KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1195/2014
af 29. oktober 2014
om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 12,
efter høring af medlemsstaterne, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
I overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EF) nr. 597/2009 (»grundforordningen«) offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) den 15. februar 2014 en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledningen af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet (»det pågældende land«). Den 4. september 2014 blev der offentliggjort en berigtigelse til indledningsmeddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende (3).
(2)
Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 3. januar 2014 af Dansk Akvakultur (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse former for regnbueørred. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af visse former for regnbueørred, og for væsentlig skade som følge heraf, hvilket Kommissionen anså for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en undersøgelse.
(3)
Før indledningen af proceduren underrettede Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 10, stk. 7, Tyrkiets regering (»den tyrkiske regering«) om, at Kommissionen havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at den subsidierede import af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Kommissionen indbød den tyrkiske regering til konsultationer med henblik på at klarlægge den i klagen beskrevne situation og nå til en gensidigt tilfredsstillende løsning.
(4)
Den tyrkiske regering accepterede konsultationerne, der efterfølgende blev afholdt. Det lykkedes ikke at nå frem til en gensidigt tilfredsstillende løsning under konsultationerne. Efter konsultationerne modtog Kommissionen et indlæg fra den tyrkiske regering. Kommissionen tog bemærkningerne til efterretning.
2. Sideløbende antidumpingprocedure
(5)
Den 15. februar 2014 offentliggjorde Kommissionen også en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledning af en antidumpingundersøgelse vedrørende importen til Unionen af den samme vare med oprindelse i Tyrkiet.
(6)
Skadesanalyserne i nærværende antisubsidieundersøgelse og den sideløbende antidumpingundersøgelse bygger på samme definition af EU-erhvervsgrenen, samme repræsentative EU-producenter og samme undersøgelsesperiode, og de førte til identiske konklusioner, medmindre andet er angivet. Dette blev fundet hensigtsmæssigt for at ensarte skadesanalysen og nå frem til konsekvente konklusioner. Derfor blev der i begge undersøgelser taget højde for de bemærkninger om skadesaspekter, der blev fremsat i en af disse procedurer.
3. Interesserede parter
(7)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at kontakte den med henblik på at deltage i undersøgelsen. Endvidere underrettede Kommissionen især klageren, andre kendte EU-producenter, brugere og importører, eksporterende producenter i Tyrkiet og de tyrkiske myndigheder samt sammenslutninger, som, den vidste, var berørt af indledningen af undersøgelsen, og opfordrede dem til at deltage.
(8)
Alle interesserede parter havde lejlighed til at fremsætte bemærkninger til indledningen af undersøgelsen og til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger.
4. Stikprøveudtagning
(9)
I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen, at den i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27 måske ville udtage en stikprøve af de interesserede parter, især EU-producenterne, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og de eksporterende producenter i Tyrkiet.
4.1. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(10)
I indledningsmeddelelsen meddelte Kommissionen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, og da EU-erhvervsgrenen er stærkt fragmenteret med over 700 små og mellemstore virksomheder (SMV'er), udtog Kommissionen stikprøven på grundlag af den største repræsentative produktionsmængde, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, også under hensyntagen til den geografiske spredning og tilstrækkelig dækning af forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred). Stikprøven bestod af ni EU-producenter. Ifølge klagerens oplysninger tegnede de EU-producenter, der indgik i stikprøven, sig for mere end 12 % af den samlede EU-produktion. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den midlertidige stikprøve. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger inden for fristen, og den midlertidige stikprøve blev derfor godkendt. Stikprøven er repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
4.2. Stikprøveudtagning af importører
(11)
For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at indberette de oplysninger, der anmodes om i indledningsmeddelelsen.
(12)
Tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører indberettede de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I betragtning af det lave antal besluttede Kommissionen, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
4.3. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(13)
For at afgøre, om stikprøveudtagning var nødvendig, og i bekræftende fald udtage en stikprøve anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Tyrkiet om at indberette de oplysninger, der anmodes om i indledningsmeddelelsen. Endvidere anmodede Kommissionen Republikken Tyrkiets repræsentation i Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(14)
Atten grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet indberettede de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Den samlede oplyste mængde, som disse virksomheder i 2013 eksporterede til Unionen af visse former for regnbueørred, udgjorde den samlede eksport fra Tyrkiet til Unionen.
(15)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af fire grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde til Unionen, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed, og under hensyntagen til den geografiske spredning. Den gruppe af virksomheder, der indgik i stikprøven, tegner sig for næsten 64 % af det oplyste eksportsalg til Unionen, og de befinder sig i to forskellige regioner.
(16)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 2, blev alle kendte berørte eksporterende producenter og de tyrkiske myndigheder hørt om udtagelsen af stikprøven. Én virksomhed anfægtede udvælgelsen af virksomheder til stikprøven og fremførte, at den burde udtages til stikprøven. Den argumenterede, at den siden 1971 udelukkende producerer, forarbejder og sælger ørred (dvs. den udfører ikke anden virksomhed), hvilket gør virksomheden til den første producent af den pågældende vare i Tyrkiet. Den hævdede endvidere, at den sælger betydelige mængder på hjemmemarkedet og endeligt, at virksomheden er den største producent i regionen Marmara.
(17)
Kommissionen gør opmærksom på, at virksomheder blev udvalgt til at indgå i stikprøven på grundlag af de største mængder i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27, stk. 1, under hensyntagen til det antal producenter, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Da den foreslåede stikprøve repræsenterer 64 % af eksporten af den pågældende vare til Unionen, er en sådan stikprøve repræsentativ for situationen i den tyrkiske industri. Derudover befinder de virksomheder, der indgik i stikprøven, sig i to forskellige regioner (ud af tre repræsenterede), hvilket anses for at være tilstrækkeligt til undersøgelsens formål. Kommissionen fastholder derfor, at de virksomheder, der indgik i stikprøven, svarer til den største repræsentative importmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed.
5. Individuel undersøgelse
(18)
Elleve virksomheder eller grupper af virksomheder anmodede om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3. I denne fase af undersøgelsen har Kommissionen ikke truffet nogen afgørelse om anmodningen om individuel undersøgelse. Kommissionen vil i den endelige fase af undersøgelsen afgøre, om den vil indrømme individuel undersøgelse.
6. Besvarelser af spørgeskemaet
(19)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den tyrkiske regering, alle de virksomheder i Unionen, der indgik i stikprøven, tre importører og alle grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet, der indgik i stikprøven.
(20)
Tre virksomheder fra gruppen af tyrkiske eksporterende producenter anmodede om fritagelse fra forpligtelsen til at besvare spørgeskemaet. Én af disse virksomheder hævdede, at den hovedsageligt producerer havaborre og havrude, og at den kun producerer små mængder af den pågældende vare. Én af disse virksomheder driver et lille supermarked og er kun marginalt involveret i produktion af og handel med den pågældende vare, og én virksomhed var en forretningsmæssigt forbundet importør, hvis salgsmængde af den pågældende vare var ubetydelig. Kommissionen besluttede at fritage den virksomhed, der driver det lille supermarked, fra forpligtelsen til at udfylde spørgeskemaet. Den fastholdt sin holdning om, at den virksomhed, der hovedsageligt producerede havaborre og havrude, og den forretningsmæssigt forbundne importør skulle udfylde spørgeskemaet, da de producerede (for den eksporterende producent) eller handlede (for den forretningsmæssigt forbundne importør) mængder stadig var af betydning.
(21)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra den tyrkiske regering og fra alle de andre grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet, der indgik i stikprøven, og fra de virksomheder, der anmodede om individuel undersøgelse.
7. Kontrolbesøg
(22)
Kommissionen indhentede og kontrollerede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig konstatering af subsidier, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 26 hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Frankrig
-
Danaqua, Grindsted, Danmark
-
Danforel A/S, Grindsted, Danmark
-
Kongeåens Dambrug ApS, Brørup, Danmark
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Tyskland
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Tyskland
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polen
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Spanien
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Italien
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Spanien
b)
Eksporterende producenter i Tyrkiet:
-
Gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder »GMS«, Bodrum, Tyrkiet:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
Gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder »Kilic«, Bodrum, Tyrkiet:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști
-
Gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder »Özpekler«, Denizli, Tyrkiet:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.)
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti)
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști (»Ternaeben«), Kayseri, Tyrkiet
c)
Tyrkiets regering:
-
Økonomiministeriet, Ankara, Tyrkiet
-
Ministeriet for fødevarer, landbrug og husdyrbrug, Ankara, Tyrkiet
d)
EU-importører, der er forretningsmæssigt forbundet med tyrkiske eksportører:
-
Spador S.R.L. (»Spador«)
-
Ternäben Service GmbH (»TSG«)
-
Ternäben Vertrieb GmbH (»TVG«)
e)
EU-producent (forarbejdningsvirksomhed), der er forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent i Tyrkiet (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polen (»TPL«).
8. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(23)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra 1. januar 2013 til 31. december 2013 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare er regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (»den pågældende vare«).
(25)
Som allerede nævnt i betragtning 1 blev definitionen af den pågældende vare berigtiget. Berigtigelsen var ren redaktionel, og anvendelsesområdet var ikke berørt heraf.
2. Samme vare
(26)
Undersøgelsen viste, at den vare, der produceres og sælges på det tyrkiske hjemmemarked og/eller eksporteres til Unionen, og den vare, som EU-erhvervsgrenen fremstiller og sælger i Unionen, har de samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål.
(27)
Kommissionens besluttede i denne fase, at disse varer derfor er samme vare i henhold til grundforordningens artikel 2, litra c).
3. Påstande vedrørende varedækningen
(28)
Nogle interesserede parter hævdede, at røget ørred bør udelukkes fra varedækningen. Ifølge disse parter er der ved sammenligningen med ikke røget ørred forskelle i produktionsprocessen og i fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Derudover påstod de tyrkiske myndigheder, at omkostningsstrukturen for producenter af røgede fileter var markant forskellig fra omkostningsstrukturen for andre producenter, hvilket kunne tyde på, at røgede og ikke røgede varer ikke er én og samme vare. Endelig henviste disse parter til to tidligere antidumpingundersøgelser vedrørende lignende varer (store regnbueørreder og laks), der blev afsluttet i henholdsvis 2004 (5) og 2005 (6), og hvor røgede varer ikke var omfattet af varedækningen. Parterne henviste især til betragtning 9 i Rådets forordning (EF) nr. 437/2004 (7), hvor det blev anerkendt, at røgning ændrer de grundlæggende egenskaber ved den pågældende vare. På baggrund heraf burde røget ørred udelukkes fra varedækningen i den nuværende undersøgelse.
(29)
Undersøgelsen viste, at de forskellige fremstillinger (»levende«, »kølede«, »frosne« eller »røgede«), der er omfattet af definitionen af den pågældende vare, har samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber. Især havde alle ørreder samme iboende kvaliteter (kemiske, ernæringsmæssige eller andet), og forarbejdningen betød ikke, at fisken mistede disse kvaliteter, men resulterede kun i forskellige fremstillinger, der blot var forskellige for så vidt angår konservering af fisken før yderligere forarbejdning, forberedelse, tilberedelse eller konsum. Det blev derfor konkluderet, at konservering ved røgning ikke er en væsentlig ændring af varens grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber.
(30)
For så vidt angår forskellige produktionsprocesser og forskellige omkostningsstrukturer forklarede parterne ikke, hvordan disse kunne have haft indflydelse på den konklusion, at røgede og ikke røgede varer er én og samme vare. Under alle omstændigheder har eventuelle forskelle i produktionsprocesserne som sådan ingen indflydelse på definitionen af varedækningen. I dette tilfælde adskilte produktionsprocessen og omkostningsstrukturen for røgede fileter sig derudover ikke betydeligt fra produktionsprocessen og omkostningsstrukturen for andre fremstillinger af ørred. Den væsentligste omkostningsfaktor for hver enkel fremstilling var udgifter til bedriften, der hovedsageligt omfatter foder (fiskemel og fiskeolie), energiomkostninger og udgifter til æg og yngel. Påstandene desangående bør derfor afvises.
(31)
I de tidligere undersøgelser, som de interesserede parter henviste til, var røgede varer ikke nævnt i den klage, der førte til indledningen af disse sager, i modsætning til den nuværende undersøgelse. Derfor var de ikke omfattet af varedækningen i disse undersøgelser, og de blev således ikke undersøgt. Betragtning 9 i forordning (EF) nr. 437/2004 omhandler en klage fra en interesseret part, der hævdede, at frosne hele fisk og fileter skulle udelukkes fra proceduren. I forbindelse med undersøgelsen blev det dog ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede varer skulle udelukkes fra varedækningen. Da det i forbindelse med den nuværende undersøgelse blev konkluderet, at alle fremstillinger af ørred har samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, bør dette argument afvises.
(32)
Af ovenstående grunde blev påstanden om, at de røgede varer bør udelukkes fra varedækningen, afvist i denne fase.
C. SUBSIDIER
1. Indledning
(33)
Klageren hævdede, at den tyrkiske regering subsidierer sin akvakultursektor. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for flere subsidiepraksisser i både lovgivningen og en række politiske dokumenter, som udgør grundlaget for statsstøtten til denne sektor.
(34)
Kommissionen gennemgik og analyserede de dokumenter, der var nævnt i klagen, og de yderligere dokumenter, som i forbindelse med undersøgelsen blev indsendt af den tyrkiske regering og af eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, og den konstaterede, at alle dokumenterne viser, at akvakultursektoren i Tyrkiet på mange områder får præferencebehandling.
(35)
De tyrkiske myndigheders beslutning om at yde subsidier til især akvakultursektoren går tilbage til 2003 og har resulteret i, at der de seneste ti år er blevet overført store summer af offentlige midler til tyrkiske producenter og eksportører.
(36)
I forbindelse med de i betragtning 3 og 4 nævnte konsultationer, der blev afholdt mellem den tyrkiske regering og Kommissionen inden indledningen af undersøgelsen, benægtede den tyrkiske regering ikke, at de undersøgte ordninger eksisterer.
2. Undersøgte ordninger
(37)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den tyrkiske regering og de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, og udbad sig oplysninger om følgende ordninger, som angiveligt indebærer ydelse af subsidier til akvakultursektoren:
-
Statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren
-
Toldfrihed
-
Momsfritagelse
-
Skattelettelse
-
Støtte til sociale sikringsbidrag (arbejdsgiverbidrag)
-
Rentestøtte
-
Arealanvendelse
-
Skattefordele i forbindelse med indkomstskat
-
Støtte til sociale sikringsbidrag (lønmodtagerbidrag)
-
Direkte subsidier til ørredproducenter
-
Direkte subsidier til ørredopdrættere
-
Direkte subsidier til økologisk produktion af ørred
-
Særlig støtte til yngel
-
Subsidierede lån og forsikringer til ørredproducenter
-
Lavt forrentede investeringslån og erhvervslån fra Ziraat Bankasi
-
Lavt forrentede investeringslån og erhvervslån fra landbrugets andelsbanker
-
Landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser
-
Subsidier til konsulenttjenester
-
Subsidier til fiskerfartøjer
-
Køb af brændstof til fiskerbåde (lettelse af afgifter på brændstof til fartøjer)
-
Kassering af fiskerfartøjer
-
Andre subsidier og andre subsidieprogrammer
3. Statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren
3.1. Indledning
(38)
Den tyrkiske regering har indført en støtteordning til virksomheder, der investerer i visse sektorer og visse regioner, herunder akvakultursektoren. Formålet med denne ordning er:
-
at øge produktion og beskæftigelse
-
at tilskynde til større investeringer, der bidrager til den internationale konkurrenceevne
-
at fremme direkte udenlandske investeringer
-
at støtte investeringer i miljøbeskyttelse og F&U-aktiviteter i overensstemmelse med målene i Tyrkiets forskellige udviklingsplaner og årlige programmer, der er beskrevet nærmere nedenfor.
3.2. Retsgrundlag
(39)
Følgende love indeholder bestemmelser om statsstøtte til investeringer i akvakultursektoren: Tyrkisk dekret nr. 2012/3305 af 19. juni 2012 om statsstøtte til investeringer og kommuniké nr. 2012/1 af 20. juni 2012 om gennemførelsen af dekretet vedrørende statsstøtte til investeringer, som er offentliggjort i den tyrkiske Statstidende nr. 28328 hhv. 28329.
3.3. Konklusioner af undersøgelsen
(40)
Selv om det tyrkiske dekret nr. 2012/3305 omfatter den støtteordning, der gælder for undersøgelsesperioden, har der siden 2006 og endda før eksisteret lignende bestemmelser. Dette forhold er relevant, da subsidier, der er forbundet med købet af anlægsaktiver som f.eks. investeringssubsidier, kan henføres til undersøgelsesperioden, selv om de blev ydet før undersøgelsesperioden.
(41)
Undersøgelsen bekræftede, at der findes forskellige statsstøtteordninger. Akvakulturproduktionen er udtrykkeligt opført i bilag 2/A til dekret nr. 2012/3305 som én af de sektorer, der kan nyde fordel af incitamenter som momsfritagelse, toldfrihed, skattelettelse, bidrag til investeringer, støtte til sociale sikringsbidrag (arbejdsgiverbidrag), arealanvendelse, rentestøtte, skattefordele i forbindelse med indkomstskat og støtte til sociale sikringsbidrag (lønmodtagerbidrag). Støtteintensiteten kan variere afhængigt af det økonomiske udviklingsniveau, som de seks regioner, der er fastsat ved dekret nr. 2012/3305, har.
(42)
Selv om det i forbindelse med undersøgelsen blev bekræftet, at der findes »regionale investeringsprogrammer«, var der ingen af de virksomheder, der indgik i stikprøven, der nød fordel af alle ordninger. Nogle få nød fordel af den momsfritagelse og toldfrihed, der gælder for alle seks regioner i Tyrkiet. Da de virksomheder, der indgik i stikprøven, dog købte maskiner og udstyr fra virksomheder i Unionen inden for toldunionen mellem EU og Tyrkiet, forfaldt der ingen told. Da Tyrkiet derudover anvender et system for indgående og udgående moms, bestod de fordele, der blev opnået i løbet af undersøgelsen, kun af en tidsbesparelse på to måneder, inden virksomhederne fik refunderet deres moms af skattemyndighederne. Den faktiske fordel ville være den rente, der betales til en forretningsbank i den periode, indtil momsen refunderes. Denne fordel er ubetydelig og blev derfor ikke analyseret nærmere.
(43)
Én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, nød fordel af en skattelettelse, fordi den købte maskiner, der var produceret i henhold til de ovennævnte bestemmelser om statsstøtte til investeringer. I stedet for den generelt gældende selskabsskat på 20 %, betalte denne virksomhed kun 4 %.
(44)
Den samme virksomhed nød også fordel af programmet om støtte til sociale sikringsbidrag. Som indehaver af et certifikat på investeringsincitamenter nød virksomheden fordel af støtte til sociale sikringsbidrag for så vidt angår arbejdsgiver- og lønmodtagerbidrag. Efter virksomheden havde afsluttet sine investeringer, overtog den sociale sikringsinstitution arbejdsgiver- og lønmodtagerbidragene til nyskabt beskæftigelse for så vidt angår de andele, der svarede til mindstelønnen. Økonomiministeriet finansierede ordningen.
3.4. Konklusion
(45)
Statsstøtten til investeringer betragtes foreløbigt som subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, når statsstøtten har form af et skatteincitament, dvs. når statsindtægter, der ellers er forfaldne, faktisk ikke opkræves, eller der gives afkald herpå.
(46)
Subsidier er specifikke og udligningsberettigede, da fordelen ved subsidierne er specifikt begrænset til en liste over økonomiske sektorer. Adgangen til subsidierne er derudover begrænset til visse virksomheder, der driver virksomhed inden for visse sektorer. Pga. antallet og kvaliteten af de begrænsninger, der gælder for visse sektorer, særligt de subsidier, der enten begrænses til visse typer af virksomheder eller fuldstændig udelukker visse sektorer, opfylder subsidierne endvidere ikke kravene om, at der ikke er tale om specificitet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra b).
(47)
Akvakulturen er udtrykkeligt anført i bilag 2A til dekretet som én af de sektorer, der kan nyde fordel af denne form for skattefritagelser. Bilag 4 til dekretet indeholder en liste over de sektorer, der ikke kan nyde fordel af incitamenterne i denne ordning.
(48)
Derfor anses de ovenfor nævnte subsidier som værende et finansielt bidrag fra regeringen, hvorved modtageren opnår en fordel, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2.
3.5. Beregning af subsidiebeløbet
(49)
Én virksomhed opnåede fordele i henhold til ovennævnte ordninger. Det konkluderedes dog, at virksomhedens fordel var ubetydelig.
4. Direkte subsidier til ørredproducenter
4.1. Indledning
(50)
Direkte subsidier pr. kg. produceret ørred er den vigtigste subsidieordning, hvorved der kan opnås en fordel i forbindelse med den pågældende vare. Disse subsidier kontrolleres årligt i forbindelse med den årlige kontrol af landbrugssubsidier.
4.2. Retsgrundlag
(51)
Følgende love indeholder bestemmelser om direkte subsidier: Tyrkisk dekret nr. 2013/4463 om landbrugssubsidier i 2013 af 7. marts 2013, der blev offentliggjort i den tyrkiske Statstidende nr. 28612 af 8. april 2013 (gældende med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2013).
