RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1053/2013
af 7. oktober 2013
om indførelse af en evaluerings- og overvågningsmekanisme til kontrol af anvendelsen af Schengenreglerne og om ophævelse af Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 70,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Schengenområdet uden grænsekontrol ved de indre grænser forudsætter, at medlemsstaterne sikrer en effektiv anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde, retligt samarbejde på det strafferetlige område og narkotikapolitikker.
(2)
Ved Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 endelig udg.) (i det følgende benævnt »afgørelsen af 16. september 1998«) blev der nedsat et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne. Det stående udvalg fik for det første mandat til at kontrollere, dels at en ansøgerstat opfylder alle betingelserne for ophævelse af grænsekontrollen ved de indre grænser, og for det andet at Schengenreglerne anvendes korrekt af de stater, der allerede har gennemført dem fuldt ud.
(3)
Det er nødvendigt med en specifik evaluerings- og overvågningsmekanisme til at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne, da der skal sikres høje, ensartede standarder for anvendelsen heraf i praksis og en høj grad af gensidig tillid mellem de medlemsstater, der indgår i et område uden grænsekontrol ved de indre grænser. En sådan mekanisme bør bygge på et tæt samarbejde mellem Kommissionen og de pågældende medlemsstater.
(4)
I Haagprogrammet (3) blev Kommissionen opfordret til »straks efter ophævelsen af kontrollen ved de indre grænser at fremsætte et forslag om at supplere den nuværende Schengenevalueringsmekanisme med en tilsynsmekanisme, der sikrer, at medlemsstaternes eksperter inddrages fuldt ud, og som bl.a. omfatter uanmeldte inspektioner«.
(5)
Det Europæiske Råd erklærer i Stockholmprogrammet (4), at det er af den opfattelse, at evalueringen af Schengenområdet fortsat vil være af stor betydning, og at den derfor bør forbedres ved at styrke det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved de ydre grænsers (Frontex), der er oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 (5), rolle på dette område.
(6)
Den evalueringsmekanisme, der blev oprettet ved afgørelsen af 16. september 1998, bør derfor revideres, og den nævnte afgørelse bør ophæves.
(7)
Erfaringerne fra tidligere evalueringer viser, at der er behov for at opretholde en sammenhængende evalueringsmekanisme, der omfatter alle områder af Schengenreglerne undtagen dem, for hvilke der i henhold til EU-retten allerede findes en særlig evalueringsmekanisme.
(8)
I overensstemmelse med artikel 70 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) bør medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen foretage en objektiv og upartisk evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. For at være effektiv bør en reel evalueringsproces omfatte en reel opfølgning og overvågning af evalueringsrapporterne, hvilket bør sikres af Kommissionen.
(9)
For at gøre evalueringsmekanismen mere effektiv bør der derudover sikres ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning. Med henblik på dette bør nogle gennemførelsesbeføjelser tillægges Kommissionen og andre tillægges Rådet.
(10)
Beføjelsen til at forberede og planlægge evalueringerne og beføjelsen til at vedtage evalueringsrapporterne bør tillægges Kommissionen. En række af disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (6). Under hensyntagen til artikel 2, stk. 2, litra b), nr. iii), i nævnte forordning finder undersøgelsesproceduren anvendelse ved vedtagelsen af sådanne retsakter.
(11)
For at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, sikre, at samordningen mellem dem forbedres på EU-plan, og øge peer pressure blandt dem bør gennemførelsesbeføjelsen til at vedtage henstillingerne om afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe alle mangler, der er påpeget i evalueringsrapporterne, tillægges Rådet. En sådan gennemførelsesbeføjelse afspejler de specifikke beføjelser, som traktaten i henhold til artikel 70 i TEUF tillægger Rådet med hensyn til gensidig evaluering af gennemførelsen af Unionens politikker på området med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det afspejler korrekt formålet med en evalueringsmekanisme baseret på lex specialis-princippet, der på dette specifikke område og parallelt med Kommissionens generelle beføjelse til at føre tilsyn med gennemførelsen af EU-retten under kontrol af Den Europæiske Unions Domstol og gennem traktatbrudsprocedurer er at udfylde en komplementær funktion i forbindelse med overvågning af effektiviteten af den praktiske gennemførelse af Unionens politikker gennem peerevaluering.
En sådan gennemførelsesbeføjelse, der tillægges Rådet, bidrager desuden til at virkeliggøre det ønske, som Det Europæiske Råd gav udtryk for i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011, om at styrke samarbejdet i Schengenområdet yderligere ved at fremme den gensidige tillid mellem medlemsstaterne, og om at medlemsstaterne skal have ansvaret for at sikre, at alle Schengenreglerne anvendes effektivt i overensstemmelse med de vedtagne fælles standarder og de grundlæggende principper og normer. En sådan gennemførelsesbeføjelse bidrager også i overensstemmelse med Rådets konklusioner af 8. marts 2012 til at forbedre forvaltningen af Schengenområdet gennem politiske drøftelser på ministerniveau om Schengenområdets korrekte funktionsmåde, herunder drøftelser i situationer, hvor evalueringsrapporter har påvist alvorlige mangler. Sådanne drøftelser, der finder sted i Det Blandede Udvalg, der består af EU-medlemsstaterne og de Schengenassocierede stater, bør bidrage til, at Rådet kan træffe afgørelser inden for sit kompetenceområde for at sikre, at Schengenområdet fungerer effektivt. Endelig tager det at tillægge Rådet sådanne gennemførelsesbeføjelser passende hensyn til den mulige potentielt politisk følsomme karakter af henstillinger, der ofte berører nationale udøvende og håndhævende beføjelser.
(12)
Evalueringsmekanismen bør indføre gennemsigtige, effektive og klare regler for evalueringsmetoden, brug af højt kvalificerede eksperter til besøg på stedet og opfølgning af resultaterne af evalueringerne. Metoden bør navnlig foreskrive uanmeldte besøg på stedet som supplement til de anmeldte besøg på stedet, navnlig vedrørende grænsekontrol og visa.
(13)
Evaluerings- og overvågningsmekanismen bør omfatte alle aspekter af Schengenreglerne. Hvad angår spørgsmålet om grænser, bør evaluerings- og overvågningsmekanismen omfatte både effektiviteten af grænsekontrollen ved de ydre grænser og fraværet af grænsekontrol ved de indre grænser.
(14)
Under evalueringen og overvågningen bør der lægges særlig vægt på overholdelsen af de grundlæggende rettigheder i forbindelse med anvendelsen af Schengenreglerne.
(15)
Evalueringen bør sikre, at medlemsstaterne anvender Schengenreglerne effektivt i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer. Evalueringsmekanismen bør derfor omfatte al relevant lovgivning og alle operative aktiviteter, der bidrager til opretholdelsen af et område uden grænsekontrol ved de indre grænser.
(16)
Med henblik på at styrke evalueringsmekanismens effektivitet og pålidelighed bør der i alle evalueringer tages hensyn til, om de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne, fungerer korrekt. Dette vil øge evalueringsmekanismens evne til at sikre medlemsstaternes effektive anvendelse af Schengenreglerne i overensstemmelse med grundlæggende principper og normer som ønsket af Det Europæiske Råd i dets konklusioner af den 23. og 24. juni 2011. Den vil være i overensstemmelse med ønsket fra Det Europæiske Råd, der fremgår af dets konklusioner af 1. og 2. marts 2012, og ifølge hvilke evalueringsmekanismen bør behandle kravene til, hvordan de institutioner, der er involveret i anvendelsen af Schengenreglerne, skal fungere.
(17)
Frontex bør støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen, navnlig med risikoanalyser vedrørende de ydre grænser. Evalueringsmekanismen bør også på ad hoc-basis kunne benytte sig af Frontex' bistandsekspertise, når der gennemføres besøg på stedet ved de ydre grænser.
(18)
Andre EU-organer, kontorer og agenturer, som f.eks. Den Europæiske Politienhed (Europol), der er oprettet ved Rådets afgørelse 2009/371/RIA (7), og Eurojust, der er oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA (8), bør, hvor det er relevant, støtte gennemførelsen af evalueringsmekanismen på de områder, der er omfattet af deres mandat. Evalueringsmekanismen bør også, hvor det er relevant, kunne gøre brug af ekspertise fra EU-organer, -kontorer eller -agenturer, når den yder bistand til gennemførelsen af besøg på stedet, der vedrører de områder af Schengenreglerne, der er omfattet deres mandat. Dette bør f.eks. gælde Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse med hensyn til evalueringer vedrørende databeskyttelse, i hvilke nationale databeskyttelsesmyndigheder også kan inddrages.
(19)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at de eksperter, der stilles til rådighed for besøg på stedet, har den nødvendige erfaring og har gennemgået en særlig uddannelse i den henseende, herunder for så vidt angår grundlæggende rettigheder. De relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, f.eks. Frontex, bør tilbyde den nødvendige uddannelse, og der bør stilles midler til rådighed for medlemsstaterne til initiativer rettet mod specifik uddannelse inden for evaluering af Schengenreglerne via Unionens eksisterende finansielle instrumenter og en videreudvikling af sådanne instrumenter.
(20)
Med henblik på den særlige rolle, der er pålagt Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter i henhold til artikel 70, sidste punktum, i TEUF, som understreget i artikel 12, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) med hensyn til de nationale parlamenter, er det nødvendigt at sikre, at Rådet og Kommissionen fuldt ud orienterer Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter om indholdet i og resultaterne af evalueringen. Derudover vil Rådet, hvis Kommissionen fremlægger et forslag med henblik på ændring af denne forordning høre Europa-Parlamentet i overensstemmelse med artikel 19, stk. 7, litra h), i Rådets forretningsorden, så der i størst mulig udstrækning kan tages hensyn til dets udtalelse, inden Rådet vedtager en endelig tekst.
