KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/262
af 17. februar 2015
om metoder til identifikation af dyr af hestefamilien, jf. Rådets direktiv 90/427/EØF og 2009/156/EF (hestepasforordningen)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 90/427/EØF af 26. juni 1990 om zootekniske og genealogiske betingelser for samhandelen inden for Fællesskabet med enhovede dyr (1), særlig artikel 4, stk. 2, litra c) og d), artikel 6, stk. 2, andet led, og artikel 8, nr. 1), første afsnit,
under henvisning til Rådets direktiv 2009/156/EF af 30. november 2009 om dyresundhedsmæssige betingelser for enhovede dyrs bevægelser og indførsel af enhovede dyr fra tredjelande (2), særlig artikel 4, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved direktiv 90/427/EØF er der fastlagt zootekniske betingelser for samhandel inden for Unionen med dyr af hestefamilien. Direktivet foreskriver, at medlemsstaterne skal påse, at registrerede dyr af hestefamilien, når de flyttes, ledsages af et identifikationsdokument udstedt af de i samme direktiv omhandlede godkendte avlsorganisationer eller avlsforeninger.
(2)
Ved direktiv 2009/156/EF er der fastsat dyresundhedsmæssige betingelser for flytning og import af dyr af hestefamilien fra tredjelande. Direktivet foreskriver, at registrerede dyr af hestefamilien skal være identificeret ved et identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med direktiv 90/427/EØF eller af en international forening eller organisation, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste. Avls- og brugsdyr af hestefamilien skal identificeres efter en metode, som fastlægges af Kommissionen.
(3)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 504/2008 (3), som har fundet anvendelse siden den 1. juli 2009, er der fastsat regler om identifikation af dyr af hestefamilien, som er født i eller importeret til Unionen, og fastlagt et identifikationsdokument (hestepas) for dyr af hestefamilien, som er et dokument, der tjener flere formål, nemlig såvel dyre- og folkesundhedsmæssige som zootekniske og hestesportsrelaterede behov. Idet der fokuseres på identifikationsdokumentet som det centrale element i systemet til identifikation af dyr af hestefamilien, giver nævnte forordning kun mulighed for at indlæse de oplysninger, der er indeholdt i flere forskellige udstedende organers databaser, i en central database eller at netværksforbinde disse organers databaser med den centrale database.
(4)
Man er i medlemsstaterne stødt på vanskeligheder i forbindelse med implementeringen af de foranstaltninger, der er fastsat i forordning (EF) nr. 504/2008. Disse vanskeligheder vedrører hovedsagelig metoden til identifikation af dyr af hestefamilien ved hjælp af identifikationsdokumentet.
(5)
Undersøgelser foretaget af medlemsstater har vist, at identifikationsdokumentet er genstand for omfattende svindel. Den største risiko består i, at dyr af hestefamilien, som tidligere er blevet udelukket fra slagtning til konsum, og som er behandlet med lægemidler, der ikke er godkendt til dyr bestemt til fødevareproduktion, bringes ind i fødevarekæden igen. Efter vedtagelsen af Kommissionens beslutning 2000/68/EF (4) er tusindvis af dyr af hestefamilien definitivt blevet udelukket fra slagtning til konsum. Manglen på alternativer til livslangt hold af dyr af hestefamilien, der ikke kan bruges og er uønskede, og som er blevet udelukket fra slagtning til konsum, har ført til vanrøgt og svigt - med alvorlige dyresundheds- og dyrevelfærdsmæssige konsekvenser til følge. Denne situation er blevet yderligere forværret af den nuværende økonomiske situation, som i mange tilfælde gør det økonomisk uoverkommeligt at holde dyr, der er i slutningen af deres produktive liv. I nogle medlemsstater har problemerne antaget et sådant omfang, at de kompetente myndigheder har iværksat programmer for slagtning af dyr af hestefamilien, der ikke kan bruges, uden for fødevarekæden.
(6)
I de senere år er »fly-grazing« opstået som et nyt fænomen, der har konsekvenser for ejerne af de berørte græsningsarealer, eftersom de juridisk set bliver brugere af dyr af hestefamilien og uforvarende ifalder ansvar i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008. Usikkerheden for så vidt angår statussen for disse dyr af hestefamilien kan også have betydning for, om EU-reglerne på andre områder kan anvendes på rette vis.
(7)
Det har vist sig, at de oplysninger, der registreres i det udstedende organs database på tidspunktet for udstedelse af identifikationsdokumentet, hurtigt bliver forældede. Det er derfor uhyre vanskeligt - for ikke at sige umuligt - for de kompetente myndigheder i forbindelse med attestering eller identitetskontrol at kontrollere, hvorvidt et identifikationsdokument er ægte, og hvorvidt oplysningerne i dokumentet er opdaterede og pålidelige og ikke er blevet ændret på svigagtig vis, især med hensyn til dyrenes status som bestemt til slagtning, men også med henblik på anvendelse af de mere gunstige dyresundheds- og dyrevelfærdsmæssige betingelser for flytning af registrerede dyr af hestefamilien.
(8)
I de fleste medlemsstater er de forskellige pasudstedende organers databaser ikke forbundet med hinanden, og af juridiske og administrative årsager er det ikke umiddelbart en oplagt løsning kun at have ét pasudstedende organ. Oprettelse af en central database anses derfor for at være den mest effektive løsning med hensyn til udveksling og synkronisering af data mellem de forskellige aktører i medfør af Rådets direktiv 90/427/EØF og 2009/156/EF, i den udstrækning det er nødvendigt for at forvalte identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien med henblik på ikke blot at kunne give de krævede dyresundhedsgarantier, men også for at gøre det muligt at anvende de EU-retsforskrifter om dyrevelfærd og folkesundhed, for hvilke en korrekt og pålidelig identifikation af dyr af hestefamilien er en forudsætning.
(9)
En undersøgelse gennemført af Kommissionen på baggrund af hestekødssagerne i 2013 viste, at 23 medlemsstater har oprettet en central database, og to medlemsstater har en enkelt database til henholdsvis registrerede dyr af hestefamilien og avls- og brugsdyr af hestefamilien. Tre medlemsstater, som tegner sig for ca. 20 % af de 6,7 mio. dyr af hestefamilien i Unionen, har ingen central database.
(10)
Det er derfor nødvendigt at tage Unionens system til identifikation af dyr af hestefamilien op til revision med henblik på at sikre, at systemet er sikkert, men også brugervenligt.
(11)
Import af dyr af hestefamilien til de områder, der er opført i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (5), er omfattet af de betingelser, der er fastsat i henhold til direktiv 2009/156/EF, og er tilladt fra de tredjelande, der er opført i bilaget til Kommissionens beslutning 2004/211/EF (6). Der indføres typisk ca. 4 000 registrerede dyr og avls- og brugsdyr af hestefamilien i Unionen på de betingelser, der er fastsat i Kommissionens beslutning 93/197/EØF (7).
(12)
I forbindelse med anvendelse af toldprocedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 952/2013 (8) er det nødvendigt også at henvise til Rådets forordning (EØF) nr. 706/73 (9). Unionens veterinærlovgivning har i medfør af forordning (EØF) nr. 706/73 fundet anvendelse på Kanaløerne og Isle of Man siden den 1. september 1973.
(13)
Ved Kommissionens beslutning 96/78/EF (10) er der fastsat kriterier for indførelse og registrering af registrerede dyr af hestefamilien i stambøger til avlsmæssige formål. Beslutningen foreskriver blandt andet, at et dyr af hestefamilien for at kunne indføres i hovedafsnittet i sin races stambog skal være identificeret som føl i følge med moderen ifølge stambogsreglerne, som i det mindste bør kræve et certifikat herom. Af hensyn til sammenhængen i EU-lovgivningen og en gnidningsløs anvendelse heraf bør reglerne vedrørende identifikationsdokumentet ikke rokke ved anvendelsen af reglerne om identifikation af dyr af hestefamilien med henblik på indførelse heraf i stambøger.
(14)
De metoder til identifikation af dyr af hestefamilien, der fastlægges ved denne forordning, bør også være i overensstemmelse med de principper, der er fastsat af avlsorganisationer godkendt i henhold til Kommissionens beslutning 92/353/EØF (11). Ifølge samme beslutning påhviler det den organisation eller forening, der fører den oprindelige stambog for racen, at etablere et grundlag for identifikation af dyr af hestefamilien, inddeling af stambogen i klasser og indskrivning af forældre og bedsteforældre i stambogen.
(15)
Med henblik på at sikre et højt kvalitetsniveau for identifikationsdokumenter og registrering for alle dyr af hestefamilien i Unionen bør medlemsstaterne sørge for, at systemerne til identifikation af registrerede dyr af hestefamilien, der er indført eller registreret i stambøger oprettet af godkendte eller anerkendte avlsorganisationer eller avlsforeninger, opfylder betingelserne for den kompetente myndigheds udpegelse af organer, der udsteder identifikationsdokumenter for avls- og brugsdyr af hestefamilien, for så vidt angår udstedelse af identifikationsdokumenter.
(16)
Definitionen af »dyr af hestefamilien«, som falder nøje inden for rammerne af anvendelsesområdet for artikel 2, litra b), i direktiv 2009/156/EF, bør være i overensstemmelse med den anvendte taksonomi i EU-lovgivningen, f.eks. i listerne/tillæggene til Rådets forordning (EØF) nr. 3626/82 (12) og Kommissionens forordning (EU) nr. 206/2010 (13).
(17)
Eftersom definitionen af en bedrift i Rådets direktiv 92/35/EØF (14) omfatter naturreservater med fritgående dyr af hestefamilien og dermed er bredere end definitionen i direktiv 2009/156/EF, bør definitionen af en bedrift i denne forordning også omfatte naturreservater med fritgående dyr af hestefamilien.
(18)
Det dyrlægetilsyn, der er nødvendigt for at give de dyresundhedsgarantier, der kræves i henhold til direktiv 2009/156/EF, kan kun sikres, hvis den kompetente myndighed har kendskab til bedriften som defineret i samme direktiv. Der følger tilsvarende krav af anvendelsen af afsnit I, kapitel II, del A, i bilag I til Europa-Parlaments og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 (15) vedrørende dyr af hestefamilien, der bruges som dyr bestemt til fødevareproduktion. I betragtning af den hyppighed, hvormed dyr af hestefamilien flyttes, er det imidlertid ikke hensigtsmæssigt at indføre et system, hvor dyr af hestefamilien skal være sporbare i realtid. I stedet bør den kompetente myndighed have adgang til identifikationsoplysninger, og i det øjemed er en central database i hver enkelt medlemsstat et effektivt redskab til forvaltning af de oplysninger om dyr af hestefamilien, den pågældende medlemsstat ligger inde med.
(19)
Der sondres i EU-lovgivningen mellem ejere og brugere af dyr. Termen »bruger« af dyr er defineret og anvendes i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 (16). I direktiv 2009/156/EF henvises der derimod til dyrets ejer eller opdrætter. Direktiv 92/35/EØF indeholder en kombineret definition af ejer og bruger. Eftersom ejeren af et dyr af hestefamilien i henhold til EU-forskrifterne og national lovgivning ikke nødvendigvis er ansvarlig for dyret, bør det specificeres, at det først og fremmest er brugeren af det pågældende dyr af hestefamilien, som også kan være ejeren, der er ansvarlig for at identificere dyret i overensstemmelse med denne forordning.
(20)
Lovgivningen i visse medlemsstaterne og nogle udstedende organers regler foreskriver, at der skal indsættes oplysninger om dyrets ejer i identifikationsdokumentet og dermed også i det udstedende organs database. Disse oplysninger om ejerskab, samt om ejerskifte, kan gives i forskellige formater i diverse ejercertifikater eller registreringsbeviser, herunder det »carte d'immatriculation«, der anvendes med held i én medlemsstat.
(21)
I henhold til Rådets direktiv 2008/73/EF (17) skal medlemsstaterne udarbejde og ajourføre lister over godkendte virksomheder på veterinærområdet og det zootekniske område og gøre listerne tilgængelige for de øvrige medlemsstater og for offentligheden. For at lette de øvrige medlemsstaters og offentlighedens adgang til listerne over godkendte virksomheder bør medlemsstaterne gøre listerne tilgængelige i elektronisk form ved hjælp af internetbaserede informationssider. Kommissionen bør hjælpe medlemsstaterne med at gøre listerne tilgængelige for de øvrige medlemsstater og offentligheden ved at oplyse internetadressen på et websted, hvor der er nationale links til medlemsstaternes internetbaserede informationssider.
(22)
For at lette elektronisk udveksling af oplysninger på tværs af medlemsstaterne og for at sikre gennemsigtighed og forståelighed er det vigtigt, at listerne præsenteres efter en ensartet model i hele Unionen. Ved Kommissionens beslutning 2009/712/EF (18) er der derfor fastsat standardlayout til de ovenfor nævnte lister på de internetbaserede informationssider, der oprettes af medlemsstaterne.
(23)
I henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 må dyr af hestefamilien ikke holdes, medmindre de er identificeret i henhold til samme forordning. Kommissionen har måttet svare på adskillige klager vedrørende populationer af tamheste, der levede uden for bedrifter under forhold, som ikke var i overensstemmelse med dem, der beskrives som »delvis vildt« i forordningen. Det er derfor nødvendigt at præcisere, at dyr af hestefamilien, der lever i Unionen, skal identificeres, og som et næste skridt fastsætte bestemmelser om undtagelse fra denne regel i tilfælde, hvor denne betingelse ikke kan opfyldes.
(24)
Dyr af hestefamilien, der lever i Unionen, bør være identificeret ved et identifikationsdokument, som er gyldigt i hele dyrets levetid, og som - i ord og diagramform - beskriver det pågældende dyr af hestefamilien og indeholder oplysninger om dyrets individuelle mærker til identitetskontrolformål. Disse mærker kan enten være medfødte, såsom mere end tre hvirvler, kastanjer, hvide aftegninger, sjældne øjenpigmenteringsfejl eller særlige forsænkninger i muskellaget, men også detaljerige strukturer i iris eller nethinden eller specifikke genetiske markører (DNA-profil), eller dyret kan have fået/være blevet påført dem, såsom depigmentering som følge af saddelsår samt ar, herunder kastrationsar hos hingste, eller et brændemærke.
(25)
Identifikationsdokumenter bør ikke udstedes, medmindre de er udfyldt med de krævede identifikationsoplysninger, som skal registreres i det udstedende organs database i overensstemmelse med denne forordning.
(26)
Oprindelsescertifikatet, jf. direktiv 90/427/EØF, som skal være indeholdt i identifikationsdokumentet, bør desuden indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at sikre, at dyr af hestefamilien, der flyttes mellem forskellige stambøger, indskrives i den relevante klasse i stambogen i overensstemmelse med de kriterier, dyrene opfylder.
(27)
I henhold til Kommissionens beslutning 96/510/EF (19) skal det zootekniske afstamningscertifikat for registrerede dyr af hestefamilien svare til identifikationsdokumentet i Kommissionens beslutning 93/623/EØF (20). Eftersom beslutning 93/623/EØF og 2000/68/EF blev ophævet ved forordning (EF) nr. 504/2008, er det nødvendigt at præcisere, at alle henvisninger til disse beslutninger gælder som henvisninger til nærværende forordning.
(28)
De organer, der udsteder identifikationsdokumenter for registrerede dyr af hestefamilien, bør være de organisationer eller foreninger, der fører eller opretter stambøger for registrerede dyr af hestefamilien, som er officielt godkendt eller anerkendt af en medlemsstats kompetente myndighed, jf. beslutning 92/353/EØF, eller en officiel tjeneste i den pågældende medlemsstat, som fører den stambog, hvori dyret af hestefamilien er indført eller registreret til avlsmæssige formål i henhold til beslutning 96/78/EF. Desuden bør også nationale afdelinger af internationale organisationer eller foreninger, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste og har hovedsæde i en medlemsstat, kunne udstede identifikationsdokumenter for registrerede heste.
(29)
Medlemsstaterne bør have større skønsbeføjelser i forhold til de udstedende organer, der udsteder identifikationsdokumenter for avls- og brugsdyr af hestefamilien. Disse identifikationsdokumenter bør kunne udstedes af den kompetente myndighed for den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på på tidspunktet for dets identifikation, eller af et udstedende organ, som er udpeget af og arbejder under tilsyn af den kompetente myndighed.
(30)
Den kompetente myndighed, der er ansvarlig for at godkende eller anerkende organisationer eller foreninger, som opretter stambøger, jf. bilaget til beslutning 92/353/EØF, bør samarbejde med den kompetente myndighed som omhandlet i forordning (EF) nr. 882/2004 for, om nødvendigt ved hjælp af samarbejde på tværs af grænserne, at sikre, at identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien udstedes og anvendes i overensstemmelse med nærværende forordning.
(31)
Alle dyr af hestefamilien, der fødes i eller importeres til Unionen, bør identificeres i henhold til denne forordning ved ét enkelt identifikationsdokument, som udstedes for hele dyrets levetid, og der er derfor behov for særlige bestemmelser, der gælder i de tilfælde, hvor et dyrs status som avls- og brugsdyr af hestefamilien ændres til registreret dyr af hestefamilien efter betydningen i direktiv 2009/156/EF. På grund af de vidtrækkende konsekvenser af en sådan ændring i forhold til flytning af, handel med og import til Unionen af dyr af hestefamilien fra tredjelande, for så vidt angår de gældende dyresundhedsbestemmelser som fastsat i direktiv 2009/156/EF, men også med hensyn til dyrevelfærdsbestemmelserne for sådanne flytninger, jf. Rådets forordning (EF) nr. 1/2005 (21), er det nødvendigt for den kompetente myndighed at have ét enkelt adgangspunkt, nemlig en central database, til kontrol af de oplysninger til identifikation af dyr af hestefamilien, der kræves til attesteringsformål eller offentlig kontrol.
(32)
Medlemsstaterne bør have mulighed for at indføre særlige ordninger for identifikation af dyr af hestefamilien, der strejfer vildt eller delvis vildt om i særlige områder, herunder naturreservater, for at skabe overensstemmelse med definitionen af en bedrift i direktiv 92/35/EØF. Enhver sådan undtagelse fra den generelle forpligtelse til at identificere dyr af hestefamilien bør dog kun indrømmes, hvis de pågældende populationer af dyr af hestefamilien, som lever vildt eller delvis vildt, er effektivt adskilt fra dyr af hestefamilien, der indgår i husdyrhold af enhver art, og ikke blot vedblivende overlever og formerer sig uden for menneskers kontrol, men også forbliver uden for anvendelsesområdet for Rådets direktiv 98/58/EF (22), som ikke finder anvendelse på vilde dyr.
(33)
Med henblik på kontrol af identiteten af et dyr af hestefamilien bør identifikationsdokumentet først og fremmest indeholde en beskrivelse af høj kvalitet af det pågældende dyr af hestefamilien, bestående af en beskrivelse i ord af dyret og dets mærker samt et detaljeret oversigtsdiagram, som viser dyrets individuelle, særlige mærker.
(34)
Med henblik på at sikre, at dyr af hestefamilien er korrekt beskrevet i de identifikationsdokumenter, der ledsager dem, bør de udstedende organer bestræbe sig på at følge bedste praksis og uddanne det personale, der skal beskrive dyrene, for eksempel ved at følge de retningslinjer, der er udarbejdet af Det Internationale Rideforbund (23) og Weatherbys (24).
(35)
Mærkerne på et dyr af hestefamilien og de anvendte identifikationsmidler, som anvendes i kombination til identitetskontrolformål, bør ikke blot gøre det muligt at fastslå en entydig forbindelse mellem det pågældende dyr af hestefamilien og dets identifikationsdokument, men bør også vise, at dyret har gennemgået identifikationsprocessen i overensstemmelse med denne forordning, således at der ikke er udstedt mere end ét identifikationsdokument for et enkelt dyr. Anvendelsen af elektroniske identifikatorer (»transpondere«) til dyr af hestefamilien er allerede meget udbredt på internationalt plan. Der bør gøres brug af denne teknologi til at sikre en tæt forbindelse mellem dyret af hestefamilien og dets identifikationsdokument, samtidig med at det dog bør være muligt at anvende alternative metoder til kontrol af dyrets identitet, forudsat at disse alternative metoder giver tilsvarende garantier, så udstedelse af flere forskellige identifikationsdokumenter undgås.
(36)
Transpondere, der anvendes til mærkning af dyr af hestefamilien, og de læseenheder, der bruges til at aflæse transponderens kode, bør opfylde internationalt anerkendte standarder. I henhold til de pågældende standarder anvendes to forskellige systemer til at sikre, at transponderkoden er unik. De fleste medlemsstater har implementeret forordning (EF) nr. 504/2008 på en sådan måde, at de anvender en 3-tegns alfanumerisk landekode og forvalter fordelingen af transpondere via deres kompetente myndigheder.
(37)
Dette system til at sikre, at transponderkoden er unik, bør integreres i de udstedende organers databaser og den centrale database og implementeres på en sådan måde, at handelen med og importen til Unionen af dyr af hestefamilien, der også er mærket med en transponder, som viser en alfanumerisk kode med et andet udseende, ikke bringes i fare.
(38)
I henhold til Rådets direktiv 90/425/EØF (25) skal der foretages veterinærkontrol af bestemte dyr og produkter på deres bestemmelsessted. Direktivet foreskriver blandt andet, at de modtagere, der er anført i det certifikat eller dokument, som er omhandlet i samme direktiv, efter anmodning fra bestemmelsesmedlemsstatens kompetente myndighed og i det omfang, det er nødvendigt for udførelsen af denne kontrol, på forhånd skal give meddelelse om ankomst af dyr eller produkter fra en anden medlemsstat, herunder navnlig sendingens art og den forventede ankomstdato. Denne underretning kræves ikke for registrerede heste med et identifikationsdokument som fastsat i direktiv 90/427/EØF.
(39)
Dyr af hestefamilien skal i henhold til gældende EU-lovgivning altid være ledsaget af deres identifikationsdokumenter, men det bør være muligt at dispensere fra dette krav, hvis det er umuligt eller meget vanskeligt at bevare identifikationsdokumentet i hele dyrets levetid, eller hvis et sådant dokument ikke er udstedt, fordi dyret slagtes, inden det når den maksimumsalder, hvor der kræves identifikation.
(40)
Medlemsstaterne bør også have mulighed for at tillade, at der anvendes et forenklet identifikationsdokument for dyr af hestefamilien, der flyttes inden for medlemsstatens eget område. Visse steder er der indført plastickort med en indbygget computerchip (»smartkort«) til lagring af de relevante data. Det bør være tilladt at udstede sådanne smartkort som supplement til identifikationsdokumentet og under visse omstændigheder at bruge disse i stedet for det identifikationsdokument, der ledsager registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien i forbindelse med flytning inden for en medlemsstat.
(41)
Det er også nødvendigt at fastsætte bestemmelser for situationer, hvor det originale identifikationsdokument, som er udstedt i henhold til denne forordning for hele det pågældende dyr af hestefamiliens levetid, bortkommer, ikke længere er læseligt eller indeholder forkerte oplysninger, som ikke er resultatet af en ulovlig handling. Disse bestemmelser bør så vidt muligt forhindre ulovlig besiddelse af mere end ét identifikationsdokument med henblik på en korrekt angivelse af dyret af hestefamiliens status som bestemt til slagtning til konsum. Foreligger der fyldestgørende og verificerbare oplysninger, bør der udstedes et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, der er mærket som værende en kopi og generelt sikrer, at det pågældende dyr af hestefamilien er udelukket fra slagtning til konsum. I andre tilfælde bør der udstedes et erstatningsidentifikationsdokument, der ligeledes er mærket som sådant og udelukker det pågældende dyr af hestefamilien fra slagtning til konsum, og som derudover definerer dyret som et avls- og brugsdyr af hestefamilien.
(42)
Disse procedurer bør også gælde for dyr af hestefamilien, der frembydes til identifikation efter den fastsatte frist for den første identifikation, fordi svigagtig praksis og forsøg på at få fat på et supplerende identifikationsdokument ikke kan udelukkes.
(43)
I visse tilfælde, hvor dyr af hestefamilien indføres eller registreres med henblik på indførelse i stambøger, der føres af avlsorganisationer i tredjelande, er der behov for særlige bestemmelser, som muliggør, at registreringen af det pågældende dyr af hestefamilien i stambogen opretholdes, samtidig med at det sikres, at dyret holdes ude fra fødevarekæden med de relevante påtegninger i identifikationsdokumentet.
(44)
Identifikationsdokumentet er, jf. direktiv 2009/156/EF, et redskab, der skal gøre det muligt at begrænse flytning af dyr af hestefamilien i tilfælde af udbrud af en anmeldepligtig sygdom på den bedrift, hvor dyrene holdes eller opdrættes. Det er derfor nødvendigt at fastsætte, at dette identifikationsdokuments gyldighed til flytning i tilfælde af udbrud af visse sygdomme midlertidigt ophæves med en påtegning i identifikationsdokumentet.
(45)
Direktiv 2009/156/EF foreskriver desuden, at registrerede dyr af hestefamilien, hvis de forlader bedriften, skal være identificeret ved et identifikationsdokument, der blandt andet skal attestere, at det pågældende dyr af hestefamilien ikke stammer fra en bedrift, der er omfattet af visse bestemte forbud. Det særlige afsnit i standardidentifikationsdokumentet bør derfor gøres obligatorisk for alle dyr af hestefamilien og omformuleres i overensstemmelse hermed.
(46)
Når et dyr af hestefamilien dør, undtagen hvis det slagtes på et slagteri, bør identifikationsdokumentet, hvis det i overensstemmelse med national lovgivning ledsager slagtekroppen, returneres til det udstedende organ af den myndighed, der fører tilsyn med forarbejdningen af det døde dyr i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 (26) eller kremering i lavkapacitetsforbrændingsanlæg som omhandlet i kapitel III i bilag III til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (27), ligesom det bør sikres, at transponderen eller alternative metoder til kontrol af dyrets identitet ikke kan genanvendes.
(47)
For at forhindre, at transpondere kommer til at indgå i fødevarekæden, bør kød fra dyr af hestefamilien, fra hvilke det ikke har været muligt at fjerne transponderen på slagtetidspunktet, erklæres uegnet til konsum, jf. afsnit II, kapitel V, i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004. Med henblik på at gøre det lettere at lokalisere de implanterede transpondere bør det standardiseres, hvor transponderen skal implanteres, ligesom dette sted bør registreres i identifikationsdokumenterne.
(48)
I overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (28) defineres levende dyr, der er forberedt til markedsføring med henblik på konsum, som fødevarer. Fødevarevirksomhedslederne pålægges ved samme forordning et vidtrækkende ansvar i alle faser af fødevareproduktionen, herunder vedrørende sporbarhed for dyr bestemt til fødevareproduktion.
(49)
Avls- og brugsdyr af hestefamilien og registrerede dyr af hestefamilien kan på et tidspunkt i deres liv blive til slagtedyr af hestefamilien (»slagtedyr«) efter betydningen i direktiv 2009/156/EF. Kød af dyr af hestefamilien er defineret i punkt 1 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (29), som indeholder særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer.
(50)
Kravene vedrørende oplysninger om fødevarekæden for dyr af hestefamilien er - efter udløbet af overgangsordningerne for implementeringen af forordning (EF) nr. 853/2004, (EF) nr. 854/2004 og (EF) nr. 882/2004 i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 2076/2005 (30) - blevet gennemført siden den 1. januar 2010.
(51)
I henhold til forordning (EF) nr. 853/2004 skal slagteriernes ledere modtage, kontrollere og skride ind på grundlag af oplysninger om fødevarekæden omfattende nærmere oplysninger om oprindelse, livsforløb og håndtering for dyr bestemt til fødevareproduktion. Den kompetente myndighed kan tillade, at oplysningerne om fødevarekæden for tamdyr af hestefamilien ikke sendes til slagteriet i forvejen, men sammen med dyrene. Oplysningerne om fødevarekæden bør derfor omfatte identifikationsdokumentet, der ledsager slagtedyr af hestefamilien.
(52)
Det følger af forordning (EF) nr. 854/2004, at embedsdyrlægen skal kontrollere, at lederen af fødevarevirksomheden overholder forpligtelsen til at sikre, at dyr, der godtages til slagtning til konsum, er korrekt identificeret.
(53)
Forordning (EF) nr. 853/2004 foreskriver, at ledere af fødevarevirksomheder skal kontrollere de pas, der ledsager tamdyr af hestefamilien, for at sikre, at dyret er bestemt til slagtning til konsum, og hvis de modtager dyret til slagtning, skal de overdrage passet til embedsdyrlægen.
(54)
I lyset af den særlige situation for dyr af hestefamilien, der fødes som dyr af arter bestemt til fødevareproduktion, men ikke i alle tilfælde først og fremmest opdrættes til dette formål og i de fleste tilfælde ikke i hele deres levetid holdes af ledere af fødevarevirksomheder som defineret i artikel 3, nr. 3), i forordning (EF) nr. 178/2002, er det nødvendigt at indføre en procedure, der sikrer en problemfri forbindelse fra kontrollen af identifikationsdokumentet til folkesundhedsformål til forvaltningen af dette dokument i overensstemmelse med direktiv 2009/156/EF. En central database i hver enkelt medlemsstat er derfor et effektivt redskab til at kontrollere visse oplysninger om og i et identifikationsdokument, inden der træffes beslutning om at godtage det pågældende dyr til slagtning til konsum. I tilfælde, hvor oplysningerne vedrørende udelukkelse fra slagtning til konsum i identifikationsdokumentets afsnit II ikke stemmer overens med de oplysninger, der er registreret i den centrale database, bør det være de oplysninger i enten nævnte dokument eller nævnte base, der fører til udelukkelse af det pågældende dyr af hestefamilien fra slagtning til konsum, der har forrang.
