DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1011/2012
af 17. oktober 2012
om statistik over beholdninger af værdipapirer
(ECB/2012/24)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2223/96 af 25. juni 1996 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Det Europæiske Fællesskab (herefter "ENS 95") (1), navnlig bilag A,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (2), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 958/2007 af 27. juli 2007 om statistik vedrørende investeringsforeningers aktiver og passiver (ECB/2007/8) (3),
under henvisning til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 24/2009 af 19. december 2008 om statistik over aktiver og passiver hos financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner (ECB/2008/30) (4),
under henvisning til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 af 19. december 2008 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2008/32) (5),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF, og 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF (6),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (7), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at kunne udføre Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) opgaver og overvåge de finansielle markeder og finansielle aktiviteter inden for euroområdet er det nødvendigt, at Den Europæiske Centralbank (ECB) med støtte fra de nationale centralbanker indsamler statistisk information af høj kvalitet, værdipapir for værdipapir, om de værdipapirer, der besiddes af de institutionelle sektorer i euroområdet, samt de værdipapirer, som er udstedt af residenter i euroområdet, og som besiddes af de institutionelle sektorer uden for euroområdet.
(2)
For at bidrage til en smidig gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsynet med kreditinstitutterne, det finansielle systems stabilitet og analysen af den pengepolitiske transmissionsmekanisme er det nødvendigt, at ECB indsamler oplysninger, værdipapir for værdipapir, fra bankkoncernerne om deres beholdninger af værdipapirer.
(3)
Formålet med indsamlingen af de pågældende data er at forsyne ECB med omfattende statistisk information om eksponeringen af de økonomiske sektorer og individuelle bankkoncerner i medlemsstaterne i euroområdet over for nærmere angivne kategorier af værdipapirer, om forbindelserne mellem de økonomiske sektorer, som besiddere og udstedere af værdipapirer tilhører, og om markedet for værdipapirer udstedt af residenter i euroområdet. Vigtigheden af at have præcise data for de økonomiske sektorers og bankkoncerners eksponering over for visse kategorier af værdipapirer på et mere disaggregeret niveau blev tydelig under den finansielle krise, da det ud fra de aggregerede data ikke var muligt at foretage en korrekt identifikation af de risici for den finansielle stabilitet, som var en følge af afsmittende mekanismer mellem de enkelte finansielle institutioner, og som blev genereret af visse kategorier af værdipapirer. Rettidig information om værdipapirbeholdningerne for hvert enkelt værdipapir vil også gøre det muligt for ECB at overvåge overførslen af risici fra de finansielle markeder til realøkonomien.
(4)
Disse statistiske oplysninger vil endvidere støtte ECB's analyser af udviklingen på de finansielle markeder og overvågningen af ændringerne i de økonomiske sektorers værdipapirporteføljer samt forbindelserne mellem finansielle formidlere og ikke-finansielle investorer.
(5)
Som følge af den indbyrdes forbindelse mellem pengepolitikken og det finansielle systems stabilitet er det også nødvendigt at indsamle statistiske oplysninger, værdipapir for værdipapir, om positioner og finansielle transaktioner for værdipapirbeholdningerne, og at udlede transaktioner fra positionerne, for at kunne opfylde regelmæssige og ad hoc-baserede analytiske behov for derved at støtte ECB's udarbejdelse af monetære og finansielle analyser og ESCB's bidrag til det finansielle systems stabilitet. Disse statistiske oplysninger vil gøre det muligt at sammenholde oplysninger om værdipapirer, som besiddes af de institutionelle sektorer, med oplysninger om de enkelte udstedere ude i verden og derved udgøre et vigtigt redskab i forbindelse med overvågningen af opbygningen og udviklingen af finansielle ubalancer.
(6)
Det er også nødvendigt at gøre det muligt for ECB at yde analytisk og statistisk støtte til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1096/2010 af 17. november 2010 om overdragelse til Den Europæiske Centralbank af specifikke opgaver i relation til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici's funktionsmåde (8).
(7)
Derfor bør ECB's Styrelsesråd udpege en række bankkoncerner, som skal foretage indberetning med henblik på indsamling af data i henhold til denne forordning under hensyn til størrelsen af hver enkelt koncerns konsoliderede balance set i forhold til de samlede aktiver på den konsoliderede balance for alle bankkoncerner i den Europæiske Union, hvor væsentlige den pågældende koncerns aktiviteter inden for et særligt segment af bankforretningsområdet er og koncernens relevans for det finansielle systems stabilitet og funktionsmåde i euroområdet og/eller i de individuelle medlemsstater.
(8)
Standarderne for beskyttelse og anvendelse af fortrolig statistisk information, som fastsat i artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 2533/98, bør finde anvendelse.
(9)
Rapporteringskravene i henhold til denne forordning, herunder undtagelserne herfra, berører ikke rapporteringskravene i andre ECB-retsakter og instrumenter, som også, eventuelt kun delvist, vedrører rapportering, værdipapir for værdipapir, af statistiske oplysninger om værdipapirbeholdninger.
(10)
Det er nødvendigt at fastlægge en procedure, der giver mulighed for at foretage tekniske ændringer af bilagene til denne forordning på en effektiv måde, forudsat at de hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker rapporteringsbyrden for rapporteringsenhederne i medlemsstaterne. En sådan procedure skal muliggøre, at ESCB's Statistiske Komités synspunkter tages i betragtning -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1. "indsamlingsdata, værdipapir for værdipapir" (‧security-by-security‧ data collection): indsamling af data opdelt efter individuelle værdipapirer
2. "position" (position): beholdningen af værdipapirer af de kategorier, som er anført i nr. 15, der ejes af eller opbevares i depot hos en faktisk rapporteringsenhed ved udgangen af en referenceperiode, som yderligere defineret i Del 4 i bilag II
3. "moderkreditinstitut" (parent credit institution), "finansielt moderholdingselskab" (parent financial holding company), "datterselskab" (subsidiary) og "filial" (branch): som defineret i artikel 4 i direktiv 2006/48/EF
4. "bankkoncern" (banking group): a) et moderkreditinstitut og alle dets finansielle datterselskaber og filialer, undtagen forsikringsselskaber, som har modtaget en administrativ tilladelse i henhold til artikel 6 i direktiv 73/239/EØF (9) eller artikel 4 i direktiv 2002/83/EF (10), eller b) et finansielt moderholdingselskab og alle dets finansielle datterselskaber og filialer, undtagen forsikringsselskaber, som har modtaget en administrativ tilladelse i henhold til artikel 6 i direktiv 73/239/EØF eller artikel 4 i direktiv 2002/83/EF, i begge tilfælde forudsat at moderselskabet er bankkoncernens hovedkontor. En enhed uden datterselskaber udgør i sig selv en koncern, forudsat at enheden ikke selv er et datterselskab
5. "resident" (resident): som defineret i artikel 1, stk. 4 i forordning (EF) nr. 2533/98
6. "monetær finansiel institution" (monetary financial institution, MFI), "kreditinstitut" (credit institution, CI) og "pengemarkedsforening" (money market fund, MMF): som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32). MFI-sektoren omfatter kreditinstitutter og pengemarkedsforeninger
7. "investeringsforening" (investment fund, IF): som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 958/2007 (ECB/2007/8)
8. "financial vehicle corporation"(FVC): som defineret i artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 24/2009 (ECB/2008/30)
9. "depotforvalter" (custodian): en enhed tilhørende sektoren "finansielle selskaber" (S.12 (11)), som opbevarer og forvalter finansielle instrumenter for kunders regning, herunder depotvirksomhed og tilknyttede tjenesteydelser som f.eks. sikkerhedsstillelse/likviditetspleje, som specificeret i afsnit B, punkt 1 i bilag I til direktiv 2004/39/EF
10. "bankkoncerns hovedkontor" (head of a banking group): et moderselskab i en bankkoncern, forudsat at det enten er et moderkreditinstitut i EU eller et finansielt moderholdingselskab i EU, som defineret i artikel 4 i direktiv 2006/48/EF og som gennemført i medlemsstaterne i EU, dog skal "EU" erstattes af "euroområdet" og "medlemsstat" af "medlemsstat i euroområdet"
11. "rapporterende koncerns hovedkontor" (head of a reporting group): hovedkontoret i en bankkoncern, som Styrelsesrådet har udpeget som en rapporterende koncern i henhold til artikel 2, stk. 4
12. "investor" (investor): enhver enhed eller person, der ejer et finansielt instrument
13. "værdipapirer opbevaret i depot" (securities held in custody): værdipapirer, som opbevares og forvaltes af depotforvaltere på vegne af investorerne
14. "relevant national centralbank" (relevant NCB): den nationale centralbank i den medlemsstat i euroområdet, hvor den pågældende rapporteringsenhed er resident
15. "værdipapirer" (securities): følgende kategorier af værdipapirer:
16. "værdipapirbeholdninger" (holdings of securities): økonomisk ejerskab af de kategorier af værdipapirer, der er anført i nr. 15
17. "ISIN"-kode: Internationalt identifikationsnummer for værdipapirer (International Securities Identification Number) bestående af 12 alfanumeriske tegn, som knyttes til et værdipapir, og som entydigt identificerer værdipapiret (som defineret i ISO 6166).
