpligtelser over for långiverne kan overholdes, kan bestemmelserne i stk. 2 og 4 finde midlertidig anvendelse uanset betingelserne i stk. 2, for at sikre betalingen af afdrag og renter på Unionens gæld.
4. Forskellen mellem de samlede indeståender og likviditetsbehovet fordeles mellem medlemsstaterne, så vidt muligt i forhold til overslaget over indtægterne på budgettet fra hver enkelt stat.
Artikel 15
Efterkommelse af betalingsanvisninger
1. Medlemsstaterne eller de organer, som de har udpeget, skal efterkomme Kommissionens betalingsanvisninger efter Kommissionens instrukser og senest tre arbejdsdage efter modtagelsen. Medlemsstaterne skal dog gennemføre transaktioner vedrørende likviditetsbevægelser inden for de af Kommissionen opgivne frister.
2. Medlemsstaterne eller de organer, som de har udpeget, skal ad elektronisk vej og senest anden arbejdsdag efter hver enkelt transaktion tilsende Kommissionen et kontoudtog, der viser de hertil knyttede transaktioner.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 16
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Rådgivende Udvalg for Egne Indtægter, jf. artikel 7 i forordning (EU) nr. 608/2014. Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
Artikel 17
Overgangsbestemmelse om rentesatsen
Den sats, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 i den udgave, der fandt anvendelse, inden Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2028/2004 (11), trådte i kraft, finder anvendelse ved beregningen af morarenter også i de tilfælde, hvor forfaldsdatoen indtræder inden den 1. december 2004.
Artikel 18
Ophævelse
1. Forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 ophæves.
2. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag II.
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for ikrafttræden af afgørelse 2014/335/EU, Euratom.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 2014.
A TANÁCS 609/2014/EU, Euratom RENDELETE
(2014. május 26.)
a tradicionális, a héa- és a GNI-alapú saját források rendelkezésre bocsátásának módszereiről és eljárásáról, valamint a készpénzigények teljesítését célzó intézkedésekről
(átdolgozás)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 322. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 106a. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Parlament véleményére,
tekintettel a Számvevőszék véleményére (1),
mivel:
(1)
Az 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendeletet (2) több alkalommal jelentős mértékben módosították. Mivel további módosításokra van szükség, a rendeletet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.
(2)
Az 1150/2000/EK, Euratom rendelet egyes rendelkezéseit a 608/2014/EU rendelet (3) tartalmazza, ezen rendelkezésekre e rendeletnek nem terjed ki. Ezek a rendelkezések a maradvány kiszámítását és elszámolását, a saját források ellenőrzését és felügyeletét, a vonatkozó jelentéstételi követelményeket, valamint a saját forrásokkal foglalkozó tanácsadó bizottságot érintik.
(3)
Az Uniónak a lehető legjobb feltételek mellett kell rendelkeznie a 2014/335/EU, Euratom tanácsi határozat (4) 2. cikkében említett saját forrásokkal, és ennek megfelelően szabályokat kell alkotni, amelyek biztosítják, hogy a tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsássák e saját forrásokat. Ez a rendelet átveszi a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett tradicionális saját források, a határozat 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában említett, a hozzáadottérték-adón alapuló (héaalapú) saját források (a továbbiakban: a héaalapú saját forrás), valamint a határozat 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett, a bruttó nemzeti jövedelmen alapuló (GNI-alapú) források (a továbbiakban:a GNI-alapú saját forrás) rendelkezésre bocsátására vonatkozó szabályokat, melyek korábban az 1150/2000/EK, Euratom rendelet részét képezték.
(4)
Meg kell határozni a saját források megállapításának fogalmát, és a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdése a) pontjában említett tradicionális saját források megállapítására vonatkozó kötelezettség teljesítése érdekében a részletes szabályokat kell alkotni.
(5)
A cukorilletékekből származó saját források tekintetében, amelyeket annak a gazdasági évnek megfelelő költségvetési évben kell beszedni, amelyre a kiadás vonatkozik, a tagállamok számára elő kell írni, hogy ezen illetékeket azon költségvetési évben bocsássák a Bizottság rendelkezésére, amelyben azokat megállapították.
(6)
A tagállamoknak meg kell őrizniük, és adott esetben a Bizottság számára továbbítaniuk kell azokat a dokumentumokat és információkat, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a Bizottság gyakorolhassa az Unió saját forrásai tekintetében ráruházott hatáskört.
(7)
A saját források beszedéséért felelős nemzeti hatóságoknak mindenkor képeseknek kell lenniük arra, hogy a beszedett saját forrásokat igazoló okmányokat a Bizottság számára bemutassák.
(8)
Elkülönített számlán kell nyilvántartani azokat a jogosultságokat, amelyeket nem szedtek be. E számlák és az ilyen számlák negyedéves kimutatásainak benyújtása teszi lehetővé a Bizottság számára, hogy szorosabban figyelemmel követhesse a tagállamoknak a saját források beszedésére irányuló tevékenységét, különösen azon saját források tekintetében, amelyeket csalás vagy szabálytalanság veszélyeztet.