4.3. Konklusioner af undersøgelsen
(52)
Undersøgelsen bekræftede, at der eksisterer direkte subsidier for så vidt angår ørreder. Det blev fundet, at omfanget af subsidier pr. kg. ørred i den undersøgte periode blev fastsat til 0,65 TL/kg ved produktioner på op til 250 ton pr. år. Halvdelen af dette beløb (0,325 TL/kg) blev ydet ved producerede mængder på mellem 251-500 ton/år, og der blev ikke ydet subsidier for producerede mængder over 500 ton. Der blev ydet subsidier til de producenter af den pågældende vare, der var i besiddelse af en tilladelse fra Ministeriet for fødevarer, landbrug og husdyr.
(53)
Før der foretages udbetaling, skal producenterne opføres i registreringssystemet for akvakultur hos Ministeriet for fødevarer, landbrug og husdyr. Ministeriet er underlagt regelmæssige og uanmeldte kontrolbesøg.
(54)
Tre ud af de fire grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven, nød fordel af direkte subsidier i undersøgelsesperioden, eftersom de selv opdrættede ørreder. Den største gruppe, Ternaeben, opdrættede dog ikke ørreder, men købte dem (oftest levende ørreder og frosne hele fisk) fra ikke forretningsmæssigt forbundne landmænd og forarbejdede dem. Derfor modtog denne gruppe ingen direkte subsidier. Af den grund opstod spørgsmålet, om den fordel, der var forbundet med direkte subsidier, også gjaldt for Ternaeben og for de tre andre grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven, og som ikke kun opdrættede, men også købte ørreder fra ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder med henblik på forarbejdning.
(55)
I denne henseende understreger Kommissionen, at den pågældende vare omfatter både råvarer, til hvilke der er ydet direkte subsidier, nemlig levende ørreder, og forarbejdede varer (ferske, frosne hele fisk, fileter, røget ørred). Da produktionen af levende ørreder subsidieres, og næsten alle ørredopdrættere i Tyrkiet nyder fordel af denne ordning, nyder alle producenter af den pågældende vare (nemlig levende ørreder og de forarbejdede varer) fordel af denne ordning om direkte subsidiering, uanset om de selv opdrætter ørreder eller køber dem til videre forarbejdning.
(56)
Fordelen for producenter af den pågældende vare kan under alle omstændigheder påvises. I denne forbindelse sammenlignede Kommissionen opdrætsomkostningerne for de tre virksomheder, der indgik i stikprøven og selv opdrætter ørreder (herunder et rimeligt og lavt sat beløb til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger (SG&A) samt fortjeneste), med prisen ved køb af levende eller kølede fisk fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører. Kommissionen konstaterede, at, for så vidt angår alle tre virksomheder, var købsprisen på levende eller kølede fisk lavere end de gennemsnitlige opdrætsomkostninger.
(57)
For så vidt angår gruppen Ternaeben sammenlignede Kommissionen de gennemsnitlige opdrætsomkostninger for de andre tre virksomheder, der indgik i stikprøven (herunder et rimeligt og lavt sat beløb til dækning af salgs-, general- og administrationsomkostninger (SG&A) samt fortjeneste), med den enkelte gennemsnitlige købspris, som Ternaeben betalte for kølede eller levende fisk. Det blev konkluderet, at de gennemsnitlige opdrætsomkostninger for de andre tre virksomheder, der indgik i stikprøven, var højere end Ternaebens gennemsnitlige købspris. Dens gennemsnitlige købspris viste sig at stemme overens med prisen hos de andre virksomheder, der indgik i stikprøven.
(58)
Derfor mener Kommissionen, at de virksomheder, der indgik i stikprøven, nød fordel af ordningen for direkte subsidiering, også hvis de købte ørreder fra ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(59)
Klageren hævdede, at der blev udbetalt ekstra støtte til den økologiske produktion af ørreder samt den stykkevise produktion af yngel. Undersøgelsen bekræftede, at der blev udbetalt ekstra støtte til den økologiske produktion af ørreder. Det blev dog konstateret, at der kun fandtes én virksomhed i Tyrkiet, der var aktiv inden for den økologiske produktion af ørreder, men denne virksomhed gik for nylig konkurs. Som følge heraf blev der i undersøgelsesperioden ikke ydet nogen subsidier til den økologiske produktion af ørreder.
(60)
Derudover konstaterede Kommissionen, at der i 2012 eksisterede en særlig støtte til produktionen af yngel, men at den blev opgivet fra og med 2013, da produktionsmængden af yngel i Tyrkiet allerede opfyldte markedets behov.
4.4. Konklusion
(61)
På baggrund af undersøgelsens resultater konkluderer Kommissionen foreløbigt, at det ovennævnte offentlige bidrag har form af et direkte tilskud i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), hvorved de tyrkiske ørredproducenter opnår en direkte fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2. Der opnås en »fordel«, fordi offentlige myndigheder yder en direkte finansiering (tilskud) uden renter eller royalty. Sådanne frie midler er normalt ikke til rådighed på markedet.
(62)
Ordningen om direkte subsidier er specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da adgangen er begrænset til kun at omfatte visse virksomheder. Virksomheder i akvakultursektoren er udtrykkeligt nævnt, og ørreder er tydeligt angivet som én af de arter, hvorved der kan opnås fordele under denne subsidieordning. Dette direkte tilskud er specifikt, da den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, udtrykkeligt begrænser adgangen til disse tilskud til kun at omfatte virksomheder i akvakultursektoren.
4.5. Beregning af subsidiebeløbet
(63)
Den samlede fordel pr. virksomhed var det gennemsnitlige direkte subsidiebeløb, der blev modtaget i undersøgelsesperioden for levende fisk fra eget opdræt, og det gennemsnitlige subsidiebeløb, som den tyrkiske regering ydede for de købte levende fisk, beregnet på grundlag af de samlede subsidier og divideret med den samlede produktionsmængde af ørreder i Tyrkiet.
(64)
Nedenstående tabel viser den foreløbigt fastsatte størrelse på fordelen ved ovennævnte tilskud, hvorved fordelen er det beløb, som de pågældende virksomheder modtog i undersøgelsesperioden.
Direkte og indirekte subsidier
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subsiderede lån
5.1. Indledning
(65)
Visse offentlige og private enheder ydede præferencelån til virksomheder i akvakultursektoren. De vigtigste enheder er beskrevet nedenfor.
(66)
Landbrugets andelsbanker er privatretlige enheder, der er blevet etableret af tyrkiske landbrugsproducenter (dvs. fysiske personer eller retlige enheder, der er involveret i landbrugsproduktion) med henblik på at støtte deres finansielle behov inden for deres erhverv.
(67)
Tyrkiets landbrugsbank (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi eller »Ziraat Bankasi«) er en statsejet bank og et offentligt organ, hvis andele ejes fuldt ud af skattedepartementet. Inden for rammerne af et regeringsprogram, der er beskrevet i betragtning 70 og også gælder for undersøgelsesperioden, yder Ziraat Bankasi præferencelån til akvakultursektoren med henblik på at fremme akvakulturproduktionen og agroindustrien. I denne henseende fastsætter ministerrådet årligt programmets varighed, procedurer og principper, og skattedepartementet overfører det resterende beløb af rentebetalingen, der svarer til den nedsatte rentesats, til Ziraat Bankasi. Det fastslås derfor, at Ziraat Bankasi har fået tildelt statslig myndighed og derfor er et offentligt organ.
(68)
Organisationen for udvikling af små og mellemstore virksomheder (»KOSGEB«) er et offentligt organ, hvis formål er at øge små og mellemstore virksomheders (»SMV'ers«) andel i den økonomiske og sociale udvikling ved at tilbyde kvalitetsprægede tjenesteydelser og støtte til udvikling af SMV'ers konkurrenceevne og ved at udbrede iværksætterkulturen. KOSGEB hører under ministeriet for videnskab, industri og teknologis kompetence og er delvis uafhængig.
(69)
Türk Eximbank (»Eximbank«) blev den 21. august 1987 ved dekret nr. 87/11914, i henhold til lov nr. 3332, bevilget rettigheder af den tyrkiske regering og er en 100 % statsejet bank og et offentligt organ, der fungerer som den tyrkiske regerings største formidler af eksportincitamenter i forbindelse med Tyrkiets bæredygtige eksportstrategi. Regeringen har bemyndiget Eximbank til at støtte udenrigshandlen og de tyrkiske kontrahenter/investorer, der opererer oversøisk, med henblik på at øge tyrkiske virksomheders eksport og styrke deres internationale konkurrenceevne. Det fastslås derfor, at Eximbank har fået tildelt statslig myndighed og derfor er et offentligt organ.
5.2. Retsgrundlag
(70)
Følgende love indeholder bestemmelser om subsidierede lån: Tyrkisk dekret nr. 2013/4271 af 16. februar 2013 om udvidelsen af lavtforrentede investeringslån og forretningslån i Ziraat Bankasi og landbrugets andelsbanker i 2013, der er offentliggjort i den tyrkiske statstidende nr. 28561, tyrkisk dekret nr. 2010/27612 om 0 % lån til SMV'er, der blev offentliggjort den 15. juni 2010 i den tyrkiske Statstidende, og tyrkisk lov nr. 3332, der blev offentliggjort den 31. marts 1987 i den tyrkiske statstidende nr. No.19417 (bis), om eksportkreditter i Tyrkiets bank for finansiering af eksport, Eximbank.
5.3. Konklusioner af undersøgelsen
(71)
Præferencelånene fra Eximbank og KOSGEB blev undersøgt på grundlag af de pågældende påstande i klagen om subsidierede lån. Undersøgelsen bekræftede, at der findes lavtforrentede lån. Det viste sig dog, at ingen af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde nydt fordel af lån fra landbrugets andelsbanker.
(72)
Kommissionen konkluderede, at én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, i undersøgelsesperioden optog fire præferencelån fra Ziraat Bankasi i henhold til bestemmelserne i dekret nr. 4271/2013. I forbindelse med lån til akvakultursektoren ydede Ziraat Bankasi investeringslån ved køb af maskiner og udstyr, og banken ydede endvidere lån til driftsformål med henblik på at finansiere driftsomkostninger.
(73)
Ud over præferencelånene fra Ziraat Bankasi nød én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, fordel af et 0 % lån i henhold til dekret nr. 2010/27612, på grundlag af hvilket KOSGEB administrerer de forskellige støtteprogrammer for SMV'er. SMV'er, der driver virksomhed inden for akvakultursektoren, er også berettiget til at nyde fordel af disse støtteprogrammer.
(74)
Derudover blev det i løbet af undersøgelsen konstateret, at to af de virksomheder, der indgik i stikprøven, modtog henholdsvis to og seks lavtforrentede lån fra Eximbank. Repræsentanterne fra Eximbank bekræftede under det kontrolbesøg, der blev gennemført i den tyrkiske regerings tilstedeværelse, at Eximbank yder lån til tyrkiske eksportører på bedre betingelser end dem, der normalt er tilgængelige på markedet.
5.4. Konklusion
(75)
De ovennævnte lavtforrentede lån betragtes foreløbigt som subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2.
(76)
På baggrund af undersøgelsens resultater konkluderer Kommissionen, at den fordel, som modtageren har opnået, har form af en nedsat rentesats ved lån, der er optaget i forbindelse med akvakulturproduktionen. Ved ordningen om statsstøttede lån opnår modtageren af lånene en fordel, da sådanne lån ydes på finansielle vilkår, der ikke afspejler markedsvilkårene for lån med en tilsvarende løbetid. De ydes under markedskursen.
(77)
Disse ordninger er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, udtrykkeligt begrænser adgangen til kun at omfatte visse virksomheder.
(78)
Alle ovennævnte lån betragtes derfor som udligningsberettigede subsidier, der indebærer en fordel og er specifikke i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii).
5.5. Beregning af subsidiebeløbet
(79)
Ifølge grundforordningens artikel 6, litra b), blev fordelen ved præferencelån foreløbigt beregnet som forskellen mellem den rente, der er betalt, og den rente, der ville skulle betales for et tilsvarende lån på de markedsvilkår, som virksomheder faktisk kunne opnå på markedet. Som en referencesats anvendte Kommissionen den vejede gennemsnitlige rentesats for tyrkiske lån i undersøgelsesperioden, som den fik fra den elektroniske handelsplatform Bloomberg (WAIRCOMM Indeks).
(80)
Fordelen blev beregnet for undersøgelsesperioden som forskellen mellem den faktisk betalte rente i undersøgelsesperioden og den rente, der ville skulle betales ifølge referencesatsen.
(81)
Ud fra denne metode er de subsidiemargener, der blev beregnet for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser
6.1. Indledning
(82)
I landbrugsforsikringsloven og forordningen om landbrugsforsikringspoolens principper for gennemførelse er det fastsat som regeringens mål, at der skal ydes forsikringsdækning for alle ørredproducenternes tab af fiskebestande og fangst, der skyldes adskillige mulige sygdomme, naturkatastrofer, ulykker osv.
(83)
De forsikringsformer, der er dækket i henhold til landbrugsforsikringspoolen, er i) høstforsikring, ii) drivhusforsikring, iii) forsikring af store kvægracer, iv) forsikring af små kvægracer, v) forsikring af fjerkræ og vi) akvakulturforsikring.
6.2. Retsgrundlag
(84)
Retsgrundlaget for dette program er landbrugsforsikringsloven nr. 5363 og tyrkisk dekret nr.2012/4138 om de risici, varer og regioner, der er omfattet af landbrugsforsikringspoolen, og støtte til præmiesatser, som blev offentliggjort den 23. januar 2013 i den tyrkiske statstidende nr. 28537.
6.3. Konklusioner af undersøgelsen
(85)
Undersøgelsen bekræftede, at denne subsidieordning eksisterer. I henhold til artikel 12 og 13 i landbrugsforsikringsloven nr. 5363 og dekret nr. 2012/4138 om de risici, varer og regioner, der er omfattet af landbrugsforsikringspoolen, og støtte til præmiesatser (»dekret nr. 2012/4138«) yder regeringen støtte til forsikringspræmier til producenter af akvakulturvarer, jf. artikel 1/6 i dekret nr. 2012/4138.
(86)
Hvis en virksomhed ønsker at blive omfattet af landbrugsforsikringspoolen, sender den en beskrivelse af den ønskede forsikringspolice. Herefter kontrollerer landbrugsforsikringspoolen virksomheden med henblik på risikovurdering og tilbyder den en forsikringspolice med angivelse af den præmie, der skal betales. Hvis den virksomhed, der er aktiv inden for landbrugssektoren, accepterer tilbuddet, betaler regeringen halvdelen af forsikringspræmien.
(87)
Kommissionen konkluderede, at tyrkiske landmænd normalt ikke forsikrer deres varer. Én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, nød i undersøgelsesperioden fordel af regeringens program om støtte til forsikringspræmier i 3 måneder. Herefter skiftede den til et privat forsikringsselskab.
6.4. Konklusion
(88)
I praksis har den fordel, der opnås i forbindelse med denne ordning, form af lavere finansielle omkostninger afholdt ved forsikring af akvakulturens bestand. Denne ordning omfatter subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), i form af et direkte tilskud fra regeringen til ørredproducenter og et »finansielt bidrag« i henhold til grundforordningen, fordi modtageren af subsidierne nyder fordel af en favorabel forsikringspræmie, der ligger under niveauet for de forsikringspræmier, der er tilgængelige på markedet og dækker tilsvarende risici. Ordningen udgør en fordel i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 2. Fordelen er forskellen mellem de præmier, der tilbydes i forbindelse med en kommerciel forsikringspolice, og den subsidierede præmie.
(89)
Subsidierne er specifikke, da den subsidieydende myndighed eller den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, udtrykkeligt begrænser adgangen til dette tilskud til kun at omfatte virksomheder i akvakultursektoren, og tilskuddet endda udtrykkeligt er rettet mod de risici, som producenter inden for akvakultursektoren er udsat for.
6.5. Beregning af subsidiebeløbet
(90)
Én virksomhed opnåede fordele i henhold til denne ordning. Virksomhedens fordel konkluderedes dog til at være ubetydelig.
6.6. Subsidier til konsulenttjenester
(91)
Denne ordning har til formål at give akvakulturproducenterne den nødvendige viden og det nødvendige kendskab med henblik på at modernisere og øge produktionen og fremme effektiviteten. Det viste sig, at ingen af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde nydt fordel af denne ordning i undersøgelsesperioden.
6.7. Subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer
(92)
Disse subsidier er knyttet til købet af brændstof til fiskerbåde eller til kassering af fiskerfartøjer. Subsidierne ydes specifik til fiskeriaktiviteter. Det viste sig, at ingen af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde nydt fordel af disse subsidier i undersøgelsesperioden.
6.8. Konklusion vedrørende subsidiering
(93)
I overensstemmelse med grundforordningens bestemmelser beregnede Kommissionen de udligningsberettigede subsidiebeløb for de undersøgte virksomheder ordning for ordning og lagde disse tal sammen for at kunne fastsætte et samlet subsidiebeløb for hver gruppe i undersøgelsesperioden.
(94)
Til beregning af de samlede subsidiemargener, der er anført nedenfor, fastsatte Kommissionen først den procentvise subsidiering, nemlig subsidiebeløbet i forhold til virksomhedens samlede omsætning. Denne procentsats blev derefter anvendt til at beregne de subsidier, der blev ydet til eksport af den pågældende vare til Unionen i undersøgelsesperioden.
(95)
Derefter blev subsidiebeløbet pr. hele fiskeækvivalenter af den pågældende vare, som blev eksporteret til Unionen i undersøgelsesperioden, fastsat, og de nedenstående margener blev beregnet som en procentdel af cif-værdien af samme eksport pr. hele fiskeækvivalenter.
(96)
For de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, beregnede Kommissionen den vejede gennemsnitlige subsidiemargen. Denne margen blev fastsat på grundlag af de margener, der var opstillet for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven.
(97)
For alle andre eksporterende producenter beregnede Kommissionen subsidiemargenen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 28. Med henblik herpå fastsatte Kommissionen de eksporterende producenters samarbejdsniveau. Samarbejdsniveauet er de samarbejdende eksporterende producenters eksportmængde til Unionen udtrykt som en andel af den samlede eksportmængde - jf. Eurostats importstatistikker - fra det pågældende land til Unionen.
(98)
I dette tilfælde er samarbejdsniveauet højt, da importen fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter tegner sig for mere end 80 % af den samlede eksport til Unionen i undersøgelsesperioden. På denne baggrund besluttede Kommissionen at fastsætte restsubsidiemargenen til niveauet for den virksomhed i stikprøven med den højeste subsidiemargen.
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
Vejet gennemsnit for stikprøven
8,2 %
Landsdækkende subsidiemargen
9,7 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktion
(99)
I undersøgelsesperioden blev den samme vare fremstillet af mere end 700 EU-producenter. De udgør »EU-erhvervsgrenen« som omhandlet i grundforordningens artikel 8, stk. 1.
(100)
På baggrund af oplysninger fra sammenslutninger af nationale og europæiske producenter og fra individuelle virksomheder blev den samlede EU-produktion vurderet til at udgøre omkring 170 mio. kg »hele fiskeækvivalenter« (»HFÆ«) i undersøgelsesperioden. Ni EU-producenter blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 10, og de tegnede sig for mere end 12 % af den samlede EU-produktion af samme vare.
2. EU-forbruget
(101)
Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af Eurostats oplysninger om EU-producenternes samlede anslåede salgsmængde på EU-markedet og den samlede importmængde.
(102)
EU-producenternes samlede salgsmængde blev vurderet som fastsat i betragtning 130 nedenfor.
(103)
For så vidt angår importmængden oplyser Eurostat om nettovægten for seks forskellige KN-koder, nemlig levende, ferske, kølede, frosne og/eller røgede i form af hele og/eller rensede fisk eller fileter. Med henblik på sammenligning blev nettovægten omregnet til HFÆ ved at dividere Eurostats importmængde med nedenstående omregningsfaktorer. Disse omregningsfaktorer blev angivet i klagen og anvendes typisk i industrien.
Tabel 1
Omregningsfaktorer
Varefremstilling
Faktor
Levende
1,00
Ferske/kølede/frosne (rensede)
0,85
Fileter: Ferske/kølede/frosne
0,47
Fileter: Røgede
0,40
(104)
De pågældende KN-koder dækker også over andre fiskearter, der ikke er omfattet af varedækningen i denne undersøgelse, som f.eks. havørred (Salmo trutta), rødstrubet ørred (Oncorhynchus clarki), guldørred (Oncorhynchus aguabonita) og gilaørred (Oncorhynchus gilae). Undersøgelsen viste dog, at der i Tyrkiet ikke, eller kun i ubetydelige mængder, blev produceret andre arter end den pågældende vare. Dette var baseret på oplysninger, som den tyrkiske industri havde fremlagt for sammenslutningen af Europæiske Akvakulturproducenter (»FEAP«), og andre offentlige informationskilder (8), og oplysningerne blev om muligt krydstjekket med relevante officielle statistikker i Tyrkiet. På denne baggrund blev det konkluderet, at Eurostats statistikker indeholdt importoplysninger, der var tilstrækkeligt pålidelige og fuldstændige.