(55)
Rådets direktiv 96/22/EF (31) finder anvendelse på husdyr, herunder tamdyr af hestefamilien, samt vildtlevende dyr af disse arter, såfremt de er opdrættet på en bedrift. Samme direktivs artikel 7 åbner mulighed for handel med registrerede dyr af hestefamilien, som har fået indgivet veterinærlægemidler, der indeholder trenbolonallyl eller beta-agonister med henblik på zooteknisk behandling, inden udløbet af tilbageholdelsestiden, såfremt betingelserne for indgivelse er overholdt, og arten af og datoen for behandlingen er angivet i det certifikat eller pas, der ledsager disse dyr.
(56)
I artikel 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 (32) defineres dyr bestemt til fødevareproduktion som »dyr, der avles, opdrættes, holdes, slagtes eller udtages med henblik på fødevareproduktion«. Det følger af forordningens artikel 16, at kun farmakologisk virksomme stoffer, der er klassificeret efter samme forordnings artikel 14, stk. 2, litra a), b) eller c), må indgives til dyr bestemt til fødevareproduktion i Unionen, og forudsat at dette sker i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF (33).
(57)
Artikel 6 i direktiv 2001/82/EF foreskriver, at der ikke må gives tilladelse til markedsføring af et veterinærlægemiddel med henblik på indgivelse til en eller flere fødevareproducerende dyrearter, medmindre de farmakologisk virksomme stoffer, som lægemidlet indeholder, er opført i bilag I, II eller III til forordning (EØF) nr. 2377/90. De regler, der er fastsat i nævnte bilag, er nu indeholdt i Kommissionens forordning (EU) nr. 37/2010 (34). Som undtagelse herfra kan et veterinærlægemiddel, der indeholder farmakologisk virksomme stoffer, som ikke er opført i bilag I, II eller III til forordning (EØF) nr. 2377/90, i specifikke tilfælde dog godkendes til dyr af hestefamilien, der i henhold til Unionens dyresundhedslovgivning er blevet erklæret for uegnede til slagtning til konsum. Sådanne veterinærlægemidler må ikke indeholde virksomme stoffer, der er opført i bilag IV til forordning (EØF) nr. 2377/90, eller være beregnet til behandling af tilstande, jf. det godkendte resumé af produktegenskaber, for hvilke der findes et veterinærlægemiddel, der er tilladt til dyr af hestefamilien. Det bør følgelig foreskrives, at et dyr af hestefamilien kan udelukkes fra slagtning til konsum på dyrets ejers initiativ.
(58)
Artikel 10, stk. 2 og 3, i direktiv 2001/82/EF indeholder bestemmelser om særlige undtagelser for dyr af hestefamilien fra samme direktivs artikel 11 vedrørende behandling af dyr bestemt til fødevareproduktion med lægemidler, for hvilke der er fastsat en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer for andre arter end dem, lægemidlet er beregnet for, eller som er godkendt til behandling af en anden tilstand, forudsat at de pågældende dyr af hestefamilien er identificeret i overensstemmelse med EU-lovgivningen og i identifikationsdokumentet er erklæret for ikke bestemt til slagtning til konsum eller som bestemt til slagtning til konsum efter en tilbageholdelsestid på mindst seks måneder, efter at dyrene er blevet behandlet med stoffer opført i Kommissionens forordning (EF) nr. 1950/2006 (35).
(59)
Medlemsstaterne skal i henhold til direktiv 2001/82/EF sørge for, at en person, der ejer eller er bruger af (»ansvarlig for«) dyr bestemt til fødevareproduktion, kan dokumentere at have købt og opbevaret veterinærlægemidler eller at have behandlet sådanne dyr hermed, i en periode på fem år efter behandlingen, herunder i tilfælde, hvor dyret er blevet slagtet i løbet af femårsperioden. Det er derfor nødvendigt for anvendelsen af nævnte lovgivning, at slagtningen af et dyr af hestefamilien straks indlæses i den centrale database i den medlemsstat, hvor den bedrift, som dyret holdes på, er beliggende.
(60)
For at opretholde kontrollen med udstedelsen af identifikationsdokumenter bør et vist minimum af relevante data vedrørende udstedelsen af disse dokumenter registreres i en database, som administreres af det udstedende organ.
(61)
Universal Equine Life Number (UELN)-systemet er godkendt på verdensplan af de største hesteavls- og konkurrenceorganisationer. Systemet er udviklet på initiativ af World Breeding Federation for Sport Horses (WBFSH), International Stud-Book Committee (ISBC), World Arabian Horse Organization (WAHO), European Conference of Arabian Horse Organisations (ECAHO), Conférence Internationale de l'Anglo-Arabe (CIAA), Det Internationale Rideforbund (FEI) og Union Européenne du Trot (UET), og der findes oplysninger om systemet på UELN-hjemmesiden (36).
(62)
UELN-systemet er velegnet til registrering af både registrerede dyr af hestefamilien og avls- og brugsdyr af hestefamilien og gør det muligt gradvis at indarbejde EDB-baserede net, så det sikres, at dyrenes identitet fortsat kan kontrolleres i overensstemmelse med artikel 6 i direktiv 90/427/EØF, når der er tale om registrerede dyr af hestefamilien.
(63)
De koder, der gives til databaserne, samt det format, der anvendes til de registrerede identifikationsnumre for de enkelte dyr, bør ikke på nogen måde være i uoverensstemmelse med det etablerede UELN-system. Listen over tildelte UELN-koder bør derfor konsulteres, inden en database tildeles en ny kode.
(64)
I henhold til direktiv 2009/156/EF skal embedsdyrlægen i et register indføre identifikationsnummeret eller identifikationsdokumentets nummer for det dyr af hestefamilien, der er slagtet, og på anmodning af den kompetente myndighed på afsendelsesstedet til denne fremsende en erklæring, hvorved det bekræftes, at dyret er blevet slagtet. Det bør derfor præciseres, at identifikationsdokumenterne i sådanne tilfælde skal destrueres på slagtestedet for at forhindre svigagtig anvendelse af identifikationsdokumenter fra slagtede dyr af hestefamilien.
(65)
Nævnte direktiv foreskriver også, at identifikationsdokumenter for registrerede heste, der slagtes, herunder aflives, som led i sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger, efter slagtningen skal returneres til den myndighed, der har udstedt dem. Disse krav bør også gælde for identifikationsdokumenter udstedt for andre registrerede dyr af hestefamilien end registrerede heste og for avls- og brugsdyr af hestefamilien.
(66)
For at sikre, at de udstedende organers databaser indeholder ajourførte oplysninger, er det nødvendigt at indføre informationsudveksling med oplysninger om et dyrs død eller forsvinden i databasen hos den myndighed, der har udstedt dokumentet, og i den centrale database i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien blev holdt på, er beliggende.
(67)
Registrering af et UELN-kompatibelt individnummer og anvendelse af dette til identifikation af de myndigheder eller organer, der har udstedt identifikationsdokumentet, burde gøre det lettere at opfylde disse krav. Medlemsstaterne bør så vidt muligt gøre brug af de forbindelsesorganer, de har udpeget i henhold til forordning (EF) nr. 882/2004.
(68)
Med en kombination af obligatorisk registrering af ansøgeren til et identifikationsdokument, som - inden for fristen på under 12 måneder efter dyrets fødsel - er opdrætter og normalt ejer af det dyr, for hvilket et identifikationsdokument udstedes, og pligt til at underrette det udstedende organ om enhver ændring af det pågældende dyr af hestefamiliens sædvanlige opholdssted til en anden medlemsstat kan der opbygges en informationskæde, som gør det muligt at spore et dyr, når det er nødvendigt.
(69)
Det følger af forordning (EF) nr. 504/2008, at identifikationsoplysninger skal opdateres i identifikationsdokumentet af det udstedende organ, der har udstedt dokumentet. Medlemsstaterne har rapporteret om modvilje blandt ejerne af dyr af hestefamilien mod at sende de udstedende organer identifikationsdokumentet (til opdatering af identifikationsoplysninger) pr. e-mail, så meget desto mere når det udstedende organ befinder sig i udlandet. Denne modvilje bygger på en frygt for at miste identifikationsdokumentet og som følge heraf skulle have det pågældende dyr af hestefamilien identificeret ved et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet eller et erstatningsidentifikationsdokument, som udelukker dyret fra slagtning til konsum og reducerer dyrets værdi væsentligt.
(70)
For at lette forvaltningen af identifikationsdokumentet i hele dyrets levetid er det nødvendigt at indføre procedurer for registrering af identifikationsdokumentet i den medlemsstat, der er det sædvanlige opholdssted, især hvis identifikationsdokumentet er udstedt i en anden medlemsstat. Den nødvendige kommunikation med det udstedende organ, der foretog den oprindelige identifikation, sikres bedst med udveksling af oplysninger mellem de centrale databaser i de berørte medlemsstater.
(71)
Udstedende organer kan desuden miste deres godkendelse eller udpegelse, hvorimod udstedte identifikationsdokumenter forbliver gyldige i dyre- og folkesundhedsmæssig henseende. Det er derfor nødvendigt at sikre backup af oplysningerne i identifikationsdokumentet ved hjælp af en database, der er tilgængelig for de kompetente myndigheder på dyre- og folkesundheds- samt dyrevelfærdsområdet.
(72)
Da der normalt er mere end ét udstedende organ i hver medlemsstat, da dyr af hestefamilien ofte flyttes mellem bedrifter og mellem medlemsstater, da disse dyr ændrer status fra »avls- og brugsdyr af hestefamilien« til »registrerede dyr af hestefamilien« eller fra dyr bestemt til fødevareproduktion til dyr, der er udelukket fra slagtning til konsum, og da registrerede dyr af hestefamilien kan identificeres af en organisation, der fører en stambog og har hovedsæde i en anden medlemsstat, er det uomgængeligt, nødvendigt og hensigtsmæssigt med henblik på en effektiv gennemførelse af direktiv 90/427/EØF og 2009/156/EF at oprette en central database i hver medlemsstat, som indeholder optegnelser over identifikationsoplysninger for alle dyr af hestefamilien, der holdes på bedrifter i den pågældende medlemsstat.
(73)
Det ville dog være acceptabelt, at medlemsstater, der har oprettet én database for registrerede dyr af hestefamilien og en anden for avls- og brugsdyr af hestefamilien, fortsat opererede med et sådant system, forudsat at databaserne kan kommunikere med hinanden og veterinærmyndighederne har fuld adgang til begge baser.
(74)
Med dette for øje bør de centrale databaser i diverse medlemsstater samarbejde i overensstemmelse med Rådets direktiv 89/608/EØF (37) med henblik på at lette udvekslingen af data vedrørende et dyr og det identifikationsdokument, der udstedes for dyret.
(75)
Med henblik på en ensartet anvendelse af EU-forskrifterne om identifikation af dyr af hestefamilien i medlemsstaterne og for at sikre, at lovgivningen er klar og gennemskuelig, bør forordning (EF) nr. 504/2008 ophæves og afløses af nærværende forordning.
(76)
I henhold til punkt 24 i bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 519/2013 (38) skal dyr af hestefamilien, der er født i Kroatien senest den 30. juni 2013, og som ikke er identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008, identificeres senest den 31. december 2014 i henhold til sidstnævnte forordning.
(77)
Nærværende forordning bør anvendes fra den 1. januar 2016, så medlemsstaterne og virksomhederne har tid til at tilpasse sig de nye regler. I Grækenland, Sverige og Det Forenede Kongerige bør kravet om oprettelse og drift af en central database dog gælde fra den 1. juli 2016.
(78)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder og Den Stående Zootekniske Komité -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG ALMINDELIGE PRINCIPPER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes der regler om identifikation af dyr af hestefamilien, som:
a)
er født i Unionen eller
b)
er overgået til fri omsætning i Unionen i overensstemmelse med toldproceduren i artikel 5, nr. 16), litra a), i forordning (EU) nr. 952/2013.
2. Denne forordning berører ikke anvendelsen af beslutning 96/78/EF.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »dyr af hestefamilien«: vildtlevende eller domesticerede enhovede dyr af alle arter i slægten Equus i familien Equidae samt krydsninger heraf
b) »bedrift«: en landbrugs- eller træningsvirksomhed, en stald eller ethvert lokale eller anlæg, hvor dyr af hestefamilien sædvanligvis holdes eller opdrættes, uanset deres anvendelse, og naturreservater med fritgående dyr af hestefamilien
c) »bruger«: enhver fysisk eller juridisk person, der er i besiddelse af dyr af hestefamilien eller har til opgave at passe dyret mod eller uden vederlag, også midlertidigt, herunder under transport, på markeder eller i forbindelse med konkurrencer, væddeløb eller kulturelle arrangementer
d) »ejer«: den eller de fysiske eller juridiske personer, der ejer det pågældende dyr af hestefamilien
e) »registrerede dyr af hestefamilien«: alle dyr af hestefamilien, som er:
i)
indført i eller er registreret og kan indføres i en stambog i henhold til regler vedtaget i medfør af artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 90/427/EØF, og som er identificeret ved et identifikationsdokument som omhandlet i samme direktivs artikel 8, stk. 1, eller
ii)
heste, herunder ponyer, registreret hos en international forening eller organisation, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste, og identificeret ved et identifikationsdokument udstedt af den nationale afdeling af den pågældende forening eller organisation
f) »stambog«: enhver bog eller ethvert register, kartotek eller databærende medium:
i)
som føres af en organisation eller forening, der er officielt godkendt eller anerkendt af en medlemsstat, eller føres af en officiel tjeneste i den pågældende medlemsstat, og
ii)
hvori dyr af hestefamilien er indført eller er registreret og kan indføres, med angivelse af deres kendte slægtninge i opstigende linje
g) »avls- og brugsdyr af hestefamilien«: andre dyr af hestefamilien end de i litra e) og h) nævnte
h) »slagtedyr af hestefamilien«: dyr af hestefamilien, der enten direkte eller via et godkendt samlested som omhandlet i artikel 7 i direktiv 2009/156/EF skal føres til slagteriet for at slagtes dér
i) »kompetent myndighed«: den centrale myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for tilrettelæggelsen af offentlig kontrol, eller en anden myndighed, som er blevet bemyndiget hertil, herunder den i artikel 2, litra h), i direktiv 2009/156/EF nævnte kompetente myndighed
j) »zooteknisk myndighed«: den centrale myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for gennemførelsen af direktiv 90/427/EØF, eller en anden myndighed, som er blevet bemyndiget hertil, herunder de i artikel 2, stk. 1, i beslutning 92/353/EØF nævnte myndigheder
k) »midlertidig indførsel«: status for en registreret hest fra et tredjeland, som indføres i Unionen for et tidsrum på mindre end 90 dage i medfør af en afgørelse vedtaget i henhold til artikel 19, litra b), i direktiv 2009/156/EF
l) »endelig indførsel«: status for et dyr af hestefamilien med oprindelse i et tredjeland, som importeres til Unionen for et tidsrum på 90 dage eller derover
m) »mærke«: ethvert særligt kendetegn hos et dyr af hestefamilien, som er synligt eller kan gøres synligt, og som er medfødt, eller som dyret har fået/er blevet påført, og som registreres i identifikationsøjemed
n) »transponder«: en passiv anordning til radiofrekvensidentifikation, der kun kan aflæses, og som:
i)
er i overensstemmelse med ISO-standard 11784 og anvender fuld dupleks (FDX eller FDX-B)- eller halv dupleks (HDX)-teknologi og
ii)
kan aflæses af en læseenhed, der er kompatibel med ISO-standard 11785, på en afstand af mindst 12 cm
o) »unikt individnummer«: en unik 15-tegns alfanumerisk kode med oplysninger om det individuelle dyr af hestefamilien samt database og land, hvor disse oplysninger første gang er registreret i overensstemmelse med Universal Equine Life Number (UELN)-kodesystemet, og som omfatter:
i)
en 6-tegns UELN-kompatibel identifikationskode til den i artikel 39 omhandlede database, efterfulgt af
ii)
et 9-tegns individuelt identifikationsnummer, som det pågældende dyr af hestefamilien er tildelt
p) »medlemsstat, der er fri for afrikansk hestepest«:
i)
enhver medlemsstat, på hvis område der ikke er noget klinisk, serologisk (hos dyr, der ikke er vaccineret) eller epidemiologisk bevis på, at der har kunnet konstateres afrikansk hestepest i løbet af de sidste to år, og
ii)
hvor der ikke er vaccineret imod denne sygdom i de sidste 12 måneder
q) »anmeldepligtige sygdomme«: de i bilag I til direktiv 2009/156/EF opførte sygdomme
r) »embedsdyrlæge«: dyrlæge, der er udpeget af den kompetente myndighed i en medlemsstat eller et tredjeland
s) »smartkort«: en plasticanordning med en indbygget computerchip, hvorpå der kan lagres data, og som elektronisk kan overføre disse til kompatible EDB-systemer
t) »den ansvarlige dyrlæge«: den i artikel 10, stk. 1, i direktiv 2001/82/EF omhandlede dyrlæge.
Artikel 3
Almindelige principper og krav vedrørende identifikation af dyr af hestefamilien
1. Dyr af hestefamilien, som lever i et af de områder, der er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 882/2004, skal identificeres i overensstemmelse med nærværende forordning.
2. Hvis brugeren ikke er ejeren eller en af ejerne af det pågældende dyr af hestefamilien, skal han handle i overensstemmelse med denne forordning på vegne af og efter aftale med ejeren.
3. Medlemsstaterne og de i artikel 5, stk. 1, litra a), og artikel 5, stk. 1, litra b), udstedende organer kan foreskrive, at ansøgningen til et udstedende organ om udstedelse af et identifikationsdokument, jf. artikel 11, eller om ændring af identifikationsoplysninger i et eksisterende identifikationsdokument, jf. artikel 27, skal indgives af ejeren.
4. Medlemsstaterne sikrer, hvis det er hensigtsmæssigt ved offentlig kontrol i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 882/2004, at brugere af dyr af hestefamilien og udstedende organer opfylder deres forpligtelser i henhold til denne forordning.
Artikel 4
EU-systemet til identifikation af dyr af hestefamilien
1. Ved anvendelsen af denne forordning omfatter EU-systemet til identifikation af dyr af hestefamilien følgende:
a)
ét enkelt identifikationsdokument, som er gyldigt i hele dyrets levetid, som det udstedende organ, der har udstedt dokumentet, forbliver ejer af, medmindre andet er fastsat af det udstedende organ eller i denne forordning, og som indeholder:
i)
en beskrivelse i ord af det pågældende dyr af hestefamilien og dets mærker
ii)
et udfyldt oversigtsdiagram med en grafisk fremstilling af de mærker, der er noteret i den skriftlige beskrivelse
iii)
et felt til godkendte påtegninger om ændringer i identifikationsoplysningerne
b)
en identitetskontrolmetode, som:
i)
sikrer en entydig forbindelse mellem identifikationsdokumentet og det dyr af hestefamilien, som dokumentet er udstedt for
ii)
viser, at det pågældende dyr af hestefamilien allerede har gennemgået en identifikationsproces
c)
en database, som, jf. artikel 38, bruges til registrering af identifikationsoplysningerne for det dyr af hestefamilien, som identifikationsdokumentet er udstedt for, og for brugeren, der har indgivet ansøgningen om identifikationsdokumentet, samt til tildeling af det unikke individnummer til dyret
d)
en central database oprettet i henhold til artikel 39.
2. Et dyr af hestefamilien anses kun for at være identificeret i henhold til denne forordning, hvis det:
a)
ledsages af et identifikationsdokument udstedt i henhold til en af følgende bestemmelser:
i)
artikel 9 for dyr af hestefamilien, der er født i Unionen, eller
ii)
artikel 14 for dyr af hestefamilien, der er importeret til Unionen, eller
iii)
artikel 29 eller 30, hvis dyret ledsages af et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, eller
iv)
artikel 32, hvis dyret ledsages af et erstatningsidentifikationsdokument, eller
b)
er identificeret i henhold til:
i)
artikel 24, for så vidt angår undtagelser for flytning eller transport af dyr af hestefamilien, der ledsages af et midlertidigt dokument, eller
ii)
artikel 26, stk. 2, for så vidt angår undtagelser for visse flytninger og transport af slagtedyr af hestefamilien i visse tilfælde.
KAPITEL II
IDENTIFIKATION AF DYR AF HESTEFAMILIEN FØDT I UNIONEN
Artikel 5
Udstedende organer for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Det i artikel 7 omhandlede identifikationsdokument udstedes af et af følgende udstedende organer:
a)
for registrerede dyr af hestefamilien som omhandlet i denne forordnings artikel 2, litra e), nr. i), af en organisation eller forening, der er officielt godkendt eller anerkendt i henhold til artikel 2, stk. 1, i beslutning 92/353/EØF, eller af en officiel tjeneste i en medlemsstat, som fører den stambog, hvori dyret af hestefamilien er indført eller er registreret og kan indføres i henhold til beslutning 96/78/EF
b)
for registrerede heste som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), af en national afdeling af en international organisation eller forening, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste, under tilsyn af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den har hovedsæde
c)
for avls- og brugsdyr af hestefamilien som omhandlet i artikel 2, litra g), af:
i)
den kompetente myndighed for den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på på tidspunktet for dets identifikation, eller
ii)
et udstedende organ, som er udpeget af og arbejder under tilsyn af den i litra i) omhandlede kompetente myndighed, og som har fået delegeret denne opgave.
2. Den kompetente myndighed må kun udpege udstedende organer som omhandlet i stk. 1, litra c), nr. ii), der opfylder følgende betingelser:
a)
Der skal foreligge en nøjagtig beskrivelse af de opgaver og ansvarsområder, som det udstedende organ skal varetage, og af de betingelser, hvorunder det kan varetage dem.
b)
Der skal være dokumentation for, at det udstedende organ:
i)
har de(n) fornødne sagkundskab, hjælpemidler og infrastruktur til at kunne varetage de opgaver, det har fået delegeret
ii)
har et tilstrækkeligt antal medarbejdere med passende kvalifikationer og erfaring
iii)
er upartisk og uden interessekonflikter for så vidt angår varetagelsen af de opgaver, det har fået delegeret
iv)
ligger inde med et standardidentifikationsdokument, der opfylder kravene i denne forordning.
c)
Det udstedende organ skal arbejde tæt sammen med den kompetente myndighed om at forebygge og om nødvendigt afhjælpe eventuelle tilfælde af manglende overholdelse af kravene i denne forordning.
d)
Der er sikret en effektiv og konkret koordinering mellem den kompetente myndighed og det udpegede udstedende organ.
3. Har den kompetente myndighed rimelig grund til at konkludere, at et udstedende organ handler på en måde, der ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, undersøger den de pågældende tilfælde af manglende overholdelse. Identifikationsdokumenter må ikke udstedes af det udstedende organ, indtil undersøgelsen er afsluttet og eventuelle tilfælde af manglende overholdelse er udelukket eller afhjulpet.
4. Hvis et udstedende organ som omhandlet i stk. 1, trods de foranstaltninger, der gennemføres i henhold til stk. 3, ikke opfylder kravene i denne forordning, inddrager den kompetente myndighed tilladelsen til at udstede identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien.
Efter inddragelsen af tilladelsen til at udstede identifikationsdokumenter sikrer den kompetente myndighed, at dyr af hestefamilien under dens ansvar fortsat er identificeret i overensstemmelse med denne forordning, og at de identifikationsdokumenter, der er returneret eller skal returneres i henhold til artikel 34, afleveres til og opbevares af den kompetente myndighed eller et udstedende organ, som af den kompetente myndighed har fået delegeret denne opgave.
Artikel 6
Oplysninger vedrørende udstedende organer
1. Medlemsstaterne udarbejder og ajourfører listen over udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, og gør listen tilgængelig for de øvrige medlemsstater, de øvrige udstedende organer og offentligheden på et websted oprettet af den kompetente myndighed.
2. Den i stk. 1 omhandlede liste skal:
a)
omfatte de kontaktoplysninger, der er nødvendige for at opfylde kravene i artikel 35 samt artikel 37, stk. 4, artikel 38, stk. 3, og artikel 40, stk. 1
b)
være i overensstemmelse med standardskemaet i kapitel 2, afsnit I, litra f), i bilag II til beslutning 2009/712/EF og kravene i bilag III til samme beslutning
c)
være direkte tilgængelig via det internetlink, der sendes til Kommissionen i henhold til stk. 3, og være umiddelbart forståelig for ikke-indfødte sprogbrugere.
3. Kommissionen opretter, med det formål at hjælpe medlemsstaterne med at gøre de i stk. 1 omhandlede ajourførte lister tilgængelige, et websted, som hver enkelt medlemsstat linker direkte til, så der er adgang til de krævede oplysninger på det i stk. 1 omhandlede websted.
Artikel 7
Form og indhold af identifikationsdokumenter, der udstedes for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Dyr af hestefamilien, der fødes i Unionen, skal identificeres ved ét enkelt identifikationsdokument for dyr af hestefamilien, som udstedes for hele dyrets levetid i overensstemmelse med:
a)
standardidentifikationsdokumentet i bilag I, del 1
b)
de supplerende krav i samme bilags del 2.
2. Udstedende organer skal sikre, at identifikationsdokumentet indeholder et tilstrækkeligt antal sider med felter til angivelse af de krævede oplysninger i følgende afsnit i standardidentifikationsdokumentet i bilag I, del 1:
a)
som minimum afsnit I-IX for registrerede dyr af hestefamilien
b)
som minimum afsnit I-IV for avls- og brugsdyr af hestefamilien.
3. Udstedende organer skal sikre, at rækkefølgen og nummereringen af afsnittene i identifikationsdokumenterne i bilag I, del 1, forbliver uændret, og at identifikationsdokumentet indeholder et tilstrækkeligt antal sider til afsnittene, hvor der er plads til flere påtegninger.
4. De udstedende organer er ansvarlige for en sikker forvaltning af uudfyldte og udfyldte identifikationsdokumenter på deres adresse.
Hvis et udstedende organs vedtægter, uden at det berører artikel 4, stk. 1, litra a), giver mulighed for det, skal det udstedende organ sørge for, at de i artikel 34, stk. 1, litra c), nr. ii), og artikel 35 omhandlede identifikationsdokumenter på effektiv vis gøres ugyldige, med henblik på at forhindre enhver form for svigagtig anvendelse af selve dokumentet og de oplysninger, det indeholder, inden dokumentet udleveres til ejeren til minde om dyret.
5. Den kompetente myndighed kan sammen med den zootekniske myndighed indføre administrative procedurer med henblik på at sikre en harmoniseret udformning af de identifikationsdokumenter, der udstedes af udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, under deres tilsyn, forudsat at de almindelige krav i stk. 1, 2 og 3 er overholdt.
Artikel 8
Den kompetente myndigheds forpligtelser med hensyn til udstedelse af identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien født i Unionen
Den zootekniske myndighed og den kompetente sikrer, at de udstedende organer på deres område, som de hver især er ansvarlige for:
a)
udsteder identifikationsdokumenter, der opfylder kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3
b)
har etableret de nødvendige systemer til, hvis det kræves af den kompetente myndighed, at kontrollere, hvorvidt et identifikationsdokument, der angiveligt er udstedt af dem:
i)
er unikt og ægte og rent faktisk er udstedt for det pågældende dyr
ii)
hvis der anvendes fortrykte uudfyldte identifikationsdokumenter, er forsynet med et løbenummer, der som minimum er trykt på de sider, der indeholder identifikationsdokumentets afsnit I, II og III.
Artikel 9
Udstedelse af identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Udstedende organer må kun udstede identifikationsdokumenter, for hvilke det gælder, at:
a)
kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, er opfyldt
b)
afsnit I er behørigt udfyldt med oplysninger, som er bekræftet af eller på vegne af det udstedende organ, der er angivet i afsnit I, del A, punkt 11
c)
afsnit IV er udfyldt, hvis dette er et krav i henhold til national lovgivning eller i henhold til regler og forskrifter fastsat af det udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a) og b)
d)
afsnit V er udfyldt i overensstemmelse med stk. 2 i nærværende artikel.
2. Det i artikel 5, stk. 1, litra a), omhandlede udstedende organ identificerer registrerede dyr af hestefamilien som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. i), i overensstemmelse med reglerne i den i samme bestemmelse nævnte stambog og indsætter i identifikationsdokumentets afsnit V oplysningerne i oprindelsescertifikatet, jf. artikel 8, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 90/427/EØF samt bilaget dertil.
3. Identifikationsdokumentets afsnit V skal, i overensstemmelse med de principper, der er opstillet af den organisation eller forening, som har oprettet den oprindelige stambog for den race, som det pågældende registrerede dyr af hestefamilien tilhører, indeholde:
a)
fuldstændige oplysninger om stamtavle
b)
det afsnit i stambogen, der er omhandlet i artikel 2 eller 3 i beslutning 96/78/EF
c)
hvis stambogen indeholder flere klasser, den klasse i stambogens hovedafsnit, som det registrerede dyr af hestefamilien er indført i.
4. Til registrering af en konkurrence- eller væddeløbshest som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), skal det i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede udstedende organ enten:
a)
i overensstemmelse med stk. 1, litra a) og b), og de af det pågældende udstedende organ fastsatte regler udstede et identifikationsdokument, som overholder bestemmelserne i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, eller
b)
anerkende og validere det identifikationsdokument, der er udstedt for den pågældende hest i overensstemmelse med stk. 1 i nærværende artikel, eller
c)
udstede et nyt identifikationsdokument i henhold til artikel 12, stk. 3, litra c).
Artikel 10
Dispensation vedrørende angivelse af visse oplysninger i identifikationsdokumentets afsnit I og IV
1. Uanset artikel 4, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 9, stk. 1, litra b), kan den kompetente myndighed give tilladelse til, at udstedende organer ikke indtegner oplysningerne i punkt 12-18 i identifikationsdokumentets oversigtsdiagram som fastlagt i bilag I, afsnit I, del B, i hånden, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:
a)
Der er implanteret en transponder i henhold til artikel 18, eller der er anvendt en tilsvarende, godkendt alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21.
b)
Det pågældende dyr af hestefamilien er afbildet med et tilstrækkelig detaljeret fotografi eller print.