(9)
A tagállamok által a korábbi évekre vonatkozó jogosultságok folyó évre való jogosultságként való megállapítása tekintetében a tagállamok és a Bizottság közötti kapcsolatokra határidőt kell megállapítani.
(10)
Annak biztosítása érdekében, hogy az Unió költségvetése minden esetben finanszírozható legyen, az 1287/2003/EK, Euratom tanácsi rendelettel (5) összhangban létrehozott héaalapú saját forrás és GNI-alapú saját forrás tekintetében eljárást kell alkotni arról, hogy a tagállamok tizenkét egyenlő részben bocsássák az Unió rendelkezésére a költségvetésbe beállított saját forrásokat, és a rendelkezésre bocsátott összegeket a héaalapú saját forrás tényleges alapjának, valamint a GNI-t érintő változásoknak megfelelően kiigazítsák azt követően, hogy e változások teljes mértékben ismertté válnak.
(11)
Egyértelművé kell tenni, hogy a pénzügyi év végét követően a GNI-adatokban végrehajtott módosítások milyen hatással járnak a bruttó csökkentések finanszírozására.
(12)
A saját forrásokat úgy kell rendelkezésre bocsátani, hogy az esedékes összegeket az e célból a Bizottság nevére, a tagállamok államkincstáránál vagy az általuk kijelölt testületnél nyitott számlán írják jóvá. Annak érdekében, hogy a készpénzforrások mozgását a költségvetés végrehajtásához szükséges mozgásokra korlátozzák, az Unió kizárólag a Bizottság készpénzigényeinek fedezéséhez szükséges összegeket hívhatja le az említett számlákról.
(13)
A Bizottságnak elégséges készpénzforrással kell rendelkeznie ahhoz, hogy megfeleljen az év nyitó hónapjaiban esedékes kifizetésekre vonatkozó jogszabályi követelményeknek és különösen az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap kiadásainak a 73/2009/EK tanácsi rendelet (6) szerinti kifizetésével kapcsolatos sajátos igényeknek.
(14)
A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban gondoskodni kell arról, hogy a késve rendelkezésre bocsátott saját források után járó kamatok beszedésének költségei ne haladják meg a fizetendő kamat összegét.
(15)
Harmonizálni kell a megállapított, behajthatatlannak minősített vagy tekintett jogosultságok eseteinek bejelentésére vonatkozó szabályokat.
(16)
A tagállamok és a Bizottság közötti szoros együttműködés elősegíti a saját forrásokkal kapcsolatos pénzügyi szabályok helyes alkalmazását.
(17)
Az e rendelet végrehajtására vonatkozó egységes feltételek megteremtése érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni a Bizottságra. E hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni.
(18)
A tradicionális saját forrásokra vonatkozó jogosultságok számláinak havi kimutatására és az elkülönített számlák negyedéves kimutatásaira, valamint az 50 000 EUR összeget meghaladó behajthatatlan jogosultságok eseteire vonatkozó részletes szabályok megállapítását célzó végrehajtási aktusok elfogadása érdekében a tanácsadó bizottsági eljárást kell alkalmazni, tekintettel a jelentéstételhez szükséges aktusok technikai jellegére.
(19)
Az 1150/2000/EK, Euratom rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(20)
A következetesség érdekében és a 2014/335/EU, Euratom határozat 11. cikkét figyelembe véve e rendeletnek az említett határozat hatálybalépésével megegyező napon kell hatályba lépnie, és 2014. január 1-jétől kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
E rendelet a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének a), b) és c) pontjában említett saját források Bizottság számára történő rendelkezésre bocsátásáról szóló szabályokat állapítja meg.
2. cikk
A tradicionális saját források megállapításának időpontja
(1) E rendelet alkalmazása céljából, az Uniónak a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett tradicionális saját forrásokra való jogosultsága akkor kerül megállapításra, amikor a jogosultság könyvelésbe vételét és az adós értesítését illetően teljesülnek a vámjogszabályok által előírt feltételek.
(2) A jogosultság megállapításának (1) bekezdésben említett időpontja a vámjogszabályok által előírt nyilvántartásba vétel időpontja.
A cukor piacának közös szervezéséhez kapcsolódó illetékek és egyéb díjak tekintetében az (1) bekezdésben említett időpont a cukorágazatra vonatkozó rendeletek alapján történő értesítés időpontja.
Amennyiben ilyen értesítésről kifejezetten nem rendelkeznek, az időpont azon időpontnak felel meg, amikor a tagállamok megállapítják az adósoktól járó összegeket, adott esetben előleg- vagy egyenlegfizetés útján.
(3) Vitatott esetekben az illetékes közigazgatási hatóságot kell az (1) bekezdésben említett megállapítás céljából olyan helyzetben lévőnek tekinteni, amely a jogosultság összegét legkésőbb az adóst az adósságról értesítő első közigazgatási határozat meghozataláig, vagy - ha ez történik meg először - a bírósági eljárás megindításáig kiszámíthatja.
Az (1) bekezdésben említett megállapítás időpontja a határozat meghozatalának vagy a számítás elvégzésének az említett bírósági eljárás megkezdését követő időpontja.
(4) Amikor egy értesítést helyesbíteni kell, az (1) bekezdés alkalmazandó.