Artikel 2
Faktisk rapporteringspopulation
1. Den faktiske rapporteringspopulation omfatter de residente monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er, depotforvaltere og de hovedkontorer for bankkoncerner, som Styrelsesrådet har udpeget som rapporterende koncerner i henhold til stk. 4, og som er blevet underrettet om deres rapporteringsforpligtelser i henhold til stk. 5 (herefter kollektivt "faktiske rapporteringsenheder" og individuelt "faktisk rapporteringsenhed").
2. Hvis en pengemarkedsforening, en investeringsforening eller en FVC ikke har status som juridisk person i henhold til national lovgivning, har de personer, som i henhold til loven har ret til at repræsentere dem, eller såfremt der ikke findes en formaliseret repræsentation, de personer, som er ansvarlige for deres handlinger i henhold til den nationale lov, der finder anvendelse, ansvar for at indberette de oplysninger, der kræves i henhold til denne forordning.
3. De faktiske rapporteringsenheder er fuldt rapporteringspligtige, medmindre en undtagelse i henhold til artikel 4 finder anvendelse.
4. Styrelsesrådet kan træffe beslutning om, at en bankkoncern udgør en rapporterende koncern, hvis koncernen har balanceførte aktiver i overensstemmelse med afsnit V, kapitel 2, afdeling 1 i direktiv 2006/48/EF, som:
a)
udgør mere end 0,5% af de samlede balanceførte aktiver for Unionens bankkoncerner (herefter "0,5%-tærsklen"), i henhold til de nyeste data tilgængelige for ECB, dvs.:
i)
data, som er opgjort pr. udgangen af december i det kalenderår, der går forud for underretningen nævnt i stk. 5, eller
ii)
hvis dataene under i) ikke er tilgængelige, data, som er opgjort pr. udgangen af december i det foregående år, eller
b)
er lig med eller mindre end 0,5%-tærsklen, forudsat at bankkoncernen opfylder visse kvantitative eller kvalitative kriterier, der medfører, at den har betydning for det finansielle systems stabilitet og funktionsmåde i euroområdet (f.eks. med hensyn til den indbyrdes forbindelse med andre finansielle institutioner i euroområdet, aktiviteter på tværs af jurisdiktioner, manglende substituerbarhed, selskabsstrukturens kompleksitet) og/eller i individuelle medlemsstater i euroområdet (f.eks. med hensyn til bankkoncernens relative vigtighed inden for et særligt segment på markedet for banktjenester i en eller flere medlemsstater i euroområdet).
5. Den relevante nationale centralbank underretter de rapporterende koncerners hovedkontorer om Styrelsesrådets beslutning i henhold til stk. 4, og om deres forpligtelser i henhold til denne forordning.
6. Med forbehold af artikel 10 skal de rapporterende koncerners hovedkontorer, som er blevet underrettet i henhold til stk. 5, efter at den første indberetning i henhold til denne forordning er foretaget, begynde at indberette data senest seks måneder fra datoen for underretningen.
7. En rapporterende koncerns hovedkontor, som er blevet underrettet i overensstemmelse med stk. 5, skal orientere den relevante nationale centralbank om ændringer i navn, retlig form, fusioner eller omstruktureringer, og om enhver anden begivenhed eller omstændighed, som påvirker rapporteringsforpligtelserne, senest 14 dage efter, at begivenheden eller omstændighederne har fundet sted.
8. En rapporterende koncern, som er blevet underrettet i overensstemmelse med stk. 5, er underlagt forpligtelserne i denne forordning, indtil den underrettes om det modsatte af den relevante nationale centralbank.
Artikel 3
Statistiske rapporteringskrav
1. Monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er og depotforvaltere forsyner deres relevante nationale centralbank med data, værdipapir for værdipapir, over positionerne ultimo kvartalet eller ultimo måneden og, i overensstemmelse med stk. 5, over finansielle transaktioner fra referencemåneden eller -kvartalet, eller sådanne statistiske oplysninger, som er nødvendige for at udlede sådanne transaktioner vedrørende egne værdipapirbeholdninger med en ISIN-kode i overensstemmelse med Del 2 i bilag I. Sådanne data indberettes på kvartals- eller månedsbasis i overensstemmelse med de rapporteringsforskrifter, som den relevante nationale centralbank har defineret.
2. En depotforvalter skal underrette den relevante nationale centralbank om de udførte depotaktiviteter senest en uge fra datoen, hvor den påbegynder sine depotaktiviteter, uanset om den forventer at være underlagt regelmæssige rapporteringsforpligtelser i henhold til denne forordning eller ej, medmindre depotforvalteren har underrettet andre kompetente myndigheder herom.
I overensstemmelse med rapporteringsforskrifterne defineret af den relevante nationale centralbank forsyner depotforvalterne på kvartals- eller månedsbasis den relevante nationale centralbank med data, værdipapir for værdipapir, over positioner ultimo kvartalet eller ultimo måneden og, i overensstemmelse med stk. 5, over finansielle transaktioner i referencekvartalet eller -måneden vedrørende følgende værdipapirer med en ISIN-kode:
a)
værdipapirer, som de opbevarer i depot på vegne af residente investorer, som i henhold til stk. 1 ikke indberetter egne beholdninger, jf. Del 3 i bilag I
b)
værdipapirer, som de opbevarer i depot på vegne af ikke-finansielle investorer, der er residente i andre medlemsstater i euroområdet, jf. Del 4 i bilag I
c)
værdipapirer udstedt af enheder i euroområdet, som de opbevarer i depot på vegne af investorer, der er residente i medlemsstater uden for euroområdet og på vegne af investorer, der er residente uden for Unionen, jf. Del 5 i bilag I.
3. De rapporterende koncerners hovedkontorer forsyner på kvartalsbasis den relevante nationale centralbank med data, værdipapir for værdipapir, over positioner ultimo kvartalet for værdipapirer med en ISIN-kode, som besiddes af koncernen, herunder af ikke-residente enheder. Sådanne data indberettes på grundlag af koncernens bruttoportefølje, uden at værdipapirer udstedt af enkelte enheder i koncernen modregnes i koncernens beholdninger.
I overensstemmelse med den relevante nationale centralbanks forskrifter indberetter de rapporterende koncerners hovedkontorer data vedrørende værdipapirbeholdninger på grundlag af en af de tre metoder, der er specificeret i Del 6 i bilag I.
4. Rapporteringskravene i henhold til denne forordning, herunder undtagelser herfra, berører ikke rapporteringskravene i a) forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), b) forordning (EF) nr. 958/2007 (ECB/2007/8), og c) forordning (EF) nr. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. I overensstemmelse med den relevante nationale centralbanks forskrifter indberetter de faktiske rapporteringsenheder enten a) data, værdipapir for værdipapir, over månedlige eller kvartalsvise finansielle transaktioner, og såfremt den relevante nationale centralbank anmoder herom, over andre ændringer i volumen, eller b) de statistiske oplysninger, der er nødvendige for at udlede finansielle transaktioner på grundlag af en af metoderne specificeret i Del 1 i bilag 1. Yderligere krav og retningslinjer vedrørende opgørelsen af transaktionerne er fastlagt i Del 3 i bilag II.
6. De faktiske rapporteringsenheder indberetter, såfremt den relevante nationale centralbank har instrueret dem herom, data på kvartals- eller månedsbasis over positioner ultimo kvartalet eller ultimo måneden og, i overensstemmelse med stk. 5, over statistiske oplysninger for referencekvartalet eller -måneden vedrørende beholdninger af værdipapirer uden en ISIN-kode, jf. Del 7 i bilag I. Dette stykke finder ikke anvendelse på faktiske rapporteringsenheder, som er undtaget i medfør af artikel 4.
