RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 24. marts 2014
om en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
(2014/170/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (1), særlig artikel 33, stk.1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
1. INDLEDNING
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1005/2008 (»IUU-forordningen«) fastsættes en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri).
(2)
I kapitel VI i IUU-forordningen fastlægges proceduren for identifikation af ikke-samarbejdende tredjelande, foranstaltninger over for lande, der er identificeret som ikke-samarbejdende tredjelande, opstilling af en liste over ikke-samarbejdende tredjelande, fjernelse fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande, offentliggørelse af listen over ikke-samarbejdende tredjelande samt hasteforanstaltninger.
(3)
I overensstemmelse med artikel 32 i IUU-forordningen meddelte Kommissionen ved afgørelse af 15. november 2012 (2) (»afgørelse af 15. november 2012«) otte tredjelande, at de efter Kommissionens opfattelse muligvis kan identificeres som ikke-samarbejdende tredjelande.
(4)
Kommissionen redegjorde i afgørelsen af 15. november 2012 for de vigtigste kendsgerninger og overvejelser, der ligger bag identifikationen.
(5)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 pr. brev de otte tredjelande, at den overvejede muligvis at identificere dem som ikke-samarbejdende tredjelande.
(6)
Kommissionen understregede i disse breve, at for at undgå at blive identificeret og foreslået formelt opført på listen over ikke-samarbejdende tredjelande, jf. artikel 31 og 33 i IUU-forordningen, opfordredes de pågældende tredjelande til i tæt samarbejde med Kommissionen at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, som Kommissionen havde identificeret ved afgørelsen af 15. november 2012.
(7)
Som følge deraf opfordrede Kommissionen de otte tredjelande til: i) at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre foranstaltningerne i de af Kommissionen foreslåede handlingsplaner; ii) at vurdere gennemførelsen af foranstaltningerne i de af Kommissionen foreslåede handlingsplaner; og iii) hver sjette måned at sende en detaljeret rapport til Kommissionen om vurdering af gennemførelsen af de enkelte foranstaltninger, blandt andet om hvor effektivt de enkelte eller de overordnede handlinger bidrager til at sikre en fiskerikontrolordning, der fuldt ud lever op til reglerne.
(8)
De pågældende otte tredjelande fik mulighed for at svare på skrift, for så vidt angår de i afgørelse af 15. november 2012 omhandlede forhold samt andre relevante oplysninger, således at de kunne fremlægge bevismateriale med henblik på at modbevise identifikationen eller supplere de i afgørelsen af 15. november 2012 indeholdte oplysninger eller, hvor det er passende, vedtage en handlingsplan for at forbedre situationen og træffe foranstaltninger til rette op på situationen. De otte tredjelande blev sikret retten til at anmode om eller forelægge yderligere oplysninger.
(9)
Kommissionen indledte den 15. november 2012 en dialog med de otte tredjelande, og bemærkede, at seks måneder i princippet burde være tilstrækkeligt til at nå en afgørelse om det pågældende spørgsmål.
(10)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som de otte tredjelande fremsendte i forlængelse af afgørelse af 15. november 2012, blev vurderet og taget i betragtning. Kommissionen underrettede enten mundtligt eller skriftligt de otte tredjelande om sine overvejelser.
(11)
Kommissionen identificerede ved gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013 (3) (»gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013«) Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea som ikke-samarbejdende tredjelande, for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri. Kommissionen begrundede i overensstemmelse med IUU-forordningen, hvorfor disse tre lande efter dens opfattelse ikke opfylder de folkeretlige forpligtelser, de som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat har til at træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
(12)
Derfor bør Rådet træffe en gennemførelsesafgørelse, der opstiller Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea på en liste over ikke-samarbejdende tredjelande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri, som led i gennemførelsen af IUU-forordningen og som resultat af de undersøgelser og dialoger, der blev foretaget i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i IUU-forordningen. Undersøgelserne og dialogerne, herunder korrespondancer og møder, samt afgørelse af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelse af 26. november 2013 udgør grundlaget for og de bagvedliggende grunde til denne afgørelse. Denne afgørelse, hvorved Belize, Kongeriget Cambodja og Republikken Guinea opføres på listen over ikke-samarbejdende tredjelande, for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri, bør medføre de foranstaltninger, der er anført i artikel 38 i IUU-forordningen.
(13)
I henhold til IUU-forordningens artikel 34, stk. 1, fjerner Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen et tredjeland fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande, hvis det pågældende tredjeland godtgør, at den situation, der berettigede, at det blev opført på listen, er afhjulpet. I en afgørelse om fjernelse fra listen, tages der også hensyn til, om de pågældende tredjelande, der er identificeret som ikke-samarbejdende tredjelande, har truffet konkrete foranstaltninger til varig forbedring af situationen.