3. cikk
Az igazoló dokumentumok megőrzése
A tagállamok megtesznek minden megfelelő intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy a saját források megállapításával és rendelkezésre bocsátásával kapcsolatos igazoló dokumentumokat legalább három naptári évig megőrizzék azon év végétől számítva, amelyre ezen igazoló dokumentumok vonatkoznak.
Az 1287/2003/EK, Euratom rendelet 3. cikkében említett statisztikai eljárásokat és alapstatisztikákat igazoló dokumentumokat a tagállamok a kérdéses pénzügyi évet követő negyedik év szeptember 30-ig megőrzik. Ugyanezen időtartamra őrzik meg a héaalapú saját forrás alapját alátámasztó okmányokat.
Ha az első és második bekezdésben említett igazoló dokumentumok 608/2014/EU, Euratom rendelet 2. cikke (3) bekezdésének vagy az 1553/89/EGK, Euratom tanácsi rendelet (8) 11. cikkének értelmében elvégzett ellenőrzése azt mutatja, hogy helyesbítésre van szükség, az okmányokat az első bekezdésben előírt határidőn túl, a helyesbítés elvégzését és figyelemmel kísérését lehetővé tevő, elégséges időtartamra kell megőrizni.
Amennyiben egy a Bizottság és valamely tagállam között a saját források bizonyos összegének rendelkezésre bocsátására vonatkozó kötelezettséggel kapcsolatban keletkezett vita kölcsönös megegyezéssel vagy az Európai Bíróság határozatával zárul, a tagállam a pénzügyi követő intézkedésekhez szükséges igazoló dokumentumokat a vita ilyen lezárását követő két hónapon belül eljuttatja a Bizottsághoz.
4. cikk
Adminisztratív együttműködés
(1) Minden tagállam tájékoztatja a Bizottságot a következőkről:
a)
a saját források megállapításáért, beszedéséért, rendelkezésre bocsátásáért és ellenőrzéséért felelős szervezeti egységek vagy szervek neve és e szervezeti egységek vagy szervek szerepéről és működéséről szóló alapvető rendelkezések;
b)
a törvényi, rendeleti vagy közigazgatási intézkedésben megállapított általános rendelkezések és a számviteli eljáráshoz kapcsolódó azon rendelkezések, amelyek a saját források megállapítására, beszedésére, rendelkezésre bocsátására és a Bizottság általi ellenőrzésre vonatkoznak;
c)
valamennyi olyan közigazgatási és számviteli nyilvántartás pontos megnevezése, amelybe a megállapított jogosultságokat a 2. cikkben megállapítottak szerint bejegyzik, különösen azok, amelyeket a 6. cikkben meghatározott számlák kiállítására alkalmaznak.
A Bizottságot haladéktalanul tájékoztatják az e nevekben vagy rendelkezésekben bekövetkező bármilyen változásról.
(2) A Bizottság egy tagállam kérésére minden tagállamnak továbbítja az (1) bekezdésben említett információt.
5. cikk
Alkalmazandó kulcsok
A 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett egységes kulcsot a költségvetési eljárás során kell meghatározni, és a tagállamok bruttó nemzeti jövedelmére (GNI) vonatkozó előrejelzés összegének százalékaként kell kiszámítani oly módon, hogy teljes mértékben fedezze a költségvetés azon részét, amelyet nem finanszíroz sem a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett bevétel, sem a kiegészítő kutatási és technológiafejlesztési programokhoz való pénzügyi hozzájárulások, sem egyéb bevétel.
A költségvetésben ezt a kulcsot olyan számmal kell kifejezni, amely annyi tizedes helyiértéket tartalmaz, amennyi szükséges a GNI-alapú saját forrás teljes felosztásához a tagállamok között.
II. FEJEZET
A SAJÁT FORRÁSOK SZÁMLÁI
6. cikk
Számviteli elszámolás és jelentéstétel
(1) A saját források számláit az egyes tagállamok államkincstára vagy az egyes tagállamok által kijelölt testület vezeti a források típusa szerinti bontásban.
(2) A saját források könyvelésében a hónapnak nem lehet korábban vége, mint a saját forrás megállapítása hónapjának utolsó munkanapján 13 óra.
(3) A 2. cikk szerint megállapított jogosultságokat, e bekezdés második albekezdésére is figyelemmel, legkésőbb a megállapításuk hónapját követő második hónap tizenkilencedik napja utáni első munkanapon könyvelik le a számlákon.
Az első albekezdésben említett számlákra a beszedés vagy a biztosíték hiánya miatt le nem könyvelt jogosultságokat elkülönített számlákon mutatják be az első albekezdésben megállapított időtartamon belül. A tagállamok akkor is alkalmazhatják ezt az eljárást, amikor biztosítékkal fedezett, megállapított jogosultságok vita tárgyává váltak, és a vita rendezésétől függően módosulhatnak.