2. De i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), omhandlede udstedende organer kan:
a)
vælge ikke at benytte sig af den dispensation, der er givet i henhold til stk. 1 i nærværende artikel
b)
tilpasse identifikationsdokumenter udstedt i henhold til stk. 1 i nærværende artikel til kravene i artikel 9, stk. 1.
3. Uanset artikel 9, stk. 1, litra c), kan oplysningerne om ejeren gives i form af et ejercertifikat eller registreringsbevis, som er registreret i den i henhold til artikel 38 oprettede database, og hvori følgende er angivet:
a)
dyret af hestefamiliens unikke individnummer
b)
identifikationsdokumentets nummer, hvis et sådant er påført, og koden for transponderen eller en godkendt alternativ identitetskontrolmetode, jf. artikel 21.
Ejercertifikatet eller registreringsbeviset, jf. første afsnit, returneres til det udstedende organ, hvis dyret dør eller sælges, forsvinder, stjæles, slagtes eller aflives.
Artikel 11
Ansøgninger om identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Brugere skal indgive ansøgninger om identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien, der er født i Unionen, til det pågældende udstedende organ i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, og skal fremlægge alle oplysninger, der er nødvendige for at opfylde denne forordnings bestemmelser.
2. Medlemsstaterne fastsætter frister for indgivelse af ansøgninger som omhandlet i stk. 1, som sikrer, at fristen for identifikation som omhandlet i artikel 12 og artikel 13, stk. 1, kan overholdes.
3. Uanset stk. 1 i nærværende artikel og i overensstemmelse med artikel 1 i beslutning 96/78/EF kan brugeren indgive en ansøgning som omhandlet i stk. 1 i nærværende artikel til det relevante udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), som har hovedsæde i en anden medlemsstat end den, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende.
Artikel 12
Frist for identifikation af dyr af hestefamilien født i Unionen
1. Dyr af hestefamilien, der fødes i Unionen, skal identificeres ved et identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med artikel 9 senest 12 måneder efter dyrets fødsel, og under alle omstændigheder inden det forlader fødselsbedriften permanent, undtagen hvis flytningen sker i henhold til artikel 23, stk. 2, litra c), som føl i følge med moderen, som føllet er afhængigt af, eller i henhold til artikel 26, stk. 2.
2. Uanset stk. 1 kan en medlemsstat beslutte at begrænse den tilladte maksimumsperiode til identifikation af det pågældende dyr af hestefamilien til seks måneder eller til det kalenderår, hvor dyret er født.
3. Uanset stk. 1 og 2 kan der til enhver tid udstedes et nyt identifikationsdokument i overensstemmelse med artikel 9:
a)
efter anmodning fra eller af den kompetente myndighed, hvis det eksisterende identifikationsdokument ikke opfylder kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, eller hvis bestemte identifikationsoplysninger i afsnit I, II, III eller V ikke er indsat korrekt af det udstedende organ, eller
b)
hvis et avls- og brugsdyr af hestefamilien opgraderes til et registreret dyr af hestefamilien i henhold til regler fastsat af det i artikel 5, stk. 1, litra a), omhandlede udstedende organ, og det eksisterende identifikationsdokument ikke kan tilpasses i overensstemmelse hermed, eller
c)
hvis en hest opgraderes til eller registreres som en registreret hest som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), i henhold til regler fastsat af det i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede udstedende organ, og det eksisterende identifikationsdokument ikke kan tilpasses i overensstemmelse hermed, eller
d)
hvis et identifikationsdokument er udstedt i henhold til artikel 10, stk. 1, og ikke kan tilpasses til kravene i artikel 9, stk. 1, i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, litra b), eller
e)
i tilfælde som omhandlet i artikel 18, stk. 4 og 5, hvis det eksisterende identifikationsdokument ikke kan tilpasses i overensstemmelse hermed, eller
f)
hvis identifikationsdokumentet konfiskeres af den kompetente myndighed i forbindelse med en undersøgelse.
I tilfælde som beskrevet i første afsnit skal det eksisterende identifikationsdokument afleveres til det udstedende organ til ugyldiggørelse, og ugyldiggørelsen af det eksisterende identifikationsdokument og udstedelsen af det nye identifikationsdokument registreres i den i henhold til artikel 38 oprettede database.
Artikel 13
Dispensationer for identifikation af visse dyr af hestefamilien, der lever vildt eller delvis vildt
1. Uanset artikel 12 kan den kompetente myndighed beslutte, at dyr af hestefamilien, der udgør bestemte populationer, som lever vildt eller delvis vildt i særlige områder, som afgrænset af den kompetente myndighed, kun skal identificeres ved et identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med artikel 9 eller artikel 17, stk. 4, når de:
a)
fjernes fra sådanne populationer, undtagen hvis de under officielt tilsyn overføres fra én defineret population til en anden, eller
b)
overgår til husdyrhold.
2. Medlemsstater, der agter at gøre brug af den i stk. 1 omhandlede dispensationsmulighed, underretter under henvisning til denne artikel Kommissionen om de pågældende populationer og områder, som de har afgrænset i henhold til stk. 1, inden de gør brug af denne dispensationsmulighed.
KAPITEL III
IDENTIFIKATION AF DYR AF HESTEFAMILIEN, DER IMPORTERES TIL UNIONEN
Artikel 14
Identifikation af dyr af hestefamilien, der importeres til Unionen
Identifikationsdokumenter udstedt i tredjelande anses for at være gyldige i henhold til denne forordning, hvis de opfylder følgende betingelser:
a)
De er udstedt:
i)
hvis der er tale om registrerede dyr af hestefamilien, af et organ i et tredjeland, opført på den liste, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, i direktiv 94/28/EF, som udsteder afstamningscertifikater, eller
ii)
hvis der er tale om en registreret hest, af en national afdeling af en international organisation eller forening, der administrerer konkurrence- eller væddeløbsheste og har hovedsæde i det tredjeland, som den internationale organisation eller forening som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra b), er beliggende i, eller
iii)
i alle andre tilfælde af den kompetente myndighed i det pågældende dyr af hestefamiliens oprindelsestredjeland.
b)
De opfylder alle krav i artikel 7, stk. 2.
Artikel 15
Ansøgninger om identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien, der importeres til Unionen
1. Brugeren af et dyr af hestefamilien skal ansøge det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ, der er relevant i forhold til den pågældende kategori af dyr af hestefamilien, om udstedelse, jf. artikel 9, af et identifikationsdokument i henhold til artikel 7 eller om registrering af det eksisterende identifikationsdokument i den database, der er oprettet af det pågældende udstedende organ i henhold til denne forordnings artikel 38, senest 30 dage efter at toldproceduren som defineret i artikel 5, stk. 16, litra a), i forordning (EU) nr. 952/2013 er afsluttet, hvis:
a)
dyr af hestefamilien importeres til Unionen, eller
b)
den kompetente myndighed i overensstemmelse med en afgørelse vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 19, litra b), i direktiv 2009/156/EF har ændret statussen for en registreret hest fra midlertidig indførsel til endelig indførsel i overensstemmelse med samme direktivs artikel 19, litra c).
2. Hvis det i stk. 1 omhandlede identifikationsdokument ikke opfylder kravene i artikel 7, stk. 2, skal det udstedende organ efter anmodning fra brugeren:
a)
udfylde identifikationsdokumentet, således at det opfylder kravene i artikel 7, stk. 2
b)
registrere oplysningerne til identifikation af det pågældende dyr af hestefamilien samt de supplerende oplysninger i den i henhold til artikel 38 oprettede database.
3. Er det ikke muligt at ændre det i stk. 1 omhandlede eksisterende identifikationsdokument, så det opfylder kravene i artikel 7, stk. 2, anses dokumentet ikke for gyldigt identifikationsmiddel i henhold til denne forordning, og det pågældende dyr af hestefamilien identificeres ved udstedelse i overensstemmelse med artikel 9 af et nyt identifikationsdokument, som opfylder kravene i artikel 7, stk. 1, 2 og 3, baseret på det fremlagte identifikationsdokument, der som minimum skal indeholde de oplysninger, der er fastsat i bilaget til direktiv 90/427/EØF.
KAPITEL IV
PÅKRÆVET KONTROL FORUD FOR UDSTEDELSE AF IDENTIFIKATIONSDOKUMENTER OG IDENTITETSKONTROLMETODER
Artikel 16
Kontrol af identifikationsdokumenter udstedt for dyr af hestefamilien
1. Inden udstedelsen af et identifikationsdokument træffer det udstedende organ eller den person, der handler på det udstedende organs vegne, alle passende foranstaltninger til at:
a)
kontrollere, at et sådant identifikationsdokument ikke allerede er udstedt for det pågældende dyr af hestefamilien
b)
forhindre ulovlig udstedelse af flere identifikationsdokumenter for et enkelt dyr af hestefamilien.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger skal omfatte:
a)
gennemgang af de tilgængelige relevante papirer og elektroniske optegnelser
b)
vurdering af dyret af hestefamiliens alder
c)
undersøgelse af dyret af hestefamilien, jf. artikel 17, for eventuelle tegn eller mærker, der giver formodning om, at dyret er blevet identificeret på et tidligere tidspunkt.
Artikel 17
Foranstaltninger til påvisning af tidligere identifikation af dyr af hestefamilien
1. Foranstaltningerne til påvisning af eventuelle tegn eller mærker, der giver formodning om, at dyret er blevet identificeret på et tidligere tidspunkt, jf. artikel 16, skal som minimum omfatte forholdsregler, der gør det muligt at opdage følgende:
a)
enhver tidligere implanteret transponder, idet der anvendes en læseenhed, der er i overensstemmelse med ISO-standard 11785, og som mindst kan læse HDX- og FDX-B-transpondere, som minimum når læseren er i direkte kontakt med kroppens overflade på det sted, hvor en transponder normalt implanteres
b)
ethvert klinisk tegn på, at en tidligere implanteret transponder eller et i henhold til artikel 21 tidligere anbragt mærke er blevet fjernet ved et kirurgisk indgreb eller ændret
c)
ethvert tegn på, at der er anvendt en alternativ identitetskontrolmetode til det pågældende dyr af hestefamilien i henhold til artikel 21.
2. Påvises det med de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger, efter at brugeren har indgivet en ansøgning i henhold til artikel 11, stk. 1, at der allerede er implanteret en transponder eller anvendt en alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21, som giver formodning om, at dyret er blevet identificeret i overensstemmelse med artikel 9 på et tidligere tidspunkt, skal det udstedende organ:
a)
udstede et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet eller et erstatningsidentifikationsdokument i henhold til artikel 29 eller 32, afhængigt af hvilke oplysninger der foreligger
b)
på passende vis angive de pågældende oplysninger, dvs. transpondernummeret eller den alternative identitetskontrolmetode, i felterne i del A og oversigtsdiagrammet i del B i identifikationsdokumentets afsnit I.
3. Bekræftes det, at en transponder eller en alternativ identitetskontrolmetode som omhandlet i stk. 1, litra b), er blevet fjernet fra et dyr af hestefamilien født i Unionen, uden at den relevante dokumentation foreligger, udsteder det udstedende organ et erstatningsdokument i henhold til artikel 32.
4. Uanset stk. 2 kan den kompetente myndighed tillade, at der udstedes et identifikationsdokument i overensstemmelse med artikel 9 for dyr af hestefamilien, der lever vildt eller delvis vildt, jf. artikel 13, og er forsynet med en transponder, men som der i henhold til artikel 13 ikke er udstedt et identifikationsdokument for, hvis transponderkoden på implanteringstidspunktet blev registreret i databasen hos det udstedende organ, der er ansvarligt for den pågældende population af dyr af hestefamilien.
Artikel 18
Elektroniske identitetskontrolmetoder
1. Det udstedende organ sikrer, at der implanteres en transponder i dyr af hestefamilien, første gang det pågældende dyr identificeres i henhold til artikel 12.
2. Transponderen implanteres parenteralt under aseptiske forhold på dyrets hals midt mellem nakken og manken ved overgangen mellem muskel og spækkam.
Den kompetente myndighed kan dog tillade, at transponderen implanteres et andet sted i dyrets hals, forudsat at en sådan alternativ implantering ikke:
a)
er til potentiel skade for dyret af hestefamiliens velfærd
b)
øger risikoen for, at transponderen migrerer, i forhold til den i første afsnit beskrevne metode.
3. Medlemsstaterne fastsætter, hvilke minimumskvalifikationer der kræves for at kunne foretage det i stk. 2 omhandlede indgreb, eller udpeger en person (i det følgende benævnt »den kvalificerede person«) eller en faggruppe, der skal varetage disse aktiviteter.
4. Udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), kan foreskrive, at dyr af hestefamilien, der er identificeret efter en alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21, skal mærkes ved implantering af en transponder med henblik på indførelse eller registrering af dyr af hestefamilien i stambøger eller registrering af registrerede heste som konkurrenceheste.
5. Udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, og den kompetente myndighed kan foreskrive, at dyr af hestefamilien, der anses for at være identificeret i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, og artikel 43, stk. 1, skal mærkes ved implantering af en transponder til identitetskontrolformål, i tilfælde hvor:
a)
tidligere implanterede og registrerede transpondere ikke længere fungerer
b)
det medfødte eller pådragede/påførte mærke, der er registreret som alternativ identitetskontrolmetode som omhandlet i artikel 21, ikke længere egner sig til formålet, eller
c)
den kompetente myndighed vurderer, at det er nødvendigt at sikre identitetskontrol.
Artikel 19
Foranstaltninger til at sikre, at den kode, der vises af en transponder, er unik
1. Medlemsstaterne fastsætter, i overensstemmelse med de i artikel 2, litra n), nr. i), nævnte standarder, regler med henblik på at sikre, at de koder, der vises af de transpondere, der implanteres af udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, når de udsteder identifikationsdokumenter i overensstemmelse med artikel 9, er unikke.
2. De regler, der fastsættes i henhold til stk. 1, anvendes, så de ikke giver anledning til problemer i forhold til det identifikationssystem, der er etableret af det udstedende organ i en anden medlemsstat, som foretog identifikationen af et registreret dyr af hestefamilien i henhold til denne forordning.
Artikel 20
Registrering af transponderkoden i identifikationsdokumentet
1. Hvis en transponder er implanteret i henhold til artikel 18, angiver det udstedende organ følgende oplysninger i identifikationsdokumentet:
a)
i afsnit I, del A, punkt 5, som minimum de sidste 15 tegn i den kode, læseenheden viser ved aflæsning af transponderen efter implantering, samt, hvis det er relevant:
i)
en selvklæbende mærkat med en stregkode, forudsat at siden efterfølgende lamineres, eller
ii)
et print af denne stregkode, der som minimum indeholder de sidste 15 tegn i den kode, der er aflæst fra transponderen
b)
i punkt 12 eller 13 (afhængigt af hvilken side transponderen er implanteret i) i oversigtsdiagrammet i afsnit I, del B, angivelse af, hvor transponderen er implanteret i det pågældende dyr af hestefamilien og aflæst efter implanteringen
c)
i punkt 19 i oversigtsdiagrammet i del B underskrift fra enten dyrlægen eller den kvalificerede person, der har foretaget identifikationen af dyret ved at udfylde del A, punkt 3, og oversigtsdiagrammet i del B i afsnit I og aflæst den kode, der er vist af transponderen efter implantering heraf, eller fra den person, der gengiver disse oplysninger med henblik på udstedelse af identifikationsdokumentet i overensstemmelse med de regler, der er fastsat af det udstedende organ.
2. Uanset stk. 1, litra a), angives navnet på producenten eller aflæsningssystemet i identifikationsdokumentets afsnit I, del A, punkt 5, hvis et dyr af hestefamilien er mærket med en tidligere implanteret transponder, som ikke opfylder ISO-standarderne i artikel 2, litra n), nr. i).
Artikel 21
Godkendelse af alternative identitetskontrolmetoder
1. Uanset artikel 18, stk. 1, kan en medlemsstat give tilladelse til passende alternative metoder til identitetskontrol af dyr af hestefamilien født i Unionen, herunder mærker, som opfylder kravene i artikel 4, stk. 1, litra b), og sikrer, at identiteten af det pågældende dyr af hestefamilien som registreret i identifikationsdokumentet kan kontrolleres.
2. Medlemsstaterne sikrer, at:
a)
de alternative metoder til identitetskontrol af dyr af hestefamilien ikke anvendes som eneste identitetskontrolmiddel for hovedparten af de dyr af hestefamilien, der identificeres på deres område i henhold til denne forordning
b)
synlige mærker, som avls- og brugsdyr af hestefamilien påføres, ikke kan forveksles med de mærker, der på deres område er reserveret til brug for udstedende organer som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra a), til registrerede dyr af hestefamilien
c)
enhver godkendt alternativ identitetskontrolmetode eller enhver kombination af disse metoder som minimum giver de samme garantier som en transponder implanteret i henhold til artikel 18
d)
oplysningerne om den alternative identitetskontrolmetode, der er anvendt til et individuelt dyr af hestefamilien, kan angives i et format, der kan digitaliseres og lagres, så der er mulighed for at søge i oplysningerne, i en database oprettet i henhold til artikel 38.
3. Medlemsstater, der agter at gøre brug af den i stk. 1 omhandlede dispensationsmulighed, gør oplysninger om deres godkendte alternative identitetskontrolmetoder tilgængelige for Kommissionen, de øvrige medlemsstater og offentligheden på det i artikel 6, stk. 1, omhandlede websted.
Artikel 22
Forpligtelser for udstedende organer og brugere, der anvender alternative identitetskontrolmetoder
1. Det udstedende organ sikrer, at der ikke udstedes et identifikationsdokument for et dyr af hestefamilien, medmindre:
a)
det er kontrolleret, at den godkendte alternative identifikationsmetode som omhandlet i artikel 21 er anvendt korrekt
b)
den anvendte identitetskontrolmetode angives i identifikationsdokumentets afsnit I, del A, punkt 6 eller 7, eller, hvis det er relevant, afsnit XI, og registreres i databasen, jf. artikel 38, stk. 1, litra f).
2. Er der anvendt en alternativ identitetskontrolmetode, tilvejebringer brugeren redskaberne til at få adgang til disse identifikationsoplysninger eller afholder/accepterer eventuelle udgifter til/forsinkelser i forbindelse med kontrollen af dyret af hestefamiliens identitet.
KAPITEL V
FLYTNING OG TRANSPORT AF DYR AF HESTEFAMILIEN
Artikel 23
Flytning og transport af registrerede dyr af hestefamilien og avls- og brugsdyr af hestefamilien
1. Identifikationsdokumenter udstedt for registrerede dyr af hestefamilien eller for avls- og brugsdyr af hestefamilien i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, artikel 14, artikel 29, artikel 30 eller artikel 32 skal til enhver tid ledsage de dyr af hestefamilien, de er udstedt for, herunder, hvis dette er et krav i henhold til national lovgivning, under transport af slagtekroppen af det pågældende dyr af hestefamilien til forarbejdning i en virksomhed, der er godkendt i henhold til artikel 24, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1069/2009 eller omhandlet i kapitel III, litra a), nr. iii), i bilag III til forordning (EU) nr. 142/2011.
2. Uanset stk. 1 er det ikke et krav, at identifikationsdokumentet ledsager registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien, når disse:
a)
er opstaldet eller på græs, og identifikationsdokumentet kan fremvises umiddelbart af brugeren
b)
midlertidigt rides, drives, herunder forspændt køretøj, eller føres:
i)
i nærheden af bedriften i en medlemsstat, således at identifikationsdokumentet kan fremvises umiddelbart, eller
ii)
under flytning i forbindelse med græsningsskifte af dyr af hestefamilien til og fra registrerede sommergræsningsarealer, forudsat at identifikationsdokumenterne kan fremvises på afsendelsesbedriften
c)
ikke er fravænnet og ledsager moderen eller ammehoppen
d)
deltager i træning eller en prøve som led i en hestesportskonkurrence eller et hestesportsarrangement og i den forbindelse er nødt til midlertidigt at forlade det område, hvor træningen, konkurrencen eller arrangementet finder sted
e)
flyttes eller transporteres i en nødsituation, som vedrører de pågældende dyr af hestefamilien selv eller den bedrift, hvor de holdes.
Artikel 24
Dispensation for flytning eller transport af dyr af hestefamilien, der ledsages af et midlertidigt dokument
1. Det udstedende organ udsteder efter ansøgning fra brugeren eller efter anmodning fra den kompetente myndighed et midlertidigt dokument, der som minimum indeholder de oplysninger, der er foreskrevet i bilag III, og som giver mulighed for, at det pågældende dyr af hestefamilien flyttes eller transporteres inden for samme medlemsstat i en periode, der ikke må overstige 45 dage, mens identifikationsdokumentet afleveres til det udstedende organ eller den kompetente myndighed med henblik på opdatering af identifikationsoplysningerne.
2. Dyr af hestefamilien, der ledsages af et midlertidigt dokument som omhandlet i stk. 1, må ikke flyttes til et slagteri til slagtning til konsum.
3. Uanset stk. 1 skal et dyr af hestefamilien, som i løbet af den i samme stykke omhandlede periode på 45 dage skal transporteres til en anden medlemsstat eller gennem en anden medlemsstat til et tredjeland, uanset dyrets registreringsstatus, ud over det i stk. 1 omhandlede midlertidige dokument også ledsages af et sundhedscertifikat, der er i overensstemmelse med bilag III til direktiv 2009/156/EF.
Artikel 25
Dispensation for flytninger med et smartkort
1. Uanset artikel 23, stk. 1, kan den kompetente myndighed give tilladelse til flytning eller transport inden for samme medlemsstat af registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien, der ikke ledsages af deres identifikationsdokument, hvis de ledsages af et smartkort, der er udstedt af det samme udstedende organ, som udstedte deres identifikationsdokument, og indeholder de i bilag II angivne oplysninger.
2. Medlemsstater, der gør brug af dispensationsmuligheden i stk. 1, kan give hinanden dispensationer for flytning eller transport af registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien på deres egne områder.
De meddeler Kommissionen, at de agter at give sådanne dispensationer.
Artikel 26
Flytning og transport af slagtedyr af hestefamilien
1. Følgende skal ledsage slagtedyr af hestefamilien, der flyttes eller transporteres til slagteriet:
a)
det i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, eller artikel 14 udstedte identifikationsdokument eller
b)
duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet udstedt i henhold til artikel 29 eller 30, som var omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 31.
2. Uanset stk. 1 kan den kompetente myndighed give tilladelse til, at slagtedyr af hestefamilien, for hvilke der ikke er udstedt et identifikationsdokument i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, transporteres direkte fra fødselsbedriften til slagteriet i samme medlemsstat, forudsat at:
a)
slagtedyrene af hestefamilien er under 12 måneder gamle og har synlige tandstjerner på de midlertidige laterale fortænder
b)
der er sikret ubrudt sporbarhed for transporten fra fødselsbedriften til slagteriet
c)
slagtedyrene af hestefamilien er individuelt mærket under transporten til slagteriet i henhold til artikel 18 eller 21
d)
sendingen i overensstemmelse med afsnit III i bilag II til forordning (EF) nr. 853/2004 ledsages af oplysningerne om fødevarekæden, som skal omfatte angivelse af den individuelle mærkning som omhandlet i litra c) i dette stykke
e)
transponderen eller enhver anden fysisk identifikator, som dyret af hestefamilien måtte være forsynet med i henhold til artikel 21, beskyttes mod efterfølgende svigagtig anvendelse, først og fremmest ved indsamling, destruktion eller bortskaffelse på stedet.
3. Artikel 34, stk. 1, litra b) og c), finder ikke anvendelse på flytning eller transport af slagtedyr af hestefamilien i henhold til stk. 2 i nærværende artikel.
KAPITEL VI
FORVALTNING, DUPLIKATUDSTEDELSE, ERSTATNING OG MIDLERTIDIG UGYLDIGGØRELSE AF IDENTIFIKATIONSDOKUMENTER
Artikel 27
Brugeres forpligtelser med hensyn til forvaltningen af identifikationsdokumenter, der skal sikre kontinuitet i identificeringen af dyret af hestefamilien i hele dets levetid
1. Brugeren af et dyr af hestefamilien skal sikre, at følgende identifikationsoplysninger i identifikationsdokumentet til enhver tid er ajourført og korrekte:
a)
dyret af hestefamiliens status for så vidt angår dets egnethed til slagtning til konsum
b)
den læsbare transponderkode eller det mærke, der er anvendt som alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21
c)
statussen som enten et registreret dyr af hestefamilien eller et avls- og brugsdyr af hestefamilien
d)
oplysningerne om ejerskab, hvis dette er et krav i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, hvor det pågældende dyr af hestefamilien holdes, eller regler fastsat af det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ.
2. Uanset hvilket udstedende organ der har udstedt identifikationsdokumentet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, artikel 14, artikel 29 eller artikel 32, skal brugeren af et dyr af hestefamilien sikre, at identifikationsdokumentet indgives til det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ, der er relevant i forhold til den pågældende kategori af dyr af hestefamilien i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, således at de i artikel 38, stk. 1, omhandlede identifikationsoplysninger fremlægges, senest 30 dage efter at:
a)
et udstedende organ uden for den medlemsstat, hvor bedriften er beliggende, har udstedt identifikationsdokumentet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1
b)
det pågældende dyr af hestefamilien er indført i den medlemsstat, hvor bedriften er beliggende, fra en anden medlemsstat, med undtagelse af
i)
dyr af hestefamilien, der deltager i konkurrencer, væddeløb, opvisninger/skuer, træning og trækdyrsaktiviteter i højst 90 dage
ii)
hingste, der opholder sig i medlemsstaten i bedækningssæsonen
iii)
hopper, der opholder sig i medlemsstaten med henblik på bedækning i højst 90 dage
iv)
dyr af hestefamilien, der befinder sig i veterinærfaciliteter af medicinske årsager
v)
dyr af hestefamilien, der skal slagtes, senest 10 dage efter at de er indført.
3. Når som helst der er behov for at opdatere de i artikel 38, stk. 1, omhandlede identifikationsoplysninger i identifikationsdokumentet, skal brugeren indgive identifikationsdokumentet senest 30 dage efter den begivenhed, der påvirkede identifikationsoplysningerne:
a)
for så vidt angår registrerede dyr af hestefamilien som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. i), til det i artikel 5, stk. 1, litra a), omhandlede udstedende organ, som
i)
enten har udstedt identifikationsdokumentet for det pågældende registrerede dyr af hestefamilien eller
ii)
er godkendt i henhold til beslutning 92/353/EØF i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, og har oprettet en stambog, hvori dyret af hestefamilien kan indføres eller registreres i henhold til beslutning 96/78/EF, eller
b)
for så vidt angår registrerede heste som omhandlet i artikel 2, litra e), nr. ii), til det i artikel 5, stk. 1, litra b), omhandlede udstedende organ i overensstemmelse med de regler, der er fastsat af det udstedende organ, som udstedte identifikationsdokumentet for den pågældende registrerede hest, eller
c)
til den kompetente myndighed eller et hvilket som helst udstedende organ udpeget i henhold til denne forordning af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende.
Artikel 28
Udstedende organers forpligtelser med hensyn til forvaltningen af identifikationsdokumenter, der skal sikre kontinuitet i identificeringen af dyret af hestefamilien i hele dets levetid
Det i artikel 27, stk. 3, omhandlede udstedende organ skal:
a)
foretage de nødvendige opdateringer af identifikationsoplysningerne i identifikationsdokumentet
b)
i identifikationsdokumentets afsnit I, del C, indsætte de krævede oplysninger om det udstedende organ, der som minimum skal bestå af det UELN-kompatible nummer i databasen, såfremt det udstedende organ ikke i første omgang udstedte identifikationsdokumentet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1
c)
udfylde felterne i identifikationsdokumentets afsnit IV, hvis national lovgivning eller regler fastsat af det udstedende organ foreskriver ejerskifte
d)
indlæse eller supplere de i det indgivne identifikationsdokument registrerede identifikationsoplysninger i den database, som det udstedende organ har oprettet i henhold til artikel 38
e)
fremsende oplysningerne til den centrale database, jf. artikel 39.
Artikel 29
Udstedelse af duplikateksemplarer af identifikationsdokumenter
1. Det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ udsteder et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, såfremt:
a)
det originale identifikationsdokument bortkommer, og det er muligt at fastslå dyrets identitet, først og fremmest ved hjælp af den kode, der er aflæst fra transponderen, eller efter den alternative identitetskontrolmetode, jf. artikel 21, eller
b)
dyret ikke er blevet identificeret inden for de tidsfrister, der er fastsat i artikel 12, artikel 14 eller artikel 43, stk. 2, forudsat at bedækningscertifikatet foreligger og den biologiske moder eller, hvis der er tale om embryooverførsel, rugehoppen er identificeret i henhold til denne forordning, eller
c)
den kompetente myndighed har dokumentation for, at visse identifikationsoplysninger i det eksisterende identifikationsdokument ikke stemmer overens med det pågældende dyr af hestefamilien, og artikel 12, stk. 3, litra a), ikke kan bringes i anvendelse.
2. I tilfælde som beskrevet i stk. 1 skal det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ efter ansøgning fra brugeren eller efter anmodning fra den kompetente myndighed:
a)
om nødvendigt forsyne dyret med en transponder i henhold til artikel 18 eller anvende en godkendt identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21
b)
udstede et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, der er tydeligt mærket som sådant (»duplikateksemplar af identifikationsdokument«) og forsynet med en reference til det unikke individnummer, der er registreret i databasen hos det udstedende organ, som:
i)
foretog den første identifikation af dyret og udstedte det bortkomne originale identifikationsdokument eller
ii)
udsteder duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet for et dyr som omhandlet i stk. 1, litra b)
c)
i afsnit II, del II, i duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet klassificerer det pågældende dyr af hestefamilien som ikke bestemt til slagtning til konsum.