2. PROCEDURE VEDRØRENDE BELIZE
(14)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Belize, at den overvejede muligvis at identificere Belize som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Belize til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til august 2013 fremsendte Belize skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Belize. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Belize fremsatte som følge af afgørelsen af 15. november 2012 blev vurderet og taget i betragtning, og Belize blev holdt underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Belize ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at de foreslåede foranstaltninger i en af Berlize fremlagt handlingsplanikke var blevet gennemført fuldt ud.
3. IDENTIFIKATION AF BELIZE SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(15)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Belizes forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Belizes overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012, de relevante oplysninger, som Belize havde fremlagt, den foreslåede handlingsplan samt de foranstaltninger, der var truffet for at rette op på situationen.
(16)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om adskillige tilfælde af manglende gennemførelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, især hvad angår manglende vedtagelse af en passende rammelovgivning, mangel på en passende og effektiv overvågning, mangel på en kontrol- og inspektionsordning, mangel på en afskrækkende sanktionsordning og på korrekt gennemførelse af ordningen for fangstattester. Andre mangler drejede sig mere overordnet om overholdelse af internationale forpligtelser, herunder regionale fiskeriforvaltningsorganisationers (RFMO's) henstillinger, beslutninger og betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af relevante organers henstillinger og beslutninger, såsom De Forenede Nationers internationale handlingsplan for bekæmpelse af ulovligt, ureguleret og urapporteret fiskeri (IPOA-UN). Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(17)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Belize som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(18)
For så vidt angår Belizes mulige begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Belizes udviklingsstatus og overordnede præstation specifikt med hensyn til fiskeri ikke er påvirket af landets generelle udviklingsniveau.
(19)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Belize og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Belize har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flagstat, ikke er tilstrækkelige til at opfylde bestemmelserne i artikel 91, 94, 117 og 118 i De Forenede Nationers havretskonvention (UNCLOS), artikel 18, 19 og 20 i De Forenede Nationers aftale om fiskebestande (UNFSA) og artikel II, stk. 8, i FAO-overholdelsesaftalen.
(20)
Belize har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flagstat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
4. PROCEDURE VEDRØRENDE KONGERIGET CAMBODJA
(21)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Kongeriget Cambodja (Cambodja) om, at den overvejede muligvis at identificere Cambodja som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Kongeriget Cambodja til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til juni 2013 fremsendte Kongeriget Cambodja skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Cambodja. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Kongeriget Cambodja fremsatte som følge af afgørelse af 15. november 2012, blev vurderet og taget i betragtning, og Cambodja blev underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Cambodja ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at foreslåede foranstaltninger i en af Cambodia fremlagt handlingsplan ikke var blevet gennemført fuldt ud.
5. IDENTIFIKATION AF CAMBODJA SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(22)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Cambodjas forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Cambodjas overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012 og under hensyntagen til den foreslåede handlingsplan, som var videreudbygget med de oplysninger, som Cambodja havde fremlagt.
(23)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om adskillige tilfælde af manglende gennemførelse af forpligtelser i henhold til folkeretten, især hvad angår manglende vedtagelse af en passende rammelovgivning, mangel på en passende og effektiv overvågning, mangel på en kontrol- og inspektionsordning og mangel på en afskrækkende sanktionsordning. Andre mangler drejede sig mere overordnet om overholdelse af internationale forpligtelser og betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af henstillinger og beslutninger fra relevante organer, såsom IPOA - UN. Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(24)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Cambodja som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(25)
For så vidt angår Cambodjas mulige begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Cambodjas udviklingsstatus og overordnede præstation specifikt med hensyn til fiskeri ikke er påvirket af landets generelle udviklingsniveau.
(26)
De foranstaltninger, som Cambodja har truffet i forhold til sine forpligtelser som flagstat, er ikke tilstrækkelige til at opfylde artikel 91 og 94 i UNCLOS. Der mindes om, at det er uvæsentligt, om Cambodja rent faktisk har ratificeret UNCLOS, eftersom bestemmelserne deri om navigering på det åbne hav (artikel 86-115 i UNCLOS) er anerkendt som folkeretlig sædvaneret. Disse bestemmelser kodificerer desuden eksisterende regler om folkeretlig sædvaneret og gentager næste ordret ordlyden i konventionen om det åbne hav og konventionen om det ydre territorialfarvand og den tilstødende zone, som begge er henholdsvis ratificeret og tiltrådt af Cambodja.