A héaalapú saját forrást és a GNI-alapú saját forrást azonban - figyelembe véve az Egyesült Királyságnak a költségvetési egyensúlyhiányra tekintettel biztosított korrekció, valamint a Dániának, Hollandiának, Ausztriának és Svédországnak biztosított bruttó csökkentés ezen forrásokra gyakorolt hatását - az első albekezdésben megállapítottak szerint kell a számlákra könyvelni a következőknek megfelelően:
-
a 10. cikk (3) bekezdésében említett tizenketted részt minden hónap első munkanapján kell lekönyvelni,
-
a 10. cikk (4) és (6) bekezdésében említett egyenleget és a 10. cikk (5) és (7) bekezdésében említett kiigazítást évente kell könyvelni, kivéve a 10. cikk (5) bekezdésének első francia bekezdésében említett külön kiigazításokat, amelyeket az érintett tagállam és a Bizottság közötti megállapodást követő hónap első munkanapján kell a számlákra lekönyvelni.
A cukor piacának közös szervezésével kapcsolatos illetékeket és egyéb díjakat illetően megállapított jogosultságokat az első albekezdésben említett számlákra kell lekönyvelni. Ha a megállapított határidőn belül e jogosultságokat nem szedik be, akkor a tagállamok helyesbíthetik a bejegyzést, és kivételesen a jogosultságot az elkülönített számlákra vezethetik rá.
(4) Az egyes tagállamok a (3) bekezdésben meghatározott határidőn belül megküldik a Bizottság számára a következőket:
a)
a (3) bekezdés első albekezdésében említett jogosultságok számláinak havi kimutatása;
b)
a (3) bekezdés második albekezdésében említett elkülönített számlák negyedéves kimutatása.
A havi kimutatásokkal együtt az érintett tagállamok részletes adatokat, illetve kimutatásokat nyújtanak be a saját forrásokból történő azon levonásokról, amelyek a külön jogállású területekre vonatkozó rendelkezéseken alapulnak.
Adott évben az utolsó negyedéves kimutatással együtt a tagállamok továbbítják az elkülönített számlán adott év december 31-én szereplő azon jogosultságok teljes becsült összegét, amelyek behajtása valószínűtlenné vált.
A Bizottság végrehajtási aktusokban állapítja meg a havi és negyedéves kimutatásokra vonatkozó részletes szabályokat. E végrehajtási aktusok elfogadása a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban történik.
7. cikk
Számviteli helyesbítések
Egy adott évet követő harmadik év december 31-e után semmilyen további helyesbítést nem lehet tenni a tagállamok által az adott évre vonatkozóan a 6. cikk (4) bekezdésének megfelelően megküldött havi kimutatások összegén, kivéve azon pontokat, amelyekre vonatkozóan a Bizottság vagy az érintett tagállam ezen időpont előtt bejelentést tett.
8. cikk
A megállapításokat érintő korrekciók
A 2. cikk (4) bekezdése alapján elvégzett helyesbítéseket hozzáadják a megállapított jogosultságok teljes összegéhez, vagy levonják abból. Ezeket, a helyesbítések időpontja szerint, rávezetik a 6. cikk (3) bekezdésének első és második albekezdésében említett számlákra és a 6. cikk (4) bekezdésében említett kimutatásokra.
III. FEJEZET
A SAJÁT FORRÁSOK RENDELKEZÉSRE BOCSÁTÁSA
9. cikk
Államkincstári és számviteli rendelkezések
(1) A 10. cikkben meghatározott eljárásnak megfelelően minden tagállam a Bizottság nevében az államkincstárnál vagy az általa kijelölt testületnél megnyitott számlán írja jóvá a saját forrásokat.
E számla vezetése nemzeti pénznemben történik, és a számla térítésmentes.
(2) A tagállamok vagy az általuk kinevezett testületek elektronikus úton továbbítják a Bizottságnak a következőket:
a)
azon a munkanapon, amelyen a saját forrás jóváírásra került a Bizottság számláján, a saját forrás jóváírását igazoló számlakimutatást vagy jóváírási értesítést;
b)
az a) pont sérelme nélkül legkésőbb a számlán történő jóváírást követő második munkanapon a saját források jóváírását igazoló számlakimutatást.
(3) A jóváírt összegeket a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9) (a továbbiakban: a költségvetési rendelet), és az 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelettel (10) összhangban, euróban kell elszámolni.
10. cikk
Az összegek meghatározása, a rendelkezésre bocsátás ütemezése, kiigazítások
(1) A beszedési költségek 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikkének (3) bekezdése és 10. cikkének (3) bekezdése szerinti levonása után az említett határozat 2. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett tradicionális saját források jóváírását legkésőbb azon hónapot követő második hónap tizenkilencedik napját követő első munkanapon kell elvégezni, amelyben a jogosultságot - e rendelet 2. cikkének megfelelően - megállapították.
Az e rendelet 6. cikke (3) bekezdésének második albekezdése szerinti elkülönített számlákon szereplő jogosultságok tekintetében azonban a jóváírást legkésőbb azon hónapot követő második hónap tizenkilencedik napját követő első munkanapon végzik el, amelyben a jogosultságot behajtották.
(2) Szükség esetén a Bizottság felkérheti a tagállamokat arra, hogy a számukra az ugyanazon hónap tizenötödik napján rendelkezésre álló információ alapján egy hónappal hozzák előre a héaalapú saját forráson és a GNI-alapú saját forráson kívüli források jóváírását.