3. Nærmere oplysninger om det i henhold til stk. 2 udstedte duplikateksemplar af identifikationsdokumentet indlæses med angivelse af det unikke individnummer i den i artikel 38 omhandlede database og fremsendes til den centrale database, jf. artikel 39.
4. Er det bortkomne identifikationsdokument udstedt i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, af et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, der ikke længere eksisterer, udstedes duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet i henhold til stk. 2 i nærværende artikel af et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende.
Artikel 30
Udstedelse af identifikationsdokumenter for dyr af hestefamilien, der importeres til Unionen
Uanset artikel 29, stk. 2, kan der, hvis det bortkomne originale identifikationsdokument er udstedt af et udstedende organ som omhandlet i artikel 14, litra a), i et tredjeland, udstedes et nyt identifikationsdokument af det pågældende udstedende organ i tredjelandet, forudsat at det nye identifikationsdokument:
a)
af det i artikel 14, litra a), omhandlede udstedende organ sendes til det i artikel 29, stk. 2, omhandlede udstedende organ, hvis det mærkes som duplikateksemplar af identifikationsdokumentet, dyret klassificeres i henhold til artikel 29, stk. 2, litra c), og oplysningerne indlæses i databasen i henhold til artikel 29, stk. 3
b)
af det udstedende organ eller den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, fremsendes til brugeren eller, hvis lovgivningen i den medlemsstat, hvor det pågældende dyr af hestefamilien befinder sig, udtrykkeligt foreskriver det, til ejeren.
Artikel 31
Suspendering af status som slagtedyr af hestefamilien til konsum
1. Uanset artikel 29, stk. 2, litra c), og artikel 30 kan den kompetente myndighed, undtagen i tilfælde som beskrevet i artikel 43, stk. 2, beslutte at suspendere et dyr af hestefamiliens status som bestemt til slagtning til konsum for en seksmåneders periode, hvis:
a)
brugeren senest 30 dage efter den anmeldte dato for identifikationsdokumentets bortkomst på tilfredsstillende vis kan dokumentere, at det pågældende dyr af hestefamiliens status som bestemt til slagtning til konsum ikke er bragt i fare med medicinsk behandling
b)
ansøgningen om identifikation er indgivet i dyrets første leveår i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, andet led, i beslutning 96/78/EF, men efter udløbet af den i artikel 12, stk. 2, i denne forordning omhandlede tilladte maksimumsperiode.
2. I det i stk. 1 beskrevne tilfælde angiver den kompetente myndighed i første kolonne i afsnit II, del III, i duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet datoen for starten på den seksmåneders suspenderingsperiode og udfylder tredje kolonne sammesteds.
Artikel 32
Udstedelse af erstatningsidentifikationsdokumenter
1. Det i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organ udsteder et erstatningsidentifikationsdokument, såfremt:
a)
det originale identifikationsdokument bortkommer, og:
i)
dyrets identitet ikke kan fastslås
ii)
der ikke er nogen tegn på eller beviser for, at et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, allerede har udstedt et identifikationsdokument for det pågældende dyr
b)
dyret ikke er blevet identificeret inden for de tidsfrister, der er fastsat i artikel 12, stk. 1 eller 2, artikel 14 eller artikel 43, stk. 2.
2. I tilfælde som beskrevet i stk. 1 skal et udstedende organ som omhandlet i artikel 5, stk. 1, litra c), der er ansvarligt for det område, hvor den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, efter ansøgning fra brugeren eller efter anmodning fra den kompetente myndighed:
a)
implantere en transponder i dyret i henhold til artikel 18 eller anvende en alternativ identitetskontrolmetode i henhold til artikel 21
b)
udstede et erstatningsidentifikationsdokument, der er tydeligt mærket som sådant (»erstatningsidentifikationsdokument«) og forsynet med en reference til et nyligt tildelt unikt individnummer, som svarer til det, der er registreret i databasen på tidspunktet for udstedelse af erstatningsidentifikationsdokumentet
c)
i afsnit II, del II, i erstatningsidentifikationsdokumentet klassificere det pågældende dyr af hestefamilien som ikke bestemt til slagtning til konsum.
3. Nærmere oplysninger om det i henhold til stk. 2 udstedte erstatningsidentifikationsdokument indlæses med angivelse af det unikke individnummer i den i artikel 38 omhandlede database og fremsendes til den centrale database, jf. artikel 39.
Artikel 33
Midlertidig ophævelse af identifikationsdokumentets gyldighed til flytning
Embedsdyrlægen ophæver identifikationsdokumentets gyldighed til flytning med en påtegning herom i dokumentets afsnit III, hvis et dyr af hestefamilien holdes på eller kommer fra en bedrift, som:
a)
er omfattet af et forbud som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i direktiv 2009/156/EF eller
b)
er beliggende i en medlemsstat, som ikke er en medlemsstat, der er fri for afrikansk hestepest, eller i en del af en medlemsstats område, som i henhold til artikel 5, stk. 2, i direktiv 2009/156/EF betragtes som angrebet af afrikansk hestepest.
KAPITEL VII
DØDSFALD BLANDT DYR AF HESTEFAMILIEN/DYR AF HESTEFAMILIEN BESTEMT TIL SLAGTNING TIL KONSUM OG REGISTRERING AF MEDICINSK BEHANDLING
Artikel 34
Embedsdyrlægens og den kompetente myndigheds forpligtelser, i forbindelse med at et dyr af hestefamilien slagtes eller dør
1. Når et dyr af hestefamilien slagtes eller dør, træffes følgende foranstaltninger:
a)
Transponderen beskyttes mod efterfølgende svigagtig anvendelse, først og fremmest ved indsamling, destruktion eller bortskaffelse på stedet.
b)
Identifikationsdokumentet ugyldiggøres, som minimum ved at det stemples »ugyldigt« på alle sider, eller ved at samtlige sider gennemhulles, idet hullet skal have en passende diameter, der ikke er mindre end den, der fås med en standardhullemaskine
c)
Under henvisning til det pågældende dyr af hestefamiliens unikke individnummer:
i)
destrueres identifikationsdokumentet under officielt tilsyn på det slagteri, hvor dyret blev slagtet, idet der sendes en erklæring til det udstedende organ, enten direkte eller via det i artikel 36, stk. 2, omhandlede kontaktpunkt, med angivelse af datoen for slagtning af dyret på et slagteri og datoen for destruktion af identifikationsdokumentet, eller også
ii)
returneres det ugyldiggjorte identifikationsdokument til det udstedende organ, der er angivet i identifikationsdokumentets afsnit I, del A, punkt 11, eller i del C i samme afsnit, opdateret i overensstemmelse med artikel 28, litra b), enten direkte eller via det i artikel 36, stk. 2, omhandlede kontaktpunkt, sammen med oplysninger om datoen for slagtning eller aflivning af dyret som led i sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger gennemføres af eller under tilsyn af:
a)
embedsdyrlægen;
i)
i tilfælde af slagtning eller aflivning som led i sygdomsbekæmpelsesforanstaltninger, jf. artikel 4, stk. 4, litra a), andet afsnit, i direktiv 2009/156/EF, eller
ii)
efter slagtning, jf. artikel 7, stk. 3, i direktiv 2009/156/EF, eller
b)
den kompetente myndighed som defineret i artikel 3, nr. 10), i forordning (EF) nr. 1069/2009 i tilfælde af bortskaffelse eller forarbejdning af en slagtekrop, som ledsagedes af identifikationsdokumentet i overensstemmelse med national lovgivning, jf. nærværende forordnings artikel 23, stk. 1, i:
i)
en virksomhed, der er godkendt i henhold til artikel 24, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1069/2009, eller
ii)
et lavkapacitetsforbrændingsanlæg som omhandlet i kapitel III, litra a), nr. iii), i bilag III til forordning (EU) nr. 142/2011.
3. Er det ikke muligt at opfylde kravet i stk. 1, litra a), om fjernelse af transponderen fra kroppen af et dyr af hestefamilien slagtet til konsum, erklærer embedsdyrlægen kødet eller den del af kødet, der indeholder transponderen, uegnet til konsum i henhold til afsnit II, kapitel V, punkt 1, litra n), i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004.
Artikel 35
Brugerens og det udstedende organs forpligtelser, i forbindelse med at et dyr af hestefamilien dør eller forsvinder
1. I alle tilfælde, hvor et dyr af hestefamilien dør eller forsvinder, herunder ved tyveri, på anden måde end som omhandlet i artikel 34, returnerer brugeren identifikationsdokumentet til det relevante udstedende organ, som angivet i afsnit I, del A, eller som opdateret, jf. artikel 28, litra b), i identifikationsdokumentets afsnit I, del C, senest 30 dage efter dyrets død eller forsvinden.
2. Det udstedende organ, der modtager oplysninger om et dyr af hestefamiliens død eller forsvinden i overensstemmelse med artikel 34 eller stk. 1 i nærværende artikel, træffer de i artikel 28, litra d) og e), omhandlede foranstaltninger.
Artikel 36
Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til at sikre udveksling af informationer efter et dyr af hestefamiliens død
1. Medlemsstaterne indfører procedurer for returnering af de ugyldiggjorte identifikationsdokumenter til det udstedende organ, jf. artikel 34, stk. 1, litra c), nr. ii).
2. Medlemsstaterne kan oprette et kontaktpunkt, som tager imod erklæringer som omhandlet i artikel 34, stk. 1, litra c), nr. i), eller identifikationsdokumenter som omhandlet i artikel 34, stk. 1, litra c), nr. ii), og videresender dem til de respektive udstedende organer på deres område.
Kontaktpunktet kan være et forbindelsesorgan som omhandlet i artikel 35 i forordning (EF) nr. 882/2004.
3. I givet fald, jf. stk. 2, skal nærmere oplysninger om kontaktpunktet, som kan indlæses i den i artikel 39 omhandlede centrale database, gøres tilgængelige for de øvrige medlemsstater og offentligheden på det i artikel 6, stk. 1, omhandlede websted.
Artikel 37
Dyr af hestefamilien bestemt til slagtning til konsum og registrering af medicinsk behandling
1. Et dyr af hestefamilien anses for at være bestemt til slagtning til konsum, medmindre det i overensstemmelse med denne forordning i identifikationsdokumentets afsnit II, del II, uigenkaldeligt erklæres for ikke bestemt til dette formål, idet denne erklæring skal være:
a)
underskrevet af ejeren på dennes eget initiativ og attesteret af det udstedende organ, eller
b)
underskrevet af brugeren og den ansvarlige dyrlæge, som handler i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, i direktiv 2001/82/EF, eller
c)
forsynet med det udstedende organs påtegning i forbindelse med udstedelsen af et duplikateksemplar af identifikationsdokumentet i henhold til artikel 29 eller 30 eller et erstatningsidentifikationsdokument i henhold til artikel 32.
2. Inden enhver behandling, der foretages i henhold til artikel 10, stk. 2, i direktiv 2001/82/EF, eller enhver behandling med et lægemiddel, der er godkendt i henhold til samme direktivs artikel 6, stk. 3, fastslår den ansvarlige dyrlæge som omhandlet i artikel 10, stk. 1, i direktiv 2001/82/EF det pågældende dyr af hestefamiliens status som enten:
a)
bestemt til slagtning til konsum, hvilket er standardproceduren, eller
b)
ikke bestemt til slagtning til konsum, jf. identifikationsdokumentets afsnit II, del II.
3. Er behandling som omhandlet i denne artikels stk. 2 ikke tilladt for et dyr af hestefamilien bestemt til slagtning til konsum, påser den ansvarlige dyrlæge som omhandlet i artikel 10, stk. 1, i direktiv 2001/82/EF, at det pågældende dyr af hestefamilien inden behandlingen i overensstemmelse med undtagelsesbestemmelsen i artikel 10, stk. 2, i direktiv 2001/82/EF uigenkaldeligt erklæres for ikke bestemt til slagtning til konsum, ved at:
a)
udfylde og underskrive identifikationsdokumentets afsnit II, del II, og
b)
ugyldiggøre identifikationsdokumentets afsnit II, del III, i overensstemmelse med instrukserne i afsnit II, del III.
4. Når de i stk. 3 omhandlede foranstaltninger er truffet, skal brugeren af det pågældende dyr af hestefamilien senest 14 dage efter underskrivelsen af identifikationsdokumentets afsnit II, del II, indgive identifikationsdokumentet til et udstedende organ i den medlemsstat, hvor den bedrift, som dyret af hestefamilien holdes på, er beliggende, eller fremlægge oplysningerne online, for så vidt der er etableret en sådan adgang til databasen.
5. Uanset stk. 4 kan en medlemsstat træffe foranstaltninger til at sikre, at den ansvarlige dyrlæge meddeler de foranstaltninger, der træffes i henhold til stk. 3, senest 14 dage efter underskrivelsen af identifikationsdokumentets afsnit II, del II:
a)
enten direkte til det i stk. 4 omhandlede udstedende organ og fremlægger de oplysninger, som det udstedende organ har brug for for at kunne opdatere den i henhold til artikel 39 oprettede database, eller
b)
direkte til den i henhold til artikel 39 oprettede centrale database, hvor det sikres, at oplysningerne indlæses i den i henhold til artikel 38 oprettede database af det i stk. 4 omhandlede udstedende organ.
6. Skal et dyr af hestefamilien behandles under de i artikel 10, stk. 3, i direktiv 2001/82/EF omhandlede betingelser, angiver den ansvarlige dyrlæge i identifikationsdokumentets afsnit II, del III, de nødvendige oplysninger om lægemidlet, der indeholder stoffer, som er uundværlige til eller indebærer ekstra kliniske fordele for behandling af dyr af hestefamilien, jf. listen i forordning (EF) nr. 1950/2006.
Den ansvarlige dyrlæge angiver datoen for seneste indgivelse af det pågældende lægemiddel som ordineret og meddeler i overensstemmelse med artikel 11, stk. 4, i direktiv 2001/82/EF brugeren datoen for udløbet af den i overensstemmelse med artikel 10, stk. 3, i samme direktiv fastsatte tilbageholdelsestid.
KAPITEL VIII
OPTEGNELSER OG SANKTIONER
Artikel 38
Database
1. I forbindelse med udstedelsen af identifikationsdokumentet eller registreringen af tidligere udstedte identifikationsdokumenter registrerer det udstedende organ som minimum følgende oplysninger vedrørende det pågældende dyr af hestefamilien i sin database:
a)
det unikke individnummer
b)
art
c)
køn
d)
farve
e)
fødselsdato (dd/mm/åååå) som oplyst af brugeren omhandlet i litra i)
f)
hvis det er relevant, som minimum de sidste 15 tegn i den kode, der er aflæst fra transponderen, eller den kode, der er aflæst med en anordning til radiofrekvensidentifikation, der ikke opfylder ISO-standard 11784, sammen med oplysninger om det påkrævede aflæsningssystem, eller den alternative identitetskontrolmetode anvendt i henhold til artikel 21
g)
fødeland som oplyst af brugeren omhandlet i litra i)
h)
dato for udstedelse og enhver ændring af identifikationsdokumentet
i)
navn og adresse på den bruger, der har indgivet ansøgningen, jf. artikel 11, stk. 1, artikel 15, stk. 1, artikel 29, stk. 2, eller artikel 32, stk. 2, eller i givet fald har indgivet identifikationsdokumentet som omhandlet i artikel 27, stk. 3
j)
statussen som enten registreret dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien
k)
dyrets navn (fødselsnavn og, hvis det er relevant, handelsnavn) som oplyst af brugeren omhandlet i litra i)
l)
dyrets status som ikke bestemt til slagtning til konsum (hvis kendt)
m)
løbenummeret, hvis identifikationsdokumentet som omhandlet i artikel 9, stk. 1 og 3 er forsynet med et sådant løbenummer, samt alle oplysninger vedrørende nye identifikationsdokumenter, duplikateksemplarer af identifikationsdokumenter eller erstatningsidentifikationsdokumenter udstedt i henhold til artikel 12, stk. 3, artikel 29, artikel 30 eller artikel 32
n)
landet, hvori den bedrift, som det pågældende dyr af hestefamilien holdes på, er beliggende, som oplyst af brugeren, jf. litra i)
o)
den anmeldte dato for dyrets død eller forsvinden som oplyst af brugeren omhandlet i litra i) eller slagtedatoen.
2. Det udstedende organ opbevarer de i stk. 1 omhandlede registrerede oplysninger i sin database i mindst 35 år eller i mindst to år efter datoen for meddelelsen om det pågældende dyr af hestefamiliens død, jf. artikel 34.
3. Senest 15 dage efter registreringen af de i stk. 1 omhandlede oplysninger videregiver det i samme stykke omhandlede udstedende organ de i samme stykke, litra a)-j) og litra l)-o), omhandlede oplysninger til den centrale database, der er oprettet i henhold til artikel 39 i den medlemsstat:
a)
hvor det udstedende organ er godkendt, anerkendt eller udpeget eller har hovedsæde, jf. artikel 5, stk. 1
b)
hvor det pågældende dyr af hestefamilien er født.
Artikel 39
Oprettelse af en central database
1. Medlemsstaterne opretter en central database med henblik på anvendelsen af denne forordning.
2. Uanset stk. 1 er oprettelse af en central database ikke et krav i medlemsstater, der har én database for registrerede dyr af hestefamilien og én database for avls- og brugsdyr af hestefamilien, forudsat at:
a)
begge databaser kan kommunikere effektivt med hinanden og kan samarbejde med centrale databaser, jf. artikel 40, om opdatering af identifikationsoplysningerne for dyr af hestefamilien, hvis status ændres til enten registrerede dyr af hestefamilien eller avls- og brugsdyr af hestefamilien
b)
den kompetente myndighed har direkte adgang til begge disse databaser.
3. Medlemsstaterne gør navn, adresse og kontaktoplysninger på deres centrale databaser tilgængelige for de øvrige medlemsstater og offentligheden på det i artikel 6, stk. 1, omhandlede websted.
Artikel 40
Forvaltning af og samarbejde mellem de centrale databaser
1. Hver medlemsstat sikrer, at de i artikel 5, stk. 1, omhandlede udstedende organer indlæser de i artikel 28, litra e), og artikel 38, stk. 1, omhandlede oplysninger vedrørende dyr af hestefamilien, der identificeres på medlemsstatens område, i den centrale database, eller at databaserne for de udstedende organer på medlemsstatens område netværksforbindes med den centrale database.
2. Medlemsstaterne samarbejder i overensstemmelse med direktiv 89/608/EØF ved forvaltningen af deres centrale databaser og sikrer, at:
a)
den centrale database i overensstemmelse med denne forordnings artikel 28, under henvisning til det unikke individnummer, kommunikerer enhver ændring af de i artikel 38, stk. 1, omhandlede identifikationsoplysninger til den centrale database i den medlemsstat, hvor identifikationsdokumentet er udstedt
b)
de kompetente myndigheder i andre medlemsstater har gratis adgang til en vis minimumsmængde af oplysninger i den centrale database, således at de kan forhøre sig om, hvorvidt en transponderkode, et unikt individnummer eller et pasnummer er blevet registreret i databasen.
Artikel 41
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest den 1. januar 2016 Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
KAPITEL IX
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 42
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 504/2008 ophæves med virkning fra den 1. januar 2016.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 43
Overgangsbestemmelser
1. Uanset artikel 4, stk. 2, anses følgende dyr af hestefamilien for at være identificeret i henhold til denne forordning:
a)
dyr af hestefamilien, der er født senest den 30. juni 2009, og som pr. denne dato var identificeret i henhold til beslutning 93/623/EØF eller 2000/68/EF, forudsat at de identifikationsdokumenter, der er udstedt for de pågældende dyr af hestefamilien:
i)
var registreret i henhold til artikel 21, stk. 1, i forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2009 og
ii)
indeholder et afsnit, der svarer til afsnit IX i modellen til identifikationsdokument i bilaget til beslutning 93/623/EF, og identifikationsdokumentets del III-A er udfyldt, hvor der er indsat oplysninger i dokumentets del III-B
b)
dyr af hestefamilien, der er født senest den 30. juni 2009, og som pr. denne dato ikke var identificeret i henhold til beslutning 93/623/EØF eller 2000/68/EF, forudsat at de var identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2009
c)
dyr af hestefamilien, der var identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2015.
2. Dyr af hestefamilien, der er født i Unionen eller er importeret til Unionen fra et tredjeland efter den 30. juni 2009, og som ikke er identificeret i henhold til forordning (EF) nr. 504/2008 pr. 31. december 2015, identificeres i henhold til nærværende forordnings artikel 29 eller 32, afhængigt af hvilke oplysninger om deres identitet der er til rådighed, og klassificeres i afsnit II, del II, i duplikateksemplaret af identifikationsdokumentet som ikke bestemt til slagtning til konsum.
3. Uanset artikel 13, stk. 2, er det ikke påkrævet for medlemsstater, der har givet dispensation i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 504/2008 inden den 1. januar 2016 og har underrettet Kommissionen herom inden denne dato, at anmelde dem til Kommissionen endnu en gang.
4. Medlemsstater, der ikke har oprettet en central database som omhandlet i artikel 39, opretter en central database i henhold til artikel 39 og sikrer, at den er operationel i overensstemmelse med artikel 40 senest den 30. juni 2016.
Artikel 44
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2016. Artikel 39 anvendes dog fra den 1. juli 2016 i medlemsstater, der ikke har oprettet en operationel central database senest den 1. januar 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 2015.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/262 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. február 17.)
a 90/427/EGK és a 2009/156/EK tanácsi irányelv alapján a lófélék azonosítási módszerei tekintetében alkalmazandó szabályok meghatározásáról (lóútlevélről szóló rendelet)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a lófélék Közösségen belüli kereskedelmét szabályozó tenyésztéstechnikai és származástani feltételekről szóló, 1990. június 26-i 90/427/EGK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 4. cikke (2) bekezdésének c) és d) pontjára, 6. cikke (2) bekezdésének második francia bekezdésére, valamint 8. cikke (1) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel a lófélék mozgására és harmadik országból történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi feltételekről szóló, 2009. november 30-i 2009/156/EK tanácsi irányelvre (2) és különösen annak 4. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 90/427/EGK irányelv meghatározza a lófélék Unión belüli kereskedelmét szabályozó tenyésztéstechnikai feltételeket. Előírja a tagállamok számára, hogy gondoskodniuk kell arról, hogy a törzskönyvezett lóféléket szállításkor a szóban forgó irányelvben említett engedélyezett tenyésztő szervezetek vagy egyesületek által kiállított azonosító okmány kísérje.
(2)
A 2009/156/EK irányelv meghatározza a lófélék mozgására és harmadik országból történő behozatalára irányadó állat-egészségügyi feltételeket. Az irányelv előírja, hogy a törzskönyvezett lóféléket a 90/427/EGK irányelvnek megfelelően kibocsátott vagy versenylovakkal foglalkozó nemzetközi egyesület vagy szervezet által kiadott azonosító okmány révén kell azonosítani. A tenyésztésre és termelésre szánt lóféléket a Bizottság által meghatározott módszerrel kell azonosítani.
(3)
A 2009. július 1. óta alkalmazandó 504/2008/EK bizottsági rendelet (3) szabályokat állapít meg az Unióban született vagy oda importált lófélék azonosítására vonatkozóan, és a lófélék tekintetében azonosító okmányt (útlevelet) határoz meg, amely több célt szolgál: figyelembe veszi mind az állat- és közegészségügyi szempontokat, mind pedig a tenyésztéstechnikai igényeket és a lovas sportok szükségleteit. Az említett rendelet, amely a lófélék azonosítására szolgáló rendszer alapelemeként az azonosító okmányt helyezi középpontba, csak azt a lehetőséget irányozza elő, hogy a kibocsátó szervek adatbázisaiban lévő információk egy központi adatbázisba kerüljenek felvételre, illetve hogy a kibocsátó szervek adatbázisai összeköttetésben legyenek az említett központi adatbázissal.
(4)
Az 504/2008/EK rendelet által előírt intézkedések végrehajtása során a tagállamok nehézségekkel szembesültek. Ezek a nehézségek főként a lófélék azonosító okmány révén történő azonosítási módszeréhez kapcsolódnak.
(5)
Tagállamok által végzett vizsgálatok azt mutatják, hogy az azonosító okmány jelentős mértékű csalás tárgyát képezi. A legnagyobb kockázatot azon lóféléknek az élelmiszer-láncba történő illegális visszajuttatása jelenti, amelyek emberi fogyasztásra való vágását korábban megtiltották, és amelyeket az élelmiszer-termelő állatok esetében nem engedélyezett állatgyógyászati készítményekkel kezeltek. A 2000/68/EK bizottsági határozat (4) elfogadását követően a lófélék ezreit zárták ki véglegesen az emberi fogyasztás céljára történő vágásból. Mivel az emberi fogyasztásra való vágásból kizárt, fölöslegessé és nemkívánatossá vált lófélék egész életen át történő tartásán kívül nincs más alternatíva, mindez az állatok elhanyagolásához és magukra hagyásához vezet, és súlyos következményekkel jár az állatok egészségére és jólétére nézve. A helyzetet tovább súlyosbítja a jelenlegi gazdasági helyzet: az állattartók számára számos esetben megfizethetetlenné vált a lófélék tartása, miután azok produktív életszakasza lezárul. Egyes tagállamokban a probléma oly méreteket öltött, hogy az illetékes hatóságok az élelmiszerláncon kívüli, fölöslegessé vált lófélék leölését célzó programokat indítottak.
(6)
Az illegális legeltetés új, néhány éves jelensége a legelők tulajdonosait érinti: jogilag ők váltak a lófélék tartóivá, és szándékukon kívül felelősség terhelte őket az 504/2008/EK rendelet értelmében. E lófélék tisztázatlan státusa egyéb területeken is érintheti az uniós jogszabályok helyes alkalmazását.
(7)
Nyilvánvalóvá vált, hogy a kibocsátó szerv adatbázisában az azonosító okmány kibocsátása idején rögzített információk hamar elavulttá válnak. Ezért az illetékes hatóságok számára a bizonyítványok kiállítása vagy az állatok azonosítása keretében rendkívül nehéz, sőt adott esetben kivitelezhetetlen annak ellenőrzése, hogy egy azonosító okmány eredeti-e, és hogy az abban megadott információ időszerű és megalapozott-e, és hogy azt nem módosították csalárd módon, különösen a vágásra szánt állatok státusát illetően, ám ugyanakkor a törzskönyvezett lófélékre vonatkozó kedvezőbb állat-egészségügyi és állatjóléti feltételek igénybevétele céljával is.
(8)
A legtöbb tagállamban a lóútleveleket kibocsátó szervek adatbázisai nincsenek kapcsolatban egymással, egy központi útlevél-kibocsátó szerv létrehozása pedig jogi és adminisztratív okokból nehezen kivitelezhető. Ezért egy központi adatbázis létrehozása tekinthető a leghatékonyabb megoldásnak annak érdekében, hogy az adatok a 90/427/EGK és a 2009/156/EK irányelveknek megfelelően kicserélhetők és szinkronizálhatók legyenek az egyes szereplők között, amennyiben ez a lófélék azonosító okmányainak kezeléséhez szükséges; ennek célja nemcsak a szükséges állat-egészségügyi garanciák biztosítása, hanem az is, hogy lehetségessé váljon az állatjólétre és a közegészségre vonatkozó uniós jogszabályok azon rendelkezéseinek alkalmazása, amelyeknek előfeltétele a lófélék helyes és megbízható azonosítása.
(9)
A Bizottság által a 2013. évi lóhúsbotrány kapcsán indított vizsgálat során kiderült, hogy 23 tagállam hozott létre központi adatbázist, és két tagállam rendelkezik külön-külön adatbázissal a törzskönyvezett lófélékre, illetve a tenyésztésre és termelésre szánt lófélék vonatkozásában. Három tagállam nem rendelkezik központi adatbázissal; ezek az országok az Unióban élő lófélék 6,7 millió fős populációjának mintegy 20 %-át képviselik.
(10)
Ezért a lófélék azonosítására szolgáló uniós rendszert felül kell vizsgálni annak érdekében, hogy az biztonságos és egyúttal felhasználóbarát legyen.
(11)
A lóféléknek a 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) I. mellékletében felsorolt területekre történő behozatalára a 2009/156/EK irányelvnek megfelelően meghatározott feltételek vonatkoznak; az említett behozatal olyan harmadik országokból engedélyezett, amelyek szerepelnek a 2004/211/EK bizottsági határozat (6) mellékletében. Évente általában mintegy 4000 törzskönyvezett, illetve tenyésztésre és termelésre szánt, lófélékhez tartozó egyedet importálnak az Unióba a 93/197/EGK bizottsági határozatban (7) megállapított feltételeknek megfelelően.
(12)
A 952/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) meghatározott vámeljárások alkalmazása esetén a 706/73/EGK tanácsi rendeletre (9) is hivatkozni kell. A 706/73/EGK rendelet előírja, hogy 1973. szeptember 1-jétől a Csatorna-szigeteken és a Man-szigeten az uniós állat-egészségügyi jogszabályok alkalmazandók.
(13)
A Bizottság 96/78/EK határozata (10) megállapítja a lófélék tenyésztési célú méneskönyvi bejegyzésére és nyilvántartására vonatkozó kritériumokat. Az említett határozat többek között előírja, hogy a lófélék esetében a fajtájuk méneskönyvének fő csoportjába történő bejegyzéshez szopós csikóként történő azonosítást kell végezni a méneskönyv szabályainak megfelelően, amihez legalább a fedezési igazolás szükséges. Az uniós jogszabályok egységességének és gördülékeny alkalmazásának biztosítása érdekében az azonosító okmányra vonatkozó szabályok nem befolyásolhatják a lófélék méneskönyvi bejegyzése céljából történő azonosításra vonatkozó szabályok alkalmazását.