(21)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne forordning til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(22)
Det Forenede Kongerige deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (9).
(23)
Irland deltager i denne forordning i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (10).
(24)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (12).
(25)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (14).
(26)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1 i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EF (16).
(27)
Eftersom evalueringen af Cypern allerede var indledt på datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til afgørelsen af 16. september 1998, finder denne forordning ikke anvendelse på Cypern før den 1. januar 2016.
(28)
Da det i overensstemmelse med de gældende Schengenevalueringsprocedurer allerede er blevet kontrolleret, at Bulgarien og Rumænien opfylder betingelserne, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten fra 2005, vil kontrollen i henhold til artikel 1, stk. 1, litra b), i denne forordning ikke blive gennemført for så vidt angår disse medlemsstater.
(29)
Eksperter fra Cypern, Bulgarien, Rumænien og Kroaten bør dog deltage i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning indføres der en evaluerings- og overvågningsmekanisme, der har følgende formål:
a)
at kontrollere anvendelsen af Schengenreglerne i de medlemsstater, der anvender dem fuldt ud, såvel som i de medlemsstater, hvori Schengenreglerne ifølge de relevante protokoller, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, finder delvis anvendelse.
b)
at kontrollere, at de nødvendige betingelser for anvendelse af alle relevante dele af Schengenreglerne er opfyldt i de medlemsstater, for hvis vedkommende der ikke er truffet nogen rådsafgørelse om, at bestemmelserne i Schengenreglerne anvendes fuldt ud eller delvist, bortset fra de medlemsstater, hvis evaluering allerede er afsluttet på tidspunktet for denne forordnings ikrafttræden.
2. Den i nærværende artikels stk. 1, litra b), omhandlede kontrol berører ikke artikel 23, stk. 2, for så vidt angår medlemsstater, hvor evalueringsprocedurerne allerede er indledt den 26. november 2013.
3. Eksperter fra medlemsstaterne, som i overensstemmelse med den relevante tiltrædelsesakt endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, deltager dog i evalueringen af alle dele af Schengenreglerne.
Artikel 2
Definition
I denne forordning forstås ved »Schengenreglerne« bestemmelserne integreret i EU-rammen i overensstemmelse med protokol nr. 19, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, samt de retsakter, der udbygger eller på anden måde vedrører disse.
Artikel 3
Ansvarsfordeling
1. Medlemsstaterne og Kommissionen er i fællesskab ansvarlige for gennemførelsen af evaluerings- og overvågningsmekanismen som specificeret i denne forordning med støtte fra de EU-organer, -kontorer og -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne.
2. Kommissionen har en overordnet koordinerende rolle i forbindelse med fastlæggelse af årlige og flerårige evalueringsprogrammer, udarbejdelse af spørgeskemaer og planlægning af besøg, gennemførelse af besøg og udarbejdelse af evalueringsrapporter og henstillinger. Den sikrer også opfølgning og overvågning af evalueringsrapporter og henstillinger i overensstemmelse med artikel 16.
3. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder fuldt på alle evalueringsstadier for at udføre de opgaver, der pålægges dem i henhold til denne forordning.
Artikel 4
Evalueringer
1. Evalueringerne kan omfatte alle aspekter af Schengenreglerne, herunder medlemsstaternes effektive anvendelse af ledsageforanstaltninger på områderne ydre grænser, visumpolitik, Schengeninformationssystemet, databeskyttelse, politisamarbejde og retligt samarbejde på det strafferetlige område, såvel som fravær af grænsekontrol ved de indre grænser. Der bør i alle evalueringerne tages hensyn til, hvordan de myndigheder, der anvender de relevante dele af Schengenreglerne som nævnt i dette stykke, fungerer.
2. Evalueringerne kan bestå af spørgeskemaer og af besøg på stedet, som kan være anmeldte eller uanmeldte. Forud for anmeldte besøg på stedet udfyldes et spørgeskema. Besøgene på stedet og spørgeskemaerne kan, hvor det er hensigtsmæssigt, bruges enten uafhængigt af hinanden eller i kombination i forbindelse med evalueringen af specifikke medlemsstater og/eller specifikke områder.
3. Både spørgeskemaer og besøg på stedet kan suppleres med den evaluerede medlemsstats præsentation af det område, der evalueres.
Artikel 5
Flerårigt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et flerårigt evalueringsprogram, der dækker en femårsperiode, hvor det er relevant efter høring af Frontex og Europol, og som skal ligge færdigt senest seks måneder før starten på den følgende femårsperiode. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Hver medlemsstat skal evalueres i hver femårsperiode, der er omfattet af det flerårige evalueringsprogram. Det flerårige evalueringsprogram fastsætter rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år. Den rækkefølge, hvori medlemsstaterne skal evalueres, skal tage hensyn til, hvor lang tid, der er gået siden den sidste evaluering, og balancen mellem de forskellige dele af Schengenreglerne, der skal evalueres.
3. Det flerårige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses efter proceduren i stk. 1.
4. Det flerårige evalueringsprogram kan indeholde en henvisning til tematiske evalueringer som omhandlet i artikel 6, stk. 1, litra b).
5. Det første flerårige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2019.
Artikel 6
Årligt evalueringsprogram
1. Kommissionen udarbejder et årligt evalueringsprogram senest den 31. oktober i det år, der går forud for det år, som programmet vedrører, navnlig under hensyn til risikoanalyserne udarbejdet af Frontex, jf. artikel 7, og, hvor det er hensigtsmæssigt, oplysninger fra Europol og andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, navnlig i overensstemmelse med artikel 8.
Det årlige evalueringsprogram skal indeholde forslag til evaluering af:
a)
en medlemsstats anvendelse af Schengenreglerne eller en del heraf som anført i det flerårige evalueringsprogram og
b)
hvis det er relevant, anvendelse af bestemte dele af Schengenreglerne i flere medlemsstater (dvs. tematiske evalueringer).
2. Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakter første del af det årlige evalueringsprogram, herunder en foreløbig tidsplan for besøgene på stedet. Denne del indeholder en liste over de medlemsstater, der ifølge det flerårige evalueringsprogram skal evalueres det kommende år, de områder, der skal evalueres, og besøgene på stedet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender det flerårige evalueringsprogram til Europa-Parlamentet og til Rådet.
3. Kommissionen udarbejder og vedtager anden del af det årlige evalueringsprogram. Denne del skal indeholde en liste over de uanmeldte besøg på stedet, der skal gennemføres det kommende år. Den betragtes som fortrolig og videregives ikke.
4. Det årlige evalueringsprogram kan om nødvendigt tilpasses i overensstemmelse med stk. 2 og 3.
5. Det første årlige evalueringsprogram fastlægges senest den 27. maj 2014. Startdatoen for programmet er den 27. november 2014, og slutdatoen er den 31. december 2014.
Artikel 7
Risikoanalyser fra Frontex
1. I overensstemmelse med sit mandat sender Frontex senest den 31. august hvert år Kommissionen og medlemsstaterne en risikoanalyse. I risikoanalysen tages der højde for bl.a. ulovlig indvandring og væsentlige ændringer i operationsmiljøet ved de ydre grænser, og den indeholder anbefalinger for prioritering af evalueringer i det kommende år. Anbefalingerne henviser til specifikke afsnit af de ydre grænser og specifikke grænseovergangssteder, der skal evalueres i det kommende år i henhold til det flerårige evalueringsprogram. Kommissionen fremsender straks risikoanalysen til Europa-Parlamentet og til Rådet.
2. Senest den 31. august hvert år sender Frontex Kommissionen en separat risikoanalyse, der er forskellig fra den i stk. 1 omhandlede risikoanalyse, med anbefalinger for prioritering af evalueringer, der skal gennemføres ved uanmeldte besøg på stedet det kommende år, uafhængigt af rækkefølgen af de medlemsstater, der skal evalueres hvert år som fastsat i det i flerårige evalueringsprogram i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2. Disse anbefalinger kan vedrøre en hvilken som helst region eller et specifikt område og indeholder en liste med mindst ti specifikke afsnit af de ydre grænser og mindst ti specifikke grænseovergangssteder. Kommissionen kan når som helst anmode Frontex om at fremlægge en risikoanalyse med anbefalinger til evalueringer i form af uanmeldte besøg på stedet.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede risikoanalyser fra Frontex forelægges Kommissionen første gang senest den 27. februar 2014.
Artikel 8
Risikoanalyser fra andre EU-organer, kontorer eller agenturer end Frontex
Kommissionen anmoder, hvor dette er relevant, andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, om at foretage risikoanalyser, herunder vedrørende korruption og organiseret kriminalitet, for så vidt som korruption og organiseret kriminalitet kan underminere medlemsstaternes anvendelse af Schengenreglerne. Sådanne analyser kan bruges ved udarbejdelsen af de årlige evalueringsprogrammer.
Artikel 9
Spørgeskema
1. Kommissionen udarbejder og opdaterer ved gennemførelsesretsakter og i tæt samarbejde med medlemsstaterne et standardspørgeskema. Frontex og Europol kan høres om udkastet til standardspørgeskema. Standardspørgeskemaet dækker den relevante lovgivning, i fællesskab aftalte anbefalinger og bedste praksis, især som anført i Schengenkatalogerne, de organisatoriske og tekniske midler, der er tilgængelige for gennemførelsen af Schengenreglerne, og tilgængelige statistiske data for hvert evalueringsområde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2.
2. Senest den 1. juli i det foregående år sender Kommissionen et standardspørgeskema til de medlemsstater, der skal evalueres det kommende år. Medlemsstaterne fremsender deres besvarelse af spørgeskemaet til Kommissionen senest otte uger efter fremsendelsen af spørgeskemaet. Kommissionen stiller oplysningerne til rådighed for de øvrige medlemsstater og orienterer Europa-Parlamentet om svarene. Hvis Europa-Parlamentet anmoder herom, navnlig på grund af sagens alvor, orienterer Kommissionen ligeledes efter en konkret og individuel vurdering og i overensstemmelse med de gældende regler for forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen, Europa-Parlamentet om indholdet af konkrete svar.