(27)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Cambodja og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Cambodja har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flagstat, ikke er tilstrækkelige til at opfylde artikel 91 og 94 i UNCLOS.
(28)
Cambodja har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flagstat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
6. PROCEDURE VEDRØRENDE REPUBLIKKEN GUINEA
(29)
Kommissionen meddelte den 15. november 2012 ved i henhold til IUU-forordningens artikel 32 Republikken Guinea(Guinea), at den overvejede muligvis at identificere Guinea som et ikke-samarbejdende tredjeland og opfordrede Guinea til i tæt samarbejde med Kommissionens tjenestegrene at udarbejde en handlingsplan for at rette op på de mangler, der er omhandlet i afgørelse af 15. november 2012. I perioden fra december 2012 til juli 2013 fremsendte Guinea skriftlige redegørelser for sine synspunkter og mødtes med Kommissionen for at drøfte sagen. Kommissionen fremsendte de relevante oplysninger på skrift til Guinea. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som Guinea fremsatte som følge af afgørelsen af 15. november 2012 blev vurderet og taget i betragtning, og Guinea blev holdt underrettet enten skriftligt eller mundtligt om Kommissionens overvejelser. Kommissionen kom frem til, at Guinea ikke i tilstrækkelig grad havde behandlet de forhold og mangler, som var beskrevet i afgørelsen af 15. november 2012. Desuden konkluderede Kommissionen, at de foreslåede foranstaltninger i en af Guinea fremlagt handlingsplan ikke var blevet gennemført fuldt ud.
7. IDENTIFIKATION AF GUINEA SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND
(30)
Kommissionen analyserede i afgørelsen af 15. november 2012 Guineas forpligtelser og vurderede landets overholdelse af de folkeretlige forpligtelser, det har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse tog Kommissionen højde for parametrene i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7. Kommissionen gennemgik Guineas overholdelse i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012 og under hensyntagen til den foreslåede handlingsplan som var videreudbygget med de relevante oplysninger, som Guinea havde fremlagt.
(31)
De vigtigste mangler, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, handlede om reformer, der stadig skal gennemføres for at sikre en tilstrækkelig og effektiv overvågning af landets fiskerflåde, en effektiv gennemførelse af national lovgivning og forordninger om fiskeri, håndhævelse af regler ved at forfølge og sanktionere IUU-fiskeriaktiviteter, styrkelse af inspektions- og overvågningsforanstaltninger, afskrækkende sanktionsordning og en fiskeripolitik i overensstemmelse med den kontrol- og overvågningskapacitet, der administrativt er til rådighed. Andre mangler handlede mere overordnet om overholdelse af forpligtelser, herunder RFMO's henstillinger og beslutninger samt betingelser for registrering af fartøjer i overensstemmelse med folkeretten. Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af henstillinger og beslutninger fra relevante organer, såsom IPOA - UN. Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som støttemateriale og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(32)
I gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 identificerede Kommissionen Guinea som et ikke-samarbejdende tredjelande i henhold til IUU-forordningen.
(33)
For så vidt angår Guineas begrænsninger som udviklingsland, bemærkes det, at Guineas specifikke udviklingsstatus muligvis påvirkes af landets udviklingsniveau. Under hensyntagen til arten af Guineas fastslåede mangler, Unionens og medlemsstaternes bistand samt de foranstaltninger, der er truffet for at rette op på situationen, kan landets udviklingsniveau imidlertid ikke forklare Guineas overordnede præstation som flag- eller kyststat med hensyn til fiskeri og landets utilstrækkelige foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
(34)
I betragtning af afgørelsen af 15. november 2012 og gennemførelsesafgørelsen af 26. november 2013 samt den af Kommissionen indledte dialog med Guinea og udfaldet heraf, konkluderes det, at de foranstaltninger, som Guinea har truffet på baggrund af sine forpligtelser som flag- og kyststat ikke er tilstrækkelige til at opfylde artikel 61, 62, 94, 117 og 118 i UNCLOS og artikel 18, 19 og 20 i UNFSA.
(35)
Guinea har således ikke opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flag- og kyststat til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og bør derfor opføres på Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande.
8. OPSTILLING AF EN LISTE OVER IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELANDE
(36)
I betragtning af ovenstående konklusioner om Belize, Cambodja og Guinea bør disse lande opføres på den liste over ikke-samarbejdende tredjelande, der opstilles i overensstemmelse med IUU-forordningens artikel 33.