(14)
A lófélék azonosítására szolgáló, e rendeletben megállapított módszereknek összhangban kell lenniük továbbá a 92/353/EGK bizottsági határozatnak (11) megfelelően jóváhagyott tenyésztő egyesületek által meghatározott elvekkel. Az említett határozat szerint a fajta eredetét nyilvántartó méneskönyvet vezető egyesület vagy szövetség köteles meghatározni a lófélék azonosítására, a méneskönyv osztályok szerinti felosztására és a méneskönyvbe bejegyzett származási vonalakra vonatkozó elveket.
(15)
Annak érdekében, hogy az Unióban a lófélékhez tartozó valamennyi egyed tekintetében biztosítani lehessen az azonosító okmányok és a nyilvántartások magas színvonalát, a tagállamoknak szavatolniuk kell, hogy a jóváhagyott vagy elismert tenyésztő szervezetek vagy tenyésztői egyesületek által alapított méneskönyvekbe bejegyzett vagy azokban nyilvántartásba vett törzskönyvezett lófélék azonosítását szolgáló rendszerek az azonosító okmányok kibocsátása tekintetében megfeleljenek azon feltételeknek, amelyek a tenyésztésre és termelésre szánt lófélék azonosító okmányait kibocsátó szervek illetékes hatóság általi kijelölését szabályozzák.
(16)
A „lófélék” szigorúan a 2009/156/EK irányelv 2. cikke b) pontjának hatálya alá tartozó fogalommeghatározásának összhangban kell lennie az uniós jogszabályokban - mint például a 3626/82/EGK tanácsi rendelet (12) és a 206/2010/EU bizottsági rendelet (13) függelékeiben - alkalmazott taxonómiával.
(17)
Mivel a „gazdaságnak” a 92/35/EGK tanácsi irányelv (14) szerinti fogalommeghatározása azon természetvédelmi területekre is kiterjed, amelyeken lófélék szabadon élnek, és ezért tágabb a 2009/156/EK irányelv fogalommeghatározásánál, helyénvaló a „gazdaság” e rendelet szerinti meghatározását azon természetvédelmi területekre is kiterjeszteni, amelyeken lófélék szabadon élnek.
(18)
A 2009/156/EK irányelvben előírt, az állat-egészségügyi biztosítékok nyújtásához szükséges állatorvosi felügyeletet csak akkor lehet biztosítani, ha az illetékes hatóság számára ismert az említett irányelv szerinti gazdaság. Hasonló követelmények erednek a 854/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (15) I. melléklete I. szakasza II. fejezete A. részének az élelmiszer-termelésre szánt lófélék tekintetében történő alkalmazásából. A lófélék mozgatásának gyakoriságára tekintettel azonban nem indokolt olyan rendszert létrehozni, amely a lófélék valós idejű nyomon követését biztosítja. Sokkal inkább azt kell biztosítani, hogy az azonosító adatok az illetékes hatóság számára rendelkezésre álljanak, ezért lényeges, hogy minden tagállam központi adatbázissal rendelkezzen, amelynek feladata az adott tagállamban tartott lófélékre vonatkozó információk kezelése.
(19)
Az uniós jogszabályok különbséget tesznek az állatok tulajdonosai és tartói között. Az „állattartó” fogalmát az 1760/2000/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (16) meghatározza és alkalmazza. Ezzel szemben a 2009/156/EK irányelv az állat tulajdonosára vagy az állattenyésztőre hivatkozik. A 92/35/EGK irányelv a „tulajdonos vagy állattartó” közös fogalmát alkalmazza. Mivel az uniós és a nemzeti jogszabályok szerint egy lófélékhez tartozó egyed tulajdonosa nem feltétlenül azonos az állatért felelős személlyel, helyénvaló tisztázni, hogy elsősorban a lófélékhez tartozó egyedet tartó állattartó - aki vagy az állat tulajdonosa, vagy nem - felelős a lófélékhez tartozó egyed e rendeletnek megfelelően történő azonosításáért.
(20)
A tagállamok jogszabályai vagy bizonyos kiállító szervek előírásai alapján az állat tulajdonosára vonatkozó információkat fel kell tüntetni az azonosító okmányban és ezáltal a kibocsátó szerv által fenntartott adatbázisban. A tulajdonjoggal kapcsolatos ezen információ, sőt a tulajdonjog átruházására vonatkozó információ is különböző formában megadható, például tulajdonosi bizonyítvány vagy tulajdonosi kártya formájában, beleértve az egyik tagállamban sikeresen alkalmazott „carte d'immatriculation” elnevezésű tulajdonosi kártyát is.
(21)
A 2008/73/EK tanácsi irányelv (17) előírja, hogy a tagállamoknak el kell készíteniük és naprakészen kell tartaniuk a jóváhagyott állat-egészségügyi és tenyésztéstechnikai létesítmények jegyzékét, hozzáférhetővé téve azt a többi tagállam és a nyilvánosság számára. Annak érdekében, hogy a többi tagállam és a nyilvánosság könnyebben hozzáférjen a jóváhagyott létesítmények jegyzékéhez, a tagállamoknak elektronikus hozzáférést kell biztosítaniuk e jegyzékekhez azáltal, hogy azokat internetalapú információs oldalakon teszik közzé. A Bizottságnak elő kell segítenie, hogy a tagállamok az említett jegyzékeket a többi tagállam és a nyilvánosság számára hozzáférhetővé tegyék; ennek érdekében közzé kell tennie egy olyan internetes címet, amely egy, a tagállami információs oldalak linkjeit tartalmazó webhelyre vezet.
(22)
A tagállamok közötti elektronikus információcsere elősegítése, valamint az átláthatóság és a közérthetőség biztosítása érdekében fontos, hogy a jegyzékek összeállítása az egész Unióban egységes minta alapján történjen. Ezért a 2009/712/EK bizottsági határozat (18) meghatározza a tagállamok által létrehozott internetalapú információs oldalakon megjelenítendő említett jegyzékek mintáit.
(23)
Az 504/2008/EK rendelet előírja, hogy a lófélék tartása csak akkor valósulhat meg, ha azok az említett rendeletnek megfelelően azonosításra kerülnek. A Bizottságnak több panasszal kellett foglalkoznia olyan háziasított lovak populációival kapcsolatban, amelyek gazdaságokon kívül, olyan körülmények között éltek, amelyek nem tettek eleget az említett rendeletben félszabadként leírt feltételeknek. Ezért egyértelművé kell tenni az Unióban élő lófélék azonosításának szükségességét, második lépésként pedig eltérést kell biztosítani azokra az esetekre, amelyekben az említett feltétel nem teljesíthető.
(24)
Az Unióban élő lófélék azonosítását olyan, egész élettartamra szóló azonosító okmánnyal kell biztosítani, amely tartalmazza a lófélékhez tartozó egyed jeleinek szöveges leírását (jegyleírás) és az állatról készített lódiagramot, és amelyben azonosság-ellenőrzés céljából rögzíthetők a szóban forgó állat egyedi jelei. Ezek a jelek lehetnek örökletesek, mint például a több mint három szőrforgó megléte, a szarugesztenyék, a szőrzet színjegyei, a szem ritka pigmentációs rendellenessége, az izomzaton bekövetkezett sajátos horpadások, valamint a szivárványhártya vagy a retina részletgazdag szerkezete, a sajátos genetikai bélyegek (DNS-profilok), vagy pedig lehetnek szerzett jelek, mint például a nyereg nyomása által okozott depigmentáció és a sebhelyek (beleértve a mének ivartalanítása vagy az égési sérülés okozta sebeket).
(25)
Azonosító okmányok csak a szükséges azonosító adatok bevezetését követően bocsáthatók ki; az említett azonosító adatokat e rendeletnek megfelelően a kibocsátó szerv adatbázisában is rögzíteni kell.
(26)
Ezenkívül az azonosító okmánynak magában kell foglalnia a 90/427/EGK irányelvben előírt származási bizonyítványt, melynek minden szükséges információt tartalmaznia kell annak biztosítása érdekében, hogy az egyik méneskönyvből a másikba átvezetett lófélék a méneskönyv azon osztályába kerüljenek, amelynek feltételeit teljesítik.
(27)
A 96/510/EK bizottsági határozat (19) alapján a törzskönyvezett lófélék származási és tenyésztéstechnikai bizonyítványának meg kell felelnie a 93/623/EGK bizottsági határozatban (20) megállapított azonosító okmánynak. Mivel az 504/2008/EK rendelet hatályon kívül helyezte a 93/623/EGK és a 2000/68/EK határozatot, egyértelművé kell tenni, hogy az említett határozatokra történő hivatkozásokat e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
(28)
A törzskönyvezett lófélékre vonatkozóan azonosító okmányokat kibocsátó szerveknek olyan, a törzskönyvezett lófélékről méneskönyvet vezető vagy alapító egyesületeknek és szövetségeknek kell lenniük, amelyeket egy tagállam illetékes hatósága a 92/353/EGK határozatnak megfelelően hivatalosan jóváhagyott vagy elismert, vagy olyan hivatalos tagállami ügynökségeknek, amelyek azokat a méneskönyveket kezelik, amelyekbe a lóféléket a 96/78/EK határozatnak megfelelően tenyésztési céllal bejegyezték vagy nyilvántartásba vették. Emellett a versenyek vagy futamok céljára tartott lovakkal foglalkozó nemzetközi egyesületek vagy szövetségek azon nemzeti tagszervezeteit, amelyek székhelye valamely tagállamban található, szintén fel kell jogosítani arra, hogy a törzskönyvezett lófélékre vonatkozóan azonosító okmányokat kibocsátó szervként járjanak el.
(29)
A tagállamoknak nagyobb mozgásteret kell biztosítani azon kibocsátó szervek tekintetében, amelyek a tenyésztésre és termelésre szánt lófélékre vonatkozóan azonosító okmányokat adnak ki. Lehetővé kell tenni, hogy az említett azonosító okmányokat azon létesítmény illetékes hatósága bocsássa ki, amelyben a lófélékhez tartozó egyedet azonosítása pillanatában tartják, vagy pedig az említett illetékes hatóság által kijelölt és felügyelt kibocsátó szerv.
(30)
A 92/353/EGK határozat mellékletének megfelelően méneskönyvet kiadó tenyésztő egyesületek és szövetségek jóváhagyásáért vagy elismeréséért felelős illetékes hatóságnak együtt kell működnie a 882/2004/EK rendeletben említett illetékes hatósággal annak érdekében, hogy szükség esetén határokon átnyúló együttműködés útján biztosítsák, hogy a lófélék azonosító okmányainak kibocsátására és alkalmazására e rendeletnek megfelelően kerüljön sor.
(31)
Mivel e rendelet értelmében a lóféléknek az Unióban született vagy oda importált valamennyi egyedét egyetlen, egész élettartamra szóló azonosító okmánnyal kell azonosítani, különleges rendelkezésekre van szükség azokban az esetekben, amikor egy állat „tenyésztésre és termelésre szánt” státusát „törzskönyvezett” státusra változtatják a 2009/156/EK irányelvnek megfelelően. Tekintve, hogy egy ilyen változtatás - mind a 2009/156/EK irányelvben megállapított, alkalmazandó állat-egészségügyi szabályokat, mind az ilyen mozgatásra irányadó, az 1/2005/EK tanácsi rendeletnek (21) megfelelő állatjóléti szabályokat illetően - messzemenő következményekkel jár a lófélék mozgatására, kereskedelmére és harmadik országokból az Unióba történő behozatalára, fontos, hogy az illetékes hatóság egyetlen hozzáférési ponttal, azaz egy központi adatbázissal rendelkezzen annak érdekében, hogy a lófélék azonosító adatait bizonyítványok kiállítása vagy hatósági ellenőrzés céljából ellenőrizze.
(32)
Annak érdekében, hogy biztosítható legyen a „gazdaság” kifejezésnek a 92/35/EGK irányelvben szereplő fogalommeghatározásával való összhang, a tagállamoknak képesnek kell lenniük a meghatározott körzetekben vagy területeken - beleértve a természetvédelmi területeket is - szabadon vagy félszabad körülmények között élő lófélék azonosítására szolgáló különleges rendszerek kialakítására. A lófélék azonosítására vonatkozó általános kötelezettségtől való minden ilyen eltérést azonban csak abban az esetben szabad biztosítani, ha a lófélék szabadon vagy félszabad körülmények között élő, meghatározott populációit hatékonyan elkülönítik a bármilyen formában háziállatként tartott lóféléktől, és e populációk túlélésük és szaporodásuk tekintetében mentesek mindenféle emberi befolyás alól, továbbá nem esnek a szabadon élő állatokra nem alkalmazandó 98/58/EK tanácsi irányelv (22) hatálya alá.
(33)
A lófélék azonosság-ellenőrzése céljából az azonosító okmánynak tartalmaznia kell mindenekelőtt a lófélékhez tartozó egyed minőségi leírását, amely egy, az egyedet és annak jeleit rögzítő jegyleírást, valamint egy részletes, az állat egyéni, megkülönböztető jeleit feltüntető lódiagramot foglal magában.
(34)
Annak biztosítására, hogy a lóféléket kísérő azonosító okmányok az állatok helyes leírását tartalmazzák, indokolt, hogy a kibocsátó szervek kövessék a bevált gyakorlatokat, és az állatok leírásával megbízott munkatársaik számára képzést biztosítsanak például a Nemzetközi Lovas Szövetség (Fédération Equestre Internationale) (23) vagy a Weatherbys (24) iránymutatásai alapján.
(35)
Egy lófélékhez tartozó egyed jeleinek és az állat esetében alkalmazott azonosító módszereknek, melyeket együttesen alkalmaznak az azonosság ellenőrzésére, nemcsak egyértelmű kapcsolatot kell biztosítaniuk a lófélékhez tartozó egyed és azonosító okmánya között, de arról is tanúskodniuk kell, hogy az állat e rendeletnek megfelelően már átesett az azonosítási eljáráson, és ezért egy lófélékhez tartozó egyed vonatkozásában csak egyetlen azonosító okmány kerül kiadásra. Nemzetközi viszonylatban már széleskörűen alkalmazzák a lófélék elektronikus azonosítóit („transzponderek”). E technológiát azzal a céllal kell alkalmazni, hogy biztosított legyen a lófélékhez tartozó egyed és azonosító okmánya közötti szoros kapcsolat; ugyanakkor alternatív módszerekről is rendelkezni kell az állat azonosság-ellenőrzése céljából, feltéve, hogy az alternatív módszerek egyenértékű garanciát biztosítanak az azonosító okmányok többszörös kiadásának elkerülésére.
(36)
A lófélék jelölésére használt transzpondereknek és a transzponderbe integrált kód megjelenítését szolgáló leolvasókészülékeknek meg kell felelniük a nemzetközileg elfogadott szabványoknak. Az említett szabványok által létrehozott két különböző rendszer biztosítja a transzponderkód egyedi jellegét. A tagállamok többsége az 504/2008/EK rendeletet végrehajtva háromjegyű alfanumerikus országkódot vezetett be, és a kiadandó transzponderek kezelésével illetékes hatóságaikat bízták meg.
(37)
Az említett, egyedi transzponderkódot biztosító rendszert integrálni kell a kibocsátó szervek által fenntartott adatbázisok és a központi adatbázis koncepciójába, és működtetése nem veszélyeztetheti a más szerkezetű alfanumerikus kódot hordozó transzponderrel jelölt lófélék Unión belüli kereskedelmét és Unióba történő behozatalát.
(38)
A 90/425/EGK tanácsi irányelv (25) rendelkezik az egyes állatokon és termékeken azok rendeltetési helyén végrehajtandó állat-egészségügyi ellenőrzésekről. Különösen azt írja elő, hogy az említett irányelvben előírt bizonyítványban vagy okmányban megjelölt címzettek kötelesek a rendeltetési hely szerinti tagállam illetékes hatóságának kérésére és az említett ellenőrzések végrehajtásához szükséges mértékben előzetesen jelenteni az állatok és termékek másik tagállamból való érkezését, különös tekintettel a szállítmány jellegére és az érkezés valószínű idejére. Az említett előzetes bejelentésre nincs szükség a 90/427/EGK irányelvben meghatározott azonosító okmánnyal rendelkező törzskönyvezett lovak esetében.
(39)
Míg a hatályos uniós jogszabályok értelmében a lóféléket mindig azonosító okmánynak kell kísérnie, biztosítani kell az említett követelménytől való eltérés lehetőségét arra az esetre, ha nem lehetséges vagy megvalósíthatatlan az azonosító okmány megtartása a lófélékhez tartozó egyed egész élettartamán keresztül, vagy ha nem adtak ki ilyen okmányt tekintettel arra, hogy az állatot levágják, még mielőtt az elérné az azonosításhoz előírt maximális életkort.
(40)
A tagállamok számára azt is lehetővé kell tenni, hogy a területükön belül szállított lófélék esetében engedélyezzék az egyszerűsített azonosító okmányok használatát. A beépített számítógépes chipekkel felszerelt műanyag kártyákat („intelligens kártyák”) adattároló eszközként különböző területeken bevezették. Lehetővé kell tenni az ilyen intelligens kártyák kibocsátását az azonosító okmány mellett, és bizonyos feltételek mellett az ugyanazon tagállamon belül mozgatott törzskönyvezett, illetve tenyésztésre és termelésre szánt lófélék kísérő azonosító okmánya helyetti használatukat.
(41)
Rendelkezni kell továbbá arról, mi a teendő azokban az esetekben, amikor az e rendeletnek megfelelően, a lófélékhez tartozó egyed egész élettartamára kibocsátott eredeti azonosító okmány elvész, olvashatatlanná válik, vagy a benne szereplő, nem illegális tevékenységből eredő információk helytelennek bizonyulnak. E rendelkezéseknek a lehető legnagyobb mértékben ki kell zárniuk az egynél több azonosító dokumentum jogszerűtlen birtoklásának lehetőségét annak érdekében, hogy a lófélékhez tartozó egyed „emberi fogyasztás céljából történő levágásra szánt” státusát megfelelően fel lehessen tüntetni. Amennyiben elegendő és ellenőrizhető információ áll rendelkezésre, azonosítóokmány-másodlatot kell kibocsátani, amelyen fel kell tüntetni annak másodlat voltát, és amely általánosan kizárja a lófélékhez tartozó egyedet az emberi fogyasztásra történő levágásból. Más esetekben helyettesítő azonosító okmányt kell kibocsátani, amelyen fel kell tüntetni annak helyettesítő voltát, és amely általánosan kizárja a lófélékhez tartozó egyedet az emberi fogyasztásra történő levágásból; emellett a helyettesítő okmányban fel kell tüntetni, hogy a lófélékhez tartozó egyed tenyésztésre és termelésre szánt állat.
(42)
Az említett eljárásoknak azon lófélékre is vonatkozniuk kell, amelyeket az első azonosításra vonatkozó határidő lejártát követően mutatnak be azonosítás céljából, mivel nem kizárható a csalárd gyakorlat és a további azonosító okmány megszerzésének szándéka.
(43)
Bizonyos esetekben, amikor lóféléket harmadik országbeli tenyésztő egyesület által vezetett méneskönyvbe jegyeztek be vagy abban bejegyzés céljából nyilvántartásba vettek, külön rendelkezésekre van szükség annak érdekében, hogy a lófélékhez tartozó egyed említett méneskönyvi nyilvántartása megmaradhasson, és az állat azonosító okmányába bevezetett megfelelő bejegyzések révén egyúttal biztosítható legyen annak az élelmiszerláncból való kizárása.
(44)
A 2009/156/EK irányelvnek megfelelően az azonosító okmány a lófélék mozgatását korlátozó eszköz arra az esetre, ha az állatokat tartó vagy tenyésztő gazdaságokban bejelentési kötelezettség alá tartozó betegség tör ki. Ezért az azonosító okmányba bevezetett megfelelő bejegyzés révén biztosítani kell az említett okmány mozgatásra vonatkozó érvényességének felfüggesztését bizonyos betegségek kitörése esetén.
(45)
Emellett a 2009/156/EK irányelv előírja, hogy a gazdaságukat elhagyó törzskönyvezett lóféléket azonosító okmány révén azonosítani kell, amely igazolja különösen azt, hogy a lófélék nem olyan gazdaságból származnak, amelyre bizonyos tiltó rendelkezések vonatkoznak. Ezért indokolt az azonosítóokmány-minta megfelelő szakaszát a lófélékhez tartozó valamennyi egyedre nézve kötelezővé tenni, és azt ennek megfelelően módosítani.
(46)
A lófélék vágóhídi vágástól eltérő módon történő elpusztulása esetén, abban az esetben, ha az állat tetemét a nemzeti jogszabályi előírásoknak megfelelően azonosító okmány kíséri, az említett okmányt azon hatóságnak, amely az elpusztult állat feldolgozását az 1069/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (26) megfelelően felügyeli, illetve annak a 142/2011/EU bizottsági rendelet (27) III. mellékletének III. fejezete szerinti kis teljesítményű égetőművekben történő elhamvasztását felügyeli, vissza kell juttatnia a kibocsátó szervhez; emellett biztosítani kell, hogy a transzponder vagy a lófélék azonosság-ellenőrzését szolgáló egyéb alternatív módszerek ne kerüljenek újrahasznosításra.
(47)
Annak érdekében, hogy a transzponderek ne kerülhessenek be az élelmiszerláncba, azon lófélék húsát, amelyek testéből vágáskor nem volt eltávolítható a transzponder, emberi fogyasztásra alkalmatlannak kell nyilvánítani a 854/2004/EK rendelet I. melléklete II. szakasza V. fejezetének megfelelően. A beültetett transzponderek pontos helyének könnyebb meghatározása érdekében a beültetés helyét szabványosítani kell, és be kell jegyezni az azonosító okmányokba.
(48)
A 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (28) szerint a forgalomba hozatalra előkészített, emberi fogyasztásra szánt élő állatok élelmiszernek minősülnek. Az említett rendelet messzemenő felelősséget ró az élelmiszer-ipari vállalkozókra az élelmiszer-előállítás valamennyi szakaszában, így az élelmiszer-termelésre szánt állatok nyomonkövethetősége terén is.
(49)
A tenyésztésre és termelésre szánt, valamint a törzskönyvezett lófélék egy adott kort elérve a 2009/156/EK irányelv szerinti, vágásra szánt lófélékké válhatnak. Az egypatás állatok - azaz a lófélék - húsának fogalommeghatározását az állati eredetű élelmiszerek különleges higiéniai szabályainak megállapításáról szóló 853/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (29) I. mellékletének 1. pontja tartalmazza.
(50)
A 853/2004/EK, a 854/2004/EK és a 882/2004/EK rendeletek végrehajtására vonatkozó átmeneti szabályoknak a 2076/2005/EK bizottsági rendeletnek (30) megfelelő megszűnését követően 2010. január 1-je óta az élelmiszerláncra vonatkozó információval kapcsolatos követelmények vannak érvényben.
(51)
A 853/2004/EK rendelet szerint a vágóhíd-üzemeltetőnek meg kell kapnia és ellenőriznie kell azokat az élelmiszerláncra vonatkozó információkat, amelyek részletezik az élelmiszer-termelésre szánt állatok származására, történetére és kezelésére vonatkozó adatokat, és a szóban forgó információk szerint kell eljárnia. Az illetékes hatóság engedélyezheti, hogy a háziasított egypatás állatok esetében az élelmiszerláncra vonatkozó információk továbbítása az állat vágóhídra érkezésével egy időben történjen ahelyett, hogy az információkat korábban küldenék meg. A vágásra szánt lóféléket kísérő azonosító okmánynak ezért az élelmiszerláncra vonatkozó, említett információk részét kell képeznie.
(52)
A 854/2004/EK rendelet alapján a hatósági állatorvosnak ellenőriznie kell, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozó betartja-e a levágásra átvett és emberi fogyasztásra szánt állatok megfelelő azonosításának biztosítására vonatkozó kötelezettségét.
(53)
A 853/2004/EK rendelet szerint az élelmiszer-ipari vállalkozóknak ellenőrizniük kell a háziasított egypatás állatokat kísérő útleveleket annak biztosítására, hogy az állatokat biztosan emberi fogyasztásra kívánják-e levágni, és amennyiben az állatokat vágásra átveszik, az útlevelet át kell adniuk a hatósági állatorvosnak.
(54)
Tekintettel azon lófélék különleges helyzetére, amelyek ugyan élelmiszer-termelésre szánt fajták egyedeiként születnek, de amelyeket nem mindig elsődlegesen ebből a célból tenyésztenek, és amelyeket a legtöbb esetben nem a 178/2002/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdése szerinti élelmiszer-ipari vállalkozók tartanak egész életük során, eljárást kell meghatározni, amely zökkenőmentes kapcsolatot biztosít az azonosító okmányra irányuló, közegészségügyi célú ellenőrzések és az említett okmánynak a 2009/156/EK irányelvnek megfelelő kezelése között. Ezért lényeges, hogy minden egyes tagállam központi adatbázissal rendelkezzen annak érdekében, hogy az azonosító okmányokkal kapcsolatos, illetve azokban szereplő bizonyos részleteket ellenőrizni lehessen az érintett állat emberi fogyasztásra való levágásának engedélyezését megelőzően. Amennyiben az azonosító okmány II. szakaszában szereplő, az emberi fogyasztásra történő levágásból való kizárásra vonatkozó információ nem egyezik meg a központi adatbázisban tárolt adatokkal, azokat az információkat kell mérvadónak tekinteni - függetlenül attól, hogy az azonosító okmány vagy a központi adatbázis adatairól van-e szó -, amelyek alapján a lófélékhez tartozó egyedet ki kell zárni az emberi fogyasztásra történő levágásból.
(55)
A 96/22/EK tanácsi irányelv (31) a haszonállatokra - így a háziasított egypatás állatokra -, valamint ezek vadon élő fajainak gazdaságban nevelt példányaira vonatkozik. Az említett irányelv 7. cikke alapján az élelmezés-egészségügyi várakozási idő lejárta előtt is engedélyezhető az azon törzskönyvezett lovakkal folytatott kereskedelem, amelyeknek tenyésztéstechnikai célból alliltrenbolont vagy béta-agonistákat tartalmazó állatgyógyászati készítményt adtak be, feltéve, hogy a készítmények alkalmazására vonatkozó feltételek betartásra kerülnek, továbbá a kezelés típusa és időpontja szerepel az állatokat kísérő bizonyítványban vagy egyéb okmányban.
(56)
A 470/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (32) 2. cikkének b) pontjában szereplő fogalommeghatározás szerint az élelmiszer-termelő állatok „olyan állatok, amelyeket élelmiszer előállítása céljából tenyésztettek, neveltek, tartottak, halásztak vagy vágtak le”. A szóban forgó rendelet 16. cikke alapján az Unió területén kizárólag az említett rendelet 14. cikke (2) bekezdésének a), b) vagy c) pontja szerint osztályozott farmakológiai hatóanyagok alkalmazhatók az élelmiszer-termelő állatokon, feltéve, hogy az alkalmazás megfelel a 2001/82/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (33) rendelkezéseinek.
(57)
A 2001/82/EK irányelv 6. cikke alapján valamely állatgyógyászati készítménynek egy vagy több élelmiszer-termelő fajon történő alkalmazása céljából csak akkor adható forgalombahozatali engedély, ha a benne található farmakológiai hatóanyagok szerepelnek a 2377/90/EGK rendelet I., II. vagy III. mellékletében. Az említett mellékletekben meghatározott szabályokat jelenleg a 37/2010/EU bizottsági rendelet (34) tartalmazza. Ettől eltérve egy, a 2377/90/EGK rendelet I., II. vagy III. mellékletében nem szereplő hatóanyagot tartalmazó állatgyógyászati készítmény engedélyezhető a lófélék családjához tartozó azon egyedek esetében, amelyeket az uniós állat-egészségügyi jogszabályoknak megfelelően emberi fogyasztás céljára történő levágásra nem szánt állatoknak nyilvánítottak. Az ilyen állatgyógyászati készítmények nem tartalmazhatnak a 2377/90/EGK rendelet IV. mellékletében szereplő hatóanyagokat, és nem alkalmazhatók az állatgyógyászati készítmény jellemzőinek összefoglalójában részletezett olyan bántalmak kezelésére, amelyekre a lófélék családjába tartozó állatokra vonatkozóan állatgyógyászati készítményt engedélyeztek. Ebből következően rendelkezni kell arról, hogy egy lófélékhez tartozó egyed - tulajdonosa mérlegelését követően - kizárható legyen az emberi fogyasztásra való vágásból.
(58)
A 2001/82/EK irányelv 10. cikkének (2) és (3) bekezdése a lófélék esetében az említett irányelv 11. cikkétől való egyedi eltérést ír elő az élelmiszer-termelésre szánt állatok olyan állatgyógyászati készítményekkel való kezelésére vonatkozóan, amelyekre megengedett szermaradék-határértékeket állapítottak meg a célfajoktól eltérő fajokat illetően, vagy amelyeket más feltétellel engedélyeztek, feltéve, hogy a szóban forgó lóféléket az uniós jogszabályoknak megfelelően azonosították és az azonosító okmányukban külön feltüntették, hogy azokat nem szánják emberi fogyasztás céljára történő vágásra, vagy az állatoknak az 1950/2006/EK bizottsági rendeletben (35) felsorolt anyagokkal való kezelését követő legalább hathónapos élelmezés-egészségügyi várakozási idő után szánják emberi fogyasztás céljára történő levágásra.