Artikel 10
Hold med ansvar for besøg på stedet
1. Et hold med ansvar for besøg på stedet består af eksperter udpeget af medlemsstaterne og af repræsentanter for Kommissionen.
2. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i de respektive besøg på stedet, og til at angive deres fagområde.
Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest tre måneder inden, at det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring.
Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, opfordrer Kommissionen senest to uger, inden det er planlagt at gennemføre besøget på stedet, medlemsstaterne til at udpege eksperter. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for 72 timer, efter at de har modtaget denne opfordring.
3. Der må højst deltage to repræsentanter for Kommissionen i et besøg på stedet. Der må højst deltage otte eksperter fra medlemsstaterne i et anmeldt besøg på stedet og højst seks i et uanmeldt besøg på stedet.
Hvis antallet af eksperter udpeget af medlemsstaterne overstiger det relevante maksimum, jf. første afsnit, udpeger Kommissionen efter høring af de berørte medlemsstater medlemmerne af holdet på grundlag af den geografiske balance og eksperternes kompetencer.
4. Nationale eksperter kan ikke deltage i en evalueringsmission, der omfatter et besøg på stedet i den medlemsstat, hvor de er ansat.
5. Kommissionen kan opfordre Frontex, Europol eller andre EU-organer, -kontorer eller -agenturer, der er involveret i gennemførelsen af Schengenreglerne, til at udpege en repræsentant, der skal deltage som observatør i et besøg på stedet på et område, der er omfattet af deres mandat.
6. De ledende eksperter på et hold med ansvar for besøg på stedet skal være en repræsentant for Kommissionen og en ekspert fra en medlemsstat, som udpeges af medlemmerne af det pågældende hold i fællesskab snarest muligt efter oprettelsen af holdet. De ledende eksperter udpeges i god tid inden udarbejdelsen af det detaljerede program som nævnt i artikel 13, stk. 2.
Artikel 11
Hold med ansvar for evalueringer på grundlag af et spørgeskema
1. Hvis et spørgeskema bruges uafhængigt, dvs. uden at blive efterfulgt af et besøg på stedet som omhandlet i artikel 4, stk. 2, består holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet af eksperter fra medlemsstaterne og repræsentanter for Kommissionen.
2. Når spørgeskemaet fremsendes til den medlemsstat, der skal evalueres, opfordrer Kommissionen medlemsstaterne til at udpege eksperter, der er disponible til at deltage i evalueringen, og til at angive deres fagområde. Medlemsstaterne udpeger eksperter inden for to uger, efter at de har modtaget denne opfordring. Eksperter udpeges i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3 og 4.
Artikel 12
Eksperter
Eksperter, der deltager i evalueringer, skal have passende kvalifikationer, herunder en solid teoretisk viden og praktisk erfaring på de områder, evalueringsmekanismen dækker, samt et godt kendskab til principper, procedurer og teknikker for evalueringer, og de skal være i stand til at kommunikere effektivt på et fælles sprog. Med henblik herpå sikrer medlemsstaterne og Kommissionen i samarbejde med relevante EU-organer, -kontorer eller -agenturer, at eksperterne modtager passende uddannelse, herunder i overholdelsen af grundlæggende rettigheder.
Artikel 13
Gennemførelse af besøg på stedet
1. Holdene med ansvar for besøg på stedet træffer alle de nødvendige forberedende foranstaltninger for at sikre effektive, præcise og konsekvente besøg på stedet.
2. Det detaljerede program for anmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med de ledende eksperter og den berørte medlemsstat. Medlemsstaterne informeres om programmet. Det detaljerede program for uanmeldte besøg på stedet udarbejdes af Kommissionen.
Den berørte medlemsstat høres og orienteres om tidsplanen og det detaljerede program:
a)
mindst seks uger, før det er planlagt at gennemføre et anmeldt besøg på stedet
b)
mindst 24 timer, før der gennemføres et uanmeldt besøg på stedet.
Uanmeldte besøg på stedet ved de indre grænser gennemføres uden forudgående underretning af den berørte medlemsstat eller de berørte medlemsstater. Generelle retningslinjer om de praktiske bestemmelser vedrørende sådanne besøg udarbejdes af Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne.
3. Medlemmerne af holdet med ansvar for besøg på stedet skal bære identifikation, der viser, at de har tilladelse til at gennemføre et sådant besøg på stedet i overensstemmelse med denne forordning.
4. Den medlemsstat, der skal evalueres, sikrer, at holdet med ansvar for besøg på stedet kan udøve sit mandat til at kontrollere aktiviteter i relation til de områder, der skal evalueres. Den sikrer navnlig, at holdet med ansvar for besøg på stedet får direkte adgang til relevante personer og til alle områder, bygninger og dokumenter, som er relevante for evalueringen.
5. Den medlemsstat, der skal evalueres, støtter på alle måder inden for rammerne af sine retlige beføjelser holdet med ansvar for besøg på stedet ved gennemførelsen af opgaven.
6. Hvis der er tale om anmeldte besøg på stedet, meddeler Kommissionen på forhånd den medlemsstat, der skal evalueres, navnene på eksperterne på holdet med ansvar for besøg på stedet. Den nævnte medlemsstat udpeger et kontaktpunkt, der står for de praktiske detaljer ved besøget på stedet.
7. Kommissionen og medlemsstaterne har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende rejse til og fra den eller de medlemsstater, der skal evalueres, for deres respektive eksperter, der deltager på holdet med ansvar for besøg på stedet. Kommissionen godtgør rejse- og opholdsudgifter for de eksperter, der deltager i besøgene på stedet.
Den eller de medlemsstater, der skal evalueres, har ansvaret for at træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende ophold og transport på stedet. Hvis der er tale om uanmeldte besøg på stedet, letter Kommissionen foranstaltningerne vedrørende eksperternes ophold.
Artikel 14
Evalueringsrapporter
1. Der udarbejdes en evalueringsrapport efter hver evaluering. Evalueringsrapporten baseres på resultatet af besøget på stedet og spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Hvis der er tale om besøg på stedet, udarbejdes evalueringsrapporten under besøget på stedet af holdet med ansvar herfor.
Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter har det overordnede ansvar for udarbejdelse af evalueringsrapporten og for dennes fuldstændighed og kvalitet. Hvis der er uenighed, forsøger holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, at opnå et kompromis.
2. I evalueringsrapporten analyseres de relevante kvalitative, kvantitative, operationelle, administrative og organisatoriske aspekter, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, og alle mangler, der identificeres under evalueringen, nævnes.
3. En af følgende vurderinger anvendes på hvert af evalueringsrapportens resultater:
a)
fuldstændig opfyldelse
b)
opfyldelse, men forbedringer er nødvendige
c)
manglende opfyldelse.
4. Kommissionen fremsender udkastet til evalueringsrapport til den evaluerede medlemsstat inden for en frist på seks uger fra besøget på stedet eller modtagelsen af besvarelsen af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant. Den evaluerede medlemsstat fremsætter sine bemærkninger til udkastet til evalueringsrapport inden for en frist på to uger fra modtagelsen af udkastet. Der afholdes et redaktionsmøde på anmodning af den evaluerede medlemsstat. Den evaluerede medlemsstats bemærkninger kan afspejles i udkastet til evalueringsrapport.
5. Kommissionen fremlægger udkastet til evalueringsrapport og bemærkningerne fra den evaluerede medlemsstat for de andre medlemsstater, der opfordres til at komme med bemærkninger til besvarelsen af spørgeskemaet, udkastet til evalueringsrapport og den evaluerede medlemsstats bemærkninger.
På dette grundlag vedtager Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt evalueringsrapporten, om nødvendigt efter at have foretaget relevante ændringer i udkastet til evalueringsrapport. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 21, stk. 2. Kommissionen fremsender evalueringsrapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 15
Henstillinger
1. Medlemsstaternes eksperter og Kommissionens repræsentanter afgiver, når de udarbejder evalueringsrapporten, og på baggrund af resultaterne heraf og de i evalueringsrapporten indeholdte vurderinger, udkast til henstillinger vedrørende afhjælpende foranstaltninger, der tager sigte på at afhjælpe eventuelle mangler identificeret under evalueringen, og som angiver prioriteterne for foranstaltningernes gennemførelse samt indeholder eksempler på god praksis, hvor dette er relevant.
2. Kommissionen forelægger Rådet et forslag til vedtagelse af de henstillinger, der er omhandlet i stk. 1.
3. Rådet vedtager henstillinger som omhandlet i stk. 1 og fremsender dem til Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter.
Artikel 16
Opfølgning og overvågning
1. Inden for en frist på tre måneder fra vedtagelsen af de henstillinger, der er omhandlet i artikel 15, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen og Rådet en handlingsplan for, hvordan eventuelle mangler identificeret i evalueringsrapporten kan afhjælpes. Hvis henstillingerne konkluderer, at den evaluerede medlemsstat alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, skal den pågældende medlemsstat forelægge sin handlingsplan inden for en frist på en måned fra vedtagelsen af disse henstillinger. Kommissionen fremsender handlingsplanen til Europa-Parlamentet.
2. Efter høring af holdet med ansvar for besøg på stedet eller holdet med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet, alt efter hvad der er relevant, fremlægger Kommissionen senest en måned efter modtagelsen af den evaluerede medlemsstats handlingsplan sin vurdering af, om handlingsplanen er tilstrækkelig, for Rådet. Medlemsstaterne opfordres til at kommentere handlingsplanen.