(105)
EU-forbruget forblev stabilt fra 2010 til 2011, hvorefter det faldt med 5 % mellem 2011 og 2012 og med yderligere 7 % mellem 2012 og undersøgelsesperioden. Samlet set faldt forbruget med 12 % i den betragtede periode.
Tabel 2
EU-forbrug (kg HFÆ)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Samlet EU-forbrug
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Indeks
100
100
95
88
Kilde: FEAP, Eurostat
3. Import fra det pågældende land
3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(106)
Som anført i betragtning 103 fastsatte Kommissionen importmængden på grundlag af Eurostats oplysninger, udtrykt i kg HFÆ. Importens markedsandel blev fastsat på grundlag af importmængden fra Tyrkiet og det samlede EU-forbrug.
(107)
Importen til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 3
Importmængde (kg HFÆ) og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Importmængde fra Tyrkiet (kg HFÆ)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Indeks
100
137
141
172
Markedsandel
9 %
12 %
13 %
17 %
Indeks
100
137
149
195
Kilde: Eurostat
(108)
På trods af faldet i forbruget steg importmængden af den pågældende vare til Unionen støt i den betragtede periode, og stigningen udgjorde samlet set 72 %. Dette medførte en stigning i den tilsvarende markedsandel fra 9 % i 2010 til 17 % i undersøgelsesperioden, dvs. en stigning på 8 procentpoint eller på 95 % i den betragtede periode.
3.2. Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud
(109)
Kommissionen fastsatte den gennemsnitlige importpris på grundlag af Eurostats oplysninger ved at dividere den samlede importmængde fra Tyrkiet, udtrykt i kg HFÆ, med den samlede værdi af denne import. Prisunderbud i forbindelse med importen blev fastsat på grundlag af oplysninger fra de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven.
(110)
De gennemsnitlige priser ved import til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 4
Importpriser (EUR/kg HFÆ)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Tyrkiet
2,63
2,78
2,83
2,75
Indeks
100
106
108
105
Kilde: Eurostat
(111)
Den gennemsnitlige importpris på den pågældende vare steg med 8 % mellem 2010 og 2012 og faldt herefter med 3 % mellem 2012 og undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige importpris steg samlet set med 5 % i den betragtede periode.
(112)
Kommissionen fastsatte prisunderbuddet i undersøgelsesperioden ved at sammenligne: a) de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, og b) de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen fra de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis (omkostninger, forsikring, fragt).
(113)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, efter passende justering og med fradrag af eventuelle nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Det viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på mellem 5 % og 18 % på EU-markedet i forbindelse med import fra det pågældende land.
(114)
Én af de virksomheder, der indgik i stikprøven, hævdede, at Kommissionen burde tage behørigt hensyn til eventuelle forskelle i handelsled. Undersøgelsen viste dog, at der ikke var nogen forskel i handelsleddet mellem de EU-producenter, der indgik i stikprøven, og de tyrkiske eksporterende producenter, der indgik i stikprøven. Argumentet må derfor afvises.
(115)
Aegean Exporters' Association (sammenslutningen af ægæiske eksportører), der repræsenterer de tyrkiske eksportører, og én eksporterende producent hævdede, at EU-erhvervsgrenen primært fokuserede på produktionen af økologiske ørreder og ørreder med lyserødt kød, der sælges til en betydelig højere pris end de ørreder, der eksporteres fra Tyrkiet. De påstod derfor, at priserne ikke var sammenlignelige. Som forklaret i betragtning 113 blev prissammenligningerne dog foretaget pr. varetype for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering. Der er derfor blevet taget behørigt hensyn til eventuelle prisforskelle, der skyldes forskellige varetyper.
(116)
Aegean Exporters' Association hævdede også, at EU-erhvervsgrenen anvendte andre produktionsprocesser, hvilket førte til forskellige optiske og sensoriske egenskaber og en forskel i holdbarhed. Det blev hævdet, at de ørreder, som EU-erhvervsgrenen producerer, også havde en anden vægt end ørrederne fra Tyrkiet. Alle disse faktorer havde angiveligt en indvirkning på prissammenligningen, og der burde derfor tages hensyn hertil. Der blev dog ikke fremlagt nogen beviser, der støttede disse påstande, og det bevismateriale, der blev indsamlet i undersøgelsesperioden, støttede heller ikke påstandene. Som forklaret i betragtning 113 blev prissammenligningerne foretaget pr. varetype for transaktioner i samme handelsled, efter passende justering. Der er derfor blevet taget behørigt hensyn til eventuelle forskelle, der skyldes forskellige varetyper.
(117)
Påstandene vedrørende prissammenligninger bør derfor afvises.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.1. Generelle bemærkninger
(118)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af de virkninger, som den subsidierede import havde haft på EU-erhvervsgrenen, en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(119)
Som nævnt i betragtning 10 blev der anvendt stikprøveudtagning til at konstatere den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(120)
I forbindelse med konstateringen af skade sondrede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i klagen og oplysninger fra FEAP og Eurostat. Oplysningerne vedrørte alle EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra oplysningerne i spørgeskemabesvarelserne fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Oplysningerne vedrørte de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Begge sæt oplysninger blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(121)
De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet og subsidiemargenens størrelse.
(122)
De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(123)
Der blev indsamlet oplysninger om EU-erhvervsgrenens produktionsmængde fra FEAP og klageren. Oplysningerne fra FEAP indsamles ab farm og vedrører levende fisk fra hver medlemsstat. FEAP's oplysninger vedrørte kun en del af undersøgelsesperioden, hvorfor de blev fuldstændiggjort på grundlag af klagerens vurderinger. Da FEAP's oplysninger endvidere indsamles ab farm og vedrører levende fisk, der er fanget, og for at undgå dobbelttælling, blev den importmængde, der var bestemt til forarbejdning og stammede fra alle kilder (ca. 20 % af alle importmængder, undtagen »røgede« fisk, baseret på oplysninger fra de spørgeskemabesvarelser, som de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, indgav), desuden føjet til EU-produktionen af levende fisk.
(124)
På denne baggrund udviklede den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 5
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Produktionsmængde (kg HFÆ)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Indeks
100
96
90
81
Produktionskapacitet (kg HFÆ)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Indeks
100
98
95
83
Kapacitetsudnyttelse
76 %
75 %
72 %
75 %
Indeks
100
98
95
98
Kilde: Klageren, FEAP, oplysninger fra de EU-producenter og de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, og Eurostat
(125)
Produktionen faldt hvert år i den betragtede periode. I undersøgelsesperioden faldt produktionen med 19 % sammenlignet med 2010. Dette fald var mere udtalt end faldet i forbruget i den betragtede periode.
(126)
Produktionskapaciteten blev vurderet ved at dividere produktionsmængden med kapacitetsudnyttelsen for de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
(127)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med 17 % i løbet af den betragtede periode. Resultaterne af undersøgelsen viser, at en række EU-producenter lukkede deres produktionsanlæg i den betragtede periode, hvorved den samlede EU-produktionskapacitet faldt.
(128)
EU-producenternes kapacitetsudnyttelse udgjorde ca. 75 % i den betragtede periode, idet den faldt med 1 procentpoint mellem 2010 og slutningen af undersøgelsesperioden.
4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(129)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 6
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Salgsmængde på EU-markedet (kg HFÆ)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Indeks
100
96
90
80
Markedsandel
89 %
85 %
84 %
81 %
Indeks
100
96
95
91
Kilde: Klageren, FEAP, oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, og Eurostat
(130)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde blev fastsat på grundlag af den samlede produktionsmængde, jf. betragtning 123, ved at fratrække EU-erhvervsgrenens eksportsalg.
(131)
Eksportsalget blev baseret på Eurostats oplysninger omregnet til kg. De andre ørredarter, der muligvis er omfattet af de pågældende KN-koder, blev betragtet som ubetydelige, da de ikke blev produceret i Unionen, eller kun i små mængder. Det blev derfor besluttet, at Eurostat leverede tilstrækkeligt pålidelige oplysninger om eksporten af regnbueørred i den betragtede periode.
(132)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt således løbende mellem 2010 og undersøgelsesperioden og samlet set med 20 % i den betragtede periode. Denne negative tendens var mere udtalt end faldet i det samlede forbrug i samme periode, jf. betragtning 105.
(133)
Som følge heraf faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel også i den betragtede periode, og den faldt samlet set med 8 procentpoint i samme periode. Samtidig steg importen fra Tyrkiet med 72 % og den tilsvarende markedsandel med 8 procentpoint, jf. betragtning 108, hvilket svarer til EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele.
4.2.3. Vækst
(134)
EU-forbruget faldt fra 2011 til slutningen af undersøgelsesperioden. På trods af den faldende efterspørgsel på EU-markedet blev importen fra Tyrkiet næsten fordoblet, hvilket resulterede i en voksende markedsandel i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen mistede således en del af sine markedsandele, hvorimod de pågældende importører formåede at øge deres markedsandele på det faldende EU-marked. Samtidig faldt EU-erhvervsgrenens produktionsmængde mere, end markedet skrumpede, mens den tyrkiske importmængde steg både i absolutte og relative tal.
4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(135)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 7
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Antal ansatte
3 692
3 413
3 144
2 862
Indeks
100
92
85
78
Produktivitet (kg HFÆ pr. ansat)
45 578
47 431
48 332
47 847
Indeks
100
104
106
105
Kilde: Klageren, FEAP, oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(136)
Beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen blev fastsat på grundlag af den samlede produktionsmængde divideret med produktiviteten for de EU-producenter, der indgik i stikprøven. På grund af faldet i produktionsmængden (tabel 5) faldt beskæftigelsen i EU-erhvervsgrenen med 22 % i den betragtede periode.
(137)
Da faldet i beskæftigelsen var større end faldet i produktionsmængden, steg den anslåede produktivitet pr. ansat, der blev målt som output i kg HFÆ pr. ansat, med 5 % i den betragtede periode.
4.2.5. De udligningsberettigede subsidiers størrelse og genrejsning efter tidligere subsidiering eller dumping
(138)
Alle subsidiemargener ligger væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af mængden af og priserne på importen fra Tyrkiet vurderes den virkning, som de udligningsberettigede subsidiers størrelse havde på EU-erhvervsgrenen, til ikke at være ubetydelig.
(139)
Da dette er den første antisubsidieundersøgelse vedrørende den pågældende vare, foreligger der ingen oplysninger med henblik på at evaluere de mulige virkninger af tidligere subsidiering eller dumping.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.3.1. Priser og faktorer, der påvirker priserne
(140)
De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 8
Salgspriser i Unionen
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlig enhedspriser ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (EUR/kg HFÆ)
2,76
2,91
2,89
2,95
Indeks
100
105
105
107
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/kg HFÆ)
2,73
2,84
2,89
2,98
Indeks
100
104
106
109
Kilde: Oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(141)
Den gennemsnitlige enhedssalgspris hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, steg først fra 2,76 EUR pr. kg HFÆ i 2010 til 2,91 EUR i 2011, hvorefter den faldt til 2,89 EUR i 2012 for herefter igen at stige til 2,95 EUR i undersøgelsesperioden. Den gennemsnitlige salgspris hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, steg samlet set med 7 % i den betragtede periode. Stigningen var dog ikke tilstrækkelig til at kompensere for den samtidige stigning i produktionsomkostningerne på 9 %. Den gennemsnitlige nettosalgspris pr. enhed faldt derfor til under niveauet for produktionsomkostningerne pr. enhed i undersøgelsesperioden.
(142)
Produktionsomkostningerne for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, steg fra 2,73 EUR pr. kg HFÆ i 2010 til 2,84 EUR i 2011. I 2012 blev der konstateret en mere moderat stigning til 2,89 EUR. I undersøgelsesperioden blev der registreret en større stigning til 2,98 EUR, da produktionsomkostningerne oversteg niveauet for de gennemsnitlige enhedssalgspriser, hvilket resulterede i, at EU-produktionen samlet set var urentabel. Det væsentligste omkostningselement er omkostningerne til foder (fiskemel og fiskeolie) samt energiomkostninger og udgifter til æg og yngel, som steg i den betragtede periode og dermed er afspejlet i stigningen i de gennemsnitlige produktionsomkostninger.
4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(143)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 9
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Indeks
100
101
106
104
Kilde: Oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(144)
Mellem 2010 og undersøgelsesperioden steg de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat for de EU-producenter, der indgik i stikprøven, med 4 %. Den samlede stigning i den betragtede periode var relativ lav og under alle omstændigheder under niveauet for den generelle stigning i arbejdskraftomkostninger (7,5 %) (9) og inflationsraten (9,6 %) (10) i Unionen i samme periode.
4.3.3. Lagerbeholdninger
(145)
Ørred er en letfordærvelig vare, der, hvis den ikke er frossen, kun er holdbar i mindre end to uger. Da de EU-producenter, der indgik i stikprøven, ikke lagrer ørreder efter fangsten og ikke i væsentligt omfang fryser deres produktion, anses lagerbeholdninger ikke for at være en relevant indikator for skade i denne undersøgelse.
4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(146)
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast for så vidt angår de EU-producenter, der indgik i stikprøven, udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 10
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Indeks
100
230
- 13
- 88
Likviditet (1 000 EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Indeks
100
428
338
- 220
Investeringer (1 000 EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Indeks
100
105
111
260
Investeringsafkast
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Indeks
100
238
- 13
- 74
Kilde: Oplysninger fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven
(147)
Kommissionen beregnede rentabiliteten for så vidt angår de EU-producenter, der indgik i stikprøven, som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med disse salg. I 2010 og 2011 steg rentabiliteten svagt, men den forblev på et lavt niveau kun lige over »break-even«. Situationen forværredes yderligere i 2012, idet rentabiliteten blev negativ, og i undersøgelsesperioden, hvor tabene blev endnu større. Som forklaret i betragtning 142 skyldes dette, at produktionsomkostningerne udviste en stigende tendens, mens EU-erhvervsgrenen ikke på tilsvarende vis kunne hæve sine priser. I den betragtede periode lukkede en række EU-producenter deres virksomheder.
(148)
Nettolikviditeten er EU-producenternes evne til at selvfinansiere sine aktiviteter. Nettolikviditeten udviste en stigende tendens fra 2010 til 2011, hvorefter den faldt. Mellem 2012 og undersøgelsesperioden faldt nettolikviditeten drastisk, således at den samlede kumulative likviditet var negativ i den betragtede periode. Som regel følger den negative tendens i likviditeten rentabilitetens faldende tendens, selv om den negative likviditet i 2010 og det væsentlige fald mellem 2012 og undersøgelsesperioden også skyldes investeringer, der blev foretaget som følge af konsolideringsbestræbelser, jf. betragtning 149.
(149)
Investeringerne steg kun svagt mellem 2010 og 2012, hvorimod der blev registreret en betydelig stigning i undersøgelsesperioden. Investeringerne var forbundet med erhvervelsen af produktionsanlæg fra lukkede virksomheder og/eller konsolideringen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder og ikke med udskiftning af eksisterende aktiver eller erhvervelse af yderligere og/eller nyt udstyr. Da investeringerne toppede i undersøgelsesperioden, skyldtes det således hovedsageligt konsolidering. Dette bekræftes af det faktum, at den samlede produktionskapacitet faldt med 17 % i den betragtede periode.
(150)
Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Investeringsafkastet fulgte samme tendens som rentabiliteten, dvs. det steg fra 2010 til 2011, selv om det kun lige forblev over »break-even«. Herefter faldt investeringsafkastet og blev negativt i 2012. Det faldt yderligere i undersøgelsesperioden. Denne negative udvikling skyldtes, at EU-erhvervsgrenen ikke kunne hæve sine priser på trods af, at produktionsomkostningerne steg.
(151)
For så vidt angår evnen til at rejse kapital viste det sig, at forringelsen af evnen hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven, til at tilvejebringe likviditet til samme vare svækkede deres finansielle situation, da de interne midler blev reduceret. For så vidt angår finansiering fra banker blev der konstateret stadig større vanskeligheder med at opnå banklån. Undersøgelsen viste, at evnen til at rejse kapital samlet set blev forringet.
5. Konklusion vedrørende skade
(152)
Undersøgelsen viste tydeligt i denne fase, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade. Skaden kom særligt til udtryk i tabet af markedsandele og faldet i rentabilitet. Samtidig vandt importen af den pågældende vare markedsandele, og det blev konkluderet, at den underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(153)
Visse skadesindikatorer, såsom enhedssalgspriserne, gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat, produktivitet og investeringer, udviste en positiv tendens. For så vidt angår enhedssalgspriserne skyldtes denne stigning de stigende produktionsomkostninger. Denne stigning kompenserede dog ikke for hele stigningen i enhedsomkostningerne, og rentabiliteten blev derfor negativ i 2012. Som forklaret i betragtning 144 lå EU-erhvervsgrenens stigning i de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat under niveauet for den generelle stigning i arbejdskraftomkostninger og inflationsraten i Unionen. EU-erhvervsgrenen var nødt til at skære ned på antallet af ansatte, hvilket medførte en stigning i produktiviteten pr. ansat. Stigningen i investeringer var hovedsageligt forbundet med erhvervelsen af produktionsanlæg fra lukkede virksomheder og konsolidering og ikke med udskiftning af eksisterende aktiver eller erhvervelse af nyt udstyr.
(154)
De fleste skadesindikatorer viste en negativ tendens. EU-erhvervsgrenen oplevede et fald i rentabilitet, likviditet og investeringsafkast. Rentabiliteten og investeringsafkastet, der kun lige lå over »break-even« i 2010 og 2011, viste negative tal i 2012 og faldt yderligere i undersøgelsesperioden. Samtidig blev produktionsmængden og -kapaciteten, beskæftigelsen og markedsandelene reduceret som følge af presset fra den subsidierede import.
(155)
På baggrund af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(156)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 5, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import fra det pågældende land forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 6, undersøgte Kommissionen tillige, om andre kendte faktorer samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade. Kommissionen sikrede, at en eventuel skade forvoldt af andre faktorer end den subsidierede import fra det pågældende land ikke blev tilskrevet den subsidierede import. Disse faktorer er:
a)
Import fra andre tredjelande
b)
EU-erhvervsgrenens eksportresultater
c)
Udviklingen i forbruget
d)
Konkurrence med andre fiskearter
e)
Administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger
f)
Pristryk fra store detailhandlere
g)
Overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister.
1. Virkningerne af den subsidierede import
(157)
For at fastslå en årsagssammenhæng mellem den subsidierede import af den pågældende vare fra Tyrkiet og den skade, som EU-erhvervsgrenen led, analyserede Kommissionen mængden af og prisen på den subsidierede import og i hvilket omfang, disse faktorer kunne have forårsaget den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
(158)
Undersøgelsen viste, at den subsidierede import fra det pågældende land næsten fordobledes i den betragtede periode. Dette resulterede i en stigning i markedsandele på 8 procentpoint, fra 9 % i 2010 til 17 % i undersøgelsesperioden. Dette skete på trods af et faldende forbrug. Samtidig mistede EU-erhvervsgrenen 8 procentpoint af sine markedsandele.
(159)
Gennemsnitspriserne på den subsidierede import steg med 5 % mellem 2010 og undersøgelsesperioden. Denne stigning skyldtes den samlede stigning i produktionsomkostningerne. Importpriserne forblev på et betydeligt lavere niveau end EU-erhvervsgrenens priser. Den subsidierede import underbød EU-erhvervsgrenens priser med en gennemsnitlig underbudsmargen på 9 % i undersøgelsesperioden. På grund af den øgede subsidierede import af den pågældende vare, som udøvede et betydeligt pristryk på EU-markedet, kunne EU-erhvervsgrenen ikke i tilstrækkeligt omfang hæve sine salgspriser til at kunne dække sine stigende produktionsomkostninger, og den kunne under alle omstændigheder ikke hæve sine priser over niveauet for de tyrkiske subsidierede importpriser.
(160)
Det blev konkluderet, at stigningen i den subsidierede import fra Tyrkiet og deres øgede markedsandel tydeligvis faldt sammen med EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele, den faldende produktionsmængde, produktionskapacitet og beskæftigelse og den faldende tendens for så vidt angår rentabilitet, likviditet og investeringsafkast. Det blev således konstateret, at den subsidierede import udøvede et pres på EU-erhvervsgrenen, hvilket efterfølgende bidrog til EU-erhvervsgrenens manglende evne til at øge sine salgspriser i overensstemmelse med omkostningerne, tab af markedsandele og den samlede økonomiske og finansielle forringelse.
(161)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenens forringede tilstand måtte tilskrives den øgede import til subsidierede priser fra Tyrkiet, og at denne import var en afgørende årsag til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2. Virkningerne af andre faktorer
2.1. Import fra tredjelande
(162)
Importmængden fra andre tredjelande (Chile, Norge, Bosnien og Hercegovina og andre) udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 11
Import fra tredjelande
Land
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
I alt for alle tredjelande undtagen det pågældende land
Mængde (kg HFÆ)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Indeks
100
136
109
99
Markedsandel
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Indeks
100
135
115
112
Gennemsnitspris (EUR/kg HFÆ)
2,63
2,85
2,80
2,94
Indeks
100
108
106
112
Kilde: Eurostat
(163)
Importmængden fra alle andre tredjelande var begrænset og faldt endda svagt i den betragtede periode. Den steg mellem 2010 og 2011, men faldt herefter og var i undersøgelsesperioden en smule mindre end i begyndelsen af den betragtede periode i 2010. Markedsandelen fulgte samme tendens. Den steg mellem 2010 og 2011, men faldt igen i 2012 og i undersøgelsesperioden. Samlet set steg markedsandelen svagt fra 2,4 % til 2,7 % i den betragtede periode. Samtidig var importen fra Tyrkiet langt større for så vidt angår både mængde og markedsandele, og den viste en jævn stigende tendens.