(59)
A 2001/82/EK irányelvnek megfelelően a tagállamok kötelesek biztosítani, hogy az élelmiszer-termelésre szánt állatok tulajdonosai vagy tartói az ilyen állatok részére szánt állatgyógyászati készítmények megvásárlását, birtoklását és alkalmazását a használatukat követő ötéves időtartamon keresztül igazolni tudják, ideértve azt az esetet is, amikor az állatot az ötéves időtartam alatt levágják. Az említett jogszabály alkalmazása érdekében ezért egy lófélékhez tartozó egyed levágását haladéktalanul rögzíteni kell a lófélékhez tartozó egyedet tartó létesítmény helye szerinti tagállam központi adatbázisában.
(60)
Annak érdekében, hogy az azonosító okmányok kibocsátását ellenőrzés alatt lehessen tartani, az ilyen okmányok kiadására vonatkozó minimális adatállományt egy, a kibocsátó szerv által fenntartott adatbázisban kell rögzíteni.
(61)
Az egész élettartamra szóló általános lóazonosító számot alkalmazó UELN (Universal Equine LIFE Number) rendszert a legfontosabb lótenyésztő és lóversenyekkel foglalkozó szervezetek nemzetközileg elfogadták. A következő szervezetek kezdeményezték az UELN létrehozását: World Breeding Federation for Sport Horses (WBFSH), International Stud-Book Committee (ISBC), World Arabian Horse Organization (WAHO), European Conference of Arabian Horse Organisations (ECAHO), Conférence Internationale de l'Anglo-Arabe (CIAA), Fédération Equestre Internationale (FEI), Union Européenne du Trot (UET); az UELN honlapja (36) további részleteket tartalmaz a rendszerről.
(62)
Az UELN-rendszer mind a törzskönyvezett lófélék, mind pedig a tenyésztésre és termelésre szánt lófélék nyilvántartására alkalmas, és számítógépes hálózatok fokozatos bevezetését teszi lehetővé annak biztosítására, hogy a törzskönyvezett lófélék esetében az állat azonosságát a 90/427/EGK irányelv 6. cikkének megfelelően továbbra is ellenőrizni lehessen.
(63)
Kódok adatbázisokhoz történő hozzárendelése esetén ezek, valamint az egyedi állatokra vonatkozó, nyilvántartásba vett azonosító számok formátuma nem lehet ellentétes a már meglévő UELN-rendszerrel. Ennélfogva az új kódok adatbázisokhoz való hozzárendelését megelőzően ellenőrizni kell a kiadott UELN-kódok listáját.
(64)
A 2009/156/EK irányelv előírja, hogy a hatósági állatorvosnak nyilvántartásba kell vennie a lófélékhez tartozó levágott egyed azonosító számát vagy azonosító okmányának számát, és el kell küldenie a feladási hely szerinti illetékes hatóságnak - ez utóbbi kérésére - az állat levágását hitelesítő igazolást. Ezért egyértelművé kell tenni, hogy ezekben az esetekben - a levágott állatok azonosító okmányai csalárd felhasználásának megelőzése érdekében - az azonosító okmányokat a vágás helyén meg kell semmisíteni.
(65)
Az említett irányelv azt is előírja, hogy a törzskönyvezett lófélék levágását követően - amely a járványügyi célból történő leölést is magában foglalja - az állatok azonosító okmányait vissza kell szolgáltatni az azokat kibocsátó szervnek. Az említett követelményeket kell alkalmazni a törzskönyvezett lovaktól eltérő lófélék, valamint a tenyésztésre és termelésre szánt lófélék esetében kiadott azonosító okmányokra is.
(66)
A kibocsátó szervek adatbázisaiban tárolt információk naprakész jellegének biztosítása érdekében elő kell írni, hogy az állat elpusztulására vagy elvesztésére vonatkozó információkat rögzíteni kell az okmányt kibocsátó szerv adatbázisában és a lófélékhez tartozó egyedet tartó létesítmény helye szerinti tagállam központi adatbázisában.
(67)
Az e követelményeknek való megfelelést megkönnyítheti az UELN-kompatibilis életszám nyilvántartásba vétele és a számnak az azonosító okmányt kiállító hatóság vagy szerv azonosítása céljából való felhasználása. A tagállamoknak célszerű lehetőség szerint igénybe venniük az általuk a 882/2004/EK rendeletnek megfelelően kijelölt összekötő szerveket.
(68)
Azáltal, hogy az azonosító okmány kérelmezőjére (vagyis az állat születését követő 12 hónapban az azonosító okmánnyal azonosított állat tenyésztőjére és rendszerint tulajdonosára) vonatkozó információ kötelezően rögzítésre kerül, valamint ezzel egyidejűleg annak előírásával, hogy a kibocsátó szervet a lófélékhez tartozó egyed szokásos tartózkodási helye szerinti tagállam megváltozásáról értesíteni kell, olyan információs lánc hozható létre, amellyel egy állat szükség esetén nyomon követhető.
(69)
Az 504/2008/EK rendelet szerint az azonosító okmányban szereplő azonosító adatokat az okmányt kibocsátó szervnek kell frissítenie. A tagállamok jelentései alapján a lófélék tulajdonosai kevéssé hajlandók az azonosító adatok frissítése céljából az azonosító okmányt postai úton eljuttatni a kibocsátó szervnek, különösen akkor, ha a kibocsátó szerv külföldön található. Ez a magatartás azon aggályuknak tudható be, hogy az azonosító okmányt elveszíthetik, ami miatt a lófélékhez tartozó egyedet azonosítóokmány-másodlat vagy helyettesítő azonosító okmány útján kellene azonosítani; ennek következtében az állatot nem lehetne emberi fogyasztás céljából levágni, ami lényeges mértékben csökkentené az értékét.
(70)
Az azonosító okmánynak az állat egész élettartama során való könnyebb kezelése érdekében eljárásokat kell bevezetni az azonosító okmánynak az állat szokásos tartózkodási helye szerinti tagállamban való nyilvántartásba vétele céljából, különösen abban az esetben, amikor az azonosító okmány más tagállamban került kibocsátásra. Az első azonosító okmányt kibocsátó szervvel folytatandó kommunikáció a legjobban az érintett tagállamok központi adatbázisai közötti információcsere útján valósítható meg.
(71)
A kibocsátó szervek jóváhagyása vagy kijelölése idővel megszűnhet, miközben az általuk kibocsátott azonosító okmányok továbbra is állat- és közegészségügyi célokat szolgáló érvényes dokumentumok maradnak. Ezért az azonosító okmányban szereplő információkat biztonsági okokból rögzíteni kell egy olyan adatbázisban, amelyhez az állat- és közegészségügy, valamint az állatjólét területén illetékes hatóságok hozzáférnek.
(72)
Mivel az egyes tagállamokban rendszerint több kibocsátó szerv is működik, és gyakran kerül sor a lófélék gazdaságok és tagállamok közötti mozgatására, továbbá az egyedek „lófélékhez tartozó tenyésztésre és termelésre szánt egyed” státusát „lófélékhez tartozó törzskönyvezett egyed” státusra, „élelmiszertermelésre szánt állat” státusukat pedig „emberi fogyasztásra való vágásból kizárt” státusra változtatják, és mivel a törzskönyvezett lófélék azonosítását más tagállamban székhellyel rendelkező, méneskönyvet vezető szervezet is végezheti, a 90/427/EGK és a 2009/156/EK irányelv hatékony végrehajtása érdekében elkerülhetetlen, szükséges és helyénvaló minden egyes tagállamban központi adatbázist létrehozni, amely bejegyzéseket tartalmaz az adott tagállamban található gazdaságokban tartott valamennyi egyed azonosító adataira vonatkozóan.
(73)
Megengedett lenne azonban azon tagállamok számára, amelyek külön-külön adatbázist hoztak létre a törzskönyvezett lófélékre, illetve a tenyésztésre és termelésre szánt lófélékre vonatkozóan, hogy rendszerüket továbbra is fenntartsák, feltéve, hogy az adatbázisok képesek az egymással folytatott adatcserére, és az állat-egészségügyi hatóságok mindegyik adatbázishoz teljes körűen hozzáférhetnek.
(74)
Ezért az állatra, valamint az annak azonosító okmányára vonatkozó adatok könnyebb cseréje érdekében biztosítani kell az egyes tagállamok központi adatbázisainak a 89/608/EGK tanácsi irányelv (37) alapján történő együttműködését.
(75)
Annak érdekében, hogy a tagállamok egységesen alkalmazzák a lófélék azonosítására vonatkozó uniós jogszabályokat, valamint a jogszabályok egyértelműsége és átláthatósága céljából az 504/2008/EK határozatot hatályon kívül kell helyezni és ezzel a rendelettel kell felváltani.
(76)
Az 519/2013/EU bizottsági rendelet (38) mellékletének 24. pontja értelmében a legkésőbb 2013. június 30-ig Horvátországban született és az 504/2008/EK rendeletnek megfelelően nem azonosított lóféléket az utóbbi rendeletnek megfelelően legkésőbb 2014. december 31-ig azonosítani kell.
(77)
Annak érdekében, hogy a tagállamoknak és a vállalkozóknak idejük legyen alkalmazkodni az új szabályokhoz, ezt a rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni. A központi adatbázis létrehozására és működtetésére vonatkozó követelmény Görögország, Svédország és az Egyesült Királyság esetében 2016. július 1-jétől alkalmazandó.
(78)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Növények, Állatok, Élelmiszerek és Takarmányok Állandó Bizottsága és az Állattenyésztés-technikai Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY, FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK, ÁLTALÁNOS ELVEK
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) E rendelet szabályokat állapít meg azoknak a lóféléknek az azonosítására vonatkozóan,
a)
amelyek az Unió területén születtek; vagy
b)
amelyeket a 952/2013/EU rendelet 5. cikke (16) bekezdésének a) pontjában meghatározott vámeljárásnak megfelelően szabad forgalomba bocsátottak az Unióban.
(2) Ezt a rendeletet a 96/78/EK határozat sérelme nélkül kell alkalmazni.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „lófélék”: a lófélék (Equidae) család Equus nemén belüli fajokhoz tartozó, vadon élő vagy háziasított egypatájú emlősök, valamint ezek keresztezései;
b) „gazdaság”: mezőgazdasági vagy kiképző létesítmény, istálló, illetve minden olyan telephely vagy létesítmény, ahol - bármilyen célra - rendszerint lóféléket tartanak vagy tenyésztenek, valamint olyan természetvédelmi terület, amelyen lófélék szabadon élnek;
c) „állattartó”: olyan természetes vagy jogi személy, aki lófélék birtokában van, vagy akit lófélék tartásával bíztak meg anyagi ellenszolgáltatás fejében vagy anélkül, ideiglenes vagy állandó alapon, beleértve szállítás közben, valamint vásárok, versenyek, futamok vagy kulturális események alkalmával;
d) „tulajdonos”: az a természetes vagy jogi személy, aki a lófélék feletti tulajdonjogot gyakorolja;
e) „törzskönyvezett lófélék”:
i.
a 90/427/EGK irányelv 4. cikke (2) bekezdésének b) pontja szerint megállapított szabályoknak megfelelően méneskönyvbe bejegyezett vagy abban nyilvántartásba vett, méneskönyvi bejegyzésre alkalmas lófélék, amelyeket az említett irányelv 8. cikkének (1) bekezdésében meghatározott azonosító okmánnyal azonosítottak; vagy
ii.
azon lovak, beleértve a pónikat is, amelyeket egy versenyek vagy futamok céljára lovakkal foglalkozó nemzetközi szövetség vagy egyesület nyilvántartásba vett, és amelyeket a szóban forgó szövetség vagy egyesület nemzeti tagszervezete által kibocsátott azonosító okmánnyal azonosítottak;
f) „méneskönyv”: minden olyan könyv, nyilvántartás, adatállomány vagy adathordozó:
i.
amelyet egy, valamely tagállam által hivatalosan jóváhagyott vagy elismert egyesület vagy szövetség vagy az érintett tagállam egy hivatalos ügynöksége vezet; és
ii.
amelybe méneskönyvi bejegyzésre alkalmas lóféléket jegyeznek be vagy vesznek nyilvántartásba, minden ismert ősüket megadva;
g) „tenyésztésre és termelésre szánt lófélék”: az e) és h) pontban említett lóféléken kívüli lófélék;
h) „vágásra szánt lófélék”: levágás céljából közvetlenül vagy egy, a 2009/156/EK irányelv 7. cikkében említett, jóváhagyott rendező központon át a vágóhídra szállított lófélék;
i) „illetékes hatóság”: egy tagállam azon központi hatósága, amely a hatósági ellenőrzések megszervezése terén hatáskörrel rendelkezik, illetve bármely más hatóság, amelyre ezt a hatáskört átruházták, beleértve a 2009/156/EK irányelv 2. cikkének h) pontjában említett illetékes hatóságot is;
j) „tenyésztéstechnikai hatóság”: egy tagállam azon központi hatósága, amely a 90/427/EGK irányelv végrehajtása terén hatáskörrel rendelkezik, illetve bármely más hatóság, amelyre ezt a hatáskört átruházták, beleértve a 92/353/EGK határozat 2. cikkének (1) bekezdésében említett hatóságokat is;
k) „ideiglenes behozatal”: harmadik országból származó, az Unió területére a 2009/156/EK irányelv 19. cikke b) pontja alapján elfogadott határozatnak megfelelően, 90 napnál rövidebb időszakra behozott törzskönyvezett ló státusa;
l) „állandó belépés”: az Unió területére legalább 90 napos időszakra behozott, harmadik országból származó lófélék státusa;
m) „jel”: a lófélékhez tartozó egyed olyan látható vagy vizuálisan megjeleníthető, veleszületett vagy szerzett megkülönböztető jegye vagy jelölése, amelyet azonosítás céljából nyilvántartásba vesznek;
n) „transzponder”: olyan csak olvasható, passzív rádiófrekvenciás azonosító eszköz, amely:
i.
megfelel az ISO 11784 szabványnak, és egyszerre kétirányú (FDX vagy FDX-B) vagy felváltva kétirányú (HDX) technológiát alkalmaz; és
ii.
az ISO 11785 szabvánnyal kompatibilis leolvasókészülék segítségével legalább 12 cm-es távolságról leolvasható;
o) „egész élettartamra szóló egyedi szám” („életszám”): olyan 15 jegyű alfanumerikus egyedi kód, amely információkat tartalmaz a lófélék konkrét egyedeire, valamint arra az adatbázisra és országra vonatkozóan, amelyben ezeket az információkat először rögzítették az egész élettartamra szóló általános lóazonosító számot alkalmazó UELN (Universal Equine LIFE Number) kódrendszer szerint, és amely az alábbiakból áll:
i.
a 39. cikkben említett adatbázisra utaló hatjegyű, UELN-kompatibilis azonosító kód; ezt követi
ii.
az egyedhez rendelt kilencjegyű azonosító szám;
p) „afrikai lópestistől mentes tagállam”:
i.
minden olyan tagállam, amelynek érintett területein az előző két évben nem mutattak ki az afrikai lópestisre utaló klinikai, szerológiai (nem vakcinázott lófélék esetében) vagy járványtani bizonyítékot; és
ii.
amelyben az előző 12 hónapban nem végeztek vakcinázást az említett betegség ellen;
q) „bejelentési kötelezettség alá tartozó betegség”: a 2009/156/EK irányelv I. mellékletében felsoroltak közt szereplő betegség;
r) „hatósági állatorvos”: a tagállam vagy a harmadik ország illetékes hatósága által kijelölt állatorvos;
s) „intelligens kártya”: beépített számítógépes chippel rendelkező műanyag eszköz, amely adattárolásra és az adatok kompatibilis számítógépes rendszerekhez való elektronikus továbbítására alkalmas;
t) „felelős állatorvos”: a 2001/82/EK irányelv 10. cikkének (1) bekezdésében említett állatorvos.
3. cikk
Általános elvek és a lófélék azonosítására irányuló kötelezettség
(1) A 882/2004/EK rendelet I. mellékletében felsorolt területek valamelyikén élő lóféléket e rendeletnek megfelelően azonosítani kell.
(2) Amennyiben az állattartó nem azonos a lófélékhez tartozó egyed tulajdonosával vagy tulajdonosainak egyikével, e rendeletnek megfelelően, a tulajdonos nevében és annak beleegyezésével kell eljárnia.
(3) A tagállamok, valamint az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett kibocsátó szervek rendelkezhetnek úgy, hogy az azonosító okmány kiadására irányuló, 11. cikk szerinti kérelmet vagy a meglévő azonosító okmányok azonosító adatainak 27. cikk szerinti módosítására irányuló kérelmet a tulajdonosnak kell benyújtania a kibocsátó szervhez.
(4) A tagállamok - adott esetben a 882/2004/EK rendeletnek megfelelő hatósági ellenőrzések révén - biztosítják, hogy a lóféléket tartó állattartók és a kibocsátó szervek teljesítik e rendelet szerinti kötelezettségeiket.
4. cikk
A lófélék uniós azonosítási rendszere
(1) E rendelet alkalmazásában a lófélék azonosítására szolgáló uniós rendszer a következő elemekből áll:
a)
egész élettartamra szóló, egységes azonosító okmány, amely a kibocsátó szerv vagy e rendelet eltérő rendelkezése hiányában az azt kiadó kibocsátó szerv tulajdonában marad, és a következőket tartalmazza:
i.
a lófélékhez tartozó egyedet leíró és annak jeleit rögzítő szöveges jegyleírás;
ii.
teljes lódiagram, amelyen szerepelnek a jegyleírásban rögzített jelek;
iii.
az azonosító adatokat módosító hivatalos bejegyzések számára fenntartott hely;
b)
azonosság-ellenőrzési módszer, amely:
i.
egyértelmű kapcsolatot biztosít az azonosító okmány és a lófélékhez tartozó azon egyed között, amelyre az okmányt kiadták;
ii.
jelzi, hogy a lófélékhez tartozó egyed már átesett egy azonosítási eljáráson;
c)
adatbázis, amely a 38. cikknek megfelelően rögzíti az azonosító okmány iránti kérelmet benyújtó állattartó, illetve a lófélékhez tartozó azon egyed azonosító adatait, amelyre az okmányt kiadták, és amely egyedi életszámot rendel hozzá az állathoz;
d)
a 39. cikknek megfelelően létrehozott központi adatbázis.
(2) Egy lófélékhez tartozó egyed csak akkor tekintendő e rendeletnek megfelelően azonosítottnak, ha azt:
a)
az alábbi rendelkezések egyikének megfelelően kibocsátott azonosító okmány kíséri:
i.
a 9. cikk az Unióban született lófélék esetében; vagy
ii.
a 14. cikk az Unióba behozott lófélék esetében; vagy
iii.
a 29. vagy 30. cikk az azonosítóokmány-másodlat által kísért állatok esetében; vagy
iv.
a 32. cikk a helyettesítő azonosító okmány által kísért állatok esetében; vagy
b)
az alábbi rendelkezéseknek megfelelően azonosították:
i.
a 24. cikk az ideiglenes okmánnyal kísért lófélék mozgatására vagy szállítására vonatkozó eltérések esetében; vagy
ii.
a 26. cikk (2) bekezdése a vágásra szánt lófélék bizonyos mozgatási vagy szállítási eseteire vonatkozó eltérések esetében.
II. FEJEZET
AZ UNIÓBAN SZÜLETETT LÓFÉLÉK AZONOSÍTÁSA
5. cikk
Az Unióban született lófélék okmányait kibocsátó szervek
(1) A 7. cikkben előírt azonosító okmányt az alábbi kibocsátó szervek egyike adja ki:
a)
az e rendelet 2. cikke e) pontjának i. alpontjában említett törzskönyvezett lófélék esetében egy, a 92/353/EGK határozat 2. cikke (1) bekezdésének megfelelően hivatalosan jóváhagyott vagy elismert egyesület vagy szövetség vagy egy tagállam azon hivatalos ügynöksége, amely a méneskönyvi bejegyzésre alkalmas, lófélékhez tartozó egyednek a 96/78/EK határozatnak megfelelő bejegyzése vagy nyilvántartásba vétele szerinti méneskönyvet kezeli;
b)
a 2. cikk e) pontjának ii. alpontjában említett törzskönyvezett lófélék esetében egy, versenyek vagy futamok céljára tartott lovakkal foglalkozó nemzetközi egyesület vagy szövetség nemzeti tagszervezete, amelyet a székhelye szerinti tagállam illetékes hatósága felügyel;
c)
a 2. cikk g) pontjában említett, tenyésztésre vagy termelésre szánt lófélék esetében:
i.
azon létesítmény illetékes hatósága, amelyben a lófélékhez tartozó egyedet azonosítása pillanatában tartják; vagy
ii.
az i. pontban említett illetékes hatóság által kijelölt és felügyelt, a szóban forgó feladattal megbízott kibocsátó szerv.
(2) Az illetékes hatóság csak olyan, az (1) bekezdés c) pontjának ii. alpontjában említett kibocsátó szervet jelölhet ki, amely megfelel az alábbi feltételeknek:
a)
pontos leírás áll rendelkezésre a kibocsátó szerv által teljesítendő feladatokról és kötelezettségekről, valamint ezek teljesítésének körülményeiről;
b)
bizonyított, hogy a kibocsátó szerv:
i.
rendelkezik a ráruházott feladatok elvégzéséhez szükséges szakértelemmel, felszereléssel és infrastruktúrával;
ii.
elegendő létszámú, illetve megfelelő képesítésű és tapasztalatú személyzettel rendelkezik;
iii.
pártatlan, és nem merül fel összeférhetetlenség a ráruházott feladatok elvégzése tekintetében;
iv.
rendelkezik olyan azonosítóokmány-mintával, amely megfelel az e rendeletben meghatározott követelményeknek;
c)
annak érdekében, hogy megelőzhető és adott esetben orvosolható legyen minden olyan eset, amikor nem teljesülnek e rendelet követelményei, a kibocsátó szerv szorosan együttműködik az illetékes hatósággal;
d)
az illetékes hatóság és a kijelölt kibocsátó szerv eredményesen és hatékonyan összehangolja tevékenységét.
(3) Amennyiben az illetékes hatóság ésszerű okok alapján feltételezheti, hogy a kibocsátó szerv az e rendeletben megállapított követelményeknek meg nem felelő tevékenységekbe bocsátkozik, ki kell vizsgálnia a feltételezett meg nem felelés ilyen eseteit. A kibocsátó szerv nem adhat ki azonosító okmányokat, amíg a kivizsgálás le nem zárult, és a meg nem felelés minden szempontból kizárható, illetve orvoslásra került.
(4) Amennyiben egy, az (1) bekezdésben említett kibocsátó szerv - a (3) bekezdésnek megfelelően végrehajtott intézkedések sérelme nélkül - nem felel meg az e rendeletben meghatározott követelményeknek, az illetékes hatóság visszavonja a lófélék azonosító okmányainak kibocsátására vonatkozó engedélyt.
Az illetékes hatóság az azonosító okmányok kibocsátására vonatkozó engedély visszavonását követően biztosítja, hogy a hatáskörébe tartozó lófélék azonosítása továbbra is e rendeletnek megfelelően történjen, és hogy a 34. cikknek megfelelően visszaküldött vagy visszaküldendő azonosító okmányok megőrzés céljából a szóban forgó illetékes hatóság vagy az általa ezzel a feladattal megbízott kibocsátó szerv birtokába kerüljenek.
6. cikk
A kibocsátó szervekre vonatkozó információk
(1) A tagállamok létrehozzák és folyamatosan frissítik az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szervek listáját, és azt az illetékes hatóság által létrehozott honlapon hozzáférhetővé teszik a többi tagállam és kibocsátó szerv, valamint a nyilvánosság számára.
(2) Az (1) bekezdésben említett lista:
a)
tartalmazza a 35. cikk, a 37. cikk (4) bekezdése, a 38. cikk (3) bekezdése és a 40. cikk (1) bekezdése követelményeinek való megfelelést biztosító elérhetőségi adatokat;
b)
megfelel a 2009/712/EK határozat II. melléklete 2. fejezete I. szakaszának f) pontjában meghatározott mintának és az említett határozat III. mellékletében megállapított követelményeknek;
c)
a (3) bekezdésnek megfelelően a Bizottság rendelkezésére bocsátott internetes link segítségével közvetlenül elérhető és a nem anyanyelvi beszélők számára is intuitívan értelmezhető.
(3) Annak érdekében, hogy segítse a tagállamokat az (1) bekezdésben említett frissített listák hozzáférhetővé tételében, a Bizottság honlapot hoz létre, amelyen minden egyes tagállam közvetlenül az (1) bekezdésben előírt információkat tartalmazó honlaphoz vezető linket helyez el.
7. cikk
Az Unióban született lófélékre vonatkozóan kibocsátott azonosító okmányok formátuma és tartalma
(1) Az Unióban született lóféléket a lófélék egységes azonosító okmányával kell azonosítani, amelyet az egyed egész élettartamára szólóan bocsátanak ki a következőknek megfelelően:
a)
az I. melléklet 1. részében meghatározott azonosítóokmány-minta;
b)
az említett melléklet 2. részében meghatározott kiegészítő követelmények.
(2) A kibocsátó szervek biztosítják, hogy az azonosító okmány elegendő számú oldalt tartalmazzon, amelyek megfelelő mezőiben megadhatók az alábbi, az I. melléklet 1. részében meghatározott azonosítóokmány-minta szerinti szakaszokban előírt információk:
a)
törzskönyvezett lófélék esetében legalább az I-IX. szakasz;
b)
tenyésztésre és termelésre szánt lovak esetében legalább az I-IV. szakasz.
(3) A kibocsátó szervek biztosítják, hogy az I. melléklet 1. része szerinti azonosító okmányok szakaszainak sorrendje és számozása változatlan maradjon, és hogy az azonosító okmány az említett szakaszok tekintetében elegendő számú, több bejegyzésnek helyet biztosító oldalt tartalmazzon.
(4) A kibocsátó szervek felelősek a biankó és kitöltött azonosító okmányok épületeiken belül történő biztonságos kezeléséért.
A kibocsátó szervek biztosítják a 34. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában és a 35. cikkben említett azonosító okmányok hatékony érvénytelenítését - az okmányokkal és az azokban foglalt információkkal való bármely visszaélés megelőzése érdekében - azt megelőzően, hogy az elhunyt állatok okmányait átadnák a tulajdonosoknak emlékül, amennyiben a kibocsátó szervek eljárási szabályzata azt - a 4. cikk (1) bekezdésének a) pontjában foglaltak sérelme nélkül - megengedi.
(5) Az (1), (2) és (3) bekezdésben foglalt általános követelmények teljesülése esetén az illetékes hatóság a tenyésztéstechnikai hatósággal közösen igazgatási eljárásokat fogadhat el a felügyeletük alá tartozó, az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szervek által kiadott azonosító okmányok formátumának összehangolására.
8. cikk
Az illetékes hatóságnak az Unióban született lófélékre kiadandó azonosító okmányok kibocsátásával kapcsolatos kötelezettségei
A tenyésztéstechnikai hatóság és az illetékes hatóság biztosítja, hogy területén a felelőssége alá tartozó kibocsátó szervek:
a)
a 7. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében előírt követelményeknek megfelelő azonosító okmányokat bocsássanak ki;
b)
rendelkezzenek azokkal a szükséges rendszerekkel, amelyek segítségével ellenőrizhetik (amennyiben azt az illetékes hatóság megköveteli), hogy egy állítólagosan általuk kibocsátott azonosító okmány:
i.
egyedi, a valóságnak megfelelő és eredeti;
ii.
biankó azonosító okmányok készletre történő nyomtatása esetén sorozatszámmal van ellátva, amely szerepel legalább az azonosító okmány I., II. és III. szakaszát feltüntető oldalakon.
9. cikk
Az Unióban született lófélékre vonatkozó azonosító okmányok kiadása
(1) A kibocsátó szervek kizárólag olyan azonosító okmányokat adnak ki, amelyek:
a)
megfelelnek a 7. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében megállapított követelményeknek;
b)
I. szakaszát az I. szakasz A. részének 11. pontjában megnevezett kibocsátó szerv által vagy annak nevében ellenőrzött információk megadásával megfelelően kitöltötték;
c)
IV. szakaszát kitöltötték, amennyiben azt a nemzeti jogszabályok vagy az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett kibocsátó szerv szabályai előírják;
d)
V. szakaszát e cikk (2) bekezdésének megfelelően kitöltötték.
(2) Az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett kibocsátó szerv a 2. cikk e) pontjának i. alpontjában említett törzskönyvezett lóféléket az említett rendelkezésben említett méneskönyv szabályainak megfelelően azonosítja, és az azonosító okmány V. szakaszában megadja a 90/427/EGK irányelv 8. cikke (1) bekezdésének második albekezdésében és az említett irányelv mellékletében említett származási tanúsítványban szereplő információkat.
(3) Az azonosító okmány V. szakasza - azon egyesület vagy szövetség elveinek megfelelően, amely megalapította a lófélékhez tartozó törzskönyvezett egyed fajtájának eredetét nyilvántartó méneskönyvet - a következőket tartalmazza:
a)
a származásra vonatkozó összes információ;
b)
a méneskönyvnek a 96/78/EK határozat 2. vagy 3. cikkében említett része;
c)
adott esetben a méneskönyv fő részének azon osztálya, amelybe a lófélékhez tartozó törzskönyvezett egyedet bejegyezték.
(4) A 2. cikk e) pontjának ii. alpontjában említett, versenyek vagy futamok céljára tartott lófélék törzskönyvezésekor az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kibocsátó szerv:
a)
az (1) bekezdés a) és b) pontjának, valamint a kibocsátó szerv szabályainak megfelelően a 7. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében megállapított követelményeknek megfelelő azonosító okmányt ad ki; vagy
b)
elismeri és érvényesíti az említett állatra vonatkozóan az e cikk (1) bekezdésének megfelelően kibocsátott azonosító okmányt; vagy
c)
a 12. cikk (3) bekezdése c) pontjának megfelelően új azonosító okmányt ad ki.