(37)
De foranstaltninger, der bør træffes over for Belize, Cambodja og Guinea, er anført i IUU-forordningens artikel 38. Importforbuddet gælder alle bestande og arter som defineret i IUU-forordningens artikel 2, stk. 8, da identifikationen ikke er motiveret af, at landene har undladt at træffe passende foranstaltninger over for IUU-fiskeri, der berører en bestemt bestand eller art. I overensstemmelse med definitionen i IUU-forordningens artikel 2, stk. 11, forstås ved »import« indførsel af fiskevarer til Unionens område, herunder til omladning i havne på dens område.
(38)
Det bemærkes, at IUU-fiskeri nedfisker bl.a. fiskebestandene, ødelægger marine levesteder, underminerer bevarelsen og den bæredygtige udnyttelse af de havressourcer, fordrejer konkurrencen, sætter fødevaresikkerheden på spil, stiller ærlige fiskere urimeligt dårligt i konkurrencen og svækker kystsamfundene. På baggrund af omfanget af de problemer, som IUU-fiskeri medfører, er det nødvendigt, at EU hurtigt gennemfører foranstaltningerne over for Belize, Cambodja og Guinea som ikke-samarbejdende lande. I lyset af ovenstående bør denne afgørelse træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(39)
I fald Belize, Cambodja eller Guinea godtgør, at den situation, der berettigede, at det blev opført på listen, er afhjulpet, fjerner Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen det pågældende landet fra listen over ikke-samarbejdende tredjelande i overensstemmelse med IUU-forordningens artikel 34, stk. 1. I en afgørelse om fjernelse fra listen, tages der også hensyn til, om Belize, Cambodja eller Guinea har truffet konkrete foranstaltninger til varig forbedring af situationen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Unionens liste over ikke-samarbejdende tredjelande, jf. artikel 33 i forordning (EF) nr. 1005/2008, er opstillet i bilaget til denne afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2014.
A TANÁCS VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. március 24.)
a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról szóló 1005/2008/EK rendelet értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országok listájának összeállításáról
(2014/170/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 33. cikk (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
1. BEVEZETÉS
(1)
Az 1005/2008/EK rendelet (a továbbiakban: az IUU-rendelet) létrehozza a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat (IUU-halászat) megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló uniós rendszert.
(2)
Az IUU-rendelet VI. fejezete meghatározza a nem együttműködő harmadik országok azonosításával, a nem együttműködő harmadik országként azonosított országokkal szembeni démarche-okkal, a nem együttműködő országok listájának összeállításával, a nem együttműködő országok listájáról való törléssel, a nem együttműködő harmadik országok listájának nyilvánosságával és a sürgősségi intézkedésekkel kapcsolatos eljárásokat.
(3)
Az IUU-rendelet 32. cikkének megfelelően a Bizottság 2012. november 15-i határozatával (2) (a továbbiakban: a 2012. november 15-i határozat) nyolc, harmadik orszáknak minősülő államot értesített arról, hogy a Bizottság nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak tekinti őket.
(4)
A 2012. november 15-i bizottsági határozat emellett tartalmazta az azonosítás alapjául szolgáló főbb tényeket és megfontolásokat.
(5)
2012. november 15-én a Bizottság külön levélben is tájékoztatta mind a nyolc országot arról, hogy nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli őket.
(6)
E levelekben a Bizottság hangsúlyozta, hogy az IUU-rendelet 31. és 33. cikke szerinti nem együttműködő harmadik országként való azonosítás elkerülése érdekében felkéri ezen országokat arra, hogy a Bizottsággal szoros együttműködésben cselekvési tervet dolgozzanak ki a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok orvoslása érdekében.
(7)
A Bizottság a következőkre kérte fel a nyolc érintett országot: i. tegyenek meg mindent a Bizottság által előterjesztett cselekvési tervekben szereplő intézkedések végrehajtására; ii. értékeljék a Bizottság által előterjesztett cselekvési tervekben szereplő intézkedések végrehajtását; iii. hathavonta részletes jelentésben számoljanak be a Bizottságnak az egyes intézkedések végrehajtásának értékeléséről, többek között azok egyéni vagy összesített hatékonyságáról a nemzetközi jognak teljes mértékben megfelelő halászati ellenőrzési rendszer biztosítása tekintetében.