(164)
De gennemsnitlige importpriser steg i den betragtede periode. De gennemsnitlige importpriser steg samlet set med 12 % i den betragtede periode. Importpriserne fra andre tredjelande var lavere end de gennemsnitlige enhedssalgspriser fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, men højere end de tyrkiske importpriser, undtagen i 2012 hvor de var en smule lavere.
(165)
I lyset af at alle andre tredjelandes importmængder var lave og stabile, at deres markedsandele var lave og temmelig stabile, og at deres prisniveauer fulgte Unionens samlede prisniveauer, konkluderede Kommissionen i denne fase, at importen fra de andre tredjelande ikke bidrog til den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(166)
EU-erhvervsgrenens eksportmængde udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 12
EU-producenternes eksportresultater
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Eksportmængde (kg HFÆ)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Indeks
100
110
106
125
Gennemsnitspris (EUR/kg HFÆ)
4,08
4,60
4,13
4,16
Indeks
100
113
101
102
Kilde: Eurostat
(167)
EU-erhvervsgrenens eksportsalg steg med 25 % i den betragtede periode. Det vigtigste marked for EU-erhvervsgrenen er dog EU-markedet, og eksporten udgjorde kun omkring 3 % af dens produktion i 2010-2011 og omkring 5 % i undersøgelsesperioden. EU-erhvervsgrenens eksportpriser var ca. 30 % højere end deres gennemsnitlige salgspriser i Unionen, således at der blev skabt en større fortjeneste i forbindelse med eksporten end ved salget på EU-markedet.
(168)
Derfor konkluderede Kommissionen i denne fase, at EU-erhvervsgrenens eksportresultater ikke brød årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.3. Udviklingen i forbruget
(169)
EU-forbruget forblev stabilt fra 2010 til 2011 og faldt med 12 % mellem 2011 og undersøgelsesperioden, hvorved det samlet set faldt med 12 %. I forbindelse med det faldende forbrug var den subsidierede tyrkiske import dog i stand til at øge sin markedsandel med 8 procentpoint eller 95 %, mens EU-erhvervsgrenen mistede en markedsandel på ligeledes 8 procentpoint. Derfor kunne EU-erhvervsgrenens tab af salgsmængde og markedsandel ikke udelukkende forklares med det samlede fald i forbruget. Den støtte stigning af den subsidierede import på et vigende marked til priser, der underbyder EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet, forvoldte af den grund uafhængigt skade, og som konkluderet i betragtning 160, spillede den en afgørende rolle.
(170)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at det faldende forbrug, selv om det måske bidrog til skaden, ikke alene kunne forklare den skade, som EU-erhvervsgrenen led, og at det derfor ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen forvoldtes.
2.4. Konkurrence med andre fiskearter
(171)
Aegean Exporters Association påstod, at den væsentlige skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, blev forårsaget af konkurrencen med andre fiskearter, som f.eks. pangasius, store ørreder og laks.
(172)
For så vidt angår pangasius faldt importen med ca. 24 % i den betragtede periode. Dette står i modsætning til den stigende import af den pågældende vare i samme periode.
(173)
For så vidt angår andre fiskearter bemærkes det, at store ørreder og laks i henhold til foreliggende oplysninger, nemlig en offentlig tilgængelig undersøgelse fra Fødevareøkonomisk Institut ved Københavns Universitet (11), kan erstatte hinanden og konkurrerer inden for samme markedssegment. I modsætning hertil sælges den ørred, der er genstand for den nuværende undersøgelse, i forskellige markedssegmenter, og der er ikke nogen direkte sammenhæng mellem prisen på store ørreder eller laks og prisen på den ørred, der genstand for nærværende undersøgelse.
(174)
Disse påstande bør derfor afvises.
(175)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at konkurrencen med andre fiskearter ikke bidrog til den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.5. Administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger
(176)
Aegean Exporters Association påstod endvidere, at den væsentlige skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes administrative og reguleringsmæssige byrder, samt at kun visse geografiske områder kan anvendes til akvakultur.
(177)
Den påståede årsagssammenhæng mellem de nævnte administrative og reguleringsmæssige krav og skaden var ikke begrundet. Især blev det ikke dokumenteret, at de administrative og reguleringsmæssige rammebestemmelser, herunder de geografiske begrænsninger for så vidt angår disponible områder til akvakultur, havde ændret sig i den betragtede periode på en sådan måde, at de kunne have forvoldt skaden. Disse nævnte elementer karakteriserer blot den generelle økonomiske og lovgivningsmæssige ramme for Unionens akvakultursektor, og de er ikke en forklaring på forringelsen af EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode. Dette krav må derfor afvises.
(178)
Derfor konkluderede Kommissionen i denne fase, at de påståede administrative og reguleringsmæssige byrder samt geografiske begrænsninger ikke brød årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.6. Pristryk fra de store detailhandlere
(179)
Aegean Exporters' Association og én af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, hævdede, at de store detailhandlere i Unionen har en stor forhandlingsstyrke, og at en eventuel skade for EU-producenterne skyldtes pristrykket fra sådanne detailhandlere, og ikke importen fra Tyrkiet.
(180)
Ingen af de store detailhandlere gav sig til kende eller samarbejdede i forbindelse med den aktuelle undersøgelse. Ikke desto mindre blev tyrkiske importpriser subsidieret, og de var lavere end EU-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. I undersøgelsesperioden lå underbudsmargenerne på mellem 5 % og 18 %. I en sådan situation kan det påståede pristryk fra store detailhandlere umuligt forklare den samlede økonomiske og finansielle forringelse og særligt tabet af markedsandele, men det kan kun marginalt, hvis overhovedet, have bidraget til den forvoldte skade.
(181)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at et eventuelt pristryk fra store detailhandlere ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
2.7. Overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister.
(182)
Aegean Exporters' Association påstod, at de dårlige resultater, som i det mindste visse EU-producenter havde vist, snarere skyldtes overinvesteringer end den tyrkiske import. Den samme part påstod, at faldet i EU-erhvervsgrenens rentabilitet til dels skyldtes stigende finansielle udgifter, valutakurssvingninger og omkostninger i forbindelse med retstvister.
(183)
Påstandene vedrørende de angivelige overinvesteringer og omkostninger i forbindelser med retstvister blev ikke begrundet. Heller ikke undersøgelsens resultater underbygger påstanden om, at disse faktorer skulle have haft væsentlig indvirkning på de EU-producenters rentabilitet, der indgik i stikprøven.
(184)
Påstande vedrørende stigende finansielle udgifter og valutakurssvingninger blev ikke forklaret nærmere eller på nogen måde forklaret. Heller ikke undersøgelsens resultater underbygger påstanden om, at disse faktorer skulle have haft indvirkning på rentabiliteten for de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
(185)
Der bør derfor ses bort fra disse påstande.
(186)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at de påståede overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister, ikke bidrog til den forvoldte skade, og derfor kunne de ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(187)
Ovenstående analyse har vist, at der var en betydelig stigning i mængden og markedsandelen af den subsidierede import fra det pågældende land. Stigningen i denne import til priser, der underbød Unionens salgspriser, førte til forringelsen af EU-erhvervsgrenens situation. På dette grundlag blev det konkluderet, at importen fra Tyrkiet spillede en afgørende rolle i den væsentlige skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(188)
Andre faktorer, der kan have forvoldt skade for EU-erhvervsgrenen, blev ligeledes analyseret. I denne henseende blev det konstateret, at importen fra andre tredjelande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, konkurrencen med andre fiskearter, administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger, overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der var forbundet med retstvister, ikke bidrog til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen. Andre faktorer som EU-forbrugets udvikling og pristrykket fra store detailhandlere kan have bidraget til den forvoldte skade, men de kunne ikke bryde årsagssammenhængen mellem den subsidierede import og den skade, som EU-erhvervsgrenen led i undersøgelsesperioden.
(189)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen i denne fase, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes den subsidierede import fra det pågældende land, og at ingen andre faktorer brød årsagssammenhængen. Skaden består navnlig af faldet i produktion og produktionskapacitet, salgsmængde, markedsandele, beskæftigelse, mens rentabiliteten og investeringsafkastet blev negative i den betragtede periode.
F. UNIONENS INTERESSER
(190)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 31 undersøgte Kommissionen, om den klart kunne konkludere, at det i dette tilfælde ikke var i Unionens interesse at vedtage foranstaltninger til trods for konstateringen af skadevoldende subsidiering. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(191)
Undersøgelsen fastslog, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade som følge af subsidieret import fra Tyrkiet.
(192)
Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. Den faldende tendens i EU-erhvervsgrenens finansielle resultatindikatorer skyldes, at den har svært ved at konkurrere med den subsidierede import fra det pågældende land. Indførelsen af en udligningstold ville derfor sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at hæve sine priser med henblik på at dække produktionsomkostningerne og dermed øge sin markedsandel, beskæftigelse, produktion og forbedre sine finansielle resultatindikatorer, som f.eks. rentabilitet, likviditet og investeringsafkast.
(193)
Hvis der ikke iværksættes foranstaltninger, vil pristrykket fra den tyrkiske import sandsynlighed fortsætte, hvilket vil have yderligere negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet. Denne yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til yderligere produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.
(194)
På denne baggrund konkluderede Kommissionen i denne fase, at udligningsforanstaltninger var i EU-erhvervsgrenens interesse.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(195)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen importører og deres repræsentative sammenslutninger til at give sig til kende. Som nævnt i betragtning 12 gav tre virksomheder sig til kende ved at udfylde stikprøveskemaet for ikke-forretningsmæssigt forbundne importører. Derfor blev der sendt spørgeskemaer til de tre virksomheder, der gav sig til kende, men kun én af dem svarede. På baggrund af svaret viste det sig, at selv om denne part havde importeret en meget lille mængde ørreder i undersøgelsesperioden, importerede den normalt ikke ørreder, men derimod andre fiskevarer. Mængden af ørreder, som denne virksomhed havde importeret, var ikke tilstrækkelig til at blive betragtet som repræsentativ.
(196)
Senere gav en anden importør sig til kende, uden dog at besvare spørgeskemaet. Denne importør påstod, at indførelsen af en told på ørreder fra Tyrkiet ville hæmme virksomhedens importaktiviteter, uden dog at forklare denne påstand nærmere eller fremlægge relevante oplysninger til vurderingen af en eventuel indvirkning på denne virksomheds forretningsaktiviteter, som f.eks. rentabilitet, import- og videresalgspriser.
(197)
Mens det ikke kan udelukkes, at indførelsen af en udligningstold kan have indvirkning på ikke forretningsmæssigt forbundne importører, er formålet med tolden at genetablere lige vilkår på EU-markedet. Der findes også andre leverandører, og EU-importørerne burde være i stand til at skifte leverandør som følge af indførelsen af told. Samlet set viste undersøgelsen ingen væsentlige negative virkninger for de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere i Unionen ved indførelsen af told.
(198)
På baggrund af ovenstående og i mangel af andre oplysninger fra ikke forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere konkluderede Kommissionen i denne fase, at indførelsen af foranstaltninger samlet set ikke vil have nogen væsentlige negative virkninger for de ikke-forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere.
3. Brugernes, forbrugernes og leverandørernes interesser
(199)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen brugere og deres repræsentative sammenslutninger og repræsentative forbrugerorganisationer til at give sig til kende. Endvidere kontaktede Kommissionen alle kendte relevante parter. Ingen af disse parter gav sig dog til kende.
(200)
Efter den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen, var udløbet, gav to parter sig til kende, som hævdede, at de leverede maskiner til tyrkiske producenter/forarbejdningsvirksomheder af ørreder.
(201)
Én part hævdede, at indførelsen af told vil medføre højere priser for de endelige forbrugere. Parten begrundede dog ikke denne påstand. Undersøgelsen viste ingen væsentlige negative virkninger for de endelige forbrugere i forbindelse med indførelsen af told. Som nævnt ovenfor samarbejdede forbrugerorganisationerne ikke, og de fremlagde ingen oplysninger, der kunne være blevet lagt til grund for den nærmere vurdering af foranstaltningernes virkning. Selv om en udligningstold kan have en negativ virkning på importpriserne, vil en sådan eventuel prisstigning under alle omstændigheder i det mindste til dels kunne svækkes i distributionskæden, og en eventuel prisstigning for den endelige forbruger vil derfor måske ikke være væsentlig på forbrugerniveau.
(202)
Derudover er formålet med udligningstolden at genetablere lige vilkår på EU-markedet, men ikke at begrænse importen til Unionen til retfærdige markedspriser.
(203)
I lyset af ovenstående samt forbrugernes og forbrugerorganisationers manglende samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen og især foranstaltningernes omfang konkluderede Kommissionen i denne fase, at indførelsen af foranstaltninger samlet set ikke ville have nogen væsentlig negativ virkning for brugere, forbrugere og leverandører.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(204)
På baggrund af ovenstående fastslog Kommissionen, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Tyrkiet i denne fase af undersøgelsen.
G. MIDLERTIDIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(205)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af den subsidierede import.
1. Skadestærskel (skadesmargen)
(206)
For at bestemme foranstaltningernes omfang fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
(207)
Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat ved salg af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en erhvervsgren af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden subsidieret import.
(208)
Det var primært i 2008, at importmængden fra Tyrkiet begyndte at stige betydeligt, dvs. før den betragtede periode. Derfor blev EU-erhvervsgrenens rentabilitet ikke fundet repræsentativ i starten af den betragtede periode i 2010. Da pristrykket fra den tyrkiske import ikke var væsentlig på EU-markedet før 2008, blev det bestemt, at fortjenstmargenen før denne periode kunne være hensigtsmæssig. I henhold til klagen havde den danske ørredindustri i 2006 og 2007 en fortjenstmargen, der i gennemsnittet lå på eller over 12 %. På denne baggrund blev det derfor i denne fase fastslået, at en fortjenstmargen på 12 % af omstætningen kunne betragtes som et passende niveau, som EU-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå uden den skadevoldende subsidiering.
(209)
Aegean Exporters' Association og én eksporterende producent hævdede, at målfortjenesten burde være lavere end 12 %, da i) den anvendte målfortjeneste i forbindelse med tidligere undersøgelser (laks, store regnbueørreder) var lavere, ii) EU-erhvervsgrenens faktiske fortjenstmargen i begyndelsen af den betragtede periode også var lavere, og iii) fortjenstmargenen på 12 % kun vedrører den danske ørredindustri og ikke EU-erhvervsgrenens som helhed, og derfor er den ikke repræsentativ. Endelig hævdede den eksporterende producent, at den anvendte fortjenstmargen burde være 3 %, da dette svarer til den gennemsnitlige fortjenstmargen for hele fødevareindustrien.
(210)
For så vidt angår sammenligningen med undersøgelserne af store ørreder og laks, bør det for det første bemærkes, at der i forbindelse med hver undersøgelse må drages konklusioner ud fra resultaterne i den enkelte undersøgelse. I denne konkrete sag var der i den nuværende undersøgelses dossier oplysninger tilgængelige, der var fundet rimelige, og derfor blev de anvendt.
(211)
For det andet burde målfortjenesten for salg af samme vare på EU-markedet være den, som en erhvervsgren af denne type i sektoren med rimelighed ville kunne opnå under normale konkurrencevilkår, dvs. uden subsidieret import. Da der i den betragtede periode og endda før forekom subsidieret import i betydelige mængder, kunne der ikke være tale om normale konkurrencevilkår. Der blev opnået en fortjenstmargen på 12 % inden importen af betydelige mængder fra Tyrkiet til EU-markedet, og derfor blev fortjenesten i denne fase betragtet som en rimelig målfortjeneste i den nuværende sag.
(212)
For det tredje blev den danske ørredindustri anset for at være tilstrækkelig repræsentativ for EU-markedet, da Danmark er en af de vigtigste ørredproducenter i Unionen. Da der i denne fase ikke forelå andre oplysninger, blev disse anvendt til at fastsætte niveauet for målfortjenesten.
(213)
Endeligt blev påstanden om, at fødevareindustriens fortjenstmargen generelt var betydeligt lavere, ikke begrundet. Ifølge Kommissionen ville den danske ørredindustris fortjenstmargen under alle omstændigheder være mere hensigtsmæssig, da der herved kunne tages bedre højde for de særlige forhold, der kendetegner denne industri. Fødevareindustrien består af diverse undergrupper, der vedrører forskellige markedssegmenter, og som er underlagt forskellige markedsvilkår, der ikke nødvendigvis gælder for ørredindustrien.
(214)
Af ovenstående grunde konkluderede Kommissionen i denne fase, at det var rimeligt at anvende en målfortjeneste på 12 % af omsætningen.
(215)
På dette grundlag beregnede Kommissionen en ikke-skadevoldende pris på samme vare for EU-erhvervsgrenen ved at trække den faktiske fortjenstmargen i den betragtede periode fra Unionens salgspriser og erstatte den med målfortjenesten på 12 %.
(216)
Kommissionen fastsatte derefter skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de eksporterende producenter i Tyrkiet, der indgik i stikprøven, som fastlagt ved beregningen af prisunderbud og den vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris på samme vare, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
(217)
Skadestærsklen for »virksomheder i bilag I« og for »alle andre virksomheder« er defineret på samme måde som subsidiemargenen for disse virksomheder, jf. betragtning 96 og 97.
2. Midlertidige foranstaltninger
(218)
I overensstemmelse med reglen om lavere told i grundforordningens artikel 12, stk. 1, bør der indføres en midlertidig udligningstold for importen af regnbueørreder (Oncorhynchus mykiss) levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller ferske, kølede, frosne og/eller røgede i form af hele fisk eller uden hoved eller i form af fileter med oprindelse i Tyrkiet. Kommissionen sammenlignede skades- og subsidiemargenerne. Tolden bør fastsættes på niveauet for subsidiemargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
(219)
På grundlag af ovenstående bør de midlertidige udligningstoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
Virksomhed
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
8,2 %
26 %
8,2 %
Alle andre virksomheder
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Ovennævnte udligningsforanstaltninger er fastlagt i form af en værditold, dvs. i forhold til importens værdi.
(221)
De udligningstoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra undersøgelsens konklusioner. De afspejlede derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, som er fremstillet af de nævnte retlige enheder.
(222)
Importen af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte enheder, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«. Den bør ikke være underlagt nogen af de individuelle udligningstoldsatser.
(223)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle udligningstoldsatser anvendes, hvis den herefter ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (12). Anmodningen skal indeholde alle relevante oplysninger, der gør det muligt at påvise, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden. Hvis virksomhedens navneændring ikke påvirker dens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden, vil der blive offentliggjort en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
(224)
For at minimere risikoen for omgåelse som følge af forskellen på toldsatserne er der behov for særlige foranstaltninger, som kan sikre anvendelsen af den individuelle udligningstold. Virksomhederne med individuel udligningstold skal fremlægge en gyldig handelsfaktura for medlemsstaternes toldmyndigheder. Fakturaen skal opfylde kravene i bilag II. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, bør være underlagt den udligningstold, der finder anvendelse på »alle andre virksomheder«.
(225)
For at sikre korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden for alle andre virksomheder finde anvendelse på ikke blot de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse, men også de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(226)
I overensstemmelse med god administrativ praksis vil Kommissionen opfordre de interesserede parter til at fremsætte skriftlige bemærkninger og/eller til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer inden for den fastsatte tidsfrist.
(227)
Konklusionerne om indførelsen af en midlertidig told er foreløbige og kan ændres i undersøgelsens endelige fase -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (Taric-kode 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 og 0305430011).
2. Den midlertidige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare, der fremstilles af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Midlertidig udligningstold
Taric-tillægskode
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Virksomheder i bilag I
8,2 %
Alle andre virksomheder
9,7 %
B999
3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 nævnte virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »alle andre virksomheder«.
4. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for én måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 30 i forordning (EF) nr. 597/2009.
2. I medfør af artikel 31, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på én måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på fire måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. oktober 2014.
A BIZOTTSÁG 1195/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. október 29.)
a Törökországból származó egyes szivárványos pisztrángok behozatalára vonatkozó ideiglenes kiegyenlítő vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1), és különösen annak 12. cikkére,
a tagállamokkal folytatott konzultációt követően,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Az eljárás megindítása
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2014. február 15-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) útján az 597/2009/EK rendelet (a továbbiakban: alaprendelet) 10. cikke alapján szubvencióellenes eljárás megindítását jelentette be a Törökországból (a továbbiakban: az érintett ország) származó egyes szivárványos pisztrángok Európai Unióba történő behozatalára vonatkozóan. A Bizottság 2014. szeptember 4-én a Hivatalos Lapban helyesbítést tett közzé az eljárás megindításáról szóló értesítéshez (3).
(2)
A vizsgálatot a Bizottság azt követően indította meg, hogy 2014. január 3-án a dán akvakultúra-szövetség (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be az egyes szivárványos pisztrángok teljes uniós termelésének több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott egyes szivárványos pisztrángok támogatására és az ezáltal okozott jelentős kárra vonatkozóan, amelyet a Bizottság elegendőnek talált a vizsgálat megindításához.