10. cikk
Eltérés a bizonyos információknak az azonosító okmány I. és IV. szakaszában történő megadására vonatkozó kötelezettségtől
(1) A 4. cikk (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontjától és a 9. cikk (1) bekezdésének b) pontjától eltérve az illetékes hatóság engedélyezheti a kibocsátó szervek számára az azonosító okmányban, az I. melléklet I. szakaszának B. részében szereplő lódiagram 12-18. pontja alapján rajzokkal feltüntetendő információk elhagyását, amennyiben teljesül az alábbi két feltétel:
a)
transzponder beültetésére került sor a 18. cikknek megfelelően, vagy pedig ezzel egyenértékű engedélyezett alternatív azonosság-ellenőrzési módszert alkalmaznak a 21. cikknek megfelelően;
b)
egy fénykép vagy fényképmásolat elegendő részletet mutat a lófélékhez tartozó egyedet leíró részlet leírásához.
(2) Az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett kibocsátó szervek:
a)
jogosultak nem élni az e cikk (1) bekezdésének megfelelően biztosított eltérés lehetőségével;
b)
az e cikk (1) bekezdésének megfelelően kibocsátott azonosító okmányokat a 9. cikk (1) bekezdésében meghatározott követelményekhez igazíthatják.
(3) A 9. cikk (1) bekezdése c) pontjától eltérve a tulajdonosra vonatkozó információk megadhatók a 38. cikknek megfelelően létrehozott adatbázisban nyilvántartásba vett tulajdonosi bizonyítvány vagy tulajdonosi kártya formájában is, amelyekben szerepel:
a)
a lófélékhez tartozó egyed életszáma;
b)
adott esetben az azonosító okmány száma, valamint a transzponderkód vagy a 21. cikknek megfelelő, engedélyezett alternatív azonosság-ellenőrzési módszer.
Amennyiben az állat elpusztult vagy eladták, ellopták, levágták vagy leölték, az első albekezdésben említett tulajdonosi bizonyítványt vagy tulajdonosi kártyát vissza kell juttatni a kibocsátó szervhez.
11. cikk
Az Unióban született lófélékre vonatkozó azonosító okmányok kiadására irányuló kérelem
(1) Az állattartók azon tagállam megfelelő kibocsátó szervéhez nyújtják be az Unióban született lófélékre vonatkozó azonosító okmányok kiadására irányuló kérelmüket, amelyben a lófélékhez tartozó egyed tartása szerinti létesítmény található, és rendelkezésre bocsátják az e rendelet előírásainak betartásához szükséges információkat.
(2) A tagállamok meghatározzák az e cikk (1) bekezdésében említett kérelmek benyújtására vonatkozó azon határidőket, amelyek a 12. cikkben és a 13. cikk (1) bekezdésében előírt azonosítási határidő betartásához szükségesek.
(3) E cikk (1) bekezdésének előírásaitól eltérve és a 96/78/EK határozat 1. cikkének megfelelően az állattartó az e cikk (1) bekezdésében említett kérelmet az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett olyan megfelelő kibocsátó szervhez is benyújthatja, amelynek székhelye a lófélékhez tartozó egyedet tartó létesítmény helye szerinti tagállamtól eltérő tagállamban található.
12. cikk
Az Unióban született lófélék azonosításának határideje
(1) Az Unióban született lóféléket legkésőbb a születésük időpontjától számított 12 hónap múlva, de mindenképpen a születés helye szerinti gazdaság elhagyását megelőzően a 9. cikknek megfelelően kiadott azonosító okmánnyal kell azonosítani, kivéve, ha mozgatásakor az egyed a 23. cikk (2) bekezdése c) pontjának megfelelően az őt nevelő anyaállatot kísérő, nem elválasztott csikó, vagy ha mozgatására a 26. cikk (2) bekezdésének megfelelően kerül sor.
(2) A tagállamok az (1) albekezdéstől eltérve dönthetnek úgy, hogy hat hónapra vagy a születés naptári évére korlátozzák a lófélékhez tartozó egyed azonosítására engedélyezett maximális időtartamot.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve bármikor új azonosító okmány adható ki a 9. cikknek megfelelően:
a)
az illetékes hatóság kérésére vagy az illetékes hatóság által, amennyiben a meglévő azonosító okmány nem felel meg a 7. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében megállapított követelményeknek, vagy a kibocsátó szerv nem adott meg pontosan bizonyos, az I., II. vagy V. szakaszban feltüntetendő azonosító adatokat; vagy
b)
amennyiben egy tenyésztésre és termelésre szánt, lófélékhez tartozó egyedet az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett kibocsátó szerv szabályainak megfelelően törzskönyveznek, és a meglévő azonosító okmány nem módosítható megfelelően; vagy
c)
amennyiben egy ló magasabb besorolást kap, és az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kibocsátó szerv szabályainak megfelelően a 2. cikk e) pontjának ii. alpontja szerinti törzskönyvezett egyeddé nyilvánítják, illetve amennyiben egy lovat az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kibocsátó szerv szabályainak megfelelően a 2. cikk e) pontjának ii. alpontja szerinti törzskönyvezett egyedként nyilvántartásba vesznek, és a meglévő azonosító okmány nem módosítható megfelelően; vagy
d)
amennyiben az azonosító okmány kiadására a 10. cikk (1) bekezdésének megfelelően került sor, és az a 10. cikk (2) bekezdésének b) pontja alapján nem igazítható hozzá a 9. cikk (1) bekezdésében meghatározott követelményekhez; vagy
e)
a 18. cikk (4) és (5) bekezdésében említett esetekben, és amennyiben a meglévő azonosító okmány nem módosítható megfelelően; vagy
f)
amennyiben az illetékes hatóság vizsgálat keretében elkobozta az azonosító okmányt.
Az első albekezdésben említett esetekben a meglévő azonosító okmányt érvénytelenítés céljából le kell adni a kibocsátó szervnek, és a meglévő azonosító okmány érvénytelenítését és az új azonosító okmány kibocsátását be kell jegyezni a 38. cikknek megfelelően létrehozott adatbázisba.
13. cikk
Az egyes szabadon vagy félszabad körülmények között élő lófélék azonosítására vonatkozó eltérések
(1) A 12. cikktől eltérve az illetékes hatóság dönthet úgy, hogy az illetékes hatóság által meghatározandó bizonyos területeken szabadon vagy félszabad körülmények között élő meghatározott populációkat alkotó lóféléket csak abban az esetben kell a 9. cikknek vagy a 17. cikk (4) bekezdésének megfelelően kibocsátott azonosító okmánnyal azonosítani, ha azokat:
a)
az ilyen populációkból eltávolítják, kivéve az egyik meghatározott populációból a másikba való, hatósági felügyelet alatt történő átvitel esetén; vagy
b)
háziállatként tartják tovább.
(2) Az (1) bekezdésben biztosított eltérés lehetőségével élni kívánó tagállamok e cikkre hivatkozva értesítik a Bizottságot az érintett populációkról és területekről, amelyeket az említett eltérés alkalmazását megelőzően az (1) bekezdésnek megfelelően meghatároztak.
III. FEJEZET
AZ UNIÓBA BEHOZOTT LÓFÉLÉK AZONOSÍTÁSA
14. cikk
Az Unióba behozott lófélék azonosítása
A harmadik országokban kiadott azonosító okmányok e rendelet szerint érvényesnek tekintendők, amennyiben azok megfelelnek az alábbi feltételeknek:
a)
azokat
i.
törzskönyvezett lófélék esetében egy olyan, harmadik országban működő, származási bizonyítványokat kiállító szerv adta ki, amely szerepel a 94/28/EK irányelv 3. cikkének (1) bekezdésében előírt jegyzékben; vagy
ii.
törzskönyvezett ló esetében egy, az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett, versenyek vagy futamok céljára tartott lovakkal foglalkozó nemzetközi egyesület vagy szövetség nemzeti tagszervezete adta ki, amelynek székhelye az adott harmadik országban található; vagy
iii.
minden más esetben a lófélékhez tartozó egyed származása szerinti harmadik ország illetékes hatósága adta ki;
b)
megfelelnek a 7. cikk (2) bekezdésében meghatározott valamennyi követelménynek.
15. cikk
Az Unióba behozott lófélékre vonatkozó azonosító okmányok kiadására irányuló kérelem
(1) A lófélékhez tartozó egyed tartója a 952/2013/EU rendelet 5. cikke 16. pontjának a) alpontja szerinti vámeljárás lezárásának napjától számított 30 napon belül az 5. cikk (1) bekezdésében említett, a lófélékhez tartozó egyed kategóriájának megfelelő kibocsátó szervhez kérelmet nyújt be a 7. cikknek megfelelő azonosító okmány 9. cikk szerinti kibocsátása vagy a meglévő azonosító okmánynak az említett kibocsátó szerv által e rendelet 38. cikkének megfelelően létrehozott adatbázisban történő nyilvántartásba vétele iránt, amennyiben:
a)
lófélék Unióba irányuló behozatalára kerül sor; vagy
b)
az illetékes hatóság a törzskönyvezett ló ideiglenes behozatalát a 2009/156/EK irányelv 19. cikke b) pontjának alapján elfogadott bizottsági határozatnak megfelelően az említett irányelv 19. cikke c) pontjával összhangban állandó belépéssé változtatta.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett meglévő azonosító okmány nem felel meg a 7. cikk (2) bekezdésében megállapított követelményeknek, az állattartó kérésére a kibocsátó szerv:
a)
kitölti az azonosító okmányt, hogy az megfeleljen a 7. cikk (2) bekezdésében megállapított követelményeknek;
b)
a 38. cikknek megfelelően létrehozott adatbázisba felveszi a lófélékhez tartozó egyed részletes azonosító adatait és a kiegészítő információkat.
(3) Amennyiben az (1) bekezdésben említett meglévő azonosító okmány nem módosítható úgy, hogy megfeleljen az e rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében megállapított követelményeknek, nem tekinthető azonosításra alkalmasnak e rendeletnek megfelelően, és a lófélékhez tartozó egyedre vonatkozóan a 7. cikk (1), (2) és (3) bekezdésében megállapított követelményeket teljesítő új azonosító okmányt kell kiadni a 9. cikknek megfelelően és a benyújtott azonosító okmány alapján, amelynek tartalmaznia kell legalább a 90/427/EGK irányelv mellékletében meghatározott információkat.
IV. FEJEZET
AZ AZONOSÍTÓ OKMÁNYOK KIADÁSÁT MEGELŐZŐ ELLENŐRZÉSEK; AZONOSSÁG-ELLENŐRZÉSI MÓDSZEREK
16. cikk
A lófélékre vonatkozó egységes azonosító okmányok ellenőrzése
(1) Az azonosító okmányok kiadását megelőzően a kibocsátó szerv vagy a nevében eljáró személy megfelelő intézkedéseket hoz
a)
annak megállapítása céljából, hogy a lófélékhez tartozó érintett egyedre vonatkozóan még nem adtak ki ilyen azonosító okmányt;
b)
annak megelőzésére, hogy a lófélékhez tartozó konkrét egyed esetében csalárd módon több azonosító okmányt adjanak ki.
(2) A (1) bekezdésben előírt intézkedések között szerepelnek a következők:
a)
a megfelelő dokumentáció és a rendelkezésre álló elektronikus bejegyzések tanulmányozása;
b)
a lófélékhez tartozó egyed korának becslése;
c)
a 17. cikk előírásainak megfelelően annak ellenőrzése, hogy a lófélékhez tartozó egyeden találhatók-e korábbi azonosításra utaló nyomok vagy jelek.
17. cikk
A lófélék korábbi azonosításának feltárását célzó intézkedések
(1) Az esetlegesen korábbi azonosításra utaló nyomok vagy jelek feltárását célzó, 16. cikk szerinti intézkedések legalább a következők felderítésére irányulnak:
a)
bármely korábban beültetett transzponder az ISO 11785 szabványnak megfelelő olyan leolvasókészülék használatával, mely képes a legalább HDX és FDX-B technológiájú transzponderek olvasására legalább akkor, ha a leolvasó közvetlen kapcsolatban van a testfelülettel azon a helyen, ahová a transzpondert rendes körülmények között beültetik;
b)
minden arra utaló klinikai jel, hogy egy korábban beültetett transzpondert vagy egy, a 21. cikknek megfelelően korábban alkalmazott jelölést sebészeti beavatkozással eltávolítottak vagy módosítottak;
c)
minden arra utaló jel vagy jelzés, hogy a lófélékhez tartozó érintett egyedre vonatkozóan alternatív azonosság-ellenőrzési módszert alkalmaztak a 21. cikknek megfelelően.
(2) Amennyiben az e cikk (1) bekezdésében előírt intézkedések az állattartó kérelmének a 11. cikk (1) bekezdése szerinti benyújtását követően egy korábban beültetett transzponder meglétét tárják fel, vagy a 21. cikknek megfelelően alkalmazott bármilyen olyan alternatív azonosság-ellenőrzési módszert mutatnak ki, amely a 9. cikknek megfelelően elvégzett korábbi azonosításra utal, a kibocsátó szerv:
a)
a rendelkezésre álló információktól függően a 29. cikknek, illetve a 32. cikknek megfelelően azonosítóokmány-másodlatot vagy helyettesítő azonosító okmányt állít ki;
b)
a szóban forgó információt - azaz a transzponder számát vagy az alternatív azonosság-ellenőrzési módszert - megfelelő módon bejegyzi az azonosító okmány I. szakasza A. részének mezőibe és az I. szakasz B. részében található lódiagramba.
(3) Amennyiben megerősítést nyer, hogy a lófélékhez tartozó, az Unióban született valamely egyed esetében az e cikk (1) bekezdésében említett transzpondernek vagy alternatív azonosság-ellenőrzési módszernek az eltávolítását nem dokumentálták, a kibocsátó szerv helyettesítő azonosító okmányt ad ki a 32. cikknek megfelelően.
(4) E cikk (2) bekezdésétől eltérve az illetékes hatóság engedélyezheti a 9. cikknek megfelelő azonosító okmány kibocsátását azon szabadon vagy félszabad körülmények között élő, a 13. cikkben említett lófélék esetében, amelyek transzpondert viselnek, de amelyekre vonatkozóan a 13. cikknek megfelelően nem állítottak ki azonosító okmányt, amennyiben a transzponder beültetésekor annak kódját bejegyezték a lófélék szóban forgó populációjáért felelős kibocsátó szerv adatbázisába.
18. cikk
Elektronikus azonosság-ellenőrzési módszerek
(1) A kibocsátó szerv biztosítja, hogy a lófélékhez tartozó egyed első, a 12. cikknek megfelelő azonosításakor transzponder kerüljön beültetésre az állat testébe.
(2) A transzpondert aszeptikus körülmények között, parenterálisan kell beültetni a nyak hosszának közepén a fejtető és a mar közé, a sörényél alá.
Az illetékes hatóság azonban engedélyezheti, hogy a transzponder a lófélékhez tartozó egyed nyakának más részén kerüljön beültetésre, amennyiben a beültetésnek ez az alternatív módja:
a)
nincs negatív hatással a lófélékhez tartozó egyed jólétére;
b)
nem növeli a transzponder elmozdulásának kockázatát az első albekezdésben említett módszerhez képest.
(3) A tagállamok meghatározzák a (2) bekezdésben előírt beavatkozáshoz szükséges minimális képesítési követelményeket, vagy kijelölik az ilyen műveletek végzésével megbízott személyt (a továbbiakban: a képesített személy) vagy foglalkozási kört.
(4) Az 5. cikk (1) bekezdésének a) és b) pontjában említett kibocsátó szervek előírhatják, hogy a 21. cikkben előírt alternatív azonosság-ellenőrzési módszerek valamelyikével azonosított lóféléket transzponder beültetése révén meg kell jelölni a lófélék méneskönyvi bejegyzése és nyilvántartásba vétele céljából, illetve a törzskönyvezett lovak verseny céljára történő nyilvántartásba vétele céljából.
(5) Az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szervek és az illetékes hatóság előírhatják, hogy a 4. cikk (2) bekezdésének és a 43. cikk (1) bekezdésnek megfelelően azonosítottnak tekintett lóféléket azonosságuk ellenőrzése céljából transzponder beültetése révén meg kell jelölni azokban az esetekben, amelyekben:
a)
a korábban beültetett és nyilvántartásba vett transzponderek már nem működnek;
b)
a 21. cikknek megfelelően alternatív azonosság-ellenőrzési módszerként nyilvántartásba vett veleszületett vagy szerzett jel már nem alkalmas az említett célra; vagy
c)
az illetékes hatóság szükségesnek ítéli az azonosság ellenőrzését.
19. cikk
A transzponderek útján jelzett kódok egyedi jellegének biztosítása
(1) A tagállamok - a 2. cikk n) pontjának i. alpontjában említett szabványoknak megfelelően - szabályokat állapítanak meg annak biztosítására, hogy az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szervek által a 9. cikknek megfelelően kibocsátott azonosító okmányok esetében az említett szervek által beültetett transzponderek útján jelzett kódok egyediek legyenek.
(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően megállapított szabályokat azon azonosító rendszer veszélyeztetése nélkül kell alkalmazni, amelyeket a lófélékhez tartozó törzskönyvezett egyedre vonatkozó, e rendeletnek megfelelő azonosítást végző valamely másik tagállam kibocsátó szerve meghatározott.
20. cikk
A transzponderkód bejegyzése az azonosító okmányba
(1) A transzpondernek a 18. cikknek megfelelő beültetése esetén a kibocsátó szerv az azonosító okmányba bevezeti a következő információkat:
a)
az I. szakasz A. részének 5. pontjában a beültetést követően a transzponder által továbbított és a leolvasókészülék által kijelzett kód legalább 15 utolsó számjegye; és adott esetben:
i.
egy vonalkóddal ellátott öntapadós címke, amennyiben az okmány érintett oldalát ezt követően laminálják; vagy
ii.
az említett vonalkód fénymásolata, amelyen szerepel a transzponder által továbbított kód legalább 15 utolsó számjegye;
b)
az I. szakasz B. részében szereplő lódiagram 12. vagy 13. pontjában - attól függően, hogy a transzpondert melyik oldalra ültették be - a transzponder beültetésének és ezt követően az általa továbbított kód leolvasásának helye a lófélékhez tartozó egyed testén;
c)
az I. szakasz B. részében szereplő lódiagram 19. pontjában az állatorvos vagy azon képesített személy aláírása, aki az I. szakasz A. része 3. pontját és az I. szakasz B. részében szereplő lódiagramot kitöltötte és ezzel az azonosítást elvégezte, és leolvasta a transzponder által a beültetést követően továbbított kódot, vagy azon személy aláírása, aki ezt az információt az azonosító okmánynak a kibocsátó szerv szabályainak megfelelően történő kibocsátása céljából megadja.
(2) A cikk (1) bekezdésének a) pontjától eltérve, amennyiben egy lófélékhez tartozó egyed olyan korábban beültetett transzponderrel van megjelölve, amely nem felel meg a 2. cikk n) pontjának i. alpontjában meghatározott ISO-szabványoknak, az azonosító okmány I. szakasza A. részének 5. pontjában fel kell tüntetni a gyártó vagy a leolvasórendszer nevét.
21. cikk
Alternatív azonosság-ellenőrzési módszerek engedélyezése
(1) A 18. cikk (1) bekezdésétől eltérve a tagállamok engedélyezhetik az Unióban született lófélék azonosításának azon megfelelő alternatív módszereit - a jeleket is beleértve -, amelyek megfelelnek a 4. cikk (1) bekezdése b) pontjában megállapított követelményeknek, és biztosítják az azonosító okmányba bejegyzett állat azonosságának ellenőrizhetőségét.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy:
a)
a lófélék azonosításának alternatív módszerei ne legyenek az e rendelettel összhangban azonosított lófélék túlnyomó többsége esetében végzett azonosság-ellenőrzés kizárólagos eszközei;
b)
a tenyésztésre és termelésre szánt lóféléken alkalmazott látható jelek ne legyenek összetéveszthetőek azokkal az jelekkel, amelyeket az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett kibocsátó szervek a törzskönyvezett lófélékre vonatkozóan alkalmazhatnak területükön;
c)
bármelyik engedélyezett alternatív azonosság-ellenőrzési módszer vagy az említett módszerek bármilyen kombinációja legalább ugyanazokat a garanciákat nyújtsa, mint a 18. cikknek megfelelően beültetett transzponder;
d)
a lófélékhez tartozó konkrét egyedre alkalmazott alternatív azonosság-ellenőrzési módszerre vonatkozó információ digitalizálható formában leírható és a 38. cikknek megfelelően létrehozott adatbázisban - visszakereshető formában - tárolható legyen.
(3) Az (1) bekezdésben biztosított eltéréssel élni kívánó tagállamok a Bizottság, a többi tagállam és a nyilvánosság számára a 6. cikk (1) bekezdésében említett honlapon elérhetővé teszik az alternatív azonosság-ellenőrzési módszereikre vonatkozó információkat.
22. cikk
Az alternatív azonosság-ellenőrzési módszereket alkalmazó kibocsátó szervek és állattartók kötelezettségei
(1) A kibocsátó szervnek biztosítania kell, hogy egy lófélékhez tartozó egyed vonatkozásában azonosító okmány csak akkor kerüljön kiadásra, ha:
a)
a 21. cikkben említett engedélyezett alternatív azonosság-ellenőrzési módszer alkalmazásának helyességét ellenőrizték;
b)
az azonosság ellenőrzésére alkalmazott módszer megnevezése bejegyzésre került az azonosító okmány I. szakasza A. részének 6. vagy 7. pontjában vagy adott esetben a XI. szakaszban, és a 38. cikk (1) bekezdése f) pontjának megfelelően az adatbázisban rögzítésre került.
(2) Alternatív azonosság-ellenőrzési módszer alkalmazása esetén az állattartó biztosítja az azonosítással kapcsolatos információhoz való hozzáférést szolgáló eszközöket, vagy adott esetben vállalja a lófélékhez tartozó egyed azonosság-ellenőrzésének költségeit, illetve elfogadja az annak elvégzéséhez szükséges várakozási időt.
V. FEJEZET
A LÓFÉLÉK MOZGATÁSA ÉS SZÁLLÍTÁSA
23. cikk
A törzskönyvezett és a tenyésztésre és termelésre szánt lófélék mozgatása és szállítása
(1) A törzskönyvezett és a tenyésztésre és termelésre szánt lófélékre vonatkozóan a 9. cikk (1) bekezdésének, a 14. cikknek, a 29. cikknek, a 30. cikknek vagy a 32. cikknek megfelelően kibocsátott azonosító okmányoknak minden esetben kísérniük kell azokat az egyedeket, amelyekre vonatkozóan kiállították őket, többek között - amennyiben azt a nemzeti jogszabályok előírják - a lófélékhez tartozó egyed tetemének az 1069/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban engedélyezett vagy a 142/2011/EU rendelet III. melléklete III. fejezete a) pontjának iii. alpontjában említett létesítményben való feldolgozása céljából történő szállítása során.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve nem kell azonosító okmánynak kísérnie a törzskönyvezett, valamint tenyésztésre és termelésre szánt lóféléket, amennyiben:
a)
azok istállóban vagy legelőn tartózkodnak, és az állattartó késedelem nélkül be tudja mutatni az azonosító okmányt;
b)
azokat ideiglenes jelleggel lovagolják, szállítják, hajtják vagy vezetik
i.
egy tagállamon belüli gazdaság közelében, és így az azonosító okmány késedelem nélkül bemutatható; vagy
ii.
vándorlegeltetés közben, nyilvántartásba vett nyári legelőkre, illetve legelőkről való hajtás során, amennyiben az azonosító okmányok az indulási gazdaságban bemutathatók;
c)
azok nincsenek elválasztva, és az anyaállatot vagy a dajka kancát kísérik;
d)
azokat lovas versenyre vagy eseményre készítik fel, vagy azok ehhez kapcsolódó teszten vesznek részt, ami miatt el kell hagyniuk a felkészülés, a verseny vagy az esemény helyszínét;
e)
azok mozgatására vagy szállítására magukkal a lófélékkel vagy a tartásuk szerinti gazdasággal kapcsolatos vészhelyzetben kerül sor.
24. cikk
Az ideiglenes okmánnyal kísért lófélék mozgatására vagy szállítására vonatkozó eltérések
(1) Az állattartó kérelmére vagy az illetékes hatóság kérésére a kibocsátó szerv ideiglenes okmányt bocsát ki, amely tartalmazza legalább a III. mellékletben előírt információkat, és amely lehetővé teszi a lófélék legfeljebb 45 napig történő, ugyanazon a tagállamon belüli mozgatását és szállítását; eközben az azonosító okmányt le kell adni a kibocsátó szervnek vagy az illetékes hatóságnak az azonosító adatok frissítése céljából.
(2) Az (1) bekezdésben előírt ideiglenes okmány által kísért lófélék nem szállíthatók vágóhídra emberi fogyasztásra való vágás céljából.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, amennyiben a lófélékhez tartozó egyedet az említett bekezdésben említett 45 napos időtartamon belül egy másik tagállamba vagy egy másik tagállamon keresztül egy harmadik országba kell szállítani, az állatot - nyilvántartási státusától függetlenül - az e cikk (1) bekezdésében említett ideiglenes okmányon kívül állat-egészségügyi bizonyítványnak is kísérnie kell a 2009/156/EK irányelv III. mellékletének megfelelően.
25. cikk
Az intelligens kártyával történő mozgatásra vonatkozó eltérések
(1) A 23. cikk (1) bekezdésétől eltérve az illetékes hatóság engedélyezheti a törzskönyvezett, valamint a tenyésztésre és termelésre szánt lófélék ugyanazon tagállamon belüli, azonosító okmány nélküli mozgatását vagy szállítását, feltéve, hogy az állatokat az azonosító okmányukat kiállító kibocsátó szerv által kiadott és a II. mellékletben meghatározott információkat tartalmazó intelligens kártya kíséri.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében biztosított eltéréssel élő tagállamok eltéréseket engedélyezhetnek egymás számára a törzskönyvezett, valamint a tenyésztésre és termelésre szánt lóféléknek a tagállamok saját területén belül történő mozgatására vagy szállítására vonatkozóan.
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot ilyen eltérések biztosítására irányuló szándékukról.
26. cikk
A vágásra szánt lófélék mozgatása és szállítása
(1) A vágásra szánt lóféléket vágóhídra való mozgatásuk vagy szállításuk során a következők kísérik:
a)
a 9. cikk (1) bekezdésének vagy a 14. cikknek megfelelően kiadott azonosító okmány; vagy
b)
a 29. cikknek vagy a 30. cikknek megfelelően kiadott azonosítóokmány-másodlat, amely a 31. cikkben biztosított eltérés tárgyát képezte.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve az illetékes hatóság engedélyezheti, hogy azokat a vágásra szánt lóféléket, amelyekre vonatkozóan nem állítottak ki azonosító okmányt a 9. cikk (1) bekezdésének megfelelően, a születésük helye szerinti gazdaságból közvetlenül az ugyanabban a tagállamban található vágóhídra szállítsák, feltéve, hogy:
a)
a vágásra szánt lófélék 12 hónapnál fiatalabbak, és tej középfogaik magnyomai láthatók;
b)
az állatok nyomonkövethetősége a születés helye szerinti gazdaságtól a vágóhídig megszakítás nélkül biztosított;
c)
a vágóhídra történő szállítás közben a vágásra szánt lófélék egyedi jelöléssel rendelkeznek a 18. vagy 21. cikknek megfelelően;
d)
a szállítmányt a 853/2004/EK rendelet II. melléklete III. szakaszának megfelelően az élelmiszerláncra vonatkozó információk kísérik, amelyek magukban foglalják az e bekezdés c) pontjában említett egyedi jelölésre való hivatkozást;
e)
a transzpondert és minden olyan fizikai azonosítót, amellyel a lófélékhez tartozó egyedet a 21. cikknek megfelelően ellátják, eltávolítása, megsemmisítése vagy helyszíni ártalmatlanítása révén védeni kell a későbbi csalárd módon történő felhasználástól.
(3) A 34. cikk (1) bekezdésének b) és c) pontja nem alkalmazandó abban az esetben, ha a vágásra szánt lófélék mozgatása vagy szállítása e cikk (2) bekezdésének megfelelően történik.
VI. FEJEZET
AZ AZONOSÍTÓ OKMÁNYOK KEZELÉSE, MÁSODLATOK ÉS HELYETTESÍTŐ OKMÁNYOK KIÁLLÍTÁSA, VALAMINT AZ AZONOSÍTÓ OKMÁNYOK FELFÜGGESZTÉSE
27. cikk
Az állattartóknak az azonosító okmányok kezelésével kapcsolatos kötelezettségei annak érdekében, hogy a lófélék azonosságának folytonossága egész élettartamuk során biztosított legyen
(1) A lófélékhez tartozó egyed tartója biztosítja, hogy az azonosító okmányban szereplő alábbi azonosító adatok mindig aktuálisak és helyesek legyenek:
a)
a lófélékhez tartozó egyed státusa az emberi fogyasztásra való vágás tekintetében;
b)
az olvasható transzponderkód vagy a 21. cikkben előírt alternatív azonosság-ellenőrzési módszerként alkalmazott jel;
c)
a lófélékhez tartozó egyed státusa mint törzskönyvezett, illetve tenyésztésre és termelésre szánt állat;
d)
a tulajdonjoggal kapcsolatos információ, amennyiben azt a lófélékhez tartozó egyed tartása szerinti tagállam jogszabályai előírják vagy az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szerv megköveteli.