3. Den evaluerede medlemsstat aflægger rapport til Kommissionen om gennemførelsen af sin handlingsplan inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne og efterfølgende hver tredje måned, indtil handlingsplanen er fuldt gennemført.
4. Uanset den frist på seks måneder, der gælder for rapportering om gennemførelsen af en handlingsplan, jf. stk. 3, skal den evaluerede medlemsstat, hvis henstillingerne konkluderer, at medlemsstaten alvorligt tilsidesætter sine forpligtelser, senest tre måneder efter vedtagelsen af henstillingerne rapportere om gennemførelsen af handlingsplanen.
5. Afhængigt af hvor alvorlige de identificerede mangler er, og hvilke foranstaltninger der træffes for at afhjælpe dem, kan Kommissionen planlægge nye anmeldte besøg på stedet for at kontrollere, at handlingsplanen gennemføres korrekt. Kommissionen indbyder mindst fire af de eksperter, der deltog i besøget på stedet, til at deltage i det nye besøg. Kommissionen kan indbyde observatører til at deltage i det nye besøg. Kommissionen fastlægger programmet for det nye besøg. Den evaluerede medlemsstat orienteres om programmet mindst en måned, før det er planlagt at gennemføre det nye besøg. Kommissionen kan også planlægge nye uanmeldte besøg på stedet.
6. Kommissionen informerer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af handlingsplanerne eller de foranstaltninger til forbedringer, der er omhandlet i denne artikel.
7. Hvis et besøg på stedet afslører en alvorlig mangel, der skønnes at udgøre en alvorlig trussel mod den offentlige orden eller den indre sikkerhed inden for området uden kontrol ved de indre grænser, informerer Kommissionen så hurtigt som muligt Europa-Parlamentet og Rådet herom på eget initiativ eller efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller en medlemsstat.
8. Hvis det konkluderes, at en medlemsstat har sørget for fuldstændig opfyldelse, men at henstillingerne i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3, litra b), indeholder angivelser med henblik på eventuelle yderligere forbedringer, forelægger den evaluerede medlemsstat Kommissionen sin vurdering af en mulig gennemførelse af de pågældende angivelser inden for en frist på seks måneder fra vedtagelsen af henstillingerne.
Artikel 17
Følsomme oplysninger
Medlemmerne af holdene med ansvar for besøg på stedet og holdene med ansvar for at evaluere besvarelserne af spørgeskemaet behandler samtlige oplysninger, de modtager under udøvelsen af deres opgaver, som fortrolige. De evalueringsrapporter, der udarbejdes efter besøg på stedet, klassificeres som EU RESTRICTED/RESTREINT UE i overensstemmelse med de gældende sikkerhedsregler. Klassificering udelukker ikke, at oplysningerne stilles til rådighed for Europa-Parlamentet. Fremsendelse og håndtering af oplysninger og dokumenter fremsendt til Europa-Parlamentet i henhold til denne forordning skal behandles i overensstemmelse med regler om fremsendelse og håndtering af klassificerede informationer, der finder anvendelse mellem Europa-Parlamentet og Kommissionen. Efter høring af den berørte medlemsstat beslutter Kommissionen, hvilken del af evalueringsrapporten der kan offentliggøres.
Artikel 18
Betingelser for Det Forenede Kongeriges og Irlands deltagelse
1. Det Forenede Kongeriges og Irlands eksperter deltager kun i evalueringen af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
2. De evalueringer, der er beskrevet i artikel 4, stk. 1, omfatter kun Det Forenede Kongeriges og Irlands effektive anvendelse af den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
3. Det Forenede Kongerige og Irland deltager kun i Rådets vedtagelse af henstillingerne, jf. artikel 15, stk. 3, for så vidt angår den del af Schengenreglerne, som disse medlemsstater har fået tilladelse til at deltage i.
Artikel 19
Underretning af de nationale parlamenter
Kommissionen underretter de nationale parlamenter om indholdet af og resultaterne af evalueringen.
Artikel 20
Rapport til Europa-Parlamentet og Rådet
Kommissionen fremlægger hvert år en omfattende rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om de evalueringer, der er gennemført i medfør af denne forordning. Denne rapport offentliggøres og indeholder oplysninger om de evalueringer, der er udført i det foregående år, om konklusionerne for hver evaluering og om status for afhjælpende foranstaltninger. Kommissionen fremsender denne rapport til de nationale parlamenter.
Artikel 21
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 22
Revision
Kommissionen tager anvendelsen af denne forordning op til revision og forelægger Rådet en rapport senest seks måneder efter vedtagelsen af alle rapporter om de evalueringer, der er omfattet af det første flerårige evalueringsprogram som nævnt i artikel 5, stk. 5. En sådan revision skal omfatte alle denne forordnings elementer, bl.a. hvordan procedurerne for vedtagelse af retsakter inden for rammerne af evalueringsmekanismen fungerer. Kommissionen fremsender rapporten til Europa-Parlamentet.
Artikel 23
Overgangsbestemmelser og ophævelse
Med forbehold af nærværende artikels stk. 2 og 3 ophæves afgørelsen af 16. september 1998 med virkning fra den 26. november 2013.
Del I i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 1. januar 2016 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Del II i den i stk. 1 omhandlede afgørelse anvendes fortsat indtil den 27. november 2014 for så vidt angår evalueringsprocedurer for medlemsstater, der allerede er indledt den 26. november 2013.
Artikel 24
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2013.
A TANÁCS 1053/2013/EU RENDELETE
(2013. október 7.)
a schengeni vívmányok alkalmazását ellenőrző értékelési és monitoringmechanizmus létrehozásáról és a végrehajtó bizottságnak a Schengent Értékelő és Végrehajtását Felügyelő Állandó Bizottság létrehozásáról szóló 1998. szeptember 16-i határozatának hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 70. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
mivel:
(1)
A belső határokon történő határellenőrzés nélküli schengeni térség működésének alapját a külső határok, a vízumpolitika, a Schengeni Információs Rendszer, az adatvédelem, a rendőrségi együttműködés, a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés és a kábítószer elleni politika területén hozott kísérő intézkedések tagállamok általi alkalmazásának hatékonysága és eredményessége adja.
(2)
A Végrehajtó Bizottság az 1998. szeptember 16-i határozatával (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (a továbbiakban: az 1998. szeptember 16-i határozat) létrehozta a Schengent értékelő és végrehajtását felügyelő Állandó Bizottságot. Az Állandó Bizottság egyrészt arra kapott megbízást, hogy adott esetben megállapítsa, hogy egy, az egyezményhez csatlakozni kívánó állam teljesíti-e a belső határokon történő határellenőrzés megszüntetésének összes előfeltételét, másrészt pedig hogy biztosítsa, hogy azok az államok, amelyek már teljes körűen végrehajtják a schengeni vívmányokat, helyesen alkalmazzák azokat.
(3)
Mivel a schengeni vívmányok gyakorlati alkalmazása során egységes, magas szintű normáknak kell érvényesülniük, és a belső határokon történő határellenőrzés nélküli térséghez tartozó tagállamok között magas szintű kölcsönös bizalomnak kell fennállnia, létre kell hozni egy egyedi értékelési és monitoringmechanizmust a schengeni vívmányok alkalmazásának ellenőrzésére. E mechanizmusnak a Bizottság és az említett tagállamok szoros együttműködésén kell alapulnia.
(4)
A Hágai Programban (3) a Bizottság felkérést kapott, hogy a tagállami szakértők teljes körű bevonásának biztosítása érdekében a belső határok ellenőrzésének megszüntetését követően mielőbb nyújtson be javaslatot a fennálló schengeni értékelési mechanizmus felügyeleti mechanizmussal történő kiegészítésére vonatkozóan, beleértve az előre be nem jelentett ellenőrzéseket is.
(5)
A Stockholmi Program (4) annak a meggyőződésnek ad hangot, hogy a schengeni térség értékelése továbbra is kulcsfontosságú lesz, amelyet ezért fejleszteni kell a 2007/2004/EK tanácsi rendelet (5) által létrehozott Európai Unió Tagállamai Külső Határain Való Operatív Együttműködési Igazgatásért Felelős Európai Ügynökség (Frontex) e téren betöltött szerepének megerősítése révén.
(6)
Az 1998. szeptember 16-i határozattal létrehozott értékelési mechanizmust ezért felül kell vizsgálni, az 1998. szeptember 16-i határozatot pedig hatályon kívül kell helyezni.
(7)
A korábbi értékelések során szerzett tapasztalatok arról tanúskodnak, hogy olyan koherens értékelési mechanizmust kell fenntartani, amely a schengeni vívmányok valamennyi területére kiterjed, kivéve azokat, ahol az uniós jogban már léteznek egyedi értékelési mechanizmusok.
(8)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 70. cikkével összhangban a tagállamoknak a Bizottsággal együttműködve el kell végezniük a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséggel kapcsolatos uniós politikák végrehajtásának objektív és pártatlan értékelését. A hatékonyság érdekében az értékelési folyamatnak az értékelő jelentések megfelelő monitoringját és ellenőrzését is magában kell foglalnia, amit a Bizottságnak kell biztosítania.
(9)
Ezen túlmenően, ahhoz, hogy az értékelési mechanizmus hatékonyabb lehessen, egységes feltételeket kell biztosítani e rendelet végrehajtására vonatkozóan. Ennek érdekében egyes végrehajtási hatásköröket a Bizottságra, más végrehajtási hatásköröket pedig a Tanácsra kell ruházni.
(10)
Az értékelések előkészítésére és megtervezésére, valamint az értékelő jelentés elfogadására vonatkozó hatásköröket a Bizottságra kell ruházni. Ezen hatáskörök egy részét a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni. Ez utóbbi rendelet 2. cikke (2) bekezdésének b) pontja iii. alpontjának megfogalmazására tekintettel, a vonatkozó jogi aktusok elfogadására a vizsgálóbizottsági eljárás alkalmazandó.