(3)
Az eljárás megindítását megelőzően a Bizottság az alaprendelet 10. cikkének (7) bekezdésével összhangban értesítette Törökország kormányát (a továbbiakban: a török kormány), hogy dokumentumokkal megfelelően alátámasztott panasz érkezett hozzá, amelyben azt állították, hogy a Törökországból származó egyes szivárványos pisztrángok támogatott behozatala jelentős kárt okoz az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság konzultációra hívta a török kormányt annak érdekében, hogy a panasz tartalmát illetően tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadható megoldást találjanak.
(4)
A török kormány elfogadta a felkérést, és ezt követően megtartották a konzultációkat. A konzultációk során nem sikerült kölcsönösen elfogadható megoldást találni. A konzultációkat követően a török kormány beadványt nyújtott be. A Bizottság tudomásul vette az észrevételeket.
2. A párhuzamosan folyó dömpingellenes eljárás
(5)
A Bizottság 2014. február 15-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítés útján dömpingellenes vizsgálat megindítását is bejelentette a Törökországból származó ugyanezen termék Unióba történő behozatalára vonatkozóan (4).
(6)
Az e szubvencióellenes vizsgálat, illetve a párhuzamosan folyó dömpingellenes vizsgálat keretében végzett kárelemzések az uniós gazdasági ágazat ugyanazon meghatározására, az ágazatot képviselő ugyanazon uniós gyártókra és ugyanazon vizsgálati időszakra épülnek, és eltérő megállapítás hiányában ugyanazon következtetésekhez vezettek. Ezt helyénvalónak tekintették a kárelemzés racionalizálása és a következetes megállapítások elérése szempontjából. Ezért a kárral kapcsolatban bármelyik eljárás során tett észrevételeket mindkét vizsgálatban figyelembe vették.
3. Érdekelt felek
(7)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatban való részvételüket biztosítandó vegyék fel a Bizottsággal a kapcsolatot. Ezenfelül a Bizottság a vizsgálat megindításáról külön tájékoztatta a panaszosokat, más ismert uniós gyártókat, felhasználókat és importőröket, a törökországi exportáló gyártókat és a török hatóságokat, valamint a tudvalevőleg érintett szövetségeket, és felkérte ezeket, hogy vegyenek részt a vizsgálatban.
(8)
Az érdekelt felek lehetőséget kaptak, hogy a vizsgálat megindításával kapcsolatban észrevételeket tegyenek, illetve kérjék a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő előtti meghallgatásukat, de azok nem tettek észrevételt.
4. Mintavétel
(9)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy az alaprendelet 27. cikkével összhangban az érdekelt felek és különösen az uniós gyártók, a független importőrök és a törökországi exportáló gyártók közül adott esetben mintát fog kiválasztani.
4.1. Mintavétel az uniós gyártók körében
(10)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság jelezte, hogy az uniós gyártók közül ideiglenesen mintát választott ki. Az alaprendelet 27. cikkének (1) bekezdésével összhangban és tekintettel arra, hogy a több mint 700 kis- és középvállalkozást tömörítő uniós gazdasági ágazat meglehetősen tagolt, a Bizottság a rendelkezésre álló időn belül kellő alapossággal megvizsgálható legnagyobb reprezentatív termelési volumenre törekedve választotta ki a mintát, szem előtt tartva továbbá a földrajzi eloszlás, valamint a termelési folyamat különböző lépései és a különböző terméktípusok (élőhal, friss, fagyasztott, filé és füstölt pisztráng) kellő lefedettségének szempontját is. A minta kilenc uniós gyártóból állt. A panaszban közölt adatok szerint a mintába felvett uniós gyártók az uniós össztermelés több mint 12 %-át tették ki. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy közöljék az ideiglenes mintával kapcsolatos észrevételeiket. A megadott határidőn belül észrevétel nem érkezett, az ideiglenes minta ily módon megerősítésre került. A minta reprezentatív az uniós gazdasági ágazat tekintetében.
4.2. Mintavétel az importőrök körében
(11)
A Bizottság annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát, felkérte a független importőröket, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat.
(12)
Három független importőr nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. E kis számára való tekintettel a Bizottság úgy döntött, hogy nincs szükség mintavételre.
4.3. Mintavétel az exportáló gyártók körében
(13)
A Bizottság annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát, felkérte az összes törökországi exportáló gyártót, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat. Ezenfelül a Bizottság felkérte a Török Köztársaság Európai Unió mellett működő képviseletét, hogy nevezze meg és/vagy lépjen kapcsolatba az esetleges további exportáló gyártókkal, amelyek adott esetben részt kívánnak venni a vizsgálatban.
(14)
A törökországi exportáló gyártók tizennyolc csoportja nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. Ezen vállalatok Unióba irányuló vámkezelt exportjának összvolumene megfelel a 2013-ban Törökországból az Unióba exportált egyes szivárványos pisztrángok teljes mennyiségének.
(15)
Az alaprendelet 27. cikke (1) bekezdésével összhangban a Bizottság a négy exportáló gyártói csoportból álló mintát az érintett termék Unióba irányuló exportjának azon legnagyobb reprezentatív volumene alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni, és figyelembe vette egyúttal a földrajzi eloszlás szempontját is. A mintába felvett vállalatok az Unióba exportált vámkezelt értékesítési volumen közel 64 %-át adják, és két különböző régióban találhatók.
(16)
Az alaprendelet 27. cikke (2) bekezdésének megfelelően valamennyi ismert, érintett exportáló gyártó, továbbá a török hatóságok véleményét is kikérték a minta kiválasztásáról, Egy vállalat kifogást emelt a minta összetétele ellen, és azt állította, hogy nekik is szerepelniük kellene a mintában. Érvelése szerint kizárólagosan pisztráng gyártásával, feldolgozásával és értékesítésével foglalkozik (azaz más tevékenységet nem folytat), és 1971 óta végzi ezt a tevékenységet, ami által az érintett termék első törökországi gyártója. Az állította továbbá, hogy jelentős árbevétele származik a belföldi piacról, egyúttal pedig a márvány-tengeri régió legnagyobb gyártója.
(17)
A Bizottság emlékeztet arra, hogy a mintában szereplő vállalatok kiválasztása az alaprendelet 27. cikkének (1) bekezdése szerint a legnagyobb mennyiségek alapján történt, figyelembe véve a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható gyártók számát. Mivel a javasolt minta az érintett termék Unióba irányuló exportjának 64 %-át képviseli, a minta reprezentatív a török gazdasági ágazat helyzetének szempontjából. Másrészről a mintában szereplő vállalatok két különböző régióban találhatók (összesen három régió van reprezentálva), ez pedig a vizsgálat szempontjából elegendő. Következésképp a Bizottság fenntartja azon álláspontját, hogy a mintába felvett vállalatok megfelelnek az import rendelkezésre álló időn belül kellő alapossággal megvizsgálható legnagyobb reprezentatív volumenére vonatkozó szempontnak.
5. Egyedi vizsgálat
(18)
Tizenegy vállalat vagy vállalatcsoport kért az alaprendelet 27. cikkének (3) bekezdése alapján egyedi vizsgálatot. A vizsgálat ezen szakaszában a Bizottság még egyik esetben sem döntött az egyedi vizsgálatra irányuló kérelmekről. A Bizottság a vizsgálat végleges szakaszában fog dönteni arról, hogy elfogadja-e az egyedi vizsgálatra irányuló kéréseket.
6. A kérdőívre adott válaszok
(19)
A Bizottság kérdőíveket küldött a török kormánynak, a mintába felvett összes uniós vállalatnak, három importőrnek és a törökországi exportáló gyártók mintába felvett csoportjainak.
(20)
A török exportáló gyártók egyik csoportjához tartozó három vállalat mentességet kért a kérdőív megválaszolására vonatkozó kötelezettség alól. Ezen vállalatok egyike azzal érvelt, hogy elsősorban tengeri sügér és durbincs előállításával foglalkozik, és az érintett termékből csak kis mennyiséget termel. Egy másik vállalat egy kis élelmiszerüzletet működtet és csak érintőlegesen kapcsolódik az érintett termékhez. A harmadik vállalat pedig egy kapcsolatban álló importőr volt, amely a vizsgálati időszakban nem értékesített jelentős mennyiséget a érintett termékből. A Bizottság mentesítette a kis élelmiszerüzletet működtető vállalatot a kérdőív megválaszolására vonatkozó kötelezettség alól. A Bizottság ugyanakkor fenntartotta azon álláspontját, hogy a főleg tengeri sügér és durbincs előállításával foglalkozó vállalatnak ki kell töltenie a kérdőívet, csakúgy mint a nem független importőrnek, mivel (az exportáló gyártó esetében) az előállított, illetve (a kapcsolatban álló importőr esetében) az értékesített mennyiségek még így is jelentősek voltak.
(21)
A kérdőívre a török kormány és a mintába felvett, más törökországi exportáló gyártók csoportjai, valamint az egyedi vizsgálatot kérelmező vállalatok küldték el válaszukat.
7. Ellenőrző látogatások
(22)
A Bizottság összegyűjtötte és ellenőrizte a támogatás, az abból következő kár és az uniós érdek ideiglenes megállapításához szükséges valamennyi információt. Az alaprendelet 26. cikke alapján az alábbi vállalatok telephelyein került sor ellenőrző látogatásra:
a)
Uniós gyártók:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Franciaország,
-
Danaqua, Grindsted, Dánia,
-
Danforel A/S, Grindsted, Dánia,
-
Kongeåns Dambrug ApS, Brørup, Dánia,
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Németország,
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Németország,
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Lengyelország,
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Spanyolország,
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Olaszország,
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Spanyolország.
b)
Törökországi exportáló gyártók
-
„GMS” kapcsolatban álló vállalatok csoportja, Bodrum, Törökország:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști,
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd. Ști,
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști,
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ,
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști,
-
Hakan Komandit Șirketi,
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd. Ști,
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd. Ști,
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști.
-
„Kilic” kapcsolatban álló vállalatok csoportja, Bodrum, Törökország:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști.
-
„Özpekler” kapcsolatban álló vállalatok csoportja, Denizli, Törökország:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.),
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Ști,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. İhr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben”), Kayseri, Törökország.
c)
A török kormány:
-
Gazdasági Minisztérium, Ankara, Törökország,
-
Élelmezési, Mezőgazdasági és Állattenyésztési Minisztérium, Ankara, Törökország.
d)
Török exportőrökkel kapcsolatban álló uniós importőrök:
-
Spador S.R.L. („Spador”),
-
Ternäben Service GmbH („TSG”),
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG”).
e)
Törökországi exportáló gyártóval kapcsolatban álló uniós gyártó (feldolgozó) (Ternäben)
-
Ternäben Spółka z.o.o., Lengyelország („TPL”).
8. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(23)
A támogatás és a kár kivizsgálása a 2013. január 1. és 2013. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2010. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Az érintett termék
(24)
Az érintett termék a szivárványos pisztráng (Oncorhynchus mykiss):
-
élő, egyenként legfeljebb 1,2 kg tömegű, vagy
-
friss, hűtött, fagyasztott és/vagy füstölt:
-
egész hal (fejjel együtt), kopoltyúval vagy anélkül, belezve vagy béllel együtt, egyenként legfeljebb 1,2 kg tömegű, vagy
-
fej nélkül, kopoltyúval vagy anélkül, belezve vagy béllel együtt, egyenként legfeljebb 1 kg tömegű, vagy
-
filé, egyenként legfeljebb 400 g tömegű,
Törökországból származó és jelenleg az ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 és ex 0305 43 00 KN-kód alá besorolt (a továbbiakban: az érintett termék).
(25)
Az érintett termék meghatározását az (1) preambulumbekezdésben említettek szerint helyesbítették. A helyesbítés kizárólag szerkesztésbeli pontosítás volt, amely a hatályt nem érintette.
2. A hasonló termék
(26)
A vizsgálat során bizonyítást nyert, hogy a török belföldi piacon gyártott és értékesített és/vagy az Unióba exportált termék, illetve az uniós gazdasági ágazat által gyártott és az Unióban értékesített termék azonos fizikai, műszaki és kémiai alaptulajdonságokkal rendelkezik, továbbá alapvető felhasználási területei is megegyeznek.
(27)
Következésképp a Bizottság e szakaszban úgy ítélte meg, hogy e termékek az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében vett hasonló termékek.
3. A termékkört érintő kérelmek
(28)
Az érdekelt felek némelyikének álláspontja szerint a füstölt pisztrángot ki kellene zárni a termékkörből. Érvelésük szerint a füstöletlen pisztránggal összehasonlítva különbségek mutatkoznak a füstölt pisztráng gyártási folyamata, illetve fizikai, műszaki és kémiai tulajdonságai tekintetében. Ezenfelül a török hatóságok azt állították, hogy a füstölt pisztrángfilé gyártóinak költségszerkezete jelentősen eltér a többi gyártó költségszerkezetétől, ami arra enged következtetni, hogy a füstölt és a füstöletlen termékek nem tekinthetők azonosnak. Ezen érdekelt felek hivatkoztak továbbá két korábbi, 2004-ben (5) és 2005-ben (6) lezárt, hasonló terméket (nagy szivárványos pisztráng és lazac) érintő dömpingellenes vizsgálatra, amelyek esetében a füstölt termékek nem tartoztak a vizsgált termékkörbe. A felek konkrétan a 437/2004/EK tanácsi rendelet (7) (9) preambulumbekezdésére hivatkoztak, amelyben elismerést nyert, hogy a füstölési folyamat megváltoztatja a vizsgált termék alaptulajdonságait. Erre való tekintettel a füstölt pisztrángot a jelen vizsgálat keretében is ki kellene zárni a termékkörből.
(29)
A vizsgálat során megállapítást nyert hogy az érintett termék meghatározása alá tartozó különböző kiszerelések - „élő”, „hűtött”, „fagyasztott” vagy „füstölt” - ugyanazon fizikai, műszaki és kémiai alaptulajdonságokkal rendelkeznek. Mindenekelőtt minden pisztráng ugyanazon lényegi tulajdonságokkal (kémiai, tápanyag- vagy egyéb tulajdonságokkal) rendelkezik, és e tulajdonságokat a hal a feldolgozás során is megőrzi. A feldolgozás ugyan különböző kiszereléseket eredményezett, amelyek azonban csak a hal további feldolgozás, előkészítés, főzés vagy fogyasztás előtti tartósításának módjában tértek el egymástól. Következésképp megállapítást nyert, hogy a füstölés útján történő konzerválás nem változtatja meg lényegesen a termék fizikai, műszaki és kémiai alaptulajdonságait.
(30)
Ami a különböző gyártási eljárásokat és az eltérő költségszerkezeteket illeti, az érdekelt felek nem fejtették ki, hogy ez milyen módon érintheti azt a megállapítást, amely szerint a füstölt és a füstöletlen termékek azonos terméknek tekinthetők. Mindenesetre a gyártási eljárások esetleges eltérései önmagukban nem befolyásolják a termékkör meghatározását. A vizsgált konkrét esetben pedig a füstölt pisztrángfilé gyártási eljárása és költségszerkezete valójában nem tért el jelentősen a pisztráng más kiszereléseinek gyártási eljárásától és költségszerkezetétől. Mindegyik kiszerelés esetében a legfontosabb költségtényező a tenyésztési költség volt, amely alapvetően az etetés (halliszt és halolaj), az energia, valamint a halikra vagy növendék halak költségeiből áll össze. Az ezzel összefüggő állításokat ezért a Bizottságnak el kell utasítania.
(31)
A jelen vizsgálattal ellentétben azon korábbi vizsgálatokban, amelyekre az érdekelt felek hivatkoztak, a füstölt termékek nem szerepeltek az eljárások megindítását eredményező panaszban. Következésképp a füstölt termékek nem tartoztak e vizsgálatok termékkörébe, ennek megfelelően nem is vizsgálták azokat. A 437/2004/EK rendelet (9) preambulumbekezdése az érdekelt felek egyikének azon állítására vonatkozott, amelynek értelmében a fagyasztott egész halat és filét ki kellene zárni az eljárás hatálya alól. A vizsgálat azonban nem állapította meg konkrétan azt, hogy a füstölt termékeket ki kellene zárni a termékkörből. Mivel a jelen vizsgálatban megállapítást nyert, hogy a pisztráng valamennyi kiszerelése azonos fizikai, műszaki és kémiai alaptulajdonságokkal rendelkezik, az erre vonatkozó állítást el kell utasítani.
(32)
Fenti indokok alapján az állítást, amely szerint a füstölt termékeket ki kellene zárni a termékkörből, a Bizottság a vizsgálat ezen szakaszában elutasítja.
C. TÁMOGATÁS
1. Bevezetés
(33)
A panaszos állítása szerint a török kormány támogatást nyújt az akvakultúra ágazatának. A panasz meggyőző bizonyítékokat tartalmazott az ágazatnak nyújtott állami támogatás alapjául szolgáló különböző támogatási formákra vonatkozóan, amelyek mind jogszabályokba foglaltan, mind szakpolitikai dokumentumokban megtalálhatók.
(34)
A Bizottság áttekintette és elemezte a panaszban említett dokumentumokat, valamint a török kormány és a mintába felvett exportáló gyártók által a vizsgálat során benyújtott további dokumentumokat, és azt állapította meg, hogy az említett dokumentumok mindegyike arra utal, hogy a Török Köztársaságban az akvakultúra-ágazat számos területen preferenciális elbánásban részesül.
(35)
A török hatóságoknak az akvakultúra-ágazat külön támogatására vonatkozó döntése 2003-ra nyúlik vissza, és e döntés nyomán az elmúlt tíz évben jelentős összegben juttattak közpénzeket török gyártók és exportőrök részére.
(36)
A török kormány és a Bizottság között az eljárás megindítását megelőzően folytatott, a (3) és (4) preambulumbekezdés szerinti konzultációk keretében a török kormány nem vitatta a vizsgált támogatási programok bármelyikének is a létezését.
2. A vizsgált támogatási programok
(37)
A Bizottság kérdőíveket küldött a török kormánynak és a mintába felvett exportáló gyártóknak azzal a céllal, hogy információkat kérjen az alábbi programokról, amelyek állítólagosan az akvakultúra-ágazatnak nyújtott támogatásokkal jártak:
-
az akvakultúra-ágazatban megvalósított beruházások állami támogatása
-
vámmentesség
-
héamentesség
-
adókedvezmény
-
társadalombiztosítási kiegészítő támogatás (munkáltatói járulék)
-
kamattámogatás
-
földterület juttatása
-
nyereségadó-támogatás
-
társadalombiztosítási kiegészítő támogatás (munkavállalói járulék)
-
a pisztrángtermelőknek nyújtott közvetlen támogatások
-
a pisztrángtenyésztők közvetlen támogatása
-
az ökológiai pisztrángtermelés közvetlen támogatása
-
a növendék halak után járó különtámogatás
-
a pisztrángtermelőknek nyújtott támogatott hitelek és biztosítás
-
a Ziraat Bankasi által nyújtott alacsony kamatú beruházási hitelek és működési hitelek
-
mezőgazdasági hitelszövetkezetek által nyújtott alacsony kamatú beruházási hitelek és működési hitelek
-
mezőgazdasági biztosítási alap és kiegészítő támogatási ráták
-
tanácsadási szolgáltatásokhoz nyújtott támogatás
-
halászhajókhoz nyújtott támogatás
-
halászhajók üzemanyagának vásárlásához nyújtott támogatás (fogyasztási adó-kedvezmény a hajók üzemanyaga után)
-
halászhajók forgalomból történő kivonásához nyújtott támogatás
-
egyéb támogatások és egyéb támogatási programok
3. Az akvakultúra-ágazatban megvalósított beruházások állami támogatása
3.1. Bevezetés
(38)
A török kormány támogatási programot vezetett be a bizonyos ágazatokban - ideértve az akvakultúra-ágazatot - és bizonyos régiókban beruházó vállalkozások számára. A program céljai a következők:
-
a termelés és a foglalkoztatás növelése,
-
a nemzetközi versenyképesség javulásához hozzájáruló nagy beruházások ösztönzése,
-
a közvetlen külföldi befektetések ösztönzése,
-
a Törökország által megfogalmazott - lent részletesebben kifejtett - különböző fejlesztési tervekben és éves programokban meghatározott célokkal összhangban a környezetvédelmi és a K + F tevékenységet ösztönző beruházások támogatása.
3.2. Jogalap
(39)
Az alábbi jogszabályok rendelkeznek az akvakultúra-ágazatban megvalósított beruházások állami támogatásáról: A beruházások állami támogatásáról szóló, a Hivatalos Lapban 28328 sz. alatt 2012. június 19-én kihirdetett 2012/3305. sz. török rendelet és a beruházások állami támogatásáról szóló rendelet végrehajtásáról szóló, a Hivatalos Lapban 28329 sz. alatt 2012. június 20-án kihirdetett 2012/1. sz. közlemény.
3.3. A vizsgálat megállapításai
(40)
Jóllehet a vizsgálati időszak szempontjából a 2012/3305. sz. török rendelet a releváns támogatási program, hasonló rendelkezések 2006, sőt még régebb óta hatályban voltak. E ténynek abból a szempontból van jelentősége, hogy állóeszközök vásárlásához kapcsolódó támogatások, például beruházási támogatások akkor is érinthetik a vizsgálati időszakot, ha odaítélésükről a vizsgálati időszakot megelőzően döntöttek.