Minden előrehozott jóváírást ki kell igazítani a következő hónapban, az (1) bekezdésben említett jóváírás elvégzésekor. E kiigazítás az előrehozott jóváírásban megadott összeggel egyenlő összeg negatív jóváírását jelenti.
(3) A héaalapú saját forrást és a GNI-alapú saját forrást - figyelembe véve az Egyesült Királyságnak a költségvetési egyensúlyhiányra tekintettel biztosított korrekció, valamint a Dániának, Hollandiának, Ausztriának és Svédországnak biztosított bruttó csökkentés ezen forrásokra gyakorolt hatását - minden hónap első munkanapján kell jóváírni úgy, hogy az összegek a költségvetés vonatkozó teljes összegeinek egy tizenkettedét tegyék ki, e tizenkettedeket pedig nemzeti pénznemre kell átváltani az Európai Unió Hivatalos Lapja C sorozatában közzétett, a költségvetési évet megelőző naptári év utolsó napi átváltási árfolyamán.
Az EMGA kiadásainak a 73/2009/EK rendelet szerinti kifizetésével kapcsolatos sajátos igényekre tekintettel és az Unió készpénzpozíciójától függően a Bizottság felkérheti a tagállamokat arra, hogy a pénzügyi év első negyedévében egy vagy két hónappal hozzák előre a költségvetésben a héaalapú saját forrásként és a GNI-alapú saját forrásként szereplő összegek egy tizenkettedének vagy az egy tizenketted törtrészének a jóváírását, figyelembe véve az Egyesült Királyságnak a költségvetési egyensúlyhiányra tekintettel biztosított korrekció, valamint a Dániának, Hollandiának, Ausztriának és Svédországnak biztosított bruttó csökkentés ezen forrásokra gyakorolt hatását.
Az első negyedév után a kért havi jóváírás nem haladhatja meg a héa- és a GNI-alapú saját források egy tizenkettedének összegét, miközben a költségvetésben az erre feltüntetett összegek határain belül marad.
A Bizottság erről előre értesíti a tagállamokat, legkésőbb két héttel az előrehozatalra történő felkérés előtt.
Ezekre az előrehozatalokra alkalmazni kell az egyes évek januárjában elszámolásra kerülő összegről szóló nyolcadik albekezdést, valamint abban az esetben, ha a költségvetést a pénzügyi év kezdete előtt nem fogadják el véglegesen, a kilencedik albekezdést.
Bármely változás, amely a héaalapú saját forrás egységes kulcsában, a GNI-alapú saját forrás kulcsában, a 2014/335/EU, Euratom határozat 4. és 5. cikkében említett, az Egyesült Királyságnak a költségvetési egyensúlyhiányra tekintettel biztosított korrekcióban és annak finanszírozásában, valamint a Dániának, Hollandiának, Ausztriának és Svédországnak biztosított bruttó csökkentés finanszírozásában következik be, költségvetés-módosítás végleges elfogadását teszi szükségessé, és alapot szolgáltat a pénzügyi év eleje óta elszámolt egy tizenketted részek újbóli kiigazítására.
Ezeket az újbóli kiigazításokat a költségvetés-módosítás végleges elfogadását követően az első elszámoláskor kell végrehajtani, ha a költségvetés-módosítás a hónap tizenhatodik napja előtt kerül elfogadásra. Egyéb esetben a kiigazításokat a végleges elfogadást követő második elszámoláskor kell végrehajtani. A költségvetési rendelet 11. cikkétől eltérve ezeket az újbóli kiigazításokat a kérdéses költségvetés-módosítás pénzügyi évére vonatkozóan kell elszámolni.
A tizenkettedek kiszámítása az egyes pénzügyi évek január hónapjára nézve az Európai Unió működéséről szóló szerződés 314. cikkének (2) bekezdésében említett költségvetési tervezetben előírt összegeken alapul, és azokat nemzeti pénznemre kell átváltani a költségvetési évet megelőző naptári év december 15-ét követő első napi átváltási árfolyamon; a kiigazításra a következő havi elszámoláskor kerül sor.
Ha a következő pénzügyi év januárjára vonatkozó elszámolás előtt legkésőbb két héttel a költségvetés nem kerül véglegesen elfogadásra, a tagállamok az egyes hónapok - a januárt is beleértve - első munkanapján számolják el az utolsó véglegesen elfogadott költségvetésben elszámolt héaalapú saját forrás és GNI-alapú saját forrás összegének egy tizenketted részét, figyelembe véve az Egyesült Királyságnak a költségvetési egyensúlyhiányra tekintettel biztosított korrekció, valamint a Dániának, Hollandiának, Ausztriának és Svédországnak biztosított bruttó csökkentés ezen forrásokra gyakorolt hatását; amennyiben a végleges költségvetés a hónap tizenhatodik napja előtt kerül elfogadásra, a kiigazítást az elfogadást követően az első esedékességi időpontban kell elvégezni. Egyéb esetben a kiigazítást a költségvetés végleges elfogadását követő második esedékességi időpontban kell elvégezni.