(11)
A tagállamok közötti kölcsönös bizalom erősítése, intézkedéseik jobb uniós szintű összehangolása, valamint a tagállamok által egymásra gyakorolt nyomás hatásának megerősítése érdekében az értékelő jelentésben megállapított esetleges hiányosságok orvoslását célzó intézkedésekre vonatkozó ajánlások elfogadásának végrehajtási hatáskörét a Tanácsra kell ruházni. Ez a végrehajtási hatáskör megfelel annak az egyedi hatáskörnek, amelyet az EUMSZ 70. cikke alapján a Tanácsra ruház a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térséggel kapcsolatos uniós politikák végrehajtása kölcsönös értékelésének a területén. Megfelelően tükrözi az e különös szabályon („lex specialis”) alapuló értékelési mechanizmus célját, amely - ezen a konkrét területen belül, illetve a Bizottság azon általános hatáskörével párhuzamosan, melynek keretében az az Európai Unió Bíróságának ellenőrzése mellett kötelezettségszegési eljárásokon keresztül felügyeli az uniós jog alkalmazását - egyfajta kiegészítő funkciót hivatott betölteni az uniós politikák gyakorlati végrehajtása hatékonyságának a kölcsönös felülvizsgálat révén történő monitoringja által.
Emellett a Tanácsra ruházott ezen végrehajtási hatáskör az Európai Tanács 2011. június 23-i és 24-i következtetéseiben megfogalmazott azon kívánalomnak is segít érvényt szerezni, mely szerint a schengeni térségben szorosabb együttműködésre van szükség, és ennek érdekében fokozni kell a tagállamok közötti kölcsönös bizalmat, tekintettel arra, hogy a tagállamok egyformán felelősek annak garantálásáért, hogy valamennyi schengeni szabály az elfogadott közös előírásokkal, valamint az alapvető elvekkel és normákkal összhangban, hatékonyan kerüljön alkalmazásra. Ez a végrehajtási hatáskör a 2012. március 8-i tanácsi következtetésekkel összhangban a schengeni térség kormányzásának javításához is hozzájárul, mégpedig azoknak a schengeni térség megfelelő működésével kapcsolatos, miniszteri szintű politikai megbeszéléseknek a révén, amelyekre az uniós tagállamok és a schengeni társult államok alkotta vegyes bizottság keretében az értékelő jelentésekben megállapított súlyos hiányosságok kapcsán kerül sor. A megbeszéléseknek elő kell segíteniük, hogy a Tanács a hatáskörein belül meghozhassa a schengeni térség hatékony működésének biztosítását célzó döntéseit. Végezetül, a végrehajtási hatáskör Tanácsra történő átruházása megfelelően figyelembe veszi a gyakran nemzeti végrehajtási és jogérvényesítési hatásköröket érintő ajánlások politikailag potenciálisan érzékeny jellegét.
(12)
Az értékelési mechanizmusnak átlátható, hatékony és egyértelmű szabályokat kell megállapítania az értékelések során alkalmazandó módszerrel, a magasan képzett szakértők helyszíni látogatásokhoz történő igénybevételével, valamint az értékelések megállapításainak nyomon követésével kapcsolatban. A módszernek külön ki kell térnie az előre bejelentett helyszíni látogatásokat kiegészítő be nem jelentett helyszíni látogatásokra, különösen a határellenőrzések és a vízumok kapcsán.
(13)
Az értékelési és monitoringmechanizmusnak a schengeni vívmányok valamennyi aspektusára ki kell terjednie. A határok kérdése kapcsán az értékelési és a monitoringmechanizmusnak a külső határellenőrzések hatékonyságával és a belső határokon történő határellenőrzések hiányával egyaránt foglalkozik majd.
(14)
Az értékelés és a monitoring keretében külön figyelmet kell fordítani az alapvető jogoknak a schengeni vívmányok alkalmazása során való tiszteletben tartására.
(15)
Az értékelésnek garantálnia kell, hogy a tagállamok hatékonyan, az alapvető elveknek és normáknak megfelelően alkalmazzák a schengeni szabályokat. Ezért az értékelési mechanizmusnak valamennyi olyan vonatkozó jogszabályra és operatív tevékenységre kell kiterjednie, amely elősegíti a belső határokon történő határellenőrzés nélküli térség működését.
(16)
Az értékelési mechanizmus hatékonyságának és megbízhatóságának erősítése érdekében valamennyi értékelésben figyelembe kell venni, hogy a schengeni vívmányok vonatkozó részeit alkalmazó hatóságok megfelelően működnek-e. Ezáltal az értékelési mechanizmus jobban tudja majd garantálni, hogy a tagállamok az Európai Tanács 2011. június 23-i és 24-i ülésén kiadott következtetésében megfogalmazott igénynek megfelelően az alapvető elvekkel és normákkal összhangban hatékonyan alkalmazzák a schengeni szabályokat. Az értékelési mechanizmus összhangban lesz az Európai Tanács 2012. március 1.-2-i ülésén kiadott következtetésekben elhangzott igényekkel, amelynek megfelelően foglalkozik a schengeni vívmányok alkalmazásában részt vevő intézmények elvárt működésével.
(17)
A Frontexnek támogatnia kell az értékelési mechanizmus végrehajtását, elsősorban a külső határokkal kapcsolatos kockázatelemzések terén. Azt is lehetővé kell tenni, hogy az értékelési mechanizmus kiaknázhassa a Frontex szakértelmét a külső határokon végzett ad hoc jellegű helyszíni látogatások végrehajtásakor.
(18)
Az értékelési mechanizmus végrehajtását adott esetben más uniós szerveknek, hivataloknak és ügynökségeknek - például a 2009/371/IB tanácsi határozattal (7) létrehozott Európai Rendőrségi Hivatalnak (Europolnak) és a 2002/187/IB tanácsi határozattal (8) létrehozott Eurojustnak - is támogatniuk kell a megbízatásukhoz tartozó területeken. Lehetővé kell tenni továbbá, hogy adott esetben az értékelési mechanizmus a schengeni vívmányok olyan területeire vonatkozó helyszíni látogatások végrehajtásában való közreműködés során, amely területek valamely uniós szerv, hivatal vagy ügynökség megbízatásához tartoznak, igénybe vehesse az adott uniós szerv, hivatal vagy ügynökség szakértelmét. Ennek az elvnek kellene érvényesülnie például az európai adatvédelmi biztos esetében, amennyiben az adatvédelemmel kapcsolatos értékelésről van szó, mely esetben egyébiránt sor kerülhet a nemzeti adatvédelmi hatóságok bevonására is.
(19)
A tagállamoknak és a Bizottságnak gondoskodniuk kell arról, hogy a helyszíni látogatásokra küldött szakértőik kellő tapasztalattal rendelkezzenek, valamint, hogy a vizsgálatot megelőzően megkapják az e célból szükséges, az alapvető jogokra is kiterjedő képzést. A szükséges képzést az érintett uniós szerveknek, hivataloknak és ügynökségeknek - így például a Frontexnek - kell biztosítaniuk, a kimondottan a schengeni vívmányok értékelésére vonatkozó képzésekre irányuló kezdeményezésekhez pedig a meglévő uniós pénzügyi eszközöket és az ilyen eszközök fejlesztése révén pénzügyi forrásokat kell a tagállamok rendelkezésére bocsátani.
(20)
Az EUMSZ 70. cikkének utolsó mondatában az Európai Parlamentre és a nemzeti parlamentekre ruházott különleges szerepre tekintettel, amelyet a nemzeti parlamentek tekintetében az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 12. cikkének c) pontja is kiemel, biztosítani kell, hogy a Tanács és a Bizottság teljes körűen tájékoztassa az Európai Parlamentet és a nemzeti parlamenteket az értékelés tartalmáról és eredményéről. Ezen túlmenően, amennyiben a Bizottság javaslatot nyújt be e rendelet módosítására vonatkozóan, a Tanács - eljárási szabályzata 19. cikke (7) bekezdésének h) pontjával összhangban - konzultál az Európai Parlamenttel, hogy a végső szöveg elfogadását megelőzően a lehető legteljesebb mértékben figyelembe vehesse az Európai Parlament véleményét.
(21)
Az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, Dánia helyzetéről szóló (22.) jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt ennek a rendeletnek az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező, és nem alkalmazandó. Mivel e rendelet a schengeni vívmányokra épül, Dánia a fenti jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az e rendeletről szóló tanácsi határozat elfogadásától számított hat hónapon belül határoz arról, hogy azt nemzeti jogában végrehajtja-e.
(22)
Az Egyesült Királyság az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Unió keretébe beillesztett schengeni vívmányokról szóló 19. jegyzőkönyv 5. cikkének (1) bekezdésével, valamint a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozat (9) 8. cikkének (2) bekezdésével összhangban részt vesz e rendelet alkalmazásában.
(23)
Írország az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt, az Unió keretébe beillesztett schengeni vívmányokról szóló (19.) jegyzőkönyv 5. cikkének (1) bekezdésével, valamint az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozat (10) 6. cikkének (2) bekezdésével összhangban részt vesz e rendelet alkalmazásában.
(24)
Izland és Norvégia tekintetében ez a rendelet az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok (11) azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az említett megállapodás alkalmazását szolgáló egyes szabályokról szóló 1999/437/EK tanácsi határozat (12) 1. cikkében említett területhez tartoznak.
(25)
Svájc tekintetében ez a rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás értelmében a schengeni vívmányok (13) azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkében említett területhez tartoznak, összefüggésben a 2008/146/EK tanácsi határozat (14) 3. cikkével.
(26)
Liechtenstein tekintetében ez a rendelet az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség közötti, a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról szóló jegyzőkönyv értelmében a schengeni vívmányok (15) azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését képezi, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkében említett területhez tartoznak, összefüggésben a 2011/350/EU tanácsi határozat (16) 3. cikkével.