(8)
Az érintett nyolc ország lehetőséget kapott arra, hogy írásban reagáljon a 2012. november 15-i határozatban említett problémákra és egyéb releváns információkra; és bizonyítékokat is benyújthattak, hogy megcáfolják vagy kiegészítsék a 2012. november 15-i bizottsági határozatban említett tényeket, illetve a helyzet orvoslását célzó cselekvési terveket vagy intézkedéseket fogadhattak el. A Bizottság biztosította e nyolc ország számára a kiegészítő információk kéréséhez vagy benyújtásához való jogot.
(9)
2012. november 15-én a Bizottság egyeztetést kezdett a nyolc érintett harmadik országgal, kijelentve, hogy megítélése szerint hat hónap elvileg elegendő ahhoz, hogy a kérdéses tárgyban megállapodás jöjjön létre.
(10)
A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozat közzétételét követően a nyolc ország által benyújtott írásbeli és szóbeli hozzászólásokat a Bizottság megfontolta és figyelembe vette. Véleményéről az országokat szóban vagy írásban folyamatosan értesítette.
(11)
A Bizotság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában (3) (a továbbiakban: a 2013. november 26-i végrehajtási határozat) Belize-t, a Guineai Köztársaságot és a Kambodzsai Királyságot a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országokként azonosítja. A Bizottság az IUU-rendelettel összhangban felsorolja azokat az okokat, amelyek miatt úgy véli, hogy az említett három állam nem tesz eleget a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államra háruló azon kötelezettségnek, hogy fellépjen a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzése, megakadályozása és felszámolása érdekében.
(12)
A Tanács végrehajtási határozata, amely Belize-t, a Guineai Köztársaságot és a Kambodzsai Királyságot felveszi az IUU-halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országok jegyzékére, az IUU-rendelet végrehajtása keretében, az abban megállapított tartalmi és eljárási követelményeknek megfelelően lefolytatott vizsgálatok és egyeztetések eredményeként jön létre. Az említett vizsgálatok és egyeztetések, köztük a lezajlott levelezések és találkozók, valamint a 2012. november 15-i és a 2013. november 26-i végrehajtási határozat képezik e határozat alapját, és fő okai is azonosak.. Ez a határozat, amely értelmében Belize, a Guineai Köztársaság és a Kambodzsai Királyság felkerül az IUU-halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országok jegyzékére, az IUU-rendelet 38. cikkében említett következményeket vonja maga után.
(13)
Az IUU-rendelet 34. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság javaslata alapján a Tanács minősített többséggel eljárva törli a harmadik országot a nem együttműködő harmadik országok listájáról, ha az bizonyítja, hogy a listára való felvételre okot adó helyzetet orvosolta. A törlésről szóló határozat meghozatalakor figyelembe veszik azt is, hogy az érintett azonosított harmadik ország hozott-e olyan konkrét intézkedéseket, amelyektől várható a helyzet tartós javulása.
2. A BELIZE-ZEL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(14)
2012. november 15-én a Bizottság értesítette Belize-t arról, hogy az IUU-rendelet 32. cikke értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli, és felkérte arra, hogy a Bizottság szervezeti egységeivel szoros együttműködésben dolgozzon ki cselekvési tervet a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok orvoslása érdekében. 2012 decembere és 2013 augusztusa között Belize írásos észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz, ismertetve álláspontját, és a kérdések megvitatása érdekében találkozókra is sor került. A Bizottság ellátta Belize-t a megfelelő írásos információkkal. A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozatot követően Belize-től kapott írásbeli és szóbeli tájékoztatásokat a Bizottság figyelembe vette, és Belize folyamatos tájékoztatást kapott - szóban vagy írásban - a Bizottság álláspontjáról. A Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok és aggályok továbbra is fennállnak, azokat Belize nem szüntette meg. A Bizottság megállapította, hogy a Belize által benyújtott cselekvési tervben javasolt intézkedések maradéktalan végrehajtása elmaradt.
3. BELIZE NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT VALÓ AZONOSÍTÁSA
(15)
A 2012. november 15-i határozatban a Bizottság elemezte Belize kötelezettségeit, és értékelte, hogy milyen mértékben felel meg nemzetközi kötelezettségeinek, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti, illetve parti állam. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe. A Bizottság áttekintette, hogy Belize teljesítette-e kötelezettségeit, figyelembe véve a 2012. november 15-i határozatban szereplő megállapításokat, a Belize által szolgáltatott információkat, a javasolt cselekvési tervet, valamint a helyzet orvoslására hozott intézkedéseket.