(4) A héaalapú saját források alapjára vonatkozó, az 1553/89/EGK, Euratom rendelet 7. cikke (1) bekezdésében előírt éves kimutatás alapján minden tagállamot olyan összeggel kell megterhelni, amely a kimutatásban foglalt információkból kerül kiszámításra az előző pénzügyi évre elfogadott egységes kulcs alkalmazásával, egyúttal jóváírva számukra az adott pénzügyi év során teljesített tizenkét kifizetést. Mindazonáltal az egyes tagállamok héaalapú saját forrásainak alapja, amelyre az említett kulcsot alkalmazzák, nem haladhatja meg a tagállam GNI-jének a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában meghatározott százalékát, ahogyan azt az említett határozat 2. cikke (7) bekezdésének első albekezdése említi. A Bizottság kiszámítja az egyenleget, és időben értesíti a tagállamokat, hogy azok azt az adott év decemberének első munkanapján el tudják számolni az e rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett számlán.
(5) Abban az esetben, ha az 1553/89/EGK, Euratom rendelet 9. cikkének (1) bekezdése alapján korrekcióra kerül sor a héaalapú saját források alapjában, minden érintett tagállam, amelynek az említett korrekciókkal módosított alapja nem haladja meg a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 10. cikke (2) bekezdésében meghatározott százalékos arányokat, a következő kiigazításokat végezheti el az e cikk (4) bekezdésében említett egyenleg tekintetében:
-
a július 31-ig elvégzett, az 1553/89/EGK, Euratom rendelet 9. cikke (1) bekezdésének első albekezdése alapján történt korrekciók alapján általános kiigazítást alkalmaznak, amelyet az e rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett számlára az adott év decemberének első munkanapján könyvelnek. Mindazonáltal még ezen időpont előtt különleges kiigazítás végezhető, ha ezzel az érintett tagállam és a Bizottság egyetért
-
ha azok az intézkedések, amelyeket a Bizottság az 1553/89/EGK, Euratom rendelet 9. cikke (1) bekezdésének második albekezdése alapján tesz az alap korrekciója érdekében, az elszámolások kiigazításához vezetnek az e rendelet 9. cikke (1) bekezdésében említett számlán, akkor a kiigazítást a Bizottság által az említett intézkedések keretében megállapított időpontban kell elvégezni.
Az e cikk (7) bekezdésében említett GNI-változások is alapot adnak bármely tagállam egyenlegének kiigazításához, amelynek alapja az ezen bekezdés első albekezdésében említett korrekciókkal eléri a 2014/335/EU, Euratom határozat 2. cikke (1) bekezdésének b) pontjában és 10. cikkének (2) bekezdésében meghatározott százalékokat.
A Bizottság időben értesíti a tagállamokat e kiigazításokról, hogy a tagállamok azokat az adott év decemberének első munkanapján el tudják számolni az e rendelet 9. cikke (1) bekezdésében említett számlán.
Különleges kiigazítás azonban bármikor végezhető, ha erről az érintett tagállam és a Bizottság megállapodik.
(6) A tagállamok által az 1287/2003/EK, Euratom rendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összhangban megküldött, az előző év piaci árakon számolt GNI-aggregátumára vonatkozó számadatok és azok összetevői alapján az egyes tagállamokat olyan összeggel terhelik meg, amelynek kiszámítását úgy végzik, hogy a GNI-re alkalmazzák az előző pénzügyi évre elfogadott mértéket, és azon az összegen jóváírják az előző pénzügyi évben történt kifizetéseket. A Bizottság kiszámítja az egyenleget, és időben értesíti a tagállamokat, hogy azok azt az adott év decemberének első munkanapján el tudják számolni az e rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett számlán.
(7) Az előző pénzügyi év GNI-jének a 1287/2003/EGK, Euratom rendelet 2. cikkének (2) bekezdése értelmében való változtatása, annak 5. cikkétől függően, minden érintett tagállam számára alapot ad arra, hogy kiigazítsa az e cikk (6) bekezdése alapján megállapított egyenleget. E kiigazítást az ezen cikk (5) bekezdésének első albekezdésében meghatározott módon állapítják meg. A Bizottság időben értesíti a tagállamokat e kiigazításokról, hogy azok azt az adott év decemberének első munkanapján el tudják számolni az e rendelet 9. cikke (1) bekezdésében említett számlán. Az adott pénzügyi évet követő negyedik év szeptember 30. után a GNI változását többé nem veszik figyelembe, kivéve azon pontokat, amelyekről e határidőn belül vagy a Bizottság, vagy a tagállam értesítést nyújtott be.
(8) A (4)-(7) bekezdésben említett műveletek azon pénzügyi év bevételei módosításainak minősülnek, amelyben történnek.
A költségvetésben a folyó pénzügyi évre rögzített bevétel összege költségvetés-módosítás útján, a 608/2014/EU, Euratom rendelet 1. cikkének (2) bekezdésével összhangban az e műveletekből származó összegekkel növelhető vagy csökkenthető.
(9) A GNI- adatoknak az 1287/2003/EK, Euratom rendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerinti módosítása esetén a Dániának, Hollandiának, Ausztriának és Svédországnak biztosított bruttó csökkentés finanszírozása később nem vizsgálható felül.
