RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 18. marts 2014
om forkastelse af forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådet vedtog den 5. oktober 2006 forordning (EF) nr. 1472/2006 (2) (»den anfægtede forordning«), der indførte en endelig antidumpingtold og en endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam. Efter en udløbsundersøgelse blev foranstaltningerne forlænget ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 (3). Foranstaltningerne udløb den 31. marts 2011.
(2)
Visse eksporterende producenter anlagde søgsmål ved Retten om annullation af den anfægtede forordning. Retten afviste disse søgsmål (4). Ved appel ophævede Domstolen imidlertid i dom af 2. februar 2012 i sag C-249/10 P (Brosmann m.fl. mod Rådet) og af 15. november 2012 i sag C-247/10 P (Zhejiang Aokang Shoes mod Rådet) (»dommene«) dommene afsagt af Retten og annullerede forordning (EF) nr. 1472/2006, for så vidt den vedrørte appellanterne. Domstolen fandt navnlig, at Kommissionen burde have undersøgt de krav, som appellanterne havde indgivet med henblik på at opnå markedsøkonomisk behandling i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1225/2009, og at det ikke kunne udelukkes, at en sådan undersøgelse ville have ført til pålæggelse af en lavere antidumpingtold for appellanterne.
(3)
Kommissionen underrettede ved meddelelse offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (5) de eksporterende producenter, som dommene vedrørte, om, at den havde besluttet at genoptage proceduren, som skulle erstatte de annullerede dele af den anfægtede forordning, og undersøge, hvorvidt markedsøkonomiske vilkår var fremherskende for disse producenter i den relevante periode.
(4)
Kommissionen vedtog den 19. februar 2014 forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd. Det fremgår af forslaget, at undersøgelsen af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling viste, at markedsøkonomiske vilkår ikke var fremherskende i den relevante periode for de eksporterende producenter, som dommene vedrører, at markedsøkonomisk behandling derfor ikke kan indrømmes disse eksporterende producenter, og at den antidumpingtold, der oprindelig blev pålagt ved den anfægtede forordning, følgelig bør genindføres. Med henblik herpå genindfører forslaget en endelig antidumpingtold for de eksporterende producenter, som dommene vedrører, for den anfægtede forordnings anvendelsesperiode.
(5)
Artikel 1, stk. 4, i forslaget har følgende ordlyd: »De gældende toldbestemmelser finder anvendelse, dog med undtagelse af artikel 221 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (6). Debitor kan underrettes om størrelsen af tolden senere end tre år efter toldskyldens opståen, men ikke senere end to år efter nærværende forordnings ikrafttræden.«
Artikel 221, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2913/1992 (»toldkodeksen«) forælder underretning af debitor om genindført antidumpingtold for så vidt angår import, der fandt sted for mere end tre år siden, forudsat at perioden ikke blev afbrudt som følge af behandling af en klage i henhold til artikel 243 i toldkodeksen. Artikel 1, stk. 4, i den anfægtede forordning fastsatte, at gældende bestemmelser vedrørende told fandt anvendelse, medmindre andet var fastsat, og den indeholdt ikke nogen fravigelse af artikel 221, stk. 3, i toldkodeksen. For så vidt den oprindelige underretning af debitor om toldskylden blev trukket tilbage efter dommene, kunne de erhvervsdrivende berettiget forvente, at så snart den treårige periode fastsat i artikel 221, stk. 3, i toldkodeksen var udløbet, ville enhver genindførelse af toldskyld være forældet, og toldskylden ville derfor være »bortfaldet« (7). Så snart toldskylden var bortfaldet i henhold til artikel 221, stk. 3, ville genindførelse med tilbagevirkende kraft således krænke de berørte erhvervsdrivendes berettigede forventninger.
Som konklusion er det Rådets vurdering, at anvendelse med tilbagevirkende kraft af en fravigelse af artikel 221, stk. 3, i toldkodeksen ikke er mulig i dette tilfælde, eftersom det ville krænke de berørte erhvervsdrivendes berettigede forventninger.
(6)
Uden fravigelse med tilbagevirkende kraft af artikel 221, stk. 3, ville genindførelse af told have meget begrænset finansiel virkning i praksis, da de oprindelige foranstaltninger udløb den 31. marts 2011.
(7)
Desuden har klagerne ikke forelagt elementer, der viser, at vedtagelse af den foreslåede retsakt vil påvirke dem.
(8)
Domstolen har annulleret hele den anfægtede forordning, for så vidt den vedrører appellanterne. Som følge heraf afhænger virkningen af dommene for den annullerede retsakt ikke af, at institutionerne skal vedtage en yderligere retsakt. Rådet konkluderer derfor, at artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ikke forpligter institutionerne til at genindføre told i dette tilfælde -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd forkastes, og sagen vedrørende disse producenter afsluttes.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. marts 2014.
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. március 18.)
a Kínai Népköztársaságból származó és a Brosmann Footwear (HK/Hongkong) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan/Csungsan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou/Kuangcsou) Ltd, Risen Footwear (HK/Hongkong) Co Ltd és Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről, valamint a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló végrehajtási rendeletre irányuló javaslat elutasításáról
(2014/149/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
(1)
A Tanács 2006. október 5-én elfogadta a Kínai Népköztársaságból és Vietnamból származó, egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló 1472/2006/EK rendeletet (2) (a továbbiakban: vitatott rendelet). Az 1294/2009/EU tanácsi végrehajtási rendelet (3) egy lejárati felülvizsgálatot követően meghosszabbította az intézkedéseket. Az intézkedések 2011. március 31-én hatályukat vesztették.