7. Data, værdipapir for værdipapir, over positioner ultimo kvartalet eller ultimo måneden og, i overensstemmelse med stk. 5, statistiske oplysninger for referencekvartalet eller måneden, indberettes i overensstemmelse med Del 1, 2 og 4 i bilag II og med regnskabsreglerne, som angivet i artikel 5.
Artikel 4
Undtagelser
1. På grundlag af den enkelte relevante nationale centralbanks skøn kan de faktiske rapporteringsenheder bevilges følgende undtagelser:
a)
i medlemsstater i euroområdet, som har en samlet beholdning af værdipapirer med en ISIN-kode opgjort efter resident investor, hvis markedsværdi er mindre end eller lig med 40 milliarder EUR:
i)
De nationale centralbanker kan undtage monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er og depotforvaltere fra rapporteringskravene i artikel 3, stk. 1, såfremt det samlede bidrag fra de undtagne monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er og depotforvaltere, udtrykt i positioner, ikke udgør mere end 40% af de nationale beholdninger hos henholdsvis de monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er og depotforvaltere. FVC'er, som i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 24/2009 (ECB/2008/30) ikke indberetter data værdipapir for værdipapir, har i henhold til forskrifter fra deres relevante nationale centralbanker ret til at overskride denne tærskel i de to første år efter, at de er påbegyndt rapportering i medfør af denne forordning
ii)
De nationale centralbanker kan undtage depotforvaltere fra rapporteringskravene i artikel 3, stk. 2, litra a), såfremt det samlede bidrag fra de undtagne depotforvaltere, udtrykt i positioner, ikke udgør mere end 40% af den samlede beholdning af opbevarede værdipapirer på nationalt plan.
b)
i medlemsstater i euroområdet, som har en samlet beholdning af værdipapirer med en ISIN-kode opgjort efter resident investor, hvis markedsværdi er mere end 40 milliarder EUR:
i)
De nationale centralbanker kan undtage monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er og depotforvaltere fra rapporteringskravene i artikel 3, stk. 1, såfremt det samlede bidrag fra de undtagne monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er og depotforvaltere, udtrykt i positioner, ikke udgør mere end 5% af de nationale beholdninger hos henholdsvis de monetære finansielle institutioner, investeringsforeninger, FVC'er og depotforvaltere
ii)
De nationale centralbanker kan undtage depotforvaltere fra rapporteringskravene i artikel 3, stk. 2, litra a), såfremt det samlede bidrag fra de undtagne depotforvaltere, udtrykt i positioner, ikke udgør mere end 5% af den samlede beholdning af opbevarede værdipapirer på nationalt plan.
c)
De nationale centralbanker skal høre ECB om anvendelsen af oplysninger til identifikation af de samlede beholdninger af værdipapirer til markedsværdi, der er nødvendige for at kunne bevilge en undtagelse i medfør af dette stykke.
2. De nationale centralbanker kan bevilge kreditinstitutter følgende undtagelser fra rapporteringskravene i artikel 3, stk. 1:
a)
De nationale centralbanker kan undtage kreditinstitutter helt eller delvist fra rapporteringskravene, såfremt det samlede bidrag, udtrykt i positioner, til den samlede beholdning af værdipapirer, som kreditinstitutterne i de pågældende medlemsstater i euroområdet besidder, ikke udgør mere end 5%
b)
Denne tærskel kan dog hæves til 15% i de første to år efter, at rapportering i medfør af denne forordning er påbegyndt
c)
Tærsklerne i litra a) og b) beregnes på grundlag af de samlede beholdninger af værdipapirer for den pågældende medlemsstat, efter at der er taget højde for alle undtagelser bevilget i medfør af stk. 1.
3. De nationale centralbanker kan undtage alle pengemarkedsforeninger fra de i artikel 3, stk. 1, angivne rapporteringskrav, såfremt deres samlede beholdning af værdipapirer med en ISIN-kode udgør mindre end 2% af de værdipapirer, der besiddes af pengemarkedsforeningerne i euroområdet. Denne 2%-tærskel beregnes på grundlag af pengemarkedsforeningernes samlede beholdning af værdipapirer i den pågældende medlemsstat, efter at der er taget højde for alle undtagelser bevilget i medfør af stk. 1.
4. De nationale centralbanker kan undtage alle FVC'er fra de i artikel 3, stk. 1, angivne rapporteringskrav, såfremt deres samlede beholdning af værdipapirer med en ISIN-kode udgør mindre end 2% af de værdipapirer, der besiddes af FVC'erne i euroområdet. Denne 2%-tærskel beregnes på grundlag af FVC'ernes samlede beholdning af værdipapirer i den pågældende medlemsstat, efter at der er taget højde for alle undtagelser bevilget i medfør af stk. 1.
5. De nationale centralbanker kan bevilge depotforvalterne følgende undtagelser:
a)
De nationale centralbanker kan undtage depotforvaltere helt eller delvist fra de i artikel 3, stk. 2, litra a), angivne rapporteringskrav, såfremt dataene, hvortil der henvises i artikel 3, stk. 2, litra a), kan udledes fra andre statistiske eller tilsynsmæssige datakilder i overensstemmelse med de statistiske minimumsstandarder, som er specificeret i bilag III. Endvidere gælder følgende:
i)
I medlemsstater, for hvilke undtagelserne i stk. 1, litra a), finder anvendelse, og hvor dataene, hvortil der henvises i artikel 3, stk. 2, litra a), indberettes direkte af investorerne, skal disse data, værdipapir for værdipapir, som minimum dække 60% af den beholdning af værdipapirer, hvortil der henvises i artikel 3, stk. 2, litra a)
ii)
I medlemsstater, for hvilke undtagelserne i stk. 1, litra b) finder anvendelse, og hvor dataene, hvortil der henvises i artikel 3, stk. 2, litra a), indberettes direkte af investorerne, skal disse data, værdipapir for værdipapir, som minimum dække 75% af den beholdning af værdipapirer, hvortil der henvises i artikel 3, stk. 2, litra a).
b)
De nationale centralbanker kan undtage depotforvaltere, som opbevarer en samlet beholdning af værdipapirer på under 10 milliarder EUR på vegne af alle ikke-residente investorer, helt eller delvist fra de i artikel 3, stk. 2, litra b) og c), angivne rapporteringskrav.
6. De nationale centralbanker kan bevilge de rapporterende koncerners hovedkontorer følgende undtagelser fra rapporteringskravene i artikel 3, stk. 3:
a)
I overensstemmelse med kravene i denne forordning kan de nationale centralbanker tillade rapporterende koncerners hovedkontorer at indberette statistiske oplysninger, værdipapir for værdipapir, som dækker 95% af beholdningen af de værdipapirer med en ISIN-kode, der besiddes af deres koncern, såfremt de resterende 5% af værdipapirerne, der besiddes af koncernen, ikke er udstedt af én enkelt udsteder
b)
De nationale centralbanker kan anmode de rapporterende koncerners hovedkontorer om at indberette yderligere oplysninger om de værdipapirkategorier, der er undtaget fra rapportering i henhold til litra a).
7. De nationale centralbanker kan bevilge undtagelse fra rapporteringskravene i denne forordning, hvis de faktiske rapporteringsenheder indberetter samme data i medfør af forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32), forordning (EF) nr. 958/2007 (ECB/2007/8) eller forordning (EF) nr. 24/2009 (ECB/2008/30), eller hvis de nationale centralbanker på anden vis kan udlede de samme data i overensstemmelse med de statistiske minimumsstandarder specificeret i bilag III.
8. Hvad angår faktiske rapporteringsenheder, som er omfattet af en af undtagelserne i stk. 1, 2, 3 eller 4, fortsætter de nationale centralbanker i overensstemmelse med kravene i artikel 3, stk. 1, med at indsamle data på årsbasis for den beholdning af værdipapirer, som de besidder eller opbevarer i depot, enten på et aggregeret grundlag eller værdipapir for værdipapir.
9. NCB'erne undersøger, at betingelserne, som angivet i stk. 1 til 7, alt efter omstændighederne, er overholdt, således at undtagelser kan gives, fornys eller, om nødvendigt, tilbagetrækkes med virkning fra begyndelsen af hvert kalenderår.