11. cikk
Kívülmaradási (opt-out) kiigazítás
(1) Amennyiben egy tagállam az EUMSZ és annak 21. és 22. jegyzőkönyve alapján nem vesz részt valamely konkrét uniós fellépés vagy szakpolitika finanszírozásában, ez a tagállam az e cikk (2) bekezdésével összhangban számított kiigazításra jogosult a saját forrásként befizetett összeg tekintetében minden olyan évben, amelynek során a kérdéses fellépésben vagy szakpolitikában nem vett részt.
(2) A Bizottság a kiigazítást az érintett pénzügyi évet követő évben számítja ki az e rendelet 10. cikkében meghatározott GNI -egyenlegek meghatározásával egyidejűleg.
A számítás alapja a vonatkozó pénzügyi évhez kapcsolódó érték:
a)
a piaci áron számított GNI -aggregátum és annak elemei,
b)
a kérdéses intézkedéshez vagy szakpolitikához kapcsolódó operatív kiadások költségvetési eredménykimutatása.
A kiigazítás kiszámításához a kérdéses kiadás teljes összegét - a harmadik országok által finanszírozottak kivételével - meg kell szorozni azzal a százalékkal, amelyet a kiigazításra jogosult tagállam GNI-je jelent az összes tagállam GNI-jéhez képest. A kiigazítást a részt vevő tagállamok finanszírozzák egy olyan skála szerint, amely úgy kerül megállapításra, hogy a részt vevő tagállamok vonatkozó GNI-jét elosztják az összes részt vevő tagállam GNI-jével. A kiigazítás kiszámítása során az összegeket a nemzeti valuták és az euro között a költségvetési évet megelőző naptári év utolsó napi átváltási árfolyamán kell átváltani.
Az egyes érintett évekre vonatkozó kiigazításra csak egyszer kerül sor, és az a GNI összegének későbbi módosítása esetén is végleges.
(3) A Bizottság időben értesíti a tagállamokat a kiigazítás összegéről, hogy azok azt december első munkanapján jóváírhassák az e rendelet 9. cikkének (1) bekezdésében említett számlán.
12. cikk
A késedelmesen rendelkezésre bocsátott összegek után fizetendő kamat
(1) A 9. cikk (1) bekezdésében említett jóváírás késedelme az érintett tagállam kamatfizetési kötelezettségét vonja maga után.
Az 500 EUR-nál alacsonyabb összegek beszedését mindamellett el kell engedni.
(2) A gazdasági és monetáris unióba tartozó tagállamok esetében a kamatláb megegyezik az Európai Unió Hivatalos Lapjának C sorozatában az esedékesség hónapjának első napján közzétett, az Európai Központi Bank fő refinanszírozási műveleteire vonatkozó kamatláb két százalékponttal növelt értékével.
E százalék 0,25 százalékponttal növekszik a késedelem minden egyes hónapja után. A megemelt kamatlábat a késedelem teljes időtartamára alkalmazni kell.
(3) A gazdasági és monetáris unióba nem tartozó tagállamok esetében a kamatláb megegyezik a kérdéses hónap első napján a központi bankok által fő refinanszírozási műveleteik vonatkozásában alkalmazott kamatláb két százalékponttal növelt mértékével, vagy, az olyan tagállamok esetében, ahol nem áll rendelkezésre központi banki kamatláb, az ehhez legközelebb álló, a tagállam pénzpiacán a kérdéses hónap első napján alkalmazott kamatláb két százalékponttal növelt mértékével.
E százalék 0,25 százalékponttal növekszik a késedelem minden egyes hónapja után. A megemelt kamatlábat a késedelem teljes időtartamára alkalmazni kell.
(4) Az (1) bekezdésben említett kamatfizetésre értelemszerűen kell alkalmazni a 9. cikk (2) és (3) bekezdését.
13. cikk
Behajthatatlan összegek
(1) A tagállamok megteszik az összes szükséges intézkedést annak biztosítására, hogy a 2. cikk alapján megállapított jogosultságoknak megfelelő összegeket az e rendeletben meghatározottak szerint a Bizottság rendelkezésére bocsássák.
(2) A tagállamok mentesülnek azon kötelezettség alól, hogy a Bizottság rendelkezésére bocsássák a 2. cikk alapján megállapított jogosultságoknak megfelelő azon összegeket, amelyek beszedése nem lehetséges:
a)
vis maior okán;
b)
más, a tagállamoknak fel nem róható okokból.
A megállapított jogosultságok összegeit az illetékes közigazgatási hatóság a behajthatóság lehetetlenségét megállapító határozata útján kell behajthatatlannak nyilvánítani.
A megállapított jogosultságok összegeit legkésőbb a jogosultság 2. cikkel összhangban történt megállapításának, illetőleg közigazgatási vagy peres eljárás esetén a jogerős határozat kihirdetésének, az arról szóló értesítésnek vagy közzétételnek az időpontjától számított öt év elteltével behajthatatlannak kell tekinteni.
Amennyiben részletfizetésre vagy részletfizetésekre került sor, a legfeljebb ötéves időtartam az utolsó kifizetés időpontjában kezdődik meg, amennyiben ez a kifizetés nem az adósság törlesztésére szolgál.