(41)
A vizsgálat megerősítette a különböző állami támogatási programok létezését. Az akvakultúra-ágazatban végzett termelési tevékenység konkrétan nevesítve szerepel a 2012/3305. sz. rendelet 2/A. mellékletében azon ágazatok között, amelyek jogosultak az olyan ösztönzési támogatásokra, mint a hozzáadottértékadó-mentesség (a továbbiakban: héamentesség), vámmentesség, adókedvezmények, beruházási hozzájárulások, társadalombiztosítási kiegészítő támogatás (munkáltatói járulékok), földterület-juttatás, kamattámogatás, nyereségadó-támogatás és társadalombiztosítási kiegészítő támogatás (munkavállalói járulékok). A támogatási intenzitás a 2012/3305. sz. rendeletben meghatározott hat régió gazdasági fejlettségének mértékétől függően változhat.
(42)
Jóllehet a vizsgálat során megerősítést nyert a „regionális beruházási” programok létezése, a mintában szereplő vállalatok egyike sem részesült a programok mindegyikének támogatásából. E vállalatok közül néhány a hat törökországi régió mindegyikében egyformán alkalmazandó héa- és vámmentességben részesült. Mindazonáltal, mivel a mintába felvett vállalatok az EU és Törökország közötti vámunió keretében uniós vállalatoktól szereztek be gépeket és felszerelést, vámkötelezettség nem keletkezett. Másrészről, mivel Törökország előzetesen felszámított és áthárított adót is tartalmazó héarendszert alkalmaz, a vizsgálati időszakban szerzett előnyök arra a két hónapnyi időkedvezményre korlátozódtak, amíg az adóhatóságok visszatérítették héá-t a vállalatok részére. A tényleges előny mértéke a héa visszatérítéséig eltelt időszakban a kereskedelmi bankoknak fizetendő kamat összegével lenne egyenlő. Ez az előny elhanyagolható jelentőségű, így további vizsgálatára nem is került sor.
(43)
A mintába felvett vállalatok egyike adókedvezményben részesült a beruházások állami támogatásáról szóló, fent említett rendelet keretében megvalósított gépbeszerzése után. Az általánosan alkalmazandó 20 %-os társasági adó helyett mindössze 4 %-os adót kellett fizetnie.
(44)
Ugyanezen vállalat a társadalombiztosítási kiegészítő támogatási program kedvezményét is igénybe vette. A beruházásösztönzési tanúsítvány birtokában társadalombiztosítási kiegészítő támogatási kedvezményben részesült mind a munkáltatói, mind a munkavállalói járulékok tekintetében. A beruházás megvalósítását követően a társadalombiztosító az újonnan létrehozott munkahelyek vonatkozásában a minimálbérnek megfelelő összeghatárig mentesítette a vállalatot a munkavállalói és munkáltatói társadalombiztosítási járulékok megfizetése alól. A támogatási programot a Gazdasági Minisztérium finanszírozta.
3.4. Következtetés
(45)
A beruházások állami támogatása ideiglenes jelleggel az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett támogatásnak minősül, ahol az állami támogatás adókedvezmény formáját ölti, azaz egyébként megfizetendő kormányzati bevételt elengednek vagy nem szednek be.
(46)
A támogatás egyedi és kiegyenlíthető, mivel a támogatás által nyújtott előny tételesen felsorolt gazdasági ágazatokra korlátozódik. A támogatáshoz való hozzáférés bizonyos ágazatokban működő bizonyos vállalkozások körére tovább van szűkítve. Ezenfelül a bizonyos ágazatokra alkalmazandó korlátozások száma és jellege miatt, és mindenekelőtt a bizonyos vállalkozástípusokra alkalmazandó korlátozások vagy a bizonyos ágazatokat teljesen kizáró korlátozások miatt a támogatás nem felel meg az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének b) pontjában az egyediség kizárására vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
(47)
A rendelet 2/A. mellékletében az akvakultúra-ágazat nevesítve szerepel azon tevékenységek között, amelyek jogosultak ezen típusú adómentességekre. A rendelet 4. melléklete tételesen felsorolja azon ágazatokat, amelyek nem jogosultak semmilyen ösztönzési támogatásra ezen program keretében.
(48)
Következésképpen az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésével összhangban a fent említett támogatások a kormány által nyújtott olyan pénzügyi hozzájárulásnak minősülnek, amelynek révén a kedvezményezett vállalkozások gazdasági előnyhöz jutnak.
3.5. A támogatás összegének kiszámítása
(49)
A fenti támogatási programok által nyújtott előnyökből egy vállalat részesült. A vállalatnak nyújtott előny mértéke azonban elhanyagolható mértékűnek bizonyult.
4. A pisztrángtermelőknek nyújtott közvetlen támogatások
4.1. Bevezetés
(50)
Az érintett termék leginkább az előállított pisztráng után kilogrammonként járó közvetlen támogatás formájában részesül támogatásban. Ezeket a támogatásokat az agrártámogatások éves felülvizsgálata keretében minden éven felülvizsgálják.
4.2. Jogalap
(51)
A közvetlen támogatásokról az alábbi jogszabályok rendelkeznek: A 2013. évi mezőgazdasági támogatásokról szóló, 2013. március 7-i, a Hivatalos Lapban 28612. sz. alatt 2013. április 8-án kihirdetett 2013/4463. sz. török rendelet (amely visszamenőleges hatállyal 2013. január 1-jétől alkalmazandó).
4.3. A vizsgálat megállapításai
(52)
A vizsgálat megerősítette a pisztráng közvetlen támogatásának létezését. Megállapítást nyert, hogy a vizsgálati időszakban a pisztráng kilogrammonkénti támogatása 0,65 TRY/kg volt 250 tonna éves termelésig. Ezen összeg felének (0,325 TRY/kg) megfelelő támogatást adtak az évi 251-500 tonna termelési mennyiség után, az évi 500 tonna termelési mennyiség felett pedig nem nyújtottak támogatást. Az érintett termék gyártói az Élelmezési, Mezőgazdasági és Állattenyésztési Minisztérium által kiállított engedély birtokában vehették igénybe a támogatást.
(53)
A támogatás kifizetése előtt a gyártóknak nyilvántartásba kell vetetniük magukat az Élelmezési, Mezőgazdasági és Állattenyésztés Minisztérium akvakultúra-nyilvántartási rendszerében. A gyártók rendszeres és be nem jelentett ellenőrzéseknek vetik alá magukat.
(54)
A mintába felvett négy gyártói csoport közül három részesült közvetlen támogatásban a vizsgálati időszak alatt, mivel maguk tenyésztették a pisztrángot. Ugyanakkor a legnagyobb csoport, a Ternaeben, nem tenyésztette, hanem független tenyésztőktől vásárolta a pisztrángot (többnyire élő pisztrángot és fagyasztott egész halat), majd feldolgozta azt. Ebből kifolyólag közvetlen támogatásban nem részesült. Ennek nyomán felmerült a kérdés, hogy a közvetlen támogatások által juttatott előny a Ternaeben csoportra, illetve a mintába felvett további három vállalatcsoportra is vonatkozik-e, amelyek nem csupán tenyésztettek pisztrángot, hanem valamennyi pisztrángot vásároltak is független vállalatoktól feldolgozás céljára.
(55)
Ezzel a kapcsolatban a Bizottság nyomatékosítani kívánja, hogy az érintett termék meghatározásába beletartozik mind a közvetlenül támogatott nyersanyag, nevezetesen az élő pisztráng, mind az abból előállított termékek (friss, hűtött egész hal, filé, füstölt pisztráng). Mivel az élő pisztráng támogatásban részesül és gyakorlatilag az összes törökországi tenyésztő részesül ebben a támogatásban, az érintett termék (nevezetesen az élő pisztráng és az abból előállított termékek) összes gyártója részesül ennek a közvetlen támogatásnak az előnyeiből, függetlenül attól, hogy maguk tenyésztik-e a pisztrángot vagy vásárolják-e azt további feldolgozás céljából.
(56)
Mindenesetre az érintett termék gyártói részére juttatott előny kimutatható. E tekintetben a Bizottság összehasonlította a mintában szerepelő, a pisztrángot maguk tenyésztő három vállalat tenyésztési költségeit (amelyek elfogadható és óvatos mértékben értékesítési, általános és igazgatási költségeket, valamint nyereséget is tartalmaztak) az élő vagy hűtött hal független szállítóktól történő beszerzési árával. A Bizottság arra a megállapításra jutott, hogy mindhárom vállalat esetében az élő vagy hűtött hal beszerzési ára alacsonyabb volt, mint a tenyésztés átlagos költsége.
(57)
A Ternaeben csoport esetében a Bizottság a mintában szereplő másik három vállalat átlagos (elfogadható és óvatos mértékben értékesítési, általános és igazgatási költségeket, valamint nyereséget is tartalmazó) tenyésztési költségét hasonlította össze az egyedileg a Ternaeben által a hűtött vagy élő halért átlagosan fizetett beszerzési árral. Megállapítást nyert, hogy a mintában szereplő másik három vállalat átlagos tenyésztési költsége magasabb volt, mint a Ternaeben által fizetett átlagos beszerzési ár. A Ternaeben által fizetett átlagos beszerzési ár megfelelt a mintában szereplő több vállalat által fizetett árnak.
(58)
Következésképp a Bizottság úgy véli, hogy a mintában szereplő vállalatok is részesültek a közvetlen támogatási program által nyújtott előnyből oly mértékig, amennyire független vállalatoktól pisztrángot szereztek be.
(59)
A panaszos állítása szerint az ökológiai pisztrángtermelés és a növendék halak darabonkénti termelése után kiegészítő támogatást is fizettek. A vizsgálat megerősítette, hogy az ökológiai pisztrángtermelés után kiegészítő támogatást fizettek. Ugyanakkor megállapítást nyert, hogy mindössze egy vállalat foglalkozott ökológiai pisztrángtermeléssel Törökországban, ez azonban nemrég csődbe ment. Következésképp a vizsgálati időszakban ökológiai pisztrángtermelés után támogatást nem nyújtottak.
(60)
Ezenfelül a Bizottság megállapította, hogy bár a növendék halak különtámogatása 2012-ben valóban létezetett, ezt a támogatást 2013-ban megszüntették, mivel a növendékhal-termelés szintje már kielégítő volt a törökországi piaci igények szempontjából.
4.4. Következtetés
(61)
A vizsgálat megállapításai alapján a Bizottság ideiglenes jelleggel azt a következetést vonja le, hogy a közpénzből finanszírozott fenti hozzájárulás az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerinti közvetlen támogatás formáját ölti, következésképp az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében közvetlen gazdasági előnyt juttat a török pisztrángtermelőknek. „Előny” átruházásra kerül sor, mivel hatóságok kamat-, illetve díjmentesen közvetlen finanszírozást (támogatást) nyújtanak. Ilyen ingyenes források általában a piacon nem elérhetők.
(62)
A közvetlen támogatási program az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyedi és kiegyenlíthető, mivel a támogatáshoz való hozzáférés a vállalkozások meghatározott körére korlátozott. Az akvakultúra-ágazatban tevékenykedő vállalkozások kifejezetten nevesítve vannak, a pisztráng pedig egyértelműen a támogatási program keretében támogatásra kijelölt fajok egyike. A szóban forgó közvetlen támogatás egyedi, mivel a támogatást nyújtó hatóság, és a támogatást nyújtó hatóság működését meghatározó szabályozás egyértelműen az akvakultúra-ágazatban tevékenykedő vállalkozások körére korlátozza a támogatásokhoz való hozzáférést.
4.5. A támogatás összegének kiszámítása
(63)
A vállalatonként juttatott előny összesítve a vizsgálati időszak alatt a saját tenyésztésű élő hal után kapott átlagos közvetlen támogatási összegből és a török kormány által adott átlagos támogatási összegből állt, amelyet a nyújtott támogatások összértéke alapján számítottak ki, elosztva azt a teljes törökországi pisztrángtermeléssel a vásárolt élő hal tekintetében.
(64)
Az alábbi táblázat a fenti támogatások által juttatott előny ideiglenesen megállapított összegeit mutatja: az előny a vizsgálati időszak alatt az érintett vállalatok által kapott összegnek felel meg.
Közvetlen és közvetlen támogatások
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Támogatott hitelek
5.1. Bevezetés
(65)
Bizonyos közszektorbeli, illetve magánszektorbeli szervezetek kedvezményes hiteleket nyújtottak az akvakultúra-ágazatban tevékenykedő vállalatok részére. Az alábbiakban a legfontosabb érintett szervezetek kerülnek bemutatásra.
(66)
A mezőgazdasági hitelszövetkezetek magánjogi szervezetek, amelyeket törökországi mezőgazdasági termelők (azaz természetes személyek vagy mezőgazdasági termeléssel foglalkozó jogi személyek) hoztak létre vállalkozásaik pénzügyi szükségleteinek kielégítése céljából.
(67)
A Török Köztársaság Mezőgazdasági Bankja (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi vagy a továbbiakban: Ziraat Bankasi) egy állami tulajdonban lévő közjogi szervezetként működő bank, amelynek részvényei teljes mértékben a Kincstári Államtitkárság tulajdonában vannak. A lenti (70) preambulumbekezdésben kifejtettek szerinti, a vizsgálati időszakra is vonatkozó kormányprogram értelmében a Ziraat Bankasi kedvezményes hiteleket nyújt az akvakultúra-ágazat számára a mezőgazdasági termelés és a mezőgazdasági vállalkozások támogatása céljából. Ezzel összefüggésben a Minisztertanács évente meghatározza a program időtartamát, eljárási szabályait és elveit, a Kincstár pedig átutalja a kamat fennmaradó, a diszkontált kamatrátának megfelelő összegét a Ziraat Bankasi számára. Ebből kifolyólag úgy tekinthető, hogy a Ziraat Bankasi kormányzati hatáskört gyakorol, következésképp közjogi szervezetnek minősül.
(68)
A Kis- és Középvállalkozások Fejlesztési Szervezete (KOSGEB) közjogi szervezet, amelynek célja a kis- és középvállalkozások (a továbbiakban: kkv-k) szerepének a növelése a gazdasági és társadalmi fejlődésben, és ehhez minőségi szolgáltatásokat és támogatást kínál a kkv-k versenyképességének fejlesztéséhez és a vállalkozói kultúra terjesztéséhez. A KOSGEB a Tudományos, Ipari és Technológiai Minisztérium hatáskörébe tartozó, részben független szervezet.
(69)
A Türk Eximbankot (a továbbiakban: Eximbank) a török kormány 1987. augusztus 21-i87/11914. sz. rendelete hozta létre a 3332 sz. törvényi rendelet alapján. Az Eximbank teljes mértékben állami tulajdonban lévő bank és közjogi szervezet, amely a török kormány legfőbb exportösztönzési eszközként hozzájárul Törökország fenntartható exportstratégiájának megvalósításához. A török kormány azzal bízta meg az Eximbankot, hogy támogassa a külkereskedelmet és a külkereskedelmet folytató török szállítókat/befektetőket a török vállalkozások exportjának növelése és a nemzetközi versenyképességük erősítése érdekében. Ebből kifolyólag úgy tekinthető, hogy az Eximbank kormányzati hatáskört gyakorol, következésképp közjogi szervezetnek minősül.
5.2. Jogalap
(70)
A támogatott hitelekről az alábbi jogszabályok rendelkeznek: A Ziraat Bankasi és a mezőgazdasági hitelszövetkezetek által nyújtott alacsony kamatú beruházási hitelek és működési hitelek 2013. évi kiterjesztéséről szóló 2013/4271. sz., a Hivatalos Lapban 28561 sz. alatt kihirdetett, 2013. február 16-itörök rendelet, továbbá a kis- és középvállalkozások részére nulla százalékos kamat mellett nyújtott hitelekről szóló, a Hivatalos Lapban2010. június 15-én kihirdetett 2010/27612 sz. török rendelet, valamint a török exporthitelezési bank, az Eximbank által nyújtott exporthitelekről szóló, a Hivatalos Lapban 19417 (bis) sz. alatt 1987. március 31-én kihirdetett 3332 sz. török törvény.
5.3. A vizsgálat megállapításai
(71)
A Bizottság a KOSGEB és az Eximbank által nyújtott kedvezményes hiteleket a panaszban a támogatott hitelekre vonatkozóan megfogalmazott állítások alapján vizsgálta meg. A vizsgálat megerősítette az alacsony kamatú hitelek létezését. Ugyanakkor a vizsgálat azt is megállapította, hogy a mintába felvett exportáló gyártók egyike sem kapott a mezőgazdasági hitelszövetkezetek által nyújtott hitelt.
(72)
A Bizottság megállapította, hogy a mintába felvett vállalatok egyike a 4271/2013. sz. rendelet alapján a vizsgálati időszakban négy kedvezményes hitelt kapott a Ziraat Bankasitól. Az akvakultúra-ágazathoz kapcsolódó hitelek kapcsán a Ziraat Bankasi kiterjesztette a beruházási hiteleket gépek és berendezések beszerzésére is, és a bank a működési hitelek felhasználási lehetőségét is tovább bővítette a működési költségek finanszírozhatósága érdekében.
(73)
A Ziraat Bankasi által nyújtott kedvezményes hitelek mellett a mintába felvett vállalatok egyike nulla kamat mellett jutott hitelhez a 2010/27612. sz. rendelet alapján, amely a KOSGEB által kezelt különböző kkv-támogatási programokra vonatkozik. Az akvakultúra-ágazatban tevékenykedő kkv-k ugyancsak jogosultak ezen támogatási programok nyújtotta előnyök igénybevételére.
(74)
Ezenfelül a vizsgálat során megállapítást nyert, hogy két mintában szereplő vállalat kettő, illetve hat alacsony kamatú hitelhez jutott az Eximbanktól. A török kormánynál tett ellenőrző látogatás alkalmával az Eximbank képviselői megerősítették, hogy az Eximbank a piacon általában elérhetőnél kedvezőbb feltételek mellett nyújt hiteleket a török exportőrök számára.
5.4. Következtetés
(75)
A fent említett alacsony kamatú hitelek ideiglenes jelleggel az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett támogatásnak minősülnek.
(76)
A vizsgálat megállapításai alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a kedvezményezett számára juttatott előny az akvakultúra-ágazatban folytatott termeléshez kapcsolódóan kihelyezett hitelek után felszámított kamatban érvényesített kamatkedvezmény formáját ölti. Az államilag támogatott hitelprogram előnyhöz juttatja a hitelek kedvezményezettjét, mivel ezeket a hiteleket olyan pénzügyi feltételek mellett nyújtják, amelyek nem tükrözik a hasonló futamidejű hitelek piaci feltételeit. A szóban forgó hiteleket a piacinál kedvezőbb kamat mellett nyújtják.
(77)
Ezek a támogatási programok az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja értelmében egyediek, mivel a támogatást nyújtó hatóságok vagy a támogatást nyújtó hatóság által követett eljárást meghatározó jogszabály a támogatáshoz való hozzáférést egyértelműen meghatározott vállalkozások körére korlátozza.
(78)
Ebből kifolyólag a fent említett hitelek mindegyike kiegyenlíthető támogatásnak minősül, amelyek előnyt biztosítanak és amelyek az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében egyedinek minősülnek.
5.5. A támogatás összegének kiszámítása
(79)
Az alaprendelet 6. cikkének b) pontjának megfelelően a kedvezményes hitelekkel járó gazdasági előnyt ideiglenesen a fizetett kamatok és a cégek által a piacon ténylegesen megszerezhető összehasonlítható kereskedelmi hitel esetében fizetendő összeg közötti különbözetként határozták meg. Referenciaértékként a Bizottság a vizsgálati időszakban a török hitelekre vonatkozó súlyozott átlagként meghatározott kamatlábat alkalmazta, amelyhez a Bloomberg elektronikus kereskedési platformját (WAIRCOMM Index) vette igénybe.
(80)
A vizsgálati időszakra vonatkozó gazdasági előnyt a vizsgálati időszak alatt ténylegesen fizetett kamat és azon kamat közötti különbözetként határozták meg, amelyet a referencia-kamatláb alkalmazása esetén kellett volna fizetni.
(81)
A mintába felvett exportáló gyártókra vonatkozó, a fenti módszertan szerint kiszámított támogatáskülönbözetek az alábbiak:
Kedvezményes hitelek
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Mezőgazdasági biztosítási alap és kiegészítő támogatási ráták
6.1. Bevezetés
(82)
A mezőgazdasági biztosításról szóló törvény és a mezőgazdasági biztosítási alap elveinek végrehajtásáról szóló rendelet határozza meg a kormány arra irányuló célját, hogy biztosítási fedezetet nyújtson a halállományt és pisztrángtermelők által előállított termékeket érő, az előforduló különböző betegségek, természeti katasztrófák, balesetek stb. miatt felmerülő veszteségekkel szemben.
(83)
A mezőgazdasági biztosítási alap alá tartozó biztosítástípusok a következők: i. terménybiztosítás; ii. üvegház-biztosítás; iii. nagyélőállat-biztosítás; iv. kisélőállat-biztosítás; v. baromfibiztosítás, vi. akvakultúra-biztosítás.