10. Den relevante nationale centralbank skal tilbagetrække enhver undtagelse bevilget til depotforvaltere i henhold til stk. 5, litra a), hvis data fra andre statistiske eller tilsynsmæssige datakilder, som opfylder de statistiske minimumsstandarder i bilag III, ikke rettidigt er blevet gjort tilgængelige for den nationale centralbank i tre på hinanden følgende rapporteringsperioder, uanset om den pågældende depotforvalter måtte kunne tilskrives fejl eller ej. Depotforvalterne skal påbegynde indberetningen af data, som anført i artikel 3, stk. 2, senest tre måneder fra den dato, hvor den relevante nationale centralbank har underrettet dem om, at undtagelsen er blevet trukket tilbage.
11. De nationale centralbanker kan pålægge de faktiske rapporteringsenheder, som har fået bevilget undtagelse i henhold til denne artikel, ad hoc-rapporteringskrav alt efter den detaljeringsgrad, som de måtte finde nødvendig. De faktiske rapporteringsenheder har pligt til at indberette de ønskede oplysninger på ad hoc-basis senest 15 arbejdsdage efter at have modtaget en anmodning herom fra den pågældende nationale centralbank.
12. De faktiske rapporteringsenheder kan vælge ikke at benytte sig af de undtagelser, som de nationale centralbanker har bevilget, og i stedet opfylde rapporteringskravene fuldt ud. Hvis en faktisk rapporteringsenhed vælger ikke at benytte sig af en undtagelse, skal den på forhånd indhente den pågældende nationale centralbanks samtykke, hvis den på et senere tidspunkt ønsker at benytte sig heraf.
Artikel 5
Regnskabsregler
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, følger de faktiske rapporteringsenheder med henblik på rapportering efter denne forordning de regnskabsregler, som er fastsat i den nationale lovgivning, der gennemfører Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (12), eller hvis dette ikke finder anvendelse, i andre internationale standarder, der finder anvendelse på de faktiske rapporteringsenheder.
2. Uden at berøre den nationale bogføringspraksis skal værdipapirbeholdninger indberettes til nominel værdi eller i antal andele. Som angivet i Del 4 i bilag II skal markedsværdien i visse tilfælde også indberettes.
3. Uden at berøre den nationale bogførings- og nettingpraksis skal værdipapirbeholdninger indberettes på bruttobasis til statistiske formål.
4. Værdipapirbeholdninger, som er udlånt under værdipapirudlånstransaktioner eller solgt under en genkøbsforretning, bevares bogført på den oprindelige ejers balance (og bogføres ikke på den midlertidige indehavers balance), hvis der foreligger en fast aftale om tilbageførsel af transaktionen (og ikke kun en mulighed herfor). Hvis den midlertidige indehaver sælger de modtagne værdipapirer, bogføres salget som en direkte værdipapirtransaktion og bogføres af den midlertidige indehaver som en negativ position i værdipapirporteføljen.
Artikel 6
Tidsfrister
1. De nationale centralbanker bestemmer, hvornår de senest skal modtage data fra de faktiske rapporteringsenheder for at kunne udføre de nødvendige kvalitetskontrolprocedurer og overholde fristerne i stk. 2.
2. På vegne af de faktiske rapporteringsenheder indsender de nationale centralbanker følgende til ECB:
a)
Kvartalsvise data, værdipapir for værdipapir, jf. artikel 3, stk. 1, 2 og 5, ved lukketid den 70. kalenderdag efter udgangen af det kvartal, som dataene vedrører, eller
b)
Månedlige data, værdipapir for værdipapir, jf. artikel 3, stk. 5, og Del 1 i bilag I, i henhold til en af mulighederne nedenfor:
i)
på kvartalsbasis for de tre måneder i referencekvartalet ved lukketid den 63. kalenderdag efter udgangen af det kvartal, som dataene vedrører, eller
ii)
på månedsbasis for hver måned i referencekvartalet ved lukketid den 63. kalenderdag efter udgangen af den måned, som dataene vedrører, eller
c)
Kvartalsvise positioner, værdipapir for værdipapir, jf. artikel 3, stk. 3, ved lukketid:
i)
mellem 2013 og 2015: den 70. kalenderdag efter udgangen af det kvartal, som dataene vedrører, og
ii)
fra 2016: den 55. kalenderdag efter udgangen af det kvartal, som dataene vedrører.
3. Hvis en frist nævnt i stk. 2, falder på en TARGET2-lukkedag, forlænges fristen til den følgende TARGET2-åbningsdag, som offentliggjort på ECB's websted.
Artikel 7
Minimumsstandarder og nationale rapporteringssystemer
1. De faktiske rapporteringsenheder skal efterleve de rapporteringskrav, som de er underlagt i henhold til de i bilag II fastlagte minimumsstandarder.
2. De nationale centralbanker definerer og indfører det rapporteringssystem, der skal følges af de faktiske rapporteringsenheder i overensstemmelse med de nationale karakteristika. De nationale centralbanker bestemmer, hvorvidt depotforvalterne skal rapportere data, værdipapir for værdipapir, for den enkelte investor. De nationale centralbanker skal sikre, at rapporteringssystemerne tilvejebringer de krævede statistiske informationer, og at de gør det muligt at kontrollere, om minimumsstandarderne for overførsel, nøjagtighed og revisioner, som specificeret i bilag III, er opfyldt.
Artikel 8
Verifikation og tvungen indsamling
De nationale centralbanker skal udøve retten til at kontrollere, med den detaljeringsgrad, som den pågældende nationale centralbank finder nødvendig, eller foretage indsamling af de oplysninger, som de faktiske rapporteringsenheder skal tilvejebringe i henhold til denne forordning, uden at det berører ECB's ret til selv at udøve denne ret. De nationale centralbanker skal navnlig udøve denne ret, når de faktiske rapporteringsenheder ikke opfylder minimumsstandarderne specificeret i bilag III.
Artikel 9
Forenklet ændringsprocedure
Under hensyntagen til Den Statistiske Komités synspunkter kan ECB's Direktion foretage tekniske ændringer af bilagene til denne forordning, forudsat at de hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker rapporteringsbyrden for de faktiske rapporteringsenheder. Direktionen underretter uden ugrundet ophold Styrelsesrådet om alle sådanne ændringer.
Artikel 10
Første rapportering
Første rapportering i henhold til denne forordning påbegyndes med data for referenceperioden december 2013. Første gang de nationale centralbanker foretager indberetning til ECB, skal de kun fremsende data vedrørende positioner.
Artikel 11
Afsluttende bestemmelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 17. oktober 2012.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 1011/2012/EU RENDELETE
(2012. október 17.)
az értékpapírállományokról szóló statisztikákról
(EKB/2012/24)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára, és különösen annak 5. cikkére,
tekintettel a Közösségben a nemzeti és regionális számlák európai rendszeréről szóló, 1996. június 25-i 2223/96/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban „ESA 95”) (1) és különösen annak A. mellékletére,
tekintettel Európai Központi Bank által végzett statisztikai adatgyűjtésről szóló, 1998. november 23-i 2533/98/EK tanácsi rendeletre (2), és különösen annak 5. cikke (1) bekezdésére és 6. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a befektetési alapok eszközeiről és kötelezettségeiről szóló statisztikákról szóló, 2007. július 27-i 598/2007/EK (EKB/2007/8) európai központi banki rendeletre (3),
tekintettel az értékpapírosítási tranzakciókban részt vevő pénzügyi közvetítő vállalatok eszközeiről és forrásairól szóló statisztikákról szóló, 2008. december 19-i 24/2009/EK (EKB/2008/30) európai központi banki rendeletre (4),
tekintettel a monetáris pénzügyi intézményi szektor összevont mérlegéről szóló, 2008. december 19-i 25/2009/EK (EKB/2008/32) európai központi banki rendeletre (5),
tekintettel a pénzügyi eszközök piacairól, a 85/611/EGK és a 93/6/EGK tanácsi irányelv, és a 2000/12/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv módosításáról, valamint a 93/22/EGK tanácsi irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2004. április 21-i 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (6),
tekintettel a hitelintézetek tevékenységének megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2006. június 14-i 2006/48/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (7),
mivel:
(1)
A Központi Bankok Európai Rendszere („KBER”) feladatainak ellátása és az euroövezeten belüli pénzpiacok és pénzügyi tevékenységek figyelemmel kísérése érdekében az Európai Központi Banknak („EKB”) a nemzeti központi bankok („NKB-k”) közreműködésével jó minőségű statisztikai adatokat kell gyűjtenie értékpapíronkénti alapon az euroövezeti intézményi szektorok által tartott értékpapírokról, valamint az euroövezeten belüli rezidensek által kibocsátott és az euroövezeten kívüli intézményi szektorok által tartott értékpapírokról.