(27)
Mivel e rendelet hatálybalépésének időpontjában Ciprusnak az 1998. szeptember 16-i határozata szerinti értékelése már megkezdődött, ez a rendelet 2016. január 1-jéig Ciprusra nem alkalmazandó.
(28)
Mivel Bulgária és Románia tekintetében a 2005. évi csatlakozási okmány 4. cikke (2) bekezdésének megfelelően lezárult az alkalmazandó schengeni értékelési eljárások szerinti ellenőrzés, az e rendelet 1. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti ellenőrzésre nem kerül sor ezen tagállamok vonatkozásában.
(29)
A Ciprusról, Bulgáriából Romániából és Horvátországból érkező szakértőknek mindazonáltal célszerű részt venniük a schengeni vívmányok összes részének értékelésében,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Cél és hatály
(1) Ez a rendelet értékelési és monitoringmechanizmust hoz létre, amely a következő célokat szolgálja:
a)
a schengeni vívmányok alkalmazásának ellenőrzése azon tagállamokban, amelyekre a schengeni vívmányok teljes körűen alkalmazandók, valamint azokban a tagállamokban, amelyekben az EUSZ-hez és az EUMSZ-ről szóló szerződéshez csatolt vonatkozó jegyzőkönyvek értelmében a schengeni vívmányok részben alkalmazandók;
b)
annak ellenőrzése, hogy teljesülnek-e a schengeni vívmányok valamennyi vonatkozó részének alkalmazásához szükséges feltételek azokban a tagállamokban, amelyek tekintetében nem született tanácsi határozat a schengeni vívmányok rendelkezéseinek teljes körű vagy részleges alkalmazásáról, kivéve azokat a tagállamokat, amelyek esetében e rendelet hatálybalépésének időpontjában ez az értékelés már lezárult;
(2) Az e cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett ellenőrzés nem érinti a 23. cikk második bekezdésében foglaltakat, azon tagállamok vonatkozásában, amelyekben az értékelési eljárás már 2013. november 26-án megkezdődött.
(3) A schengeni vívmányok összes részének értékelésében mindazonáltal azon tagállamok szakértői is részt vesznek, amelyek a vonatkozó csatlakozási okmánynak megfelelően még nem alkalmazzák teljes mértékben a schengeni vívmányokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a „schengeni vívmányok” a schengeni vívmányoknak az EUSZ-hez és az EUMSZ-hez csatolt 19. jegyzőkönyvvel összhangban az Unió keretébe beillesztett rendelkezései és az azokon alapuló, illetve azokkal egyéb módon összefüggő jogi aktusok.
3. cikk
Felelősségi körök
(1) A tagállamok és a Bizottság együttesen felelnek az e rendeletben meghatározott értékelési és monitoringmechanizmus végrehajtásáért, amelyhez a schengeni vívmányok végrehajtásában részt vevő uniós szervek, hivatalok és ügynökségek is támogatást nyújtanak.
(2) A Bizottságnak általános koordináló szerepe van az éves és többéves értékelési programok kialakításában, a kérdőívnek és a látogatások időbeosztásának az összeállításában, a látogatások lebonyolításában, valamint az értékelő jelentések és az ajánlások szövegezésében. Az értékelő jelentésekkel és az ajánlásokkal kapcsolatban gondoskodik továbbá a 16. cikk szerinti monitoringról és ellenőrzésről.
(3) A tagállamok és a Bizottság az e rendelet által rájuk bízott feladatok végrehajtása érdekében teljes körűen együttműködnek az értékelés valamennyi szakaszában.
4. cikk
Értékelések
(1) Az értékelések a schengeni vívmányok valamennyi területére kiterjedhetnek, beleértve a külső határok, a vízumpolitika, a Schengeni Információs Rendszer, az adatvédelem, a rendőrségi együttműködés és a büntetőügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén hozott kísérő intézkedések tagállami alkalmazásának hatékonyságát és eredményességét, valamint a belső határellenőrzések megszüntetését is. Valamennyi értékelésben figyelembe kell venni a schengeni vívmányok e bekezdésben meghatározott, vonatkozó részeit alkalmazó hatóságok működését.
(2) Az értékelésekre kérdőívek és - előre bejelentett vagy be nem jelentett - helyszíni látogatások formájában kerülhet sor. Az előre bejelentett helyszíni látogatásokat kérdőív kitöltése előzi meg. A helyszíni látogatások és a kérdőívek adott esetben egymástól függetlenül vagy együttesen is alkalmazhatók az egyes tagállamok és/vagy konkrét területek értékelése során.
(3) Az értékelt tagállam mind a kérdőíveket, mind a helyszíni látogatásokat kiegészítheti az értékelt terület ismertetésével.
5. cikk
Többéves értékelési program
(1) A Bizottság - adott esetben a Frontexszel és az Europollal folytatott konzultációt követően - ötéves időszakra szóló többéves értékelési programot állít össze, legkésőbb hat hónappal a következő ötéves időszak kezdete előtt. A végrehajtási aktust a 21. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. A többéves értékelési programot a Bizottság megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A többéves értékelési programok tárgyát képező minden ötéves időszak során minden tagállamot értékelni kell. A többéves értékelési programnak minden évre vonatkozóan tartalmaznia kell az adott évben értékelendő tagállamok listáját. A tagállamok értékelési sorrendjének meghatározásakor figyelembe kell venni a legutóbbi értékelés óta eltelt időt, valamint az értékelendő schengeni vívmányok különböző részei közötti egyensúlyt.
(3) A többéves értékelési program az (1) bekezdésben említett eljárással összhangban szükség szerint kiigazítható.
(4) A többéves értékelési program hivatkozhat a 6. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett tematikus értékelésekre.
(5) A Bizottság az első többéves értékelési programot 2014. május 27-ig állítja össze. A program kezdőnapja 2014. november 27., zárónapja pedig 2019. december 31.
6. cikk
Éves értékelési program
(1) A Bizottság éves értékelési programot állít össze a program évét megelőző év október 31-ig, melyben figyelembe veszi különösen a Frontex által a 7. cikkel összhangban készített kockázatelemzést, és adott esetben - elsősorban a 8. cikkel összhangban - az Europoltól és egyéb uniós szervektől, hivataloktól és ügynökségektől származó információkat.
Az éves értékelési programnak javaslatokat kell tartalmaznia az alábbiak értékelésére:
a)
a schengeni vívmányok vagy azok egy részének alkalmazása egy tagállamban, a többéves értékelési programban meghatározottak szerint; és
b)
a schengeni vívmányok meghatározott részeinek alkalmazása több tagállamban (azaz tematikus értékelések).
(2) A Bizottság, végrehajtási aktusok elfogadásával, a helyszíni értékelések tervezett ütemezésével együtt, összeállítja az éves értékelési program első részét. Az első rész felsorolja a többéves értékelési programmal összhangban a következő évben értékelendő tagállamokat, az értékelendő területeket és a helyszíni látogatásokat. A végrehajtási aktust a 21. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. A többéves értékelési programot a Bizottság megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(3) A Bizottság kidolgozza és elfogadja az éves értékelési program második részét. A második rész felsorolja a következő évben esedékes, előzetes bejelentés nélküli helyszíni látogatásokat. A Bizottság tartalmát bizalmasan kezeli, és nem továbbítja semmilyen más félnek.
(4) Az éves értékelési program a (2) és a (3) bekezdéssel összhangban szükség szerint kiigazítható.
(5) A Bizottság az első éves értékelési programot 2014. május 27-ig állítja össze. A program kezdőnapja 2014. november 27., zárónapja pedig 2014. december 31.
7. cikk
A Frontex általi kockázatelemzés
(1) A Frontex minden évben augusztus 31-ig - a megbízatásának megfelelően - kockázatelemzést nyújt be a Bizottságnak és a tagállamoknak. A kockázatelemzés egyebek mellett kiterjed az illegális bevándorlásra és a külső határokon az operatív környezetben bekövetkezett jelentősebb változásokra, és ajánlásokat fogalmaz meg arra vonatkozóan, hogy a következő évi értékelések mely prioritásokra irányuljanak. Az ajánlásokban hivatkozni kell a külső határok azon konkrét szakaszaira és azon konkrét határátkelőhelyekre, amelyek értékelését a következő évben a többéves értékelési program keretében el kell végezni. A kockázatelemzést a Bizottság késedelem nélkül megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A Frontex minden évben augusztus 31-ig az (1) bekezdésben említettől eltérő külön kockázatelemzést nyújt be a Bizottságnak, amely a következő évben esedékes, előre be nem jelentett helyszíni látogatások formájában megvalósítandó értékelések prioritásaira vonatkozó ajánlásokat tartalmaz, függetlenül attól, hogy - az 5. cikk (2) bekezdésével összhangban - a többéves értékelési program milyen tagállamokat érintő értékelési sorrendet állapított meg. Ezek az ajánlások bármely régióra vagy konkrét területre vonatkozhatnak, és legalább tíz konkrét külső határszakaszt és legalább tíz konkrét határátkelőhelyet fel kell sorolniuk. A Bizottság bármikor felkérheti a Frontexet olyan kockázatelemzés benyújtására, amely ajánlásokat tartalmaz előre be nem jelentett helyszíni látogatások formájában elvégzendő értékelésekre vonatkozóan.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett Frontex által elkészített kockázatelemzést az első alkalommal legkésőbb 2014. február 27-ig kell a Bizottság részére benyújtani.
8. cikk
A Frontextől eltérő uniós szervek, hivatalok és ügynökségek által készített kockázatelemzések
A Bizottság adott esetben kockázatelemzést kér a schengeni vívmányok végrehajtásában részt vevő, a Frontextől eltérő uniós szervektől, hivataloktól és ügynökségektől, többek között a korrupcióról és a szervezett bűnözésről is, amennyiben ezek alááshatják a schengeni vívmányok tagállamok általi alkalmazását. Ezek az elemzések felhasználhatóak az éves értékelési programok elkészítéséhez.