6.2. Jogalap
(84)
E program jogalapja a mezőgazdasági biztosításról szóló 5363 sz. törvény, valamint a mezőgazdasági biztosítási alap és a kiegészítő támogatási ráták hatálya alá tartozó kockázatokról, termékekről és régiókról szóló, a Hivatalos Lapban 28537 sz. alatt 2013. január 23-án kihirdetett 2012/4138 sz. török rendelet.
6.3. A vizsgálat megállapításai
(85)
A vizsgálat megerősítette ezen támogatási program létezését. A mezőgazdasági biztosításról szóló 5363 sz. törvény 12. és 13. cikke, valamint a mezőgazdasági biztosítási alap és a kiegészítő támogatási ráták hatálya alá tartozó kockázatokról, termékekről és régiókról szóló 2012/4138 sz. rendelet értelmében az akvakultúra-ágazathoz tartozó termékeket előállító termelők igénybe vehetik a kormány által a 2012/4138 sz. rendelet 1. cikkének (6) bekezdése alapján nyújtott kiegészítő biztosítási támogatást.
(86)
A mezőgazdasági biztosítási alaphoz jelentkezni szándékozó vállalatnak tervet kell benyújtania az általa megkötni szándékozott biztosításról. Ezt követően a mezőgazdasági biztosítási alap kockázatértékelési célzattal átvilágítja a vállalatot, majd a biztosítási díjat is tartalmazó ajánlatot készít a biztosítási kötvényre vonatkozóan. Amennyiben a mezőgazdasági ágazatban tevékenykedő vállalat elfogadja az ajánlatot, a biztosítási díj felét a kormány fizeti.
(87)
A Bizottság megállapította, hogy Törökországban a mezőgazdasági termelők általában nem kötnek biztosítást termékeikre. A vizsgálati időszakban a mintába felvett vállalatok közül csupán egy élt - 3 hónapos időtartamra - a biztosítási díjhoz kapcsolódó kormányzati támogatási program nyújtotta előnnyel. A szóban forgó vállalat ezt követően egy magánbiztosító szolgáltatását vette igénybe.
6.4. Következtetés
(88)
A gyakorlatban az e támogatási program által nyújtott előny az akvakultúra-ágazathoz tartozó élőállat-állományra kötött életbiztosítás pénzügyi költségeinek csökkentésében nyilvánul meg. Ez a támogatási program az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontja szerinti támogatásnak minősül, amely a pisztrángtermelőknek nyújtott közvetlen támogatás és az alaprendelet szerinti „pénzügyi hozzájárulás” formáját ölti, mivel a támogatás kedvezményezettje olyan kedvező biztosítási díjban részesül, amely alatta marad a hasonló kockázatokra vonatkozóan piaci feltételek szerint kínált biztosítási díjaknak. A támogatási program az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosít. Az előny mértéke a rendes üzleti feltételek szerint kínált biztosítási díjak és a támogatott biztosítási díj közötti különbséggel egyenlő.
(89)
A szóban forgó támogatás egyedi, mivel a támogatást nyújtó hatóság, és a támogatást nyújtó hatóság működését meghatározó szabályozás egyértelműen a mezőgazdasági ágazatban tevékenykedő vállalkozások körére korlátozza a támogatásokhoz való hozzáférést, sőt kifejezetten az akvakultúra-ágazatban tevékenykedő termelők által viselt kockázatokra irányul.
6.5. A támogatási összeg kiszámítása
(90)
Az ezen támogatási program által nyújtott előnyből egy vállalat részesült. A vállalatnak nyújtott előny mértéke azonban elhanyagolható mértékűnek bizonyult.
6.6. Tanácsadási szolgáltatásokhoz nyújtott támogatás
(91)
Ez a támogatási program az akvakultúra-ágazatban tevékenykedő termelők részére szükséges szaktudás és know-how biztosítására irányul a korszerűsítés, a termelés növelése és a hatékonyság javítása érdekében. Megállapítás nyert hogy a vizsgálati időszakban a mintába felvett exportáló gyártók egyike sem vette igénybe ezt a támogatási programot.
6.7. Üzemanyag-támogatás és a halászhajók forgalomból történő kivonásához nyújtott támogatás
(92)
Ezek a támogatások a halászhajókhoz való üzemanyag vásárlásához vagy a halászhajók forgalomból történő kivonásához kapcsolódnak. Ezek a támogatások kifejezetten a halászati tevékenységekhez kapcsolódóan nyújtanak előnyt. Megállapítást nyert, hogy a vizsgálati időszakban mintába felvett exportáló gyártók egyike sem vette igénybe ezeket a támogatásokat.
6.8. A támogatásra vonatkozó következtetés
(93)
A Bizottság az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban kiszámította, hogy a vizsgálatba bevont vállalatok kiegyenlíthető támogatásai mekkora összeget tesznek ki támogatási programonként, majd ezeket összeadta, hogy így az egyes vállalatcsoportokra meghatározza a vizsgálati időszak alatti támogatás teljes összegét.
(94)
Az alábbiakban feltüntetett összesített támogatáskülönbözetek kiszámításához a Bizottság először a támogatási hányadot, vagyis a támogatási összeg vállalat összforgalmára jutó részét számolta ki. Az így kapott százalékértékkel számolva meghatározta az érintett termék Unióba irányuló, vizsgálati időszak alatti kiviteleihez tartozó támogatást.
(95)
A Bizottság ezt követően kiszámította a vizsgálati időszak alatt Unióba exportált érintett termék egészhal-egyenértékére jutó támogatási összeget, majd ugyanezen exportok egészhal-egyenértékére vonatkozó CIF-értékének százalékában kifejezte az alábbiakban feltüntetett különbözeteket.
(96)
A mintán kívüli együttműködő exportáló gyártók esetében a Bizottság a támogatáskülönbözet súlyozott átlagát számította ki. Ezt a különbözetet tehát a mintába felvett exportáló gyártók vonatkozásában megállapított különbözet alapján állapították meg.
(97)
Az összes többi exportáló gyártó esetében a Bizottság a támogatáskülönbözetet az alaprendelet 28. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények alapján határozta meg. Ennek érdekében a Bizottság meghatározta az exportáló gyártók együttműködésének szintjét. Az együttműködés szintje az együttműködő exportáló gyártók Unióba irányuló kivitelének mennyisége az érintett országból az Unióba irányuló - az Eurostat importra vonatkozó statisztikai adatai alapján megállapított - teljes exportmennyiség arányában kifejezve.
(98)
Ebben az esetben az együttműködés szintje magas, mivel a vizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártók kivitele több mint 80 %-át tette ki az Unióba irányuló teljes kivitelnek. Ez alapján a Bizottság úgy döntött, hogy a fennmaradó támogatáskülönbözetet a mintába felvett, legmagasabb támogatáskülönbözettel rendelekező vállalat szintje alapján határozza meg.
A vállalat neve
Támogatás-különbözet
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
A minta súlyozott átlaga
8,2 %
Országos támogatáskülönbözet
9,7 %
D. A KÁR
1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(99)
A vizsgálati időszakban a hasonló terméket több mint 700 uniós gyártó gyártotta. Ezek a vállalatok alkotják az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdése értelmében vett uniós gazdasági ágazatot.
(100)
A nemzeti és az európai gyártókat tömörítő szervezetek és az egyes vállalatok által közölt adatok alapján a vizsgálati időszakban előállított teljes uniós termelést mintegy 170 millió kg „egészhal-egyenértékre” becsülték. A fenti (10) preambulumbekezdésben említettek szerint kilenc uniós gyártót vettek fel a mintába, amelyek a hasonló termék uniós össztermelésének több mint 12 %-át képviselték.
2. Uniós fogyasztás
(101)
Az uniós fogyasztás mértékét a Bizottság az uniós gyártók uniós piaci becsült értékesítési összmennyisége és az Eurostat által az összesített behozatalra vonatkozóan közölt adatok alapján állapította meg.
(102)
Az uniós gyártók értékesítésének összvolumenét a lenti (130) preambulumbekezdésben meghatározottak szerint becsülték meg.
(103)
Az importvolumen tekintetében az Eurostat hat különböző KN-kódra vonatkozóan, nevezetesen az élő halra, a friss, a hűtött, a fagyasztott és/vagy egészben és/vagy belezett füstölt halra vagy filére vonatkozóan közöl nettó tömegben megadott adatokat. Az Eurostat nyilvántartásaiban szereplő importmennyiségeknek az alábbi konverziós tényezőkkel való elosztásával a nettó tömegben megadott adatokat egészhal-egyenértékre konvertálták összehasonlítás céljából. Ezek a konverziós tényezők a panaszban is szerepeltek és az ágazatban általánosan használtak.
1. tábla
Konverziós tényezők
Termékkiszerelés
Tényező
Élő
1,00
Friss/hűtött/fagyasztott (belezett)
0,85
Filé: Friss/hűtött/fagyasztott
0,47
Filé: Füstölt
0,40
(104)
Az érintett KN-kódok alá olyan haltípusok is tartoznak, amelyekre ennek a vizsgálatnak a hatálya nem terjed ki. Ilyen például a sebes pisztráng (Salmo trutta), a gyilkos pisztráng (Oncorhynchus clarki), az aranypisztráng (Oncorhynchus aguabonita) és a gila pisztráng (Oncorhynchus gilae). A vizsgálat során ugyanakkor megállapítást nyert, hogy az érintett terméken kívül más fajt Törökországban nem, vagy csak elhanyagolhatóan kis mennyiségben állítottak elő. Ez a megállapítás a török gazdasági ágazat által az Európai Akvakultúra-ágazati Termelők Szövetsége (a továbbiakban: FEAP) részére közölt információkon és további nyilvános információforrásokon alapul (8), amelyeket ellenőrzésképpen minden lehetséges esetben összehasonlítottak a megfelelő hivatalos török statisztikai adatokkal. Mindezek alapján megállapítást nyert, hogy az Eurostat által közölt adatok kellőképpen megbízható és teljes körű adatokat adnak a behozatalról.
(105)
A megállapítottak szerint az uniós fogyasztás 2010-2011-ben stabil maradt, majd 2011 és 2012 között 5 %-kal csökkent, majd 2012-től a vizsgálati időszakig további 7 %-kal visszaesett. Összességében a fogyasztás 12 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban.
2. tábla
Uniós fogyasztás (egészhal-egyenérték, kg)
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Uniós összfogyasztás
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Forrás: FEAP, Eurostat.
3. Az érintett országból származó behozatal
3.1. Az érintett országból származó behozatal mennyisége és piaci részesedése
(106)
A (103) preambulumbekezdésben közöltek szerint az import mennyiségét a Bizottság az Eurostat adatai alapján, egészhal-egyenértékben kifejezve állapította meg. A behozatal piaci részesedését a Törökországból származó import mennyisége és az uniós összfogyasztás alapján állapították meg.
(107)
Az érintett országból származó, Unióba irányuló behozatal a következőképpen alakult:
3. tábla
A behozatal volumene (egészhal-egyenérték, kg) és piaci részesedése
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
A Törökországból származó behozatal mennyisége (egészhal-egyenérték, kg)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Piaci részesedés
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Forrás: Eurostat.
(108)
A fogyasztás csökkenése ellenére az érintett termék Unióba irányuló behozatala stabilan és összességében 72 %-kal emelkedett a figyelembe vett időszakban. Ennek eredményeképp a piaci részesedés a 2010-es 9 %-ról a vizsgálati időszakra 17 %-ra nőtt, ami 8 százalékpontos vagy 95 %-os növekedésnek felel meg a figyelembe vett időszak alatt.
3.2. Az érintett országból származó behozatal árai és az áralákínálás
(109)
A Bizottság az Eurostat adatai alapján állapította meg a behozatalra vonatkozó átlagárat, amihez az import összértékét elosztotta a török behozatal egészhal-egyenérték kg-ban kifejezett összmennyiségével. A mintába felvett exportáló gyártókra vonatkozó adatok alapján megállapítható volt az áralákínálás az import tekintetében.
(110)
Az érintett országból származó, Unióba irányuló behozatal átlagárai a következőképpen alakultak:
4. tábla
Importár (EUR/kg, egészhal-egyenérték)
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Törökország
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Forrás: Eurostat.
(111)
Az érintett termék átlagos importára 2010 és 2012 között 8 %-kal emelkedett, majd ezt követően, 2012 és a vizsgálati időszak között 3 %-kal csökkent. A figyelembe vett időszakban az átlagos importárak összességében 5 %-kal emelkedtek.
(112)
A vizsgálati időszak alatti áralákínálás meghatározásához a Bizottság az alábbi tényezőket hasonlította össze: a) a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási árak gyártelepi szintre igazított súlyozott átlaga, valamint b) a mintába felvett exportáló gyártók uniós piacon, első független vevő számára értékesített behozatalainak terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagára, amelyet költség, biztosítás, fuvardíj figyelembevételével (CIF-paritás) állapítottak meg.
(113)
Az árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén történő ügyleteket vizsgálva, az adatokat szükség esetén kiigazítva, a visszatérítések és kedvezmények levonása után. Az összehasonlítás eredményét a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában fejezték ki. Ennek alapján az érintett országból származó behozatal alákínálási különbözeteinek súlyozott átlaga az uniós piac tekintetében 5 % és 18 % között mozgott.
(114)
A mintába felvett exportáló gyártók egyikének érvelése szerint a Bizottságnak kellő mértékben figyelembe kellene vennie a kereskedelem szintjében mutatkozó esetleges különbségeket. A vizsgálat ugyanakkor azt állapította meg, hogy a mintába felvett uniós gyártók és a mintába felvett törökországi exportáló gyártók között nem volt különbség a kereskedelem szintje tekintetében. Az érvet emiatt el kell vetni.
(115)
A török exportőröket képviselő Égei-tengeri Exportőrök Szövetsége és az exportáló gyártók egyikének állítása szerint az uniós gazdasági ágazat leginkább az ökológiai pisztrángtermelésre és a rózsaszín pisztráng termelésére összpontosít, amely a Törökországból exportált pisztránghoz képest jelentős felárral értékesíthető. Ez alapján azt állították, hogy az árak nem összehasonlíthatók. Ugyanakkor a fenti (113) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén lezajló ügyleteket vizsgálva és az adatokat szükség esetén kiigazítva. Így a különböző terméktípusok alapján mutatkozó esetleges árkülönbségeket megfelelően figyelembe vették.
(116)
Az Égei-tengeri Exportőrök Szövetsége azt állította továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat eltérő termelési folyamatokat alkalmazott, ami eltérő optikai és érzékszervi jellemzőket, illetve eltérő eltarthatóságot eredményezett. Az állították továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat által előállított pisztráng más tömegkategóriákba tartozott, mint a Törökországban előállított pisztráng. Állításuk szerint mindezen tényezők kihatással vannak az árösszehasonlításra, következésképp figyelembe kellene venni ezeket. Ezen állításokat azonban nem támasztották alá bizonyítékokkal, és ilyen bizonyítékok a vizsgálat során sem kerültek elő a fenti állítások alátámasztására. A (113) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén lezajló ügyleteket vizsgálva és az adatokat szükség esetén kiigazítva. Következésképp a különböző terméktípusok alapján mutatkozó esetleges különbségeket megfelelően figyelembe vették.
(117)
Az árak összehasonlításával összefüggő állításokat ezért a Bizottságnak el kell utasítania.
4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
4.1. Általános észrevételek
(118)
A támogatott import uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata az alaprendelet 8. cikke (4) bekezdésének megfelelően magában foglalta valamennyi olyan gazdasági mutató értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(119)
A (10) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően az uniós gazdasági ágazatot ért esetleges kár meghatározása érdekében mintavételt alkalmaztak.
(120)
A kár meghatározásához a Bizottság szétválasztotta a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatókat. A makrogazdasági mutatókat a Bizottság a panaszban, illetve a FEAP és az Eurostat által közölt adatok alapján értékelte. Az adatok az összes uniós gyártóra vonatkoztak. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívre adott válaszokban közölt adatok alapján értékelte. Az adatok a mintába felvett uniós gyártókra vonatkoztak. Mindkét adatsorról megállapítást nyert, hogy azok reprezentatívak az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete tekintetében.
(121)
A makrogazdasági mutatók a következők: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználtság, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység és a támogatáskülönbözet nagyságrendje.
(122)
A mikrogazdasági mutatók a következők: átlagos egységár, egységköltség, munkaerőköltség, készletek, jövedelmezőség, cash flow, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség.
4.2. Makrogazdasági mutatók
4.2.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználtság
(123)
Az uniós gazdasági ágazat termelési volumenére vonatkozó adatok a FEAP-tól és a panaszostól származnak. A FEAP-tól származó adatokat haltelepi paritáson gyűjtötték össze és az egyes tagállamokban lehalászott élőhal-mennyiségre vonatkozik. Tekintettel arra, hogy a FEAP adatai a vizsgálati időszaknak csak egy részét fedték le, az adatokat a panaszostól származó becsült adatokkal egészítették ki. Továbbá mivel a FEAP adatait haltelepi paritáson gyűjtötték és az előállított élőhal-mennyiségre vonatkoznak, és mivel a kettős számbavétel elkerülése miatt is indokolt, az újrafeldolgozás céljára szánt, bármely forrásból származó importot (a teljes importmennyiség mintegy 20 %-a, a „füstölt” hal kivételével - a mintába felvett exportáló gyártók kérdőívre adott válaszaiban közölt információk alapján) hozzáadták az élőhal uniós termeléséhez.
(124)
Ez alapján a figyelembe vett időszak során az uniós össztermelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználtság a következőképpen alakult:
5. tábla
Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználtság
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Termelési mennyiség (egészhal-egyenérték, kg)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Termelési kapacitás (egészhal-egyenérték, kg)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Kapacitáskihasználtság
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Forrás: a panasz, FEAP, a mintába felvett uniós gyártók és a mintába felvett exportáló gyártók adatai, Eurostat.
(125)
A figyelembe vett időszak során a termelés minden évben csökkent. A vizsgálati időszakban a termelés 19 %-kal csökkent 2010-hez képest. E csökkenés mértéke meghaladta a figyelembe vett időszak alatt a fogyasztásban bekövetkezett csökkenés mértékét.
(126)
A termelési kapacitást a termelési volument a mintába felvett uniós gyártók kapacitáskihasználtsági rátájával elosztva becsülték meg.
(127)
Az uniós gazdasági ágazat termelési kapacitása 17 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az uniós gyártók egy része a figyelembe vett időszakban bezárta termelő létesítményeit, lecsökkentve ezáltal az összesített uniós termelési kapacitást.
(128)
A figyelembe vett időszakban az uniós gyártók kapacitáskihasználtsági rátája 75 % körül volt, és 1 százalékpontos csökkenést mutatott 2010 és a vizsgálati időszak vége között.
4.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(129)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult:
6. tábla
Értékesítési volumen és piaci részesedés
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Uniós piacon történő értékesítés volumene (egészhal-egyenérték, kg)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Piaci részesedés
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Forrás: a panasz, FEAP, a mintába felvett uniós gyártók adatai, Eurostat.
(130)
Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenét a termelés összvolumene alapján állapították meg, a (123) preambulumbekezdésben leírtak szerint az uniós gazdasági ágazat exportértékesítésének levonásával.
(131)
Az exportértékesítés mennyiségét az Eurostat adatainak kilogrammban kifejezett egészhal-egyenértékre történő átkonvertálásával határozták meg. Az esetlegesen az érintett KN-kódok alá tartozó egyéb pisztrángfajok szempontját elhanyagolhatónak találták, mivel ezeket vagy nem termelték az Unióban, vagy csak nagyon kis mennyiségben termelték. Következésképp úgy tekinthető, hogy az Eurostat kellőképpen megbízható adatokat közölt a szivárványos pisztráng figyelembe vett időszaki exportjára vonatkozóan.
(132)
Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene tehát 2010 és a vizsgálati időszak között folyamatosan csökkent, a figyelembe vett időszak egészében a csökkenés mértéke 20 %-os volt. E negatív tendencia markánsabban jelentkezett, mint az összfogyasztás ugyanezen időszakban bekövetkezett, a (105) preambulumbekezdésben ismertetett csökkenése.
(133)
Ennek eredményeképp az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése is csökkent a figyelembe vett időszak folyamán, és összességében 8 százalékponttal csökkent ugyanezen időszak alatt. Ugyanakkor a török behozatal 72 %-kal és ennek megfelelően a török behozatal piaci részesedése is 8 százalékponttal nőtt a fenti (108) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint, amely megfelel az uniós gazdasági ágazat által elveszített piaci részesedés nagyságának.
4.2.3. Növekedés
(134)
Az uniós fogyasztás 2011-től a vizsgálati időszak végéig esett. Az uniós piacon tapasztalható csökkenő kereslet ellenére a Törökországból származó behozatal közel kétszeresére nőtt, aminek eredményeként a figyelembe vett időszakban a piaci részesedés is nőtt. Az uniós gazdasági ágazat így elveszítette a piaci részesedése egy részét, miközben az érintett importterméknek sikerült növelnie piaci részesedését a zsugorodó uniós piacon. Ezzel egyidejűleg az uniós gazdasági ágazat termelési volumene nagyobb arányban csökkent, mint amennyivel a piac zsugorodott, miközben a török import mind abszolút, mind relatív értelemben nőtt.