(2)
Az illetékes nemzeti hatóságok hitelintézetek prudenciális felügyeletére, a pénzügyi rendszer stabilitására és a monetáris politikai transzmissziós mechanizmusának elemzésére vonatkozó politikáinak zavartalan megvalósításához történő hozzájárulás érdekében az EKB-nak értékpapíronkénti alapon kell adatokat gyűjtenie a bankcsoportoktól az általuk tartott értékpapírokról.
(3)
Az adatgyűjtés célja, hogy az EKB átfogó statisztikai képet kapjon az euroövezeti tagállamok gazdasági szektorainak és egyéni bankcsoportjainak az egyes értékpapírosztályoknak való kitettségéről, valamint az értékpapírok kezelői és kibocsátói gazdasági ágazatai közötti kapcsolatokról, valamint az euroövezeti rezidensek által kibocsátott értékpapírok piacáról. A gazdasági szektorok és bankcsoportok egy adott értékpapírosztálynak való kitettségére vonatkozó, igen részletes szintű, pontos információk rendelkezésre állásának jelentősége a pénzügyi válság során vált nyilvánvalóvá, mivel a pénzügyi stabilitási kockázatot az egyéni pénzügyi intézmények szintjén jelentkező, az egyes értékpapírok egyes osztályai által generált fertőzési mechanizmus következtében nem lehetett az aggregált adatokból egyértelműen megállapítani. Az egyedi értékpapírok szintjén az értékpapírállományokra vonatkozó időszerű információk azt is lehetővé fogják tenni az EKB számára, hogy a kockázatoknak a pénzügyi piacokról a reálgazdaságba történő továbbítását figyelemmel kísérje.
(4)
Ezen túlmenően ezek a statisztikai adatok támogatni fogják az EKB-t a pénzügyi piac fejleményeinek elemzésében, valamint a gazdasági szektorok értékpapír-állományaiban bekövetkező változások, továbbá a pénzügyi közvetítők és a nem pénzügyi befektetők közötti kapcsolatok figyelemmel kísérésében.
(5)
Tekintettel a monetáris politika és a pénzügyi rendszer stabilitása közötti kölcsönös kapcsolatokra, az értékpapír-állományok pozícióira és a pénzügyi tranzakciókra vonatkozó, értékpapíronként történő, valamint a tranzakciók pozíciókból történő levezetésére vonatkozó statisztikai adatgyűjtésre, a pénzügyi és monetáris elemzések EKB általi elvégzésének támogatása céljából és a KBER pénzügyi rendszer stabilitásához történő hozzájárulása érdekében is szükség van a rendszeres és eseti elemzési igények kielégítésére. Ezek a statisztikai adatok lehetővé fogják tenni az intézményi szektor által kezelt értékpapírokra vonatkozó adatoknak a világon bárhol található egyes kibocsátókra vonatkozó adatokkal történő egyesítését, ezzel fontos eszközt biztosítva a pénzügyi egyensúlytalanságok felgyülemlésének és alakulásának figyelemmel kísérésére.
(6)
Szükséges továbbá, hogy az EKB elemzési és statisztikai támogatást nyújthasson az Európai Rendszerkockázati Testületnek, az Európai Központi Banknak az Európai Rendszerkockázati Testület működését érintő külön feladatokkal történő felruházásáról szóló, 2010. november 17-i 1092/2010/EU tanácsi rendelettel (8) összhangban.
(7)
Emiatt az EKB Kormányzótanácsának azonosítania kell az e rendelet szerinti adatgyűjtés céljára adatot szolgáltató bankcsoportokat, figyelembe véve az egyes csoportok konszolidált mérlegének nagyságát az összes európai uniós bankcsoport konszolidált mérlegeszközeihez viszonyítva, a csoport tevékenységeinek a banki üzletág adott szegmensében betöltött jelentőségét, valamint a csoportnak az euroövezet és/vagy az egyes tagállamok pénzügyi rendszerének stabilitásában és működésében fennálló jelentőségét.
(8)
A bizalmas statisztikai adatok védelmére és felhasználására vonatkozó elvárásokat a 2533/98/EK tanácsi rendelet 8. cikkében meghatározottak szerint kell alkalmazni.
(9)
Az e rendelet szerinti adatszolgáltatási követelmények, valamint az azoktól való eltérések nem érintik az EKB egyéb jogi aktusaiban és eszközeiben meghatározott adatszolgáltatási követelményeket, amelyek - legalábbis részben - szintén vonatkozhatnak az értékpapírok kezelésére vonatkozó, értékpapíronkénti statisztikai adatszolgáltatásra.
(10)
Szükség van egy olyan eljárás kidolgozására, amely lehetővé teszi az e rendelet mellékletei technikai jellegű módosításainak eredményes végrehajtását, feltéve, hogy az ilyen módosítások nem változtatják meg a mögöttes koncepciót, és nem érintik a tagállamok adatszolgáltatóinak jelentési terhét. Ennek az eljárásnak lehetővé kell tennie a KBER Statisztikai Bizottsága véleményének figyelembe vételét,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „értékpapíronkénti” adatgyűjtés: az adatok egyedi értékpapírokra lebontott gyűjtése;
2. „pozíció”: a (15) bekezdésben felsorolt típusú értékpapírok állománya, amely a II. melléklet 4. részében részletesen meghatározott referenciaidőszak végén valamely tényleges adatszolgáltató tulajdonában vagy felelős őrzésében van;
3. „hitelintézeti anyavállalat”, „pénzügyi holdingtársaság anyavállalat”, „leányvállalat”és „fióktelep”: jelentése megegyezik a 2006/48/EK irányelv 4. cikkében meghatározott jelentéssel;
4. „bankcsoport”: a) hitelintézeti anyavállalat, valamint annak pénzügyi leányvállalatai és fióktelepei - a biztosítóintézetek kivételével -, amelyek a 73/239/EGK irányelv (9) 6. cikkében, vagy a 2002/83/EK irányelv 4. cikkében (10) foglaltaknak megfelelően hivatalos engedélyt kaptak; vagy b) pénzügyi holdingtársaság anyavállalat, valamint annak pénzügyi leányvállalatai és fióktelepei - a biztosítóintézetek kivételével -, amelyek a 73/239/EGK irányelv 6. cikkében vagy a 2002/83/EK irányelv 4. cikkében foglaltaknak megfelelően hivatalos engedélyt kaptak, feltéve, hogy mindkét esetben az anyavállalat a bankcsoport vezetője. Az a vállalkozás, amelynek nincs leányvállalata, önmagában alkot csoportot, feltéve, hogy a vállalkozás önmagában nem leányvállalat;
5. „rezidens”: jelentése megegyezik a 2533/98/EK rendelet 1. cikkének (4) bekezdésében meghatározott jelentéssel;
6. „monetáris pénzügyi intézmény” (MPI), „hitelintézet” (HI) és „pénzpiaci alap” (MMF): jelentése megegyezik a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet 1. cikkében meghatározott jelentéssel. Az MPI-szektor a HI-kból és a MMF-ekből áll;
7. „befektetési alap” (BA): jelentése megegyezik a 958/2007/EK rendelet (EKB/2007/8) 1. cikkében meghatározott jelentéssel;
8. „speciális pénzügyi közvetítő vállalat” (PKV): jelentése megegyezik a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendelet 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott jelentéssel;
9. „letétkezelő”: a „pénzügyi vállalatok szektorba” tartozó vállalkozás (S.12 (11)), amely az ügyfelek számláján pénzügyi eszközök megőrzését és nyilvántartását végzi, beleértve a letéti őrzést és kapcsolódó szolgáltatásokat, mint pl. készpénz, illetve biztosíték kezelése a 2004/39/EK irányelv I. melléklete B részének 1. pontjában meghatározottak szerint;
10. „bankcsoport vezetője”: egy bankcsoport anyavállalata, feltéve hogy az uniós hitelintézeti anyavállalat vagy pedig uniós pénzügyi holdingtársaság anyavállalat a 2006/48/EK irányelv 4. cikkében meghatározottak és az uniós tagállamokban végrehajtottak szerint, azzal a kivétellel, hogy az „unió” szó helyébe az „euroövezet” és a „tagállam” szó helyébe az „euroövezeti tagállam” lép;
11. „adatszolgáltató csoport vezetője”: a Kormányzótanács által a 2. cikk (4) bekezdésében foglaltak szerint egy adatszolgáltató csoportként meghatározott bankcsoport vezetője;
12. „befektető”: pénzügyi eszközöket kezelő bármely jogalany vagy személy;
13. „őrzött értékpapírok”: olyan értékpapírok, amelyek őrzését és nyilvántartását a befektetők nevében letétkezelők végzik;
14. „illetékes NKB”: az euroövezet azon tagállamának NKB-ja, amelyben az adatszolgáltató rezidens;
15. „értékpapírok”: az értékpapírok következő típusait foglalja magában:
a)
„hitelviszonyt megtestesítő értékpapírok” (F.3);
b)
„tőzsdei részvények” (F.511);
c)
„befektetési jegyek vagy egységek” (F.52);
16. „értékpapír-állományok”: a 15. bekezdésben felsorolt értékpapírok gazdasági tulajdonjoga;
17. „ISIN-kód”: az értékpapírokhoz rendelt, 12 alfanumerikus karakterből álló, nemzetközi értékpapír-azonosító szám (International Securities Identification Number), amely egy értékpapír kibocsátást kizárólagosan azonosít (ahogy az az ISO 6166 által meghatározásra került).