(2)
Egyes exportáló gyártók a vitatott rendelet megsemmisítésére irányuló kereseteket terjesztettek elő a Törvényszéken. A Törvényszék elutasította a kereseteket. (4) Fellebbezés keretében azonban a Bíróság a C-249/10. P sz. (Brosmann és társai kontra Tanács) ügyben 2012. február 2-án és a C-247/10. P sz. (Zhejiang Aokang Shoes kontra Tanács) ügyben 2012. november 15-én hozott ítéletével (a továbbiakban: ítéletek) hatályon kívül helyezte a Törvényszék említett ítéleteit, és a fellebbezők vonatkozásában megsemmisítette az 1472/2006/EK rendeletet. A Bíróság mindenekelőtt megállapította, hogy a Bizottságnak az 1225/2009/EK rendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) és c) pontjával összhangban a piacgazdasági feltételek alapján működő vállalkozás jogállásának (a továbbiakban: MET) kérelmezése szempontjából kellett volna megvizsgálnia a fellebbezők által benyújtott kérelmeket, és hogy nem zárható ki, hogy e vizsgálat a fellebbezők esetében alacsonyabb dömpingellenes vámhoz vezetett volna.
(3)
A Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (5) útján tájékoztatta az ítéletek által érintett exportáló gyártókat arról, hogy folytatja a vitatott rendelet megsemmisített részeinek felváltására irányuló eljárást, továbbá megvizsgálja, hogy az érintett gyártók esetében a vonatkozó időszakban piacgazdasági feltételek érvényesültek-e.
(4)
A Bizottság 2014. február 19-én elfogadta a Kínai Népköztársaságból származó és a Brosmann Footwear (HK/Hongkong) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan/Csungsan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou/Kuangcsou) Ltd, Risen Footwear (HK/Hongkong) Co Ltd és Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről, valamint a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló tanácsi végrehajtási rendeletre irányuló javaslatot. A javaslatban foglaltak szerint a MET iránti kérelmek vizsgálata során kiderült, hogy az ítéletek által érintett exportáló gyártók esetében a vonatkozó időszakban nem érvényesültek piacgazdasági feltételek, és a MET-et ezért meg kell tagadni az említett exportáló gyártóktól, továbbá az eredetileg a vitatott rendelet által kivetett dömpingellenes vámot ennélfogva vissza kell állítani. A javaslat ennek érdekében az ítéletek által érintett exportáló gyártók esetében végleges dömpingellenes vámot állítana vissza a vitatott rendelet alkalmazási idejére.
(5)
A javaslat 1. cikke (4) bekezdésének szövege a következő: „A Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (6) 221. cikkének kivételével a vámokra a vonatkozó hatályos rendelkezéseket alkalmazzák. A vámösszeg közölhető az adóssal a vámtartozás keletkezésétől számított 3 év után, de legfeljebb ezen rendelet hatálybalépésétől számított két éven belül”.
A 2913/92/EGK rendelet (Vámkódex) 221. cikkének (3) bekezdése értelmében az import lebonyolításától számított három év elteltével az ismételten kivetett dömpingellenes vámot nem lehet az adóssal közölni, feltéve, hogy a határidőt a Vámkódex 243. cikke szerinti fellebbezés miatt fel nem függesztették. A vitatott rendelet 1. cikkének (4) bekezdése szerint eltérő rendelkezés hiányában a hatályban lévő vámszabályozás alkalmazandó, és nem tartalmaz a Vámkódex 221. cikkének (3) bekezdésétől való eltérést. Mivel a vámtartozásnak az adóssal történő eredeti közlését visszavonták az ítéletek nyomán, a gazdasági szereplők jogosan számíthattak arra, hogy a Vámkódex 221. cikkének (3) bekezdése által előírt hároméves határidő elteltével a vámtartozás visszaállítása elévült, és így a vámtartozás „megszűnt”. (7) Ha a vámtartozás a 221. cikk (3) bekezdése értelmében megszűnt, annak visszamenőleges hatályú visszaállítása sértené az érintett gazdasági szereplők jogos bizalmát.
Összegzésként a Tanács értékelése szerint a Vámkódex 221. cikkének (3) bekezdésétől való visszamenőleges hatályú eltérés alkalmazása nem lehetséges ebben az esetben, mivel az sértené az érintett gazdasági szereplők jogos bizalmát.
(6)
A 221. cikk (3) bekezdésétől való visszamenőleges hatályú eltérés nélkül a vámok ismételt kivetésének igen korlátozott pénzügyi hatása lenne a gyakorlatban, mivel az eredeti intézkedések 2011. március 31-én hatályukat vesztették.
(7)
Továbbá a panaszosok nem szolgáltattak olyan elemeket, amelyek azt bizonyították volna, hogy a javasolt intézkedés elfogadása hatással lenne rájuk.
(8)
A Bíróság a fellebbezők vonatkozásában teljes egészében megsemmisítette a vitatott rendeletet. Következésképpen az ítéletek joghatása a megsemmisített intézkedés vonatkozásában nem függ az intézmények által elfogadandó további jogi aktustól. A Tanács ezért megállapítja, hogy a jelenlegi esetben az Európai Unió működéséről szóló szerződés 266. cikke nem kötelezi az intézményeket a vámok ismételt kivetésére,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Tanács a Kínai Népköztársaságból származó és a Brosmann Footwear (HK/Hongkong) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan/Csungsan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou/Kuangcsou) Ltd, Risen Footwear (HK/Hongkong) Co Ltd és Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd által gyártott egyes bőr felsőrésszel rendelkező lábbelik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám ismételt kivetéséről, valamint a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló tanácsi végrehajtási rendeletre irányuló javaslatot elutasítja, és e gyártók tekintetében megszünteti az eljárást.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 18-án.