(16)
A javasolt cselekvési tervben kiemelt fő hiányosságok a nemzetközi jog szerinti kötelezettségek több rendbeli nem teljesítésével kapcsolatosak, különösen a megfelelő jogi keret kialakításának elmaradása, a megfelelő és hatékony monitoring hiánya, az ellenőrzési és vizsgálati rendszer hiánya, a visszatartó erejű szankciók hiánya, valamint a fogási tanúsítási rendszer megfelelő végrehajtása tekintetében. Általánosabban fogalmazva, az egyéb hiányosságok a nemzetközi jogi kötelezettségek elmulasztását jelentik, többek között a regionális halászati gazdálkodási szervezetek ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelést, valamint a hajók nemzetközi jognak megfelelő lajstromozása feltételeit is érintik. Emellett megállapítható az illetékes testületek, így az ENSZ IUU-halászat elleni nemzetközi cselekvési terve (IPOA-UN) ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelés is. A nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való meg nem felelés azonban csak bizonyítékként került figyelembevételre, nem ez képezi az azonosítás alapját.
(17)
A Bizottság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában Belize-t nem együttműködő harmadik országként azonosította.
(18)
Ami Belize, mint fejlődő ország esetleges korlátait illeti, meg kell állapítani, hogy Belize halászatának egyedi fejlettségét és összteljesítményét nem veti vissza az ország általános fejlettségi foka.
(19)
Tekintettel a 2012. november 15-i határozatra és a 2013. november 26-i végrehajtási határozatra, valamint a Bizottság által Belize-zel folytatott párbeszédre és annak eredményeire, megállapítást nyert, hogy Belize intézkedései nem voltak elegendőek az ENSZ tengerjogi egyezményének (UNCLOS) 91., 94., 117. és 118. cikke, a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (UNFSA) 18., 19. és 20. cikke, valamint a FAO-megállapodás II. cikkének (8) bekezdése értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségei teljesítéséhez.
(20)
Belize tehát nem teljesítette a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó szerinti államra háruló azon kötelezettséget, hogy az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására intézkedéseket hozzon, következésképpen fel kell venni a nem együttműködő harmadik országok uniós jegyzékébe
4. A KAMBODZSAI KIRÁLYSÁGGAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(21)
2012. november 15-én a Bizottság értesítette a Kambodzsai Királyságot arról, hogy az IUU-rendelet 32. cikke értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli, és felkérte arra, hogy a Bizottság szervezeti egységeivel szoros együttműködésben dolgozzon ki cselekvési tervet a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok orvoslása érdekében. 2012 decembere és 2013 júniusa között Kambodzsa írásos észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz, ismertetve álláspontját, és a kérdések megvitatása érdekében találkozókra is sor került. A Bizottság ellátta Kambodzsát a megfelelő írásos információkkal. A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozatot követően Kambodzsától kapott írásbeli és szóbeli tájékoztatásokat a Bizottság figyelembe vette, és Kambodzsa folyamatos tájékoztatást kapott - szóban vagy írásban - a Bizottság álláspontjáról. A Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok és aggályok továbbra is fennállnak, azokat Kambodzsa nem szüntette meg. A Bizottság megállapította továbbá, hogy a Kambodzsa által benyújtottcselekvési tervben javasolt intézkedések maradéktalan végrehajtása elmaradt.
5. KAMBODZSA NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT VALÓ AZONOSÍTÁSA
(22)
A 2012. november 15-i határozatban a Bizottság elemezte Kambodzsa kötelezettségeit, és értékelte, hogy milyen mértékben felel meg nemzetközi kötelezettségeinek, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti, illetve parti állam. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe. A Bizottság áttekintette, hogy Kambodzsa teljesítette-e a rá háruló kötelezettségeket, figyelembe véve a 2012. november 15-i határozatban szereplő megállapításokat és a javasolt cselekvési tervet, amelyet a Kambodzsa által szolgáltatott információknak megfelelően átdolgoztak.
(23)
A javasolt cselekvési tervben kiemelt fő hiányosságok számos, a nemzetközi jog szerinti kötelezettség nem teljesítésével kapcsolatosak, különösen a megfelelő jogi keret kialakítása elmaradása, a megfelelő és hatékony monitoring hiánya, az ellenőrzési és vizsgálati rendszer hiánya valamint a visszatartó erejű szankciók hiánya tekintetében. Általánosabban fogalmazva az egyéb hiányosságok a nemzetközi jogi kötelezettségek elmulasztását jelentik, valamint a hajók nemzetközi jognak megfelelő lajstromozása feltételeit érintik. Emellett megállapítható az ENSZ IUU-halászat elleni nemzetközi cselekvési terve (IPOA-UN) ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelés is. A nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való meg nem felelés azonban csak bizonyítékként került figyelembevételre, nem ez képezi az azonosítás alapját.