2. cikk
Tényleges adatszolgáltatók
(1) Az adatszolgáltatók tényleges köre a rezidens MPI-kből, BA-kból, PKV-kból, letétkezelőkből, a Kormányzótanács által a 4. cikkben foglaltak szerint adatszolgáltató csoportként meghatározott és az adatszolgáltatási kötelezettségeikről az 5. cikkben foglaltaknak megfelelően értesített bankcsoportok vezetőiből áll (a továbbiakban együttesen: „tényleges adatszolgáltatók” és egyenként: „tényleges adatszolgáltató”).
(2) Amennyiben egy MPI, BA vagy egy PKV a saját nemzeti joga szerint nem rendelkezik jogi személyiséggel, a képviseletükre jogosult személyek illetve alakszerű képviselet hiányában a vonatkozó nemzeti jog alapján a tevékenységükért felelős személyek felelnek az e rendelet szerinti adatok szolgáltatásáért.
(3) A 4. cikkben megadott eltérés hiányában a tényleges adatszolgáltatókra teljes körű adatszolgáltatási követelmények vonatkoznak.
(4) A Kormányzótanács akként határozhat, hogy a bankcsoport egyben adatszolgáltató csoport, amennyiben a bankcsoport a 2006/48/EK rendelet V. címe 4. fejezetének 1. szakaszának megfelelő összevont mérlegeszközei:
a)
meghaladják az Unió bankcsoportjai összevont mérlegeszközének 0,5%-át (a továbbiakban: „0,5%-os küszöbérték”), az EKB számára rendelkezésre álló legújabb adatok, azaz:
i.
az (5) bekezdésben foglalt értesítést megelőző naptári év december végére vonatkozó adatok; illetve
ii.
amennyiben az i. pontban foglalt adatok nem állnak rendelkezésre, a megelőző naptári év december végére vonatkozó adatok alapján; illetve
b)
a 0,5%-os küszöbértékkel megegyeznek vagy az alatt vannak, feltéve, hogy a bankcsoport megfelel bizonyos mennyiségi vagy minőségi szempontoknak, amelyek fontossá teszik az euroövezet pénzügyi rendszerének stabilitása és működése (pl. az euroövezet egyéb pénzügyi intézményeivel való összefonódás, a több országon átnyúló tevékenység, a helyettesíthetőség hiánya, a vállalati struktúra összetettsége vonatkozásában), illetve egy adott euroövezeti tagállam (pl. a bankcsoportnak egy vagy több tagállam banki szolgáltatási piacának adott szegmensén belül betöltött viszonylagos jelentősége) vonatkozásában.
(5) Az illetékes NKB értesíti az adatszolgáltató csoportok vezetőit a Kormányzótanács (4) bekezdés szerint meghozott határozatáról, valamint az e rendelet alapján fennálló kötelezettségeikről.
(6) A 10. cikk sérelme nélkül, az adatszolgáltató csoportoknak az (5) bekezdésben foglaltak alapján az e rendelet alapján történő első adatszolgáltatás megkezdését követően értesített vezetői az értesítés napját követő legkésőbb hat hónapon belül megkezdik az adatszolgáltatást.
(7) Az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően értesített adatszolgáltató csoport vezetője értesíti az illetékes NKB-t a nevében vagy a jogi formájában bekövetkezett változásokról, az egyesülésekről vagy szerkezetátalakításokról, valamint a jelentéstételi kötelezettségét érintő minden egyéb lényeges eseményről vagy körülményről, az esemény vagy körülmény bekövetkezését követő tizennégy napon belül.
(8) Az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően értesített adatszolgáltató csoport vezetőjére az e rendeletben foglalt kötelezettségek vonatkoznak mindaddig, amíg az illetékes NKB az ellenkezőjéről nem értesíti.
3. cikk
Statisztikai adatszolgáltatási követelmények
(1) Az MPI-k, BA-k, PKV-k és a letétkezelők az illetékes NKB-juknak értékpapíronkénti bontásban adatokat szolgáltatnak a negyedév végi, illetve a hóvégi pozíciókról, valamint az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően a referencia-hónapban vagy -negyedévben történt pénzügyi tranzakciókról vagy az ilyen tranzakciók levezetéséhez szükséges statisztikai adatokról, az ISIN-kóddal rendelkező értékpapírok saját állománya vonatkozásában, az I. melléklet 2. részében foglaltaknak megfelelően. Ezen adatokat havonta vagy negyedévente kell jelenteni az illetékes NKB-k által meghatározott adatszolgáltatási utasításoknak megfelelően.
(2) A letétkezelő értesíti az illetékes NKB-t az általa végzett letétkezelői tevékenységekről azok megkezdésének napját követő egy héten belül, tekintet nélkül arra, hogy az e rendeletben foglalt rendszeres adatszolgáltatási kötelezettségek hatálya alá tartozónak tekinti-e magát, kivéve, ha a letétkezelő más illetékes hatóságokat erről tájékoztatott.
Az illetékes NKB-k által meghatározott adatszolgáltatási utasításoknak megfelelően a letétkezelők negyedévente vagy havonta adatokat szolgáltatnak az illetékes NKB-nak, értékpapíronkénti bontásban a negyedév végi vagy a hóvégi pozíciókról, valamint az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően a referencia-hónapban vagy -negyedévben történt pénzügyi tranzakciókról, az ISIN-kóddal rendelkező alábbi értékpapírokról:
a)
az I. melléklet 3. részében foglaltaknak megfelelően az általuk olyan rezidens befektetők nevében őrzött értékpapírok, akik az (1) bekezdésben foglaltak saját értékpapír-állományukra vonatkozóan adatszolgáltatásra nem kötelezettek;
b)
az I. melléklet 4. részében foglaltaknak megfelelően az általuk az euroövezet másik tagállamában rezidens nem pénzügyi befektetők nevében őrzött értékpapírok;
c)
az I. melléklet 5. részében foglaltaknak megfelelően az általuk az euroövezeten kívüli tagállamban, valamint az Unión kívül rezidens nem pénzügyi befektetők nevében őrzött, euroövezeti jogalanyok által kibocsátott értékpapírok.
(3) Az adatszolgáltató csoportok vezetői értékpapíronkénti bontásban negyedévente az illetékes NKB rendelkezésére bocsátják a csoportjuk - beleértve a nem rezidens jogalanyokat is - által tartott, ISIN-kóddal rendelkező értékpapírok negyedév végi pozícióit. Az ilyen adatokat a csoport bruttó portfóliója alapján kell jelenteni, az ugyanazon csoport vállalkozásai által kibocsátott értékpapíroknak a csoport értékpapír-állományából történő nettósítása nélkül.
Az adatszolgáltató csoportok vezetői az illetékes NKB utasításaiban foglaltaknak megfelelően az I. melléklet 6. részében részletezett három megközelítés közül az egyiknek megfelelően szolgáltatják az értékpapír-állományra vonatkozó adatokat.