A behajthatatlannak nyilvánított vagy tekintett összegeket véglegesen törölni kell a 6. cikk (3) bekezdésében említett elkülönített számláról. Ezen összegeket a 6. cikk (4) bekezdésének első albekezdésében említett negyedéves kimutatás mellékletében, valamint adott esetben a 608/2014/EU, Euratom rendelet 5. cikkében említett negyedéves leírásban kell feltüntetni.
(3) Az e cikk (2) bekezdésében említett közigazgatási határozattól számított három hónapon belül, vagy az ugyanebben a bekezdésben említett határidővel összhangban a tagállamok jelentésben tájékoztatják a Bizottságot az olyan esetekről, amelyekben e cikk (2) bekezdésének alkalmazására került sor, feltéve, hogy a megállapított jogosultságok meghaladják az 50 000 EUR-s összeghatárt.
A jelentés tartalmaz az e cikk (2) bekezdésének a) és b) pontjában említett okok átfogó vizsgálatához szükséges minden olyan tényt, amely megakadályozta az érintett tagállamot abban, hogy rendelkezésre bocsássa a kérdéses összegeket, valamint tartalmazza a tagállam által a kérdéses esetben vagy esetekben tett, behajtásra irányuló intézkedéseket.
Ezt a jelentést a Bizottság által megállapított nyomtatványon kell benyújtani. A Bizottság végrehajtási aktusokat állapít meg ennek céljára. E végrehajtási aktusok elfogadása a 16. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárással összhangban történik.
(4) A Bizottság a (3) bekezdésben megállapított jelentés kézhezvételétől számított hat hónapon belül közli észrevételeit az érintett tagállammal.
Amennyiben a Bizottság további információ kérését tartja szükségesnek, a hat hónapos határidő a kért kiegészítő információ kézhezvételének időpontjától kezdődik.
IV. FEJEZET
A KÉSZPÉNZFORRÁSOK KEZELÉSE
14. cikk
A készpénzforrások kezelésére vonatkozó követelmények
(1) A Bizottság abban a mértékben hívja le a 9. cikk (1) bekezdésében említett számlákra jóváírt összegeket, amilyen mértékben azok a költségvetés végrehajtásából származó készpénzigényeinek fedezéséhez szükségesek.
(2) Ha a készpénzigény meghaladja a számlán lévő eszközöket, a Bizottság ezen eszközök összességét meghaladó összeget is lehívhat, feltéve, hogy a költségvetésben rendelkezésre állnak az előirányzatok és, hogy figyelembe vették a költségvetésben szereplő saját források felső határát. Ez esetben előre tájékoztatja a tagállamokat az előre látható többletigényekről.
(3) Tanácsi rendeletek és határozatok alapján felvett vagy garantált hiteleket érintő nemfizetés kizárólagos esetében, ha a Bizottság nem tehet meg az ilyen hitelekre vonatkozó pénzügyi rendelkezések által előírt más intézkedést időben ahhoz, hogy biztosítsa az Unió jogi kötelezettségeinek betartását a hitelezők irányában, a (2) és a (4) bekezdés az Unió tartozásainak törlesztése érdekében ideiglenesen a (2) bekezdésben meghatározott feltételekre tekintet nélkül alkalmazható.
(4) A készpénzigények és az összes eszköz közötti különbözetet, felosztják a tagállamok között, amennyiben lehetséges a tőlük származó becsült költségvetési bevétel arányában.
15. cikk
A fizetési meghagyások végrehajtása
(1) A tagállamok vagy az általuk kijelölt testületek a Bizottság utasításainak megfelelően és a beérkezéstől számított három munkanapon belül végrehajtják a Bizottság fizetési meghagyásait. A készpénzügyletek esetében azonban a tagállamok a meghagyást a Bizottság által kért időtartamon belül teljesítik,
(2) A tagállamok vagy az általuk kijelölt testületek elektronikus úton és legkésőbb a teljesítést követő második munkanapon megküldik a Bizottságnak a vonatkozó műveleteket mutató számlakimutatást.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
16. cikk
Bizottsági eljárás
1. A Bizottságot a 608/2014/EU, Euratom rendelet 7. cikkében említett saját forrásokkal foglalkozó tanácsadó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében létrehozott bizottság.
2. Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 4. cikke alkalmazandó.
17. cikk
A kamatlábra vonatkozó átmeneti rendelkezés
Az 1150/2000/EK, Euratom rendelet 11. cikkében - annak a 2028/2004/EK, Euratom tanácsi rendelet (11) hatálybalépését megelőző szövegében - megállapított mértéket a késedelmi kamat kiszámításakor továbbra is alkalmazni kell, ha az esedékesség időpontja 2004. december 1-jét megelőző időpontra esik.
18. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) Az 1150/2000/EK, Euratom rendelet hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat e rendeletre történő hivatkozásokként kell értelmezni, és a II. mellékletben szereplő megfelelési táblázatnak megfelelően kell értelmezni.
19. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet a 2014/335/EU, Euratom határozat hatálybalépésének napján lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt, Brüsszelben, 2014. május 26-án.