9. cikk
Kérdőív
(1) A Bizottság, a tagállamokkal szoros együttműködésben, végrehajtási aktusok elfogadásával naprakész szabványkérdőívet készít el. A szabványkérdőív tervezetéről a Frontexszel és az Europollal egyeztetés folytatható. A szabványkérdőívekben ki kell térni a vonatkozó jogszabályokra, a különösen a schengeni katalógusokban szereplő, közösen elfogadott ajánlásokra és legjobb gyakorlatokra, valamint a schengeni vívmányok végrehajtása tekintetében rendelkezésre álló szervezeti és technikai eszközökre, továbbá az értékelési területenként rendelkezésre álló statisztikai adatokra. A végrehajtási aktust a 21. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(2) A Bizottság minden év július 1-jéig megküldi a szabványkérdőíveket a következő évben értékelendő tagállamoknak. A tagállamok a kérdőív kézhezvételétől számított nyolc héten belül megküldik válaszaikat a Bizottságnak. A Bizottság hozzáférhetővé teszi a válaszokat a többi tagállam számára, és az Európai Parlamentet is tájékoztatja azokról. A Bizottság az Európai Parlament kérésére - tekintettel különösen az ügy komolyságára - eseti alapon, az Európai Parlament és a Bizottság közötti kapcsolatokra vonatkozó hatályos szabályokkal összhangban egy-egy válasz tartalmát is ismerteti az Európai Parlamenttel.
10. cikk
A helyszíni látogatásokért felelős csoportok
(1) A helyszíni látogatásokért felelős csoportok (a továbbiakban: a helyszíni csoportok) a tagállamok által kijelölt szakértőkből és a Bizottság képviselőiből állnak.
(2) A Bizottság felkéri a tagállamokat az egyes helyszíni látogatásokban való részvételhez rendelkezésre álló szakértők kijelölésére, a szakterületük feltüntetésével.
Az előre bejelentett helyszíni látogatások esetében a Bizottság a helyszíni látogatás kezdetének tervezett időpontja előtt legkésőbb három hónappal felkéri a tagállamokat a szakértők kijelölésére. A tagállamok a felkérés kézhezvételétől számított két héten belül kijelölik a szakértőket.
Az előre be nem jelentett helyszíni látogatások esetében a Bizottság a helyszíni látogatás kezdetének tervezett időpontja előtt legkésőbb két héttel felkéri a tagállamokat a szakértők kijelölésére. A tagállamok a felkérés kézhezvételétől számított 72 órán belül kijelölik a szakértőket.
(3) A helyszíni látogatásokon részt vevő bizottsági képviselők maximális száma kettő lehet. A helyszíni látogatásokban részt vevő tagállami szakértők maximális száma az előre bejelentett helyszíni látogatások esetében nyolc, az előre be nem jelentett helyszíni látogatások esetében pedig hat fő lehet.
Ha a tagállamok által kijelölt szakértők száma meghaladja az első albekezdésben meghatározott maximumot, az érintett tagállamokkal folytatott konzultációt követően a Bizottság jelöli ki a csoport tagjait a földrajzi egyensúly és a szakértők szakterületei alapján.
(4) Tagállami szakértők nem vehetnek részt olyan értékelő kiküldetésben, amelynek keretében az alkalmazási helyük szerinti tagállamban kerül sor helyszíni látogatásra.
(5) A Bizottság felkérheti a Frontexet, az Europolt vagy a schengeni vívmányok végrehajtásában részt vevő egyéb uniós szerveket, hivatalokat vagy ügynökségeket, hogy jelöljenek ki egy képviselőt, aki megfigyelőként részt vesz egy, a feladatkörük által érintett területhez kapcsolódó helyszíni látogatásban.
(6) A helyszíni csoportok vezető szakértőinek szerepét az egyik bizottsági képviselő és az egyik tagállami szakértő tölti be; e vezetőket a helyszíni csoport tagjainak közösen kell kijelölniük a csoport felállítását követő legrövidebb időn belül. A vezető szakértőket a 13. cikk (2) bekezdésében hivatkozott részletes program összeállítását megelőzően megfelelő időben ki kell jelölni.
11. cikk
A kérdőív alapján végzett értékelésekért felelős csoportok
(1) Amennyiben a kérdőív független módon kerül felhasználásra, azaz nem követi a 4. cikk (2) bekezdésében említettek szerinti helyszíni látogatás, a kérdőíven szereplő kérdésekre adandó válaszok értékeléséért felelős csoportot (a továbbiakban: a kérdőívekért felelős csoport) a tagállamok szakértőiből és a Bizottság képviselőiből kell kialakítani.
(2) A Bizottság, amikor kiküldi a kérdőívet az értékelendő tagállamnak, felkéri a tagállamokat, hogy jelöljék ki az értékelésben való részvételhez rendelkezésre álló szakértőket, a szakterületük feltüntetésével. A tagállamok a felkérés kézhezvételétől számított két héten belül kijelölik a szakértőket. A szakértőket a 10. cikk (3) és (4) bekezdésében megállapított eljárással összhangban kell kijelölni.
12. cikk
Szakértők
Az értékelésekben részt vevő szakértőknek megfelelő képesítéssel kell rendelkezniük, ideértve az értékelési mechanizmus által érintett területeken meglévő megalapozott elméleti tudást és gyakorlati tapasztalatot, valamint az értékelési elvek, eljárások és technikák alapos ismeretét, továbbá képesnek kell lenniük hatékonyan kommunikálni egy közös nyelven. A tagállamok és a Bizottság ennek érdekében a megfelelő uniós szervekkel, hivatalokkal és ügynökségekkel együttműködésben biztosítják, hogy a szakértők megkapják a megfelelő képzést, többek között az alapvető jogok tiszteletben tartásával kapcsolatos tudnivalókról is.
13. cikk
A helyszíni látogatások lebonyolítása
(1) A helyszíni csoportoknak minden szükséges előkészítő intézkedést meg kell tenniük a helyszíni látogatások hatékonyságának, pontosságának és egységességének biztosítása érdekében.
(2) A Bizottság a vezető szakértőkkel és az érintett tagállammal szoros együttműködésben összeállítja az előre bejelentett helyszíni látogatások részletes programját. A tagállamokat tájékoztatni kell a programról. Az előre be nem jelentett helyszíni látogatások részletes programját a Bizottság állítja össze.
A Bizottság konzultál az érintett tagállammal, és az alábbiak szerint tájékoztatja az ütemezésről és a részletes programról:
a)
előre bejelentett helyszíni látogatás esetén legalább hat héttel a vizsgálat tervezett időpontja előtt;
b)
legalább 24 órával a be nem jelentett helyszíni látogatás előtt.
A belső határokon tett be nem jelentett helyszíni látogatásokra az érintett tagállam előzetes értesítése nélkül kerül sor. Az ilyen vizsgálatok gyakorlati lebonyolítására vonatkozó általános iránymutatásokat a Bizottság a tagállamokkal szoros együttműködésben dolgozza ki.
(3) A helyszíni csoport minden tagjának rendelkeznie kell olyan azonosító okmánnyal, amely felhatalmazza az e rendelettel összhangban történő helyszíni látogatások végrehajtására.
(4) Az értékelendő tagállam biztosítja továbbá, hogy a helyszíni csoport gyakorolhassa az értékelendő területekhez kapcsolódó tevékenységek ellenőrzésével kapcsolatos feladatkörét. Ennek kapcsán biztosítania kell mindenekelőtt azt, hogy a helyszíni csoport közvetlen kapcsolatba léphessen a megfelelő személyekkel, és hozzáférhessen az értékelés céljából megvizsgálandó összes területhez, helyiséghez és dokumentumhoz.
(5) Az értékelendő tagállam a hatáskörébe tartozó valamennyi eszközzel támogatja a helyszíni csoportot feladata elvégzésében.
(6) Előre bejelentett helyszíni látogatások esetében a Bizottság előre közli az értékelendő tagállammal a helyszíni csoport szakértőinek nevét. A tagállam kapcsolattartót jelöl ki a helyszíni látogatás gyakorlati lebonyolításához.
(7) A Bizottság és a tagállamok felelnek a helyszíni csoportban részt vevő szakértőiknek az értékelendő tagállam(ok)ba és az értékelt tagállam(ok)ból történő be-, illetve elutazása megszervezéséért. A Bizottság megtéríti a helyszíni látogatásokon részt vevő szakértők utazási és szállásköltségét.
Az értékelendő tagállam(ok) felel(nek) a szállás tekintetében szükséges teendők elvégzéséért és a helyszínre való eljutáshoz szükséges feltételek biztosításáért. Előre be nem jelentett helyszíni látogatások esetében a Bizottság gondoskodik a szakértők szállásának a megszervezéséről.
14. cikk
Értékelő jelentések
(1) Minden értékelést követően értékelő jelentést kell készíteni. Az értékelő jelentésnek az adott esettől függően a helyszíni látogatás során tett megállapításokon, illetve a kérdőíven kell alapulnia. Helyszíni látogatás esetében az értékelő jelentést a helyszíni csoportnak kell elkészítenie a látogatás során.
A tagállamok szakértőit és a Bizottság képviselőit terheli minden felelősség az értékelő jelentés elkészítéséért, valamint annak egységességéért és minőségéért. Véleménykülönbség esetén a helyszíni csoportnak vagy adott esetben a kérdőívekért felelős csoportnak törekednie kell a kompromisszum kialakítására.
(2) Az értékelő jelentésben elemezni kell a szóba jöhető minőségi, mennyiségi, működési, igazgatási és szervezési szempontokat, és fel kell tüntetni az értékelés során azonosított összes hiányosságot.