(4) Az e rendeletben foglalt adatszolgáltatási követelmények, valamint az azoktól való eltérések nem érintik a) a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet; b) a 958/2007/EK (EKB/2007/8) rendelet; és c) a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendelet által előírt adatszolgáltatási követelményeket.
(5) A tényleges adatszolgáltatók az illetékes NKB utasításaiban foglaltaknak megfelelően kötelesek a) a havi vagy negyedéves pénzügyi tranzakciókra értékpapíronkénti adatokat, és amennyiben azt az illetékes NKB kéri, az egyéb mennyiségi változásokra vonatkozó adatokat; vagy b) a pénzügyi tranzakcióknak az I. melléklet 1. részében meghatározott megközelítések egyike szerint történő levezetéséhez szükséges statisztikai adatokat jelenteni. A tranzakciók összeállítására vonatkozó további követelmények és iránymutatások a II. melléklet 3. részében kerültek meghatározásra.
(6) Az illetékes NKB erre vonatkozó utasítása esetén a tényleges adatszolgáltatók negyedévente vagy havonta jelentik a negyedév végi vagy a hó végi pozíciókat, valamint az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően az ISIN-kód nélküli értékpapír-állományról a referencia-negyedévre vagy -hónapra vonatkozó adatokat az I. melléklet 7. részében foglaltaknak megfelelően. Ez a bekezdés nem vonatkozik azokra a tényleges adatszolgáltatókra, amelyekre a 4. cikk szerint megadott eltérések vonatkoznak.
(7) A negyedév végi vagy a hó végi pozíciókra vonatkozó értékpapíronkénti adatokat, az (5) bekezdésben foglaltaknak megfelelően, a referencia-negyedévre vagy -hónapra vonatkozó statisztikai adatokat a II. melléklet 1., 2. és 4. részében foglaltaknak, valamint az 5. cikkben hivatkozott számviteli szabályoknak megfelelően jelentik.
4. cikk
Eltérések
(1) Az egyes illetékes NKB-k mérlegelése alapján a tényeges adatszolgáltatók számára az alábbi eltérések adhatók meg:
a)
azokban az euroövezeti tagállamokban, amelyekben a rezidens befektetők ISIN-kóddal rendelkező értékpapírjainak állománya piaci értéken legfeljebb 40 milliárd euro:
i.
az NKB-k eltéréseket adhatnak az MPI-k, BA-k, PKV-k és a letétkezelők számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők nemzeti értékpapír-állományának 40%-át. Azok a PKV-k, amelyek a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendeletben foglaltaknak megfelelően nem szolgáltatnak értékpapíronkénti adatokat, az illetékes NKB-juk utasításában foglaltaknak megfelelően az e rendeletben foglalt adatszolgáltatás kezdetét követő két évben jogosultak ezt a küszöbértéket túllépni;
ii.
az NKB-k eltérést adhatnak a letétkezelők számára a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az őrzött nemzeti értékpapír-állomány 40%-át;
b)
azokban az euroövezeti tagállamokban, amelyekben a rezidens befektetők ISIN-kóddal rendelkező értékpapírjainak állománya piaci értéken 40 milliárd eurónál több:
i.
az NKB-k eltéréseket adhatnak az MPI-k, BA-k, PKV-k és a letétkezelők számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az MPI-k, BA-k, PKV-k és letétkezelők nemzeti értékpapír-állományának 5%-át;
ii.
az NKB-k eltéréseket adhatnak a letétkezelők számára a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az eltéréssel rendelkező letétkezelők együttes pozíciói nem haladják meg az őrzött nemzeti értékpapír-állomány 5%-át;
c)
az NKB-k konzultálnak az EKB-val az e bekezdés szerinti eltérések megadásához szükséges, a teljes értékpapír-állomány piaci értékének megállapítását szolgáló információk felhasználásáról.
(2) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak a HI-k számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól az alábbiak szerint:
a)
az NKB-k egészben vagy részben mentesíthetik a HI-ket az adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy a HI-k teljes értékpapír-állományának együttes pozíciói az érintett euroövezeti tagállamban nem haladják meg az 5%-ot;
b)
ez a küszöbérték ugyanakkor az e rendeletben foglalt adatszolgáltatás kezdetét követő két évben 15%-ra emelhető;
c)
az a) és b) pontban említett küszöbértékeket az érintett tagállamnak az (1) bekezdésben foglalt bármely eltérés alkalmazását követően számított teljes értékpapír-állománya alapján kell kiszámítani.
(3) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak valamennyi MMF számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az ISIN-kóddal rendelkező teljes értékpapír-állományuk kevesebb az euroövezeti MMF-ek értékpapír-állományának 2%-ánál. Ezt a 2%-os küszöbértéket az adott tagállam MMF-einek az (1) bekezdésben foglalt bármely eltérés alkalmazását követően számított teljes értékpapír-állománya alapján kell kiszámítani.
(4) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak valamennyi PKV számára a 3. cikk (1) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy az ISIN-kóddal rendelkező értékpapír-állományuk kevesebb az euroövezeti PKV-k értékpapír-állományának 2%-ánál. Ezt a 2%-os küszöbértéket az adott tagállam PKV-inak az (1) bekezdésben foglalt bármely eltérés alkalmazását követően számított teljes értékpapír-állománya alapján kell kiszámítani.
(5) Az NKB-k döntésük szerint az alábbi eltéréseket adhatják meg a letétkezelők számára:
a)
az NKB-k egészben vagy részben mentesíthetik a letétkezelőket a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve, hogy a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatok a III. mellékletben meghatározott statisztikai minimumelőírásoknak megfelelően egyéb statisztikai vagy felügyeleti adatforrásokból levezethetők. Ezen túlmenően az alábbiakat kell alkalmazni:
i.
azokban a tagállamokban, amelyekre az (1) bekezdés a) pontja szerinti eltérés vonatkozik, valamint amelyekben a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatokat közvetlenül a befektetők szolgáltatják, az ilyen adatoknak értékpapíronkénti alapon le kell fedniük a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett értékpapír-mennyiség legalább 60%-át;
ii.
azokban a tagállamokban, amelyekre az (1) bekezdés b) pontja szerinti eltérés vonatkozik, valamint amelyekben a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett adatokat közvetlenül a befektetők szolgáltatják, az ilyen adatoknak értékpapíronkénti alapon le kell fedniük a 3. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett értékpapír-mennyiség legalább 75%-át.
b)
az NKB-k részben vagy egészben mentesíthetik a 3. cikk (2) bekezdésének b) és c) pontjában említett adatszolgáltatási követelmények alól azokat a letétkezelőket, amelyeknek az összes nem rezidens befektető nevében őrzött értékpapír-állománya 10 milliárd euro alatt van.
(6) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak a 3. cikk (3) bekezdésében foglalt adatszolgáltatási követelmények alól az adatszolgáltatási csoportok vezetői számára az alábbiak szerint:
a)
az NKB-k engedélyezhetik az adatszolgáltatási csoport vezetői számára, hogy az e rendeletben foglaltakkal összhangban értékpapíronkénti alapon szolgáltassanak statisztikai adatokat a csoportjuk által tartott, ISIN-kóddal rendelkező értékpapír-állomány 95%-ára vonatkozóan, feltéve, hogy a csoport által tartott, fennmaradó 5%-nyi értékpapírt nem egyetlen kibocsátó bocsátotta ki;
b)
az NKB-k felkérhetik az adatszolgáltató csoportok vezetőit, hogy az a) pontban foglaltak szerint az adatszolgáltatás alól kivett értékpapírok típusairól szolgáltassanak további adatokat.
(7) Az NKB-k választásuk szerint eltéréseket adhatnak az e rendeletben foglalt adatszolgáltatási követelmények alól, feltéve hogy a tényleges adatszolgáltatók ugyanezeket az adatokat a 25/2009/EK (EKB/2008/32) rendelet, a 958/2007/EK (EKB/2007/8) rendelet, vagy a 24/2009/EK (EKB/2008/30) rendelet alapján szolgáltatják, illetve amennyiben az NKB-k ugyanezen adatokat a III. mellékletben meghatározott statisztikai minimumelőírásoknak megfelelően le tudják vezetni.