(24)
A Bizottság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában Kambodzsát nem együttműködő harmadik országként azonosította.
(25)
Ami Kambodzsa, mint fejlődő ország esetleges korlátait illeti, meg kell állapítani, hogy Kambodzsa halászatának egyedi fejlettségét és összteljesítményét nem veti vissza az ország általános fejlettségi foka.
(26)
Kambodzsa intézkedései nem voltak elegendőek ahhoz, hogy az ENSZ tengerjogi egyezményének (UNCLOS) 91. és 94. cikke értelmében rá, mint lobogó szerinti államra háruló kötelezettségeknek eleget tegyen. Hangsúlyozni kell, hogy nincs jelentősége annak, hogy Kambodzsa ratifikálta-e az ENSZ tengerjogi egyezményét (UNCLOS), ugyanis annak nyílt tengeri hajózásra vonatkozó előírásait (86-115. cikkét) nemzetközi szokásjognak ismerték el. Ezek a rendelkezések emellett korábban már meglévő nemzetközi szokásjogi szabályokat kodifikálnak, és szinte szó szerint átveszik a nyílt tengerről szóló egyezmény, illetve a parti tengerről és a csatlakozó övezetről szóló egyezmény szövegét, amelyeket Kambodzsa ratifikált, illetve amelyekhez csatlakozott.
(27)
Tekintettel a 2012. november 15-i határozatra és a 2013. november 26-i végrehajtási határozatra, valamint a a Bizottság által Kambodzsával folytatott párbeszédre és annak eredményeire, megállapítást nyert, hogy Kambodzsa intézkedései nem voltak elegendőek az ENSZ tengerjogi egyezményének 91. és 94. cikkei értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségei teljesítéséhez.
(28)
Kambodzsa tehát nem teljesítette a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó szerinti államra háruló azon kötelezettséget, hogy az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására intézkedéseket hozzon, következésképpen fel kell venni a nem együttműködő harmadik országok uniós jegyzékébe.
6. A GUINEAI KÖZTÁRSASÁGGAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(29)
2012. november 15-én a Bizottság értesítette a Guineai Köztársaságot arról, hogy az IUU-rendelet 32. cikke értelmében a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak véli, és felkérte arra, hogy szolgálataival szoros együttműködésben dolgozzon ki cselekvési tervet a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok orvoslása érdekében. 2012 decembere és 2013 júliusa között Guinea írásos észrevételeket nyújtott be a Bizottsághoz, ismertetve álláspontját, és a kérdések megvitatása érdekében találkozókra is sor került. A Bizottság ellátta Guineát a megfelelő írásos információkkal. A Bizottság folytatta az általa szükségesnek vélt információk gyűjtését és ellenőrzését. A 2012. november 15-i határozatot követően Guineától kapott írásbeli és szóbeli tájékoztatásokat a Bizottság figyelembe vette, és Guinea folyamatos tájékoztatást kapott - szóban vagy írásban - a Bizottság álláspontjáról. A Bizottság arra az álláspontra helyezkedett, hogy a 2012. november 15-i határozatban említett hiányosságok és aggályok továbbra is fennállnak, azokat Guinea nem szüntette meg. A Bizottság azt is megállapította, hogy a Guinea által benyújtott cselekvési tervben szereplő intézkedések maradéktalan végrehajtása elmaradt.
7. GUINEA NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT VALÓ AZONOSÍTÁSA
(30)
A 2012. november 15-i határozatban a Bizottság elemezte Guinea kötelezettségeit, és értékelte, hogy milyen mértékben felel meg nemzetközi kötelezettségeinek, mint lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti, illetve parti állam. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe. A Bizottság áttekintette, hogy Guinea teljesítette-e a ráháruló kötelezettségeket, figyelembe véve a 2012. november 15-i határozatban szereplő megállapításokat és a Guina által a vonatkozó információkkal tovább pontostott javasolt cselekvési tervet.
(31)
A javasolt cselekvési tervben is azonosított fő hiányosságok a halászflotta megfelelő ellenőrzéséhez szükséges reformok elmaradása, a nemzeti jog és a halászati szabályozás érvényesítésének gyengesége, a felderített IUU-halászat nem megfelelő üldözése és szankcionálása, a felügyeleti és ellenőrzési eszközök alkalmatlansága, a visszatartó erejű szankciók hiánya, valamint az ellenőrzési és felügyeleti adminisztratív kapacitással egyensúlyban lévő halászati politika kialakítása. Általánosabban fogalmazva az egyéb hiányosságok a nemzetközi jogi kötelezettségek elmulasztását jelentik, többek között a regionális halászati gazdálkodási szervezetek ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelést, valamint a hajók nemzetközi jognak megfelelő lajstromozása feltételeit is érintik. Emellett megállapítható az ENSZ IUU-halászat elleni nemzetközi cselekvési terve (IPOA-UN) ajánlásainak és határozatainak való meg nem felelés is. A nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való meg nem felelés azonban csak bizonyítékként került figyelembevételre, nem ez képezi az azonosítás alapját.