(3) Az értékelő jelentés minden egyes megállapítására a következő értékelések valamelyikét kell alkalmazni:
a)
eleget tesz az előírásoknak;
b)
eleget tesz az előírásoknak, de fejlesztésre szorul;
c)
nem tesz eleget az előírásoknak.
(4) A Bizottság - az adott esettől függően - a helyszíni látogatást vagy a kérdőívre adott válasz beérkezését követő hat héten belül megküldi az értékelő jelentés tervezetét az értékelt tagállamnak. Az értékelt tagállam az értékelő jelentés tervezetének kézhezvételétől számított két héten belül benyújtja a vonatkozó észrevételeit. Az értékelt tagállam kérésére a jelentés megszövegezésével foglalkozó találkozót kell tartani. Az értékelő jelentés tervezetében ki lehet térni az értékelt tagállam által tett észrevételekre.
(5) A Bizottság benyújtja az értékelő jelentés tervezetét és az értékelt tagállam válaszát, valamint észrevételeit a többi tagállamnak, amelyek felkérést kapnak, hogy tegyék meg észrevételeiket a kérdőíven szereplő válasszal, az értékelő jelentés tervezetével és az értékelt tagállam észrevételeivel kapcsolatban.
Ennek alapján a Bizottság végrehajtási aktus útján - az értékelő jelentés tervezetén végrehajtott esetleges megfelelő változtatásokat követően - elfogadja az értékelő jelentést. A végrehajtási aktust a 21. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni. A Bizottság az értékelő jelentést továbbítja az Európai Parlamentnek.
15. cikk
Ajánlások
(1) Az értékelő jelentés megfogalmazásakor, illetve az értékelő jelentésben közölt megállapítások és értékelések fényében a tagállamok szakértői és a Bizottság képviselői ajánlásokat fogalmaznak meg az értékelés során azonosított esetleges hiányosságok kiküszöbölése céljából hozandó intézkedésekre vonatkozóan, és utalnak az azok végrehajtásával kapcsolatos prioritásokra, valamint adott esetben a már bevált gyakorlat konkrét példáira is.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett ajánlások elfogadása céljából javaslatot nyújt be a Tanácsnak.
(3) Az (1) bekezdésben említett ajánlásokat a Tanács fogadja el, majd továbbítja azokat az Európai Parlament és a nemzeti parlamentek részére.
16. cikk
Monitoring és ellenőrzés
(1) A 15. cikkben említett ajánlások elfogadásától számított három hónapon belül az értékelt tagállamok a Bizottság és a Tanács rendelkezésére bocsátják a az értékelő jelentésben feltárt hiányosságok korrekciója céljából készített cselekvési tervüket. Amennyiben az ajánlások összegző megállapításaiban az szerepel, hogy az értékelt tagállam súlyosan elhanyagolja kötelezettségeinek teljesítését, a tagállam egy hónapon belül benyújtja az ajánlásokra vonatkozóan elfogadott cselekvési tervét. A Bizottság ezt a cselekvési tervet továbbítja az Európai Parlamentnek.
(2) A Bizottság a helyszíni csoporttal, vagy adott esetben a kérdőívekért felelős csoporttal való konzultációt követően, a cselekvési tervnek az értékelt tagállamtól történő beérkezését követő egy hónapon belül benyújtja a Tanácsnak a cselekvési terv megfelelőségéről készített értékelését. A többi tagállam felkérést kap a cselekvési tervvel kapcsolatos észrevételeik megtételére.
(3) Az értékelt tagállam az ajánlások elfogadását követő hat hónapon belül jelentést tesz a Bizottságnak a cselekvési terv végrehajtásáról, és ezt háromhavonta megismétli mindaddig, amíg a cselekvési tervet maradéktalanul végre nem hajtotta.
(4) Amennyiben az ajánlások összegző megállapításaiban az szerepel, hogy az értékelt tagállam súlyosan elhanyagolja kötelezettségeit, a tagállam - függetlenül a cselekvési terv végrehajtásáról szóló jelentés benyújtásának a (3) bekezdésben említett hat hónapos határidejétől - az ajánlások elfogadásától számított három hónapon belül tesz jelentést a cselekvési terv végrehajtásáról.
(5) A feltárt hiányosságok súlyosságától és az orvoslásukra foganatosított intézkedésektől függően a Bizottság előirányozhatja az előre bejelentett helyszíni látogatások megismétlését a cselekvési terv végrehajtásának ellenőrzése érdekében. A Bizottság legalább négy olyan szakértőt kér fel a megismételt vizsgálatban való részvételre, akik a korábbi vizsgálatban is részt vettek. A Bizottság megfigyelőket hívhat meg a megismételt vizsgálatban való részvételre. A Bizottság összeállítja a megismételt vizsgálat programját. Az értékelt tagállamot legalább egy hónappal a megismételt vizsgálat tervezett időpontja előtt tájékoztatni kell a programról. A Bizottság előirányozhatja az előre be nem jelentett helyszíni látogatások megismétlését is.
(6) A Bizottság rendszeresen tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az e cikkben említett cselekvési tervek vagy fejlesztési intézkedések végrehajtásáról.
(7) Amennyiben a helyszíni látogatás olyan súlyos hiányosságot tár fel, amely a belső határellenőrzés nélküli térségben komoly veszélyt jelenthet a közrendre vagy a belső biztonságra, a Bizottság - saját kezdeményezésére vagy az Európai Parlament vagy valamelyik tagállam kérésére - a lehető leghamarabb tájékoztatja erről az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(8) Amennyiben az értékelt tagállamról megállapították, hogy eleget tesz az előírásoknak, de az ajánlások esetleges további fejlesztésre irányuló javaslatokat tartalmaznak a 14. cikk (3) bekezdésének b) pontjával összhangban, a szóban forgó tagállam az ajánlások elfogadását követő hat hónapon belül benyújtja a Bizottságnak az ezen javaslatok lehetséges végrehajtásáról készített értékelését.
17. cikk
Bizalmas információk
A helyszíni csoportoknak és a kérdőívekért felelős csoportoknak a feladataik teljesítése során szerzett minden információt bizalmasan kell kezelniük. A helyszíni látogatásokat követően készített értékelő jelentéseket EU RESTRICTED/RESTREINT UE minősítésű dokumentumként kell kezelni, az alkalmazandó biztonsági szabályoknak megfelelően. A minősítés nem zárja ki a szóban forgó információknak az Európai Parlament rendelkezésére bocsátását. Az e rendelet alapján a Parlamentnek továbbított információkat és dokumentumokat a minősített adatok továbbítására és kezelésére irányadó, az Európai Parlament és a Bizottság között alkalmazandó szabályoknak megfelelően kell továbbítani és kezelni. A Bizottság - az érintett tagállammal való konzultációt követően - dönt arról, hogy az értékelő jelentés mely részei tehetők közzé.
18. cikk
Az Egyesült Királyság és Írország részvételére vonatkozó feltételek
(1) Az Egyesült Királyság és Írország szakértői csak a schengeni vívmányok azon részének értékelésében vesznek részt, amely esetében az országuk felhatalmazást kapott a részvételre.
(2) A 4. cikk (1) bekezdésében megállapított értékelések csak a schengeni vívmányok azon része kapcsán vizsgálják az Egyesült Királyság és Írország általi hatékony és eredményes alkalmazást, amely esetében az Egyesült Királyság és Írország felhatalmazást kapott a részvételre.
(3) Az Egyesült Királyság és Írország az ajánlásoknak a Tanács általi, a 15. cikk (3) bekezdése szerinti elfogadásában csak a schengeni vívmányok azon része tekintetében vesz részt, amely esetében az Egyesült Királyság és Írország felhatalmazást kapott a részvételre.
19. cikk
A nemzeti parlamentek tájékoztatása
A Bizottság tájékoztatja a nemzeti parlamenteket az e rendelet alapján elvégzett értékelés tartalmáról és eredményeiről.
20. cikk
Jelentés az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak
A Bizottság éves átfogó jelentést készít az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az e rendelet alapján végrehajtott értékelésekről. A jelentést közzé kell tenni, és tartalmaznia kell az előző évben végzett értékelések, az egyes értékelésekből levont következtetések és a hiányosságok orvoslására irányuló intézkedések aktuális állását. A Bizottság a jelentést továbbítja a nemzeti parlamenteknek.
21. cikk
Bizottság eljárás
(1) A Bizottság munkáját egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. Amennyiben a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadja el a végrehajtási aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
22. cikk
Felülvizsgálat
A Bizottság felülvizsgálja e rendelet működését, és az összes értékelő jelentés elfogadását követő 6 hónapon belül jelentést nyújt be a Tanácsnak a 5. cikk (5) bekezdésében említett első többéves értékelési program hatálya alá tartozó értékelésekről. E felülvizsgálatnak ki kell térnie e rendelet összes elemére, beleértve a jogi aktusoknak a mechanizmus keretében történő elfogadására irányuló eljárások működését is. A Bizottság továbbítja a jelentést az Európai Parlamentnek.
23. cikk
Átmeneti rendelkezések és hatályon kívül helyezés
Az ezen cikk második és harmadik bekezdésének sérelme nélkül az 1998. szeptember 16-i határozat 2013. november 26-ával kezdődően hatályát veszti.
Az első bekezdésben említett határozat I. részét 2016. január 1-jéig továbbra is alkalmazni kell azon tagállamok tekintetében, amelyek értékelési eljárása 2013. november 26-án már elkezdődött.
Az első bekezdésben említett határozat II. részét 2014. november 27-ig továbbra is alkalmazni kell azon tagállamok tekintetében, amelyek értékelési eljárása 2013. november 26-án már elkezdődött.
24. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Luxembourgban, 2013. október 7-én.