(8) Az olyan tényleges adatszolgáltatók tekintetében, amelyekre az (1), (2), (3) vagy a (4) bekezdésben hivatkozott eltérés vonatkozik, az NKB-k általuk tartott vagy őrzött értékpapírok vonatkozásában továbbra is a 3. cikk (1) bekezdésében meghatározott követelményeknek megfelelően, éves alapon, összesítve vagy értékpapíronként gyűjtenek adatokat.
(9) Az NKB-k ellenőrzik az (1)-(7) bekezdésben foglalt feltételek teljesülését annak érdekében, hogy bármely mentességet minden naptári év eleji hatállyal meg lehessen adni, meg lehessen újítani, illetve szükség esetén vissza lehessen vonni.
(10) Az illetékes NKB visszavonja az (5) bekezdés a) pontja alapján a letétkezelőknek adott bármely mentességet, amennyiben az egyéb statisztikai vagy felügyeleti adatok alapján rendelkezésre álló, a III. mellékletben meghatározott statisztikai minimumelőírásoknak megfelelő adatokat egymást követő három adatszolgáltatási időszakban nem bocsátották időben rendelkezésre, tekintet nélkül arra, hogy ez a letétkezelők hibájából történt-e. A letétkezelőknek a 3. cikk (2) bekezdésében foglaltaknak megfelelően az illetékes NKB által történő, az eltérés visszavonására vonatkozó értesítés napját követően legkésőbb három hónappal meg kell kezdeniük az adatszolgáltatást.
(11) Az NKB-k választásuk szerint az általuk szükségesnek ítélt részletességgel eseti adatszolgáltatási követelményeket írhatnak elő az e cikk szerinti eltéréssel rendelkező tényleges adatszolgáltatók számára. A tényleges adatszolgáltatók az eseti adatszolgáltatási követelmény keretében kért adatokat az illetékes NKB kérését követő tizenöt munkanapon belül szolgáltatják.
(12) A tényleges adatszolgáltatók választhatják azt is, hogy nem élnek az NKB-k által megadott mentesség lehetőségével, és ehelyett eleget tesznek a teljes körű adatszolgáltatási követelményeknek. Az illetékes NKB által megadott mentesség lehetőségével nem élő tényleges adatszolgáltatónak az illetékes NKB-tól előzetes hozzájárulást kell kérnie a mentesség későbbi alkalmazását megelőzően.
5. cikk
Számviteli szabályok
(1) Ha ez a rendelet másként nem rendelkezik, az e rendelet szerinti adatszolgáltatás céljaira a tényleges adatszolgáltatók által követett számviteli szabályok tekintetében a bankok és más pénzügyi intézmények éves beszámolójáról és konszolidált éves beszámolójáról szóló, 1986. december 8-i 86/635/EGK tanácsi irányelvben (12) foglalt, illetve amennyiben ez nem alkalmazandó, bármely egyéb, a tényleges adatszolgáltatókra vonatkozó nemzeti vagy nemzetközi előírások alkalmazandók.
(2) A nemzeti számviteli gyakorlat sérelme nélkül az értékpapír-állományokra vonatkozó adatszolgáltatást névértéken vagy az értékpapírok darabszáma alapján kell teljesíteni. Piaci értékeket is meg lehet adni, a II. melléklet 4. részében említett módon.
(3) A nemzeti számviteli gyakorlat és nettósítási eljárások sérelme nélkül statisztikai célokból az értékpapír-állományokat bruttó összegben kell jelenteni.
(4) Az értékpapír-kihelyezési műveletek keretében kölcsönbe adott, vagy visszavásárlási megállapodás keretében értékesített értékpapír-állományokat az eredeti tulajdonos állományaként (és nem pedig az azokat ideiglenes megszerző állományaként) kell nyilvántartani, amennyiben határozott kötelezettségvállalás történik a művelet irányának megfordítására (és az nem pusztán opció). Amennyiben az ideiglenes megszerző a kapott értékpapírokat eladja, úgy az ilyen értékesítést végleges értékpapír adásvételként kell nyilvántartani, és az ideiglenes megszerzőnek az adatszolgáltatást az értékpapír-portfólió negatív előjelű pozíciójaként kell teljesítenie.
6. cikk
Határidők
(1) Az NKB-k döntik el, hogy minőségellenőrzési eljárások teljesítése, valamint a (2) bekezdésben meghatározott határidők betartása érdekében milyen határidővel kérik be az adatokat a tényleges adatszolgáltatóktól.
(2) Az NKB a tényleges adatszolgáltatók vonatkozásában az EKB-hoz továbbítja a következőket:
a)
a 3. cikk (1), (2) és (5) bekezdésében foglaltaknak megfelelően a negyedéves értékpapíronkénti adatok annak a negyedévnek a végét követő 70. munkanap végéig, amelyekre az adatok vonatkoznak; vagy
b)
havi értékpapíronkénti adatok a 3. cikk (5) bekezdésében, valamint a I. melléklet 1. részében foglaltaknak megfelelően az alábbi lehetőségek egyike alapján:
i.
a referencianegyedév három hónapjára vonatkozóan negyedévente, annak a negyedévnek a végét követő 63. munkanap végéig, amelyekre az adatok vonatkoznak; vagy
ii.
a referencianegyedév minden egyes hónapjára vonatkozóan havonta, annak a negyedévnek a végét követő 63. munkanap végéig, amelyekre az adatok vonatkoznak; és
c)
negyedéves értékpapíronkénti pozíciók a 3. cikk (3) bekezdésének megfelelően a munkanap végéig:
i.
2013-től 2015-ig: annak a negyedévnek a végét követő 70. munkanapon, amelyekre az adatok vonatkoznak; és
ii.
2016-tól: annak a negyedévnek a végét követő 55. munkanapon, amelyekre az adatok vonatkoznak.
(3) Amennyiben a (2) bekezdésben említett határidő olyan napra esik, amelyen a TARGET2 zárva tart, a határidő a TARGET2 következő működési napján jár le, az EKB honlapján közzétetteknek megfelelően.
7. cikk
Minimumelőírások és nemzeti adatszolgáltatási szabályok
(1) A tényleges adatszolgáltatók kötelesek a rájuk vonatkozó adatszolgáltatási kötelezettségeknek a III. mellékletben meghatározott minimumelőírásoknak megfelelően eleget tenni.
(2) Az NKB-k meghatározzák és bevezetik a tényleges adatszolgáltatók által követendő adatszolgáltatási rendet, a nemzeti jellemzőknek megfelelően. Az NKB-k döntenek arról, hogy a letétkezelők értékpapíronkénti alapon vagy befektetőnként szolgáltassanak-e adatot. Az NKB-k gondoskodnak arról, hogy ezek az adatszolgáltatási rendek biztosítsák az előírt statisztikai adatokat, és lehetővé tegyék a III. mellékletben meghatározott, az adattovábbításra, a pontosságra és a helyesbítésekre vonatkozó minimumelőírások betartásának pontos ellenőrzését.
8. cikk
Ellenőrzés és kötelező adatgyűjtés
Az NKB-k jogosultak az illetékes NKB által szükségesnek ítélt részletességgel a tényleges adatszolgáltatók által az e rendelet alapján szolgáltatandó adatokat ellenőrizni vagy ilyen adatokat gyűjteni, az e jogok EKB általi gyakorlására vonatkozó jogosultság sérelme nélkül. Ezeket a jogokat az NKB-k különösen abban az esetben gyakorolják, ha a tényleges adatszolgáltatók nem tesznek eleget a III. mellékletben meghatározott minimumelőírásoknak.
9. cikk
Egyszerűsített módosítási eljárás
Figyelembe véve a KBER Statisztikai Bizottságának véleményét, az EKB Igazgatósága technikai módosításokat végezhet e rendelet mellékleteiben, feltéve, hogy az ilyen módosítások nem változtatják meg a mögöttes koncepciót, és nem érintik a tényleges adatszolgáltatók jelentési terhét. Az Igazgatóság haladéktalanul értesíti a Kormányzótanácsot bármilyen ilyen módosításról.
10. cikk
Első adatszolgáltatás
Az e rendelet szerinti első adatszolgáltatás a 2013. december referencia-időszakra vonatkozó adatokkal kezdődik. Az NKB-k az EKB-nak történő első adatszolgáltatásuk alkalmával a kizárólag a pozíciókra vonatkozó adatokat szolgáltatják.
11. cikk
Záró rendelkezés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2012. október 17-én.