(32)
A Bizottság 2013. november 26-i végrehajtási határozatában Guineát nem együttműködő harmadik országként azonosította.
(33)
Ami Guinea, mint fejlődő ország esetleges korlátait illeti, meg kell állapítani, hogy Guinea egyedi fejlettségi foka kihathat teljesítményére. Ugyanakkor a Guinea kapcsán azonosított hiányosságok jellegére, az uniós és tagállami segítségnyújtásra és a helyzet orvoslása érdekében hozott intézkedésekre való tekintettel megállapítható, hogy az ország fejlettségi szintje nem igazolja Guinea lobogó szerinti vagy parti államként a halászat kapcsán nyújtott általános teljesítményét, valamint az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló elégtelen fellépését.
(34)
Tekintettel a 2012. november 15-i határozatra és a 2013. november 26-i végrehajtási határozatra, valamint a Bizottság által Guineával folytatott párbeszédre és annak eredményeire, megállapítást nyert, hogy Guinea intézkedései nem voltak elegendőek az ENSZ tengerjogi egyezményének (UNCLOS) 61., 62., 94., 117. és 118. cikkei, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (UNFSA) 18., 19. és 20. cikkei értelmében lobogó szerinti és parti államként rá háruló kötelezettségei teljesítéséhez.
(35)
Guinea tehát nem teljesítette a nemzetközi jog értelmében rá, mint lobogó szerinti és parti államra háruló azon kötelezettséget, hogy az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására intézkedéseket hozzon, következésképpen fel kell venni a nem együttműködő harmadik országok uniós jegyzékébe.
8. A NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGOK LISTÁJÁNAK ÖSSZEÁLLÍTÁSA
(36)
A Belize, Kambodzsa és Guinea kapcsán itt említett megállapítások fényében ezeket az országokat fel kell venni az IUU-rendelet 33. cikkének megfelelően összeállítandó, a jogellenes halászat felszámolásában nem együttműködő harmadik országokat felsoroló jegyzékbe.
(37)
Belize, Kambodzsa és Guinea tekintetében az IUU-rendelet 38. cikkében említett intézkedéseket kell alkalmazani. A behozatali tilalom minden állományra és fajra vonatkozik az IUU-rendelet 2. cikkének 8. pontjával összhangban, mivel az azonosítás alapjául nem egy adott állományra vagy fajra irányuló IUU-halászat elleni megfelelő fellépés hiánya szolgált. A rendelet 2. cikkének 11. pontjában meghatározott behozatal a halászati termékek beléptetése az Unió területére, beleértve a kikötőkben történő átrakodás céljából való beléptetést is.
(38)
Meg kell jegyezni, hogy a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat többek között kimeríti a halállományokat, pusztítja a tengeri élőhelyeket, veszélyezteti a természetmegőrzést és a tengeri erőforrások fenntartható használatát, torzítja a versenyt, rontja az élelmiszer-ellátás biztonságát, méltatlanul hátrányos helyzetbe hozza a tisztességes halászokat, és gyengíti a part menti közösségeket. Az ilyen halászattal kapcsolatos problémák nagyságrendje indokolja, hogy az Unió mihamarabb intézkedéseket hozzon Belize, Kambodzsa és Guinea, mint nem együttműködő harmadik országok ellen. Az említettekre való tekintettel szükséges, hogy ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lépjen hatályba.
(39)
Amennyiben Belize, Kambodzsa és Guinea bizonyítja, hogy az azonosítása alapjául szolgáló körülmények megszűntek, a Tanács a Bizottság javaslata alapján minősített többséggel eljárva törli az adott országot a nem együttműködő harmadik országok listájáról. A törlésről szóló bármely határozat meghozatalakor figyelembe veszik azt is, hogy Belize, Kambodzsa vagy Guinea hozott-e olyan konkrét intézkedéseket, amelyektől várható a helyzet tartós javulása,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
E határozat melléklete tartalmazza az 1005/2008/EK rendelet 33. cikke szerinti harmadik országok listáját.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 24-én.