(2) Függetlenül attól, hogy mely kibocsátó szerv adta ki az azonosító okmányt a 9. cikk (1) bekezdésének, a 14. cikknek, a 29. cikknek vagy a 32. cikknek megfelelően, a lófélékhez tartozó egyed tartója biztosítja, hogy az azonosító okmány az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szervhez kerüljön benyújtásra a lófélékhez tartozó egyed kategóriájának megfelelően a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti tagállamban annak érdekében, hogy a 38. cikk (1) bekezdésében említett azonosító adatok az alábbiak idejétől számított 30 napon belül továbbításra kerüljenek:
a)
az azonosító okmány 9. cikk (1) bekezdésének megfelelő kiadása egy olyan kibocsátó szerv által, amely a gazdaság szerinti tagállamon kívül található;
b)
a lófélékhez tartozó egyednek egy másik tagállamból a gazdaság szerinti tagállamba történő bevitele, kivéve a következők esetében:
i.
versenyeken, futamokon, lovas műsorokban, kiképzésben vagy szállításban legfeljebb 90 napos időszakon át részt vevő lófélék;
ii.
a tenyészidőszak alatt a tagállamban található mének;
iii.
kancák, amelyek tenyésztési célból legfeljebb 90 napig tartózkodnak a tagállamban;
iv.
orvosi okokból állatorvosi létesítményben tartott lófélék;
v.
lófélék, melyeket a tagállamba való bevitelüktől számított 10 napon belül levágásra szánnak.
(3) Amennyiben szükségessé válik az azonosító okmányban szereplő, a 38. cikk (1) bekezdésében említett azonosító adatok frissítése, az állattartó az azonosító adatok módosulását előidéző eseménytől számított 30 napon belül benyújtja az azonosító okmányt:
a)
a 2. cikk e) pontjának i. alpontjában említett törzskönyvezett lófélék esetében az 5. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett azon kibocsátó szervnek, amely
i.
a lófélékhez tartozó érintett törzskönyvezett egyedre vonatkozóan kiállította az azonosító okmányt; vagy
ii.
a 92/353/EGK határozatnak megfelelően jóváhagyott szerv a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti tagállamban, és méneskönyvet alapított, amelybe a lófélékhez tartozó egyed bejegyezhető, vagy amelyben az nyilvántartásba vehető a 96/78/EK határozatnak megfelelően; vagy
b)
a 2. cikk e) pontjának ii. alpontjában említett törzskönyvezett lófélék esetében az 5. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett kibocsátó szervnek a szóban forgó kibocsátó szerv szabályainak megfelelően, amely kiállította a törzskönyvezett ló azonosító okmányát; vagy
c)
az illetékes hatóságnak vagy a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti tagállam illetékes hatósága által e rendeletnek megfelelően kijelölt bármely kibocsátó szervnek.
28. cikk
A kibocsátó szerveknek az azonosító okmányok kezelésével kapcsolatos kötelezettségei annak érdekében, hogy a lófélék azonosságának folytonossága egész élettartamuk során biztosított legyen
A 27. cikk (3) bekezdésében említett kibocsátó szerv
a)
elvégzi az azonosító okmányban szereplő azonosító adatokkal kapcsolatos szükséges frissítéseket;
b)
abban az esetben, ha nem maga adta ki az első azonosító okmányt a 9. cikk (1) bekezdésének megfelelően, az azonosító okmány I. szakaszának C. részében bejegyzi a kibocsátó szervvel kapcsolatos szükséges információkat, amely magában foglalja legalább az adatbázis UELN-kompatibilis számát;
c)
kitölti az azonosító okmány IV. szakaszának rovatait, amennyiben a nemzeti jogszabályok vagy a kibocsátó szerv szabályai a tulajdonjog átruházását előírják;
d)
az általa a 38. cikknek megfelelően létrehozott adatbázisba beviszi vagy abban kiegészíti a benyújtott azonosító okmányban szereplő azonosító adatokra vonatkozó bejegyzéseket;
e)
a 39. cikknek megfelelően továbbítja az információkat a központi adatbázisnak.
29. cikk
Az azonosítóokmány-másodlatok kibocsátása
(1) Az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szerv azonosítóokmány-másodlatot ad ki a következő esetekben:
a)
az eredeti azonosító okmány elveszett, és - a transzponder által továbbított kód vagy a 21. cikknek megfelelő alternatív azonosság-ellenőrzési módszer révén - megállapítható az állat azonossága; vagy
b)
a 12. cikkben, a 14. cikkben vagy a 43. cikk (2) bekezdésében megállapított határidőkön belül nem került sor az állat azonosítására, feltéve, hogy a fedezési igazolás rendelkezésre áll, és a biológiai anyát vagy embrióátültetés esetén a recipiens anyát e rendeletnek megfelelően azonosították; vagy
c)
az illetékes hatóság bizonyítékkal rendelkezik arra vonatkozóan, hogy a meglévő azonosító okmányban szereplő egyes azonosító adatok nem felelnek meg az érintett állatnak, és a 12. cikk (3) bekezdésének a) pontjában foglalt rendelkezések nem alkalmazhatók.
(2) Az (1) bekezdésben említett esetekben az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szerv az állattartó kérelmére vagy az illetékes hatóság kérésére
a)
szükség esetén az állat testébe a 18. cikknek megfelelően transzpondert ültet be, vagy arra vonatkozóan a 21. cikknek megfelelő, engedélyezett alternatív azonosság-ellenőrzési módszert alkalmaz;
b)
azonosítóokmány-másodlatot ad ki, amelyen egyértelműen feltünteti, hogy másodlatról van szó („azonosítóokmány-másodlat”), hivatkozva az azon kibocsátó szerv adatbázisában nyilvántartásba vett életszámra is, amely:
i.
elvégezte az állat első azonosítását, és az elveszett eredeti azonosító okmányt kiadta; vagy
ii.
az (1) bekezdés b) pontjában említett állatok esetében kibocsátja az azonosító okmány másodlatát;
c)
az azonosítóokmány-másodlat II. szakaszának II. részében a lófélékhez tartozó egyedet emberi fogyasztás céljából történő levágásra nem szánt állatként sorolja be.
(3) A (2) bekezdésnek megfelelően kibocsátott azonosítóokmány-másodlatra vonatkozó információkat az életszám megadásával a 38. cikknek megfelelően rögzíteni kell az adatbázisban, és a 39. cikknek megfelelően továbbítani kell őket a központi adatbázisnak.
(4) Amennyiben az elveszett azonosító okmányt a 9. cikk (1) bekezdésének megfelelően az 5. cikk (1) bekezdésében említett olyan kibocsátó szerv adta ki, amely már megszűnt, az azonosító okmány másodlatát e cikk (2) bekezdésének megfelelően a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti tagállam valamely, az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szerve adja ki.
30. cikk
Az Unióba behozott lófélékre vonatkozó azonosítóokmány-másodlatok kibocsátása
A 29. cikk (2) bekezdésétől eltérve, amennyiben az elveszett eredeti azonosító okmányt egy harmadik országbeli, a 14. cikk a) pontjában említett kibocsátó szerv adta ki, az említett harmadik országbeli kibocsátó szerv új azonosító okmányt adhat ki, feltéve, hogy az új azonosító okmányt
a)
a 14. cikk a) pontjában említett kibocsátó szerv elküldi a 29. cikk (2) bekezdésében említett kibocsátó szervnek, amely azt azonosítóokmány-másodlatként jelöli meg, továbbá az állatot a 29. cikk (2) bekezdése c) pontjának megfelelően sorolják be, és az információkat a 29. cikk (3) bekezdésének megfelelően az adatbázisban rögzítik;
b)
a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti tagállamban a kibocsátó szerv vagy az illetékes hatóság továbbítja az állattartónak vagy - amennyiben a lófélékhez tartozó egyed tartózkodási helye szerinti tagállam jogszabályai ezt kifejezetten előírják - a tulajdonosnak.
31. cikk
A lófélék „emberi fogyasztás céljából történő levágásra szánt” státusának felfüggesztése
(1) A 29. cikk (2) bekezdésének c) pontjától és a 30. cikktől eltérve, valamint a 43. cikk (2) bekezdésében leírt esettől eltekintve az illetékes hatóság dönthet úgy, hogy hat hónapra felfüggeszti egy lófélékhez tartozó egyed „emberi fogyasztás céljából történő levágásra szánt” státusát, amennyiben:
a)
az állattartó az azonosító okmány elvesztésének bejelentésétől számított 30 napon belül kielégítő módon bizonyítani tudja, hogy a lófélékhez tartozó egyed „emberi fogyasztás céljából történő levágásra szánt” státusát semmiféle állatorvosi kezelés nem veszélyeztette;
b)
az azonosítás iránti kérelem benyújtására a 96/78/EK határozat 1. cikke (1) bekezdése második francia bekezdésének megfelelően, az állat első életévében, azonban az e rendelet 12. cikkének (2) bekezdésében említett engedélyezett maximális időtartam lejártát követően kerül sor.
(2) Az (1) bekezdésben említett esetben az illetékes hatóság a hathónapos felfüggesztés kezdő napját bejegyzi az azonosítóokmány-másodlat II. szakasza III. részének első oszlopába, és kitölti a harmadik oszlopot.
32. cikk
A helyettesítő azonosító okmányok kibocsátása
(1) Az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szerv helyettesítő azonosító okmányt ad ki a következő esetekben:
a)
az eredeti azonosító okmány elveszett, és:
i.
az állat azonossága nem állapítható meg bizonyossággal;
ii.
nincs arra utaló jel vagy bizonyíték, hogy az 5. cikk (1) bekezdése szerinti valamely kibocsátó szerv korábban az érintett állatra vonatkozóan azonosító okmányt állított volna ki;
b)
a 12. cikk (1) vagy (2) bekezdésében, a 14. cikkben vagy a 43. cikk (2) bekezdésében megállapított határidőkön belül nem került sor az állat azonosítására.
(2) Az (1) bekezdésben említett esetekben valamely, az 5. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett, a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti területért felelős kibocsátó szerv az állattartó kérelmére vagy az illetékes hatóság kérésére
a)
az állat testébe a 18. cikknek megfelelően transzpondert ültet be, vagy a 21. cikknek megfelelő alternatív azonosság-ellenőrzési módszert alkalmaz;
b)
helyettesítő azonosító okmányt ad ki, amelyen egyértelműen feltünteti, hogy helyettesítő okmányról van szó („helyettesítő azonosító okmány”), hivatkozva arra az újonnan kiosztott életszámra is, amely megfelel a szóban forgó helyettesítő azonosító okmány kibocsátásakor az adatbázisban rögzített bejegyzésnek;
c)
a helyettesítő azonosító okmány II. szakaszának II. részében a lófélékhez tartozó egyedet emberi fogyasztás céljából történő levágásra nem szánt állatként sorolja be.
(3) Az e cikk (2) bekezdésének megfelelően kibocsátott helyettesítő azonosító okmányra vonatkozó információkat az életszám megadásával a 38. cikknek megfelelően rögzíteni kell az adatbázisban, és a 39. cikknek megfelelően továbbítani kell őket a központi adatbázisba.
33. cikk
Az azonosító okmány érvényességének felfüggesztése a lófélék mozgatása tekintetében
A hatósági állatorvos a lófélékhez tartozó egyed mozgatása tekintetében felfüggeszti az azonosító okmány érvényességét azáltal, hogy megfelelő bejegyzést tesz az okmány III. szakaszába, amennyiben a lófélékhez tartozó egyedet olyan gazdaságban tartják, illetve az olyan gazdaságból származik,
a)
amelyre a 2009/156/EK irányelv 4. cikkének (5) bekezdésében említett tiltó rendelkezés vonatkozik; vagy
b)
amely afrikai lópestistől nem mentes tagállamban, illetve valamely tagállam területének egy, a 2009/156/EK irányelv 5. cikkének (2) bekezdése alapján afrikai lópestissel fertőzöttnek minősülő részében található.
VII. FEJEZET
A LÓFÉLÉK ELPUSZTULÁSA, EMBERI FOGYASZTÁS CÉLJÁBÓL TÖRTÉNŐ LEVÁGÁSRA SZÁNT LÓFÉLÉK ÉS GYÓGYSZERELÉSI NAPLÓ
34. cikk
A hatósági állatorvos és az illetékes hatóság kötelezettségei a lófélék levágása vagy elpusztulása esetén
(1) A lófélék levágása vagy elpusztulása esetén a következő intézkedéseket kell hozni:
a)
a transzpondert eltávolítása, megsemmisítése vagy helyszíni ártalmatlanítása révén védeni kell a későbbi csalárd módon történő felhasználástól;
b)
az azonosító okmányt érvénytelennek kell nyilvánítani legalább azáltal, hogy hamisíthatatlan bélyegzővel valamennyi oldalra rápecsételik az „érvénytelen” kifejezést, vagy megfelelő átmérőjű, egy szokványos lyukasztóénál nem kisebb lyukkal látják el az okmány valamennyi lapját;
c)
a lófélékhez tartozó egyed életszámára történő hivatkozással:
i.
az azonosító okmányt hatósági felügyelet mellett meg kell semmisíteni az állat levágását végző vágóhídon, és a kibocsátó szervhez közvetlenül vagy a 36. cikk (2) bekezdésében említett kapcsolattartón keresztül igazolást kell eljuttatni a kibocsátó szervhez, amelyben szerepel az állat vágóhídi levágásának és az azonosító okmány megsemmisítésének dátuma; vagy
ii.
az érvénytelenített azonosító okmányt közvetlenül vagy a 36. cikk (2) bekezdésében említett kapcsolattartón keresztül vissza kell juttatni az azonosító okmány I. szakasza A. részének 11. pontjában megnevezett vagy az említett szakasznak a 28. cikk b) pontja szerint frissített C. részében szereplő kibocsátó szervhez, megjelölve az állat járványügyi célból történt levágásának vagy leölésének dátumát.
(2) Az (1) bekezdésben előírt intézkedések végrehajtása a következők által vagy felügyelete alatt történik:
a)
a hatósági állatorvos:
i.
járványügyi célból történő levágás vagy leölés esetén, a 2009/156/EK irányelv 4. cikke (4) bekezdése a) pontja második albekezdésének megfelelően; vagy
ii.
a levágást követően, a 2009/156/EK irányelv 7. cikke (3) bekezdésének megfelelően; vagy
b)
az 1069/2009/EK rendelet 3. cikkének (10) bekezdése szerinti illetékes hatóság az e rendelet 23. cikke (1) bekezdésében említett nemzeti jogszabályoknak megfelelően azonosító okmány által kísért tetemnek a következő helyeken történő ártalmatlanítása vagy feldolgozása esetén:
i.
az 1069/2009/EK rendelet 24. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően engedélyezett létesítmény; vagy
ii.
a 142/2011/EU rendelet III. melléklete III. fejezete a) pontjának i. alpontjában említett kis teljesítményű égetőmű.
(3) Amennyiben a transzponder az e cikk (1) bekezdése a) pontjában előírtakkal ellentétben nem távolítható el a lófélékhez tartozó, emberi fogyasztás céljából levágott egyed testéből, a hatósági állatorvos a 854/2004/EK rendelet I. melléklete II. szakasza V. fejezete (1) bekezdése n) pontjának megfelelően emberi fogyasztásra alkalmatlannak nyilvánítja a transzpondert tartalmazó húst vagy a hús egy részét.
35. cikk
Az állattartó és a kibocsátó szerv kötelezettségei a lófélékhez tartozó egyed elpusztulása vagy elvesztése esetén
(1) A lófélék elpusztulásának vagy elvesztésének valamennyi, a 34. cikkben említettektől eltérő esetében az állattartó az azonosító okmányt - a lófélékhez tartozó egyed elpusztulásától vagy elvesztésétől számított 30 napon belül - visszajuttatja az okmány I. szakaszának A. részében megnevezett vagy a 28. cikk b) pontjának megfelelően az I. szakasz C. részében megadott frissítésben szereplő megfelelő kibocsátó szervhez.
(2) A lófélékhez tartozó egyed elpusztulásáról vagy elvesztéséről a 34. cikknek vagy e cikk (1) bekezdésének megfelelően értesülő kibocsátó szerv a 28. cikk d) és e) pontja szerint jár el.
36. cikk
A tagállamoknak az információtovábbítás biztosításával kapcsolatos kötelezettségei a lófélékhez tartozó egyed elpusztulása esetén
(1) A tagállamok eljárásokat vezetnek be, hogy biztosítsák az azonosító okmányoknak a 34. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontja szerinti visszajuttatását a kibocsátó szervekhez.
(2) A tagállamok kapcsolattartó pontot hozhatnak létre, amelyhez a 34. cikk (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjában említett igazolás vagy a 34. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában említett azonosító okmányok beérkeznek, és amely azokat a területükön működő megfelelő kibocsátó szervek számára továbbítja.
Az említett kapcsolattartó pont lehet a 882/2004/EK rendelet 35. cikkében említett összekötő szerv.
(3) A (2) bekezdéstől függően adott esetben a kapcsolattartó pontra vonatkozó adatokat - amelyek a 39. cikkben előírt központi adatbázisban rögzíthetők - a 6. cikk (1) bekezdésében említett honlapon elérhetővé kell tenni a többi tagállam és a nyilvánosság számára.
37. cikk
Az emberi fogyasztás céljából történő levágásra szánt lófélék és a gyógyszerelési napló
(1) Egy lófélékhez tartozó egyedet emberi fogyasztás céljából történő levágásra szántnak kell tekinteni, hacsak nem nyilvánítják az azonosító okmány II. szakaszának II. részében visszavonhatatlanul nem a szóban forgó célra szántnak a következők révén:
a)
saját mérlegelése alapján a tulajdonos aláírása, valamint a kibocsátó szerv jóváhagyása; vagy
b)
az állattartó és a 2001/82/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének megfelelően eljáró felelős állatorvos aláírása; vagy
c)
a kibocsátó szerv által azonosítóokmány-másodlatnak a 29. vagy a 30. cikknek megfelelően történő kibocsátása, illetve helyettesítő azonosító okmánynak a 32. cikknek megfelelően történő kibocsátása során tett bejegyzés.
(2) A 2001/82/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének megfelelően nyújtandó kezelést vagy az említett irányelv 6. cikke (3) bekezdésének megfelelően engedélyezett állatgyógyászati készítmény felhasználásával végzendő bármilyen kezelést megelőzően a 2001/82/EK irányelv 10. cikke (1) bekezdésében említett felelős állatorvos megállapítja a lófélékhez tartozó egyed státusát, amely a következők egyike lehet:
a)
„emberi fogyasztás céljából történő levágásra szánt” (alapeset); vagy
b)
az azonosító okmány II. szakasza II. részének megfelelően „emberi fogyasztás céljából történő levágásra nem szánt”.
(3) Amennyiben egy lófélékhez tartozó, emberi fogyasztás céljából történő levágásra szánt egyed esetében nem engedélyezett az cikk (2) bekezdésében említett kezelés, a 2001/82/EK irányelv 10. cikke (1) bekezdésében említett felelős állatorvos biztosítja, hogy a lófélékhez tartozó érintett egyedet a 2001/82/EK irányelv 10. cikkének (2) bekezdésében biztosított eltérésnek megfelelően a kezelést megelőzően visszavonhatatlanul „emberi fogyasztás céljából történő levágásra nem szánt”-nak nyilvánítsák a következők révén:
a)
az azonosító okmány II. szakasza II. részének kitöltése és aláírása; és
b)
az azonosító okmány II. szakasza III. részének érvénytelenítése II. szakasz III. részében megadott útmutatásnak megfelelően.
(4) A (3) bekezdésben előírt intézkedések meghozatalát követően a lófélékhez tartozó érintett egyed tartója az azonosító okmány II. szakasza II. részének aláírását követő 14 napon belül benyújtja az azonosító okmányt a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti tagállam egy kibocsátó szervéhez, vagy a megfelelő információkat online nyújtja be, amennyiben az adatbázis ily módon hozzáférhető.
(5) A (4) bekezdéstől eltérve egy tagállam intézkedéseket fogadhat el annak biztosítására, hogy a felelős állatorvos az azonosító okmány II. szakasza II. részének aláírását követő 14 napon belül értesítést küldjön a (3) bekezdésnek megfelelően végrehajtott intézkedésekről
a)
közvetlenül a (4) bekezdésben említett kibocsátó szervnek, és a kibocsátó szerv rendelkezésére bocsássa a 39. cikknek megfelelően létrehozott adatbázis frissítéséhez szükséges információkat; vagy
b)
közvetlenül a 39. cikknek megfelelően létrehozott adatbázisnak, amennyiben a (4) bekezdésben említett kibocsátó szerv biztosítja az információknak a 38. cikknek megfelelően létrehozott adatbázisba történő bevitelét.
(6) Ha egy lófélékhez tartozó egyed számára a 2001/82/EK irányelv 10. cikkének (3) bekezdésében szereplő feltételek mellett kell kezelést biztosítani, a felelős állatorvos az azonosító okmány II. szakaszának III. részébe bejegyzi az azon állatgyógyászati készítményekre vonatkozó, szükséges adatokat, amelyek a lófélék kezeléséhez nélkülözhetetlen vagy járulékos klinikai hasznot eredményező, az 1950/2006/EK rendeletben felsorolt anyagokat tartalmaznak.
A felelős állatorvos bejegyzi az említett állatgyógyászati készítmény rendelvény szerinti alkalmazásának utolsó napját, és a 2001/82/EK irányelv 11. cikke (4) bekezdésének megfelelően eljárva tájékoztatja az állattartót az említett irányelv 10. cikkének (3) bekezdése szerint megállapított várakozási idő lejárati időpontjáról.
VIII. FEJEZET
ADATOK BEJEGYZÉSE ÉS SZANKCIÓK
38. cikk
Adatbázis
(1) Az azonosító okmány kiadásakor vagy korábban kiadott azonosító okmányok nyilvántartásba vételekor a kibocsátó szerv a lófélékhez tartozó egyedre vonatkozóan bejegyzi adatbázisába legalább a következő információkat:
a)
életszám;
b)
faj;
c)
nem;
d)
szín;
e)
a születési dátum (éééé/hh/nn) az i. pontban említett állattartó által megadott információnak megfelelően;
f)
adott esetben a transzponder által továbbított kód legalább 15 utolsó számjegye vagy az ISO 11784 szabványnak meg nem felelő rádiófrekvenciás azonosító eszközzel továbbított kód a szükséges leolvasórendszerre vonatkozó adatokkal együtt, illetve a 21. cikknek megfelelően alkalmazott alternatív azonosság-ellenőrzési módszer;
g)
a születési hely (ország) az i. pontban említett állattartó által megadott információnak megfelelően;
h)
az azonosító okmány kiállításának és esetleges módosításának dátuma;
i)
az állattartó neve és címe, aki a 11. cikk (1) bekezdésében, a 15. cikk (1) bekezdésében, a 29. cikk (2) bekezdésében vagy a 32. cikk (2) bekezdésében említett kérelmet benyújtotta, vagy adott esetben a 27. cikk (3) bekezdésének megfelelően benyújtotta az azonosító okmányt;
j)
a „lófélékhez tartozó törzskönyvezett egyed” vagy a „lófélékhez tartozó, tenyésztésre és termelésre szánt egyed” státus;
k)
az állat neve (születési név és adott esetben a kereskedelmi név) az i. pontban említett állattartó által megadott információnak megfelelően;
l)
az állat „emberi fogyasztás céljából történő levágásra nem szánt”, ismert státusa;
m)
a sorozatszám, amennyiben az a 9. cikk (1) és (3) bekezdésében említett azonosító dokumentum esetében kiosztásra került, valamint a 12. cikk (3) bekezdésének, a 29. cikknek, a 30. cikknek vagy a 32. cikknek megfelelően kibocsátott új vagy helyettesítő azonosító okmányokra, illetve azonosítóokmány-másodlatokra vonatkozó minden információ;
n)
a lófélékhez tartozó egyed gazdasága szerinti ország az i. pontban említett állattartó által megadott információnak megfelelően;
o)
az állat elpusztulásának vagy elvesztésének bejelentett időpontja az i. pontban említett állattartó által megadott információnak megfelelően.
(2) A kibocsátó szerv az e cikk (1) bekezdésében említett információkat legalább 35 évig vagy a lófélékhez tartozó egyed elpusztulásának a 34. cikk alapján történő bejelentésétől számított legalább két évig megőrzi adatbázisában.
(3) Az e cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szerv a szóban forgó bekezdésben említett információk bejegyzésétől számított 15 napon belül továbbítja a szóban forgó bekezdés a)-j) és l)-o) pontjában említett információkat azon tagállamnak a 39. cikknek megfelelően létrehozott központi adatbázisába,
a)
amelyben a kibocsátó szervet az 5. cikk (1) bekezdésének megfelelően jóváhagyták, elismerték vagy kijelölték, illetve az székhellyel rendelkezik;
b)
amelyben a lófélékhez tartozó egyed született.
39. cikk
Központi adatbázis létrehozása
(1) A tagállamok e rendelet végrehajtása céljából központi adatbázist hoznak létre.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve nincs szükség központi adatbázisra azokban a tagállamokban, amelyek külön-külön adatbázissal rendelkeznek a törzskönyvezett lófélék, illetve a tenyésztésre és termelésre szánt lófélék tekintetében, feltéve, hogy:
a)
a két adatbázis hatékony adatcserét képes folytatni egymással, és a 40. cikknek megfelelően együtt tud működni a központi adatbázisokkal azon lófélék azonosító adatainak frissítése céljából, amelyek státusa „lófélékhez tartozó törzskönyvezett egyed” vagy „lófélékhez tartozó tenyésztésre és termelésre szánt egyed” státusra módosul;
b)
az illetékes hatóság közvetlen hozzáféréssel rendelkezik az említett adatbázisokhoz.
(3) A tagállamok a 6. cikk (1) bekezdésében előírt honlapon hozzáférhetővé teszik a többi tagállam és a nyilvánosság számára központi adatbázisuk nevét, címét és elérhetőségi adatait.
40. cikk
A központi adatbázisok működése és együttműködése
(1) Minden egyes tagállam biztosítja, hogy az 5. cikk (1) bekezdésében említett kibocsátó szervek a területén azonosított lófélékre vonatkozó, a 28. cikk e) pontjában és a 38. cikk (1) bekezdésében említett információkat felvegyék a központi adatbázisba, vagy biztosítja, hogy a területén működő kibocsátó szervek adatbázisai összeköttetésben legyenek az említett központi adatbázissal.
(2) A tagállamok központi adatbázisaik működtetése tekintetében a 89/608/EGK irányelvnek megfelelően együttműködnek, és biztosítják, hogy
a)
a központi adatbázis e rendelet 28. cikkének megfelelően és az életszám megadásával továbbítsa az azonosító okmány kibocsátása szerinti tagállam központi adatbázisának valamennyi, a 38. cikk (1) bekezdésében említett azonosító adatokban bekövetkezett változást;
b)
a többi tagállam illetékes hatóságai díjmentesen hozzáférhessenek a központi adatbázisban tárolt, annak ellenőrzéséhez szükséges minimális információhoz, hogy a központi adatbázisban rögzítésre került-e transzponderkód, életszám vagy útlevélszám.
41. cikk
Szankciók
A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek azok végrehajtása érdekében. A megállapított szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A tagállamok az említett rendelkezésekről 2016. január 1-jéig tájékoztatják a Bizottságot, és haladéktalanul értesítik az azokat érintő későbbi módosításokról.
IX. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
42. cikk
Hatályon kívül helyezés
Az 504/2008/EK rendelet 2016. január 1-jével hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat az e rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
43. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) A 4. cikk (2) bekezdésétől eltérve az alábbi lófélék tekintendők e rendeletnek megfelelően azonosítottnak:
a)
a legkésőbb 2009. június 30-ig született és az említett időpontig a 93/623/EGK vagy a 2000/68/EK határozatnak megfelelően azonosított lófélék, feltéve, hogy az említett lófélékre vonatkozóan kibocsátott azonosító okmányok
i.
az 504/2008/EK rendelet 21. cikke (1) bekezdésének megfelelően legkésőbb 2009. december 31-ig nyilvántartásba kerültek; és
ii.
tartalmaznak egy, a 93/623/EGK határozat mellékletében meghatározott azonosítóokmány-minta IX. szakaszának megfelelő szakaszt, és - amennyiben az azonosító okmányok III-B. része információkat tartalmaz - III-A. részük kitöltésre került;
b)
a legkésőbb 2009. június 30-ig született, de az említett időpontig a 93/623/EGK vagy a 2000/68/EK határozatnak megfelelően nem azonosított lófélék, feltéve, hogy azokat az 504/2008/EK rendeletnek megfelelően legkésőbb 2009. december 31-ig azonosították;
c)
az 504/2008/EK rendeletnek megfelelően legkésőbb 2015. december 31-ig azonosított lófélék.
(2) A 2009. június 30. után az Unióban született vagy oda harmadik országból behozott azon lóféléket, amelyeket nem azonosítottak az 504/2008/EK rendeletnek megfelelően legkésőbb 2015. december 31-ig, az azonosságukra vonatkozóan rendelkezésre álló információktól függően e rendelet 29. vagy 32. cikkének megfelelően azonosítani kell, és az azonosítóokmány-másodlat II. szakaszának II. részében emberi fogyasztás céljából történő levágásra nem szánt állatként kell besorolni.
(3) A 13. cikk (2) bekezdésétől eltérve azon tagállamok, amelyek 2016. január 1. előtt az 504/2008/EK rendelet 7. cikke alapján eltéréseket biztosítottak, és a Bizottságot az említett időpontot megelőzően megfelelően értesítették, nem kötelesek azokról újból értesíteni a Bizottságot.
(4) A 39. cikk szerinti központi adatbázissal nem rendelkező tagállamok a 39. cikknek megfelelően központi adatbázist hoznak létre, és biztosítják, hogy az legkésőbb 2016. június 30-án a 40. cikknek megfelelően működőképessé váljon.
44. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni. A 39. cikk azonban 2016. július 1-jétől alkalmazandó azon tagállamokban, amelyek 2016. január 1-jéig nem hoztak létre működőképes központi adatbázist.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. február 17-én.