4.2.4. Foglalkoztatás és termelékenység
(135)
A figyelembe vett időszak alatt a foglalkoztatás és a termelékenység a következőképpen alakult:
7. tábla
Foglalkoztatás és termelékenység
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Termelékenység (egészhal-egyenérték, kg/alkalmazott)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Forrás: a panasz, FEAP, a mintába felvett uniós gyártók adatai.
(136)
Az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó foglalkoztatást a termelési összmennyiség alapján becsülték meg, elosztva azt a mintába felvett uniós gyártók termelékenységével. A termelési volumen csökkenésével (5. tábla) párhuzamosan a figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazatban a foglalkoztatás szintje is csökkent 22 %-kal.
(137)
Mivel a foglalkoztatás nagyobb mértékben csökkent, mint a termelési volumen, az egy foglalkoztatottra jutó, egészhal-egyenértékre vetített kilogrammban mért termelékenység becsült értéke 5 %-kal nőtt a figyelembe vett időszakban.
4.2.5. A kiegyenlíthető támogatások összegének nagyságrendje és a múltbeli támogatást vagy dömpinget követő helyreállás
(138)
Valamennyi támogatáskülönbözet lényegesen meghaladja a de minimis szintet. A kiegyenlíthető támogatások nagyságának az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását illetően - tekintve a Törökországból érkező behozatal nagyságát és árát - a hatás nem tekinthető elhanyagolhatónak.
(139)
Mivel ez az első szubvencióellenes vizsgálat az érintett termékre vonatkozóan, nem állnak rendelkezésre adatok az esetleges korábbi támogatás vagy dömping hatásainak értékeléséhez.
4.3. Mikrogazdasági mutatók
4.3.1. Árak és az árakat befolyásoló tényezők
(140)
A mintába felvett uniós gyártók uniós piacon, független vevők részére történt értékesítéseinek súlyozott átlagon vett egységárai a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
8. tábla
Eladási árak az Unióban
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Független vevők részére történt értékesítések átlagos egységárai (EUR/kg, egészhal-egyenérték)
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Termelési egységköltség (EUR/kg, egészhal-egyenérték)
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Forrás: a mintába felvett uniós gyártók által közölt adatok.
(141)
A mintába felvett uniós gyártók átlagos értékesítési egységára 2010-ben először az egészhal-egyenértékre vetített 2,76 EUR/kg árról 2,91 EUR/kg árra nőtt 2011-re, majd ezt követően 2012-ben 2,89 EUR/kg-ra csökkent, majd a vizsgálati időszakban ismét emelkedett, egészen 2,95 EUR/kg-ig. A mintába felvett uniós gyártók átlagos értékesítési árai a figyelembe vett időszak során összességében 7 %-kal emelkedtek. Ez a növekedés azonban nem volt elegendő ahhoz, hogy ellentételezze a termelési költségek ugyanezen időszak alatt ezzel párhuzamosan bekövetkezett 9 %-os emelkedését. Ennek eredményeként az átlagos nettó értékesítési egységár a termelési egységköltség alá esett a vizsgálati időszakban.
(142)
A mintába felvett uniós gyártók termelési költsége az egészhal-egyenértékre vetített 2010-es 2,73 EUR/kg értékről 2011-re 2,84 EUR/kg-ra nőtt. 2012-ben a termelési költség szerényebb mértékű, 2,89 EUR/kg-ra történő emelkedése volt megfigyelhető. A vizsgálati időszakban a termelési költség jelentősebb mértékben, 2,98 EUR/kg-ra nőtt, ezzel a termelési költség meghaladta az átlagos értékesítési árat, az uniós termelés pedig összességében veszteségessé vált. A termelési költség legfontosabb összetevője az etetési költség (haleledel és halolaj), valamint az energiaköltség és a halikra vagy növendék halak költsége, amelyek emelkedtek a figyelembe vett időszak alatt, és amelyek emelkedése így megjelenik az átlagos termelési költségek növekedésében is.
4.3.2. Munkaerőköltségek
(143)
A mintába felvett uniós gyártók átlagos munkaerőköltségei a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
9. tábla
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség (EUR)
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Munkavállalón-kénti átlagos munkaerőköltség (EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Forrás: a mintába felvett uniós gyártók által közölt adatok.
(144)
A mintába felvett uniós gyártók munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltsége 2010 és a vizsgálati időszak között 4 %-kal nőtt. A figyelembe vett időszak egészére vonatkozó növekedés viszonylag alacsony mértékű, de legalábbis elmarad az Unióban ugyanezen időszak alatt a munkaerőköltség (7,5 %) (9) és az inflációs ráta (9,6 %) (10) tekintetében bekövetkezett növekedéstől.
4.3.3. Készletek
(145)
A pisztráng romlandó termék, amelynek az eltarthatósága - a fagyasztott hal kivételével - kevesebb mint két hét. Mivel a mintába felvett uniós gyártók a lehalászást követően nem tartanak készleteket, és termékeiket - jelentős mennyiségben legalábbis - nem fagyasztják le, a készletek nagysága ezen vizsgálat kapcsán nem tekinthető releváns kármutatónak.
4.3.4. Jövedelmezőség, cash flow, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(146)
A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezősége, cash flow-ja, beruházásaik és beruházásaik megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
10. tábla
Jövedelmezőség, cash flow, beruházások és a beruházások megtérülése
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Az Unióban független vevőknek történő értékesítések jövedelmezősége (az értékesítési forgalom %-ában)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Cash flow (1 000 EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Beruházások (1 000 EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Beruházások megtérülése
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Forrás: a mintába felvett uniós gyártók által közölt adatok.
(147)
A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezőségét a Bizottság a hasonló termék független vevőknek történő uniós értékesítéséből származó, adózás előtti nettó nyereségében kifejezve állapította meg, a vonatkozó értékesítési forgalom százalékában. A jövedelmezőség 2010-ben és 2011-ben enyhén növekedett, azonban így is alacsony szinten, éppen csak a fedezeti pont felett maradt. A helyzet 2012-ben tovább romlott: a jövedelmezőség negatívba fordult, a vizsgálati időszakban a veszteségek még tovább nőttek. Ennek hátterében - a (142) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint - a termelési költségek növekvő tendenciája állt, amelyet az uniós gazdasági ágazat nem tudott az árai megfelelő emelésével lekövetni. A figyelembe vett időszak alatt az uniós gyártók egy része felhagyott ezzel a tevékenységgel.
(148)
A nettó cash flow az uniós gyártók önfinanszírózó képességét jelzi. A nettó cash flow 2010 és 2011 között javult, azt követően romlott. 2012 és a vizsgálati időszak között a nettó cash flow jelentősen romlott, aminek eredményeként a figyelembe vett időszak egészére vonatkozó kumulált cash flow negatív volt. A cash flow negatív tendenciája általában a jövedelmezőség visszaesését követi, jóllehet a 2010-es negatív cash flow, illetve a 2012 és a vizsgálati időszak közötti jelentős visszaesés a (149) preambulumbekezdésben kifejtett konszolidációs erőfeszítések jegyében megvalósított beruházások eredménye is volt.
(149)
A beruházások 2010 és 2012 csak enyhén emelkedtek, ugyanakkor jelentős mértékben nőttek a vizsgálati időszakban. A beruházások a tevékenységgel felhagyó vállalatok termelő létesítményeinek megvásárlásával és/vagy a kapcsolódó vállalatok konszolidációjával függtek össze, nem pedig a meglévő eszközök cseréjével vagy további és/vagy új berendezések beszerzésével. A beruházások vizsgálati időszakban tapasztalt kiugró értéke elsősorban tehát a konszolidációhoz kapcsolódott. Ezt erősíti meg az a tény is, hogy a termelési összkapacitás a figyelembe vett időszak alatt 17 %-kal csökkent.
(150)
A beruházások megtérülése a beruházások könyv szerinti nettó értékének százalékában meghatározott nyeresége. A beruházások megtérülése ugyanazt a tendenciát követette, mint a jövedelmezőség, azaz 2010 és 2011 között emelkedett miközben éppen csak a fedezeti pont felett maradt. Ezt követően a beruházások megtérülése esésnek indult, és 2012-ben negatívvá vált, a vizsgálati időszak alatt pedig még tovább csökkent. A negatív fejlemény hátterében az állt, hogy az uniós gazdasági ágazat a termelési költségek növekvő tendenciája ellenére sem tudta emelni az árait.
(151)
Ami a tőkebevonási képességet illeti, a mintába felvett uniós gyártóknak a hasonló termékre vonatkozó pénztermelő képességének romlása a belső pénztermelés lecsökkenésén keresztül gyengítette a pénzügyi helyzetüket. Ami a banki finanszírozás lehetőségét illeti, ezen a területen a gyártók fokozódó nehézségekkel szembesültek. A vizsgálat azt állapította meg, hogy a tőkebevonási képesség összességében romlott.
5. A kárra vonatkozó következtetés
(152)
A vizsgálat ezen szakaszában egyértelműen megállapítható volt, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett. A kár elsősorban a piaci részesedés csökkenése és a jövedelmezőség romlása formájában jelentkezett. Ezzel egyidejűleg nőtt az érintett termék importált tételeinek piaci részesedése, és ezekről megállapítást nyert, hogy az uniós piacon ezeket az uniós gazdasági ágazaténál alacsonyabb áron kínálták.
(153)
Bizonyos kármutatók, például az értékesítési egységár, a munkavállalónkénti munkaerőköltség, a termelékenység és a beruházások pozitívan alakultak. Az értékesítési egységárak emelkedése a termelési költségek növekedésére volt visszavezethető. Ez a növekmény azonban nem kompenzálta teljes mértékben az egységköltség emelkedését, így a jövedelmezőség 2012-ben negatívvá vált. A (144) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az uniós gazdasági ágazat egy munkavállalóra jutó munkaerőköltsége az Unióra vonatkozó munkaerőköltség általános növekedésénél és az inflációs rátánál kisebb ütemben nőtt. Az uniós gazdasági ágazatnak munkaerő-leépítést kellett végrehajtania, és ennek eredményeképp megnőtt az egy munkavállalóra jutó termelékenység. A beruházások növekedése elsősorban a tevékenységgel felhagyó vállalatok termelő létesítményeinek megvásárlásával és a konszolidációval függött össze, nem pedig a meglévő eszközök cseréjével vagy új berendezések beszerzésével.
(154)
A kármutatók többsége negatív tendenciát mutatott. Az uniós gazdasági ágazat visszaesést szenvedett el a jövedelmezőség, a cash flow és a beruházások megtérülése tekintetében. A jövedelmezőség és a beruházások megtérülése - amelyek 2010 és 2011 folyamán éppen csak a fedezeti pont felett voltak - 2012-re negatívvá váltak, majd a vizsgálati időszakban tovább romlottak. Ezzel egyidejűleg, a támogatott import nyomása alatt csökkent a termelési volumen, a termelési kapacitás, a foglalkoztatás és a piaci részesedés.
(155)
A fentiek alapján a Bizottság ebben a szakaszában arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében.
E. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
(156)
Az alaprendelet 8. cikke (5) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett országból származó támogatott behozatal jelentős kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság emellett az alaprendelet 8. cikke (6) bekezdésének megfelelően azt is megvizsgálta, hogy más ismert tényezők ezzel egy időben okozhattak-e kárt az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság gondoskodott arról, hogy az érintett országból származó támogatott behozatalon kívüli egyéb tényezők által esetlegesen előidézet károkat ne a támogatott behozatalnak tulajdonítsák. Ezek a következők:
a)
egyéb harmadik országokból származó behozatal;
b)
az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye;
c)
a fogyasztás alakulása;
d)
verseny más halfajokkal;
e)
igazgatási és szabályozási akadályok, földrajzi korlátozások;
f)
a nagy kereskedőláncok által kifejtett árnyomás;
g)
túlzott beruházások, finanszírozási költségek, devizaárfolyam-ingadozások és peres eljárásokkal összefüggő rendkívüli veszteségek.
1. A támogatott behozatal hatása
(157)
Azt megállapítandó, hogy okozati összefüggés áll-e fenn az érintett termék Törökországból származó támogatott behozatala és az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár között, a Bizottság elemezte a támogatott behozatal volumenét és árszínvonalát, illetve megvizsgálta, hogy e tényezők milyen mértékben járulhattak hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárhoz.
(158)
A vizsgálat azt mutatta, hogy az érintett országból származó behozatal majdnem kétszeresére nőtt a figyelembe vett időszak alatt. Ennek eredményeként a piaci részesedés 8 százalékponttal, a 2010-es 9 %-ról a vizsgálati időszakra 17 %-ra nőtt. Mindez az uniós fogyasztás csökkenő tendenciája mellett következett be. Ezzel egyidejűleg az uniós gazdasági ágazat 8 százalékpontot veszített a piaci részesedéséből.
(159)
A támogatott behozatal átlagára 2010 és a vizsgálati időszak között 5 %-kal nőtt. E növekedés a termelési összköltség megemelkedésére volt visszavezethető. Ugyanakkor az importtermék árai jelentősen alacsonyabb szinten maradtak az uniós ágazat áraihoz képest. A támogatott importtermékeket az uniós ágazat árai alatt kínálták, az átlagos áralákínálási különbözet a vizsgálati időszakban 9 %-nak felelt meg. Ugyanakkor, tekintettel az érintett termék megnövekedett támogatott importjára, amely jelentős árnyomást fejtett ki az uniós piacra, az uniós gazdasági ágazat nem tudta kellő mértékben megemelni az értékesítési árait ahhoz, hogy fedezni tudja a megnövekedett termelési költségeit, de legalábbis semmi esetre se a támogatott török import árai fölé.
(160)
Megállapítást nyert, hogy egyértelmű párhuzamot lehet vonni a Törökországból származó támogatott import megnövekedése és a török importtermékek piaci részesedésének megemelkedése és az uniós gazdasági ágazat piacvesztése, a termelési volumen, a termelési kapacitás és a foglalkoztatás csökkenése, továbbá a jövedelmezőség, a cash flow és a beruházások megtérülése tekintetében mutatkozó negatív tendencia között. Így a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a támogatott import nyomást gyakorol az uniós gazdasági ágazatra, és ez hozzájárult ahhoz, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tudta az értékesítési árait a költségeihez igazodóan megnövelni, továbbá ez a piaci részesedés csökkenéséhez és általában a gazdasági és pénzügyi feltételek romlásához vezetett.
(161)
A fentiek alapján a Bizottság a jelenlegi szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzetének kedvezőtlen alakulása a Törökországból származó, támogatott behozatal jelentős növekedésére vezethető vissza, és hogy ennek az importnak meghatározó szerepe volt az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárban.
2. Az egyéb tényezők hatásai
2.1. Harmadik országokból származó behozatal
(162)
Az egyéb harmadik országokból (Chile, Norvégia, Bosznia-Hercegovina és egyéb országok) származó behozatal volumene a következőképpen alakult a figyelembe vett időszak alatt:
11. tábla
Harmadik országokból származó behozatal
Ország
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Harmadik országok összesen, az érintett ország kivételével
Mennyiség (egészhal-egyenérték, kg)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Piaci részesedés
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Átlagár (egészhal-egyenérték, EUR/kg)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Forrás: Eurostat.
(163)
Az egyéb harmadik országokból származó import összesített mennyisége alacsony szinten volt, sőt enyhén még csökkent is a figyelembe vett időszak során: 2010 és 2011 között növekedett, ezt követően azonban csökkent, majd a vizsgálati időszak alatt enyhén a figyelembe vett időszak 2010-es kezdetének megfelelő szint alá csökkent. A piaci részesedés alakulása hasonló tendenciát követett: 2010 és 2011 között növekedett, majd 2012-ben és a vizsgálati időszakban ismét csökkent. Összességében az egyéb harmadik országok piaci részesedése enyhén, 2,4 %-ról 2,7 %-ra nőtt a figyelembe vett időszak alatt. Ugyanakkor a Törökországból származó import mind mennyiség, mind piaci részesedés tekintetében sokkal magasabb szinten volt, és stabilan növekvő tendenciát mutatott.
(164)
A figyelembe vett időszakban az átlagos importárak emelkedtek. A figyelembe vett időszakban az átlagos importárak összességében 12 %-kal emelkedtek. Az egyéb harmadik országokból származó import árai alacsonyabbak voltak, mint a mintába felvett uniós gyártók átlagos értékesítési egységárai, meghaladták viszont a török import árait, kivéve a 2012-es évet, amikor enyhén elmaradtak azoktól.
(165)
Tekintettel az importmennyiség alacsony és stabil szintjére, valamint az egyéb harmadik országokból származó import alacsony és meglehetősen stabil piaci részesedésre, illetve az összesített uniós árszínvonalat követő árszintjére, a Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy az egyéb harmadik országokból származó import nem járult hozzá az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz.
2.2. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(166)
Az uniós gazdasági ágazat exportvolumene a következőképpen alakult a figyelembe vett időszak alatt:
12. tábla
Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
2010
2011
2012
Vizsgálati időszak
Exportvolumen (egészhal-egyenérték, kg)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Átlagár (egészhal-egyenérték, EUR/kg)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Forrás: Eurostat.
(167)
Az uniós gazdasági ágazat exportértékesítése a figyelembe vett időszak során 25 %-kal nőtt. Az uniós gazdasági ágazat számára viszont az uniós piac a fő piac, az exportértékesítése a 2010-2011-es termelésének csupán mintegy 3 %-át tette ki, míg a vizsgálati időszakban az exportértékesítés 5 %-ot tett ki. Az uniós gazdasági ágazat exportértékesítési árai mintegy 30 %-kal meghaladták az uniós piacon elért átlagos értékesítési áraikat, ezáltal az exporton nagyobb nyereség keletkezett, mint az uniós piacon.
(168)
Mindezek alapján ebben a szakaszban a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye nem befolyásolja a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
2.3. A fogyasztás alakulása
(169)
Az uniós fogyasztás 2010 és 2011 között stabil maradt, majd 2011 és a vizsgálati időszak között 12 %-kal csökkent, és összességében is 12 %-kal csökkent. A csökkenő fogyasztás ellenére a támogatott török importnak sikerült 8 százalékponttal, azaz 95 %-kal növelnie a piaci részesedését, miközben az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése ugyancsak 8 százalékponttal csökkent. Következésképp az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenének és piaci részesedésének csökkenése nem magyarázható kizárólag az összfogyasztás visszaesésével. Az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai alatt kínált támogatott import folyamatos növekedése a zsugorodó uniós piacon tehát függetlenül is kárt okozott, és a (160) preambulumbekezdésben levont következtetésnek megfelelően meghatározó jelentőséggel bírt.
(170)
Mindezek alapján a vizsgálat ezen szakaszában a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy a csökkenő fogyasztás - bár hozzájárulhatott az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz - önmagában nem magyarázza az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárt, következésképp nem befolyásolja a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
2.4. Verseny más halfajokkal
(171)
Az Égei-tengeri Exportőrök Szövetségének állítása szerint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár a más halfajok, például a cápaharcsa (pangasius), a nagy pisztráng és a lazac jelentette verseny következménye.
(172)
Ami a cápaharcsát illeti, a figyelembe vett időszakban e hal behozatala mintegy 24 %-kal csökkent, szemben az érintett termék importja tekintetében ugyanezen időszak alatt bekövetkezett növekedéssel.
(173)
Ami a többi halfajt illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy a rendelkezésre álló információk - nevezetesen a Koppenhágai Egyetem Élelmiszer-gazdaságtani Intézete nyilvánosan elérhető tanulmánya (11) - szerint a nagy pisztráng és a lazac ugyanazon piaci szegmensben versenyző helyettesítő termékek. Ezzel szemben az e vizsgálat tárgyát képező pisztrángot más piaci szegmensekben értékesítik, és nincs közvetlen korreláció a nagy pisztráng vagy a lazac és az e vizsgálatban szereplő pisztráng ára között.
(174)
Ezen az alapon az állításokat el kell utasítani.
(175)
Mindezek alapján a Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy a más halfajokkal folytatott verseny nem járult hozzá az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz.
2.5. Igazgatási és szabályozási akadályok, földrajzi korlátozások
(176)
Az Égei-tengeri Exportőrök Szövetsége azt állította továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárt igazgatási és szabályozási akadályok, valamint egyes földrajzi területek akvakultúra-ágazati célokra való igénybevételére vonatkozó korlátozások okozták.
(177)
Az említett igazgatási és szabályozási előírások és a kár közötti állítólagos okozati összefüggést nem támasztották alá. Így például nem bizonyították be, hogy az igazgatási és szabályozási keret - ideértve az akvakultúra céljaira igénybevehető területekre vonatkozó földrajzi korlátozásokat is - olyan formában változtak volna a figyelembe vett időszak alatt, hogy azok kárt okozhattak volna. Valójában az említett tényezők mindössze az uniós akvakultúra-ágazat általános gazdasági és szabályozási környezetét meghatározó jellemzőknek tekinthetők, és nem adnak magyarázatot az uniós gazdasági ágazat helyzetének a figyelembe vett időszak alatt bekövetkezett romlására. Ezt az állítást ezért el kell utasítani.
(178)
Mindezek alapján ebben a szakaszban a Bizottság azt a következtetést vonta le, hogy az állítólagos igazgatási és szabályozási akadályok, valamint a földrajzi korlátozások nem befolyásolják a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
2.6. A nagy kereskedőláncok által kifejtett árnyomás
(179)
Az Égei-tengeri Exportőrök Szövetsége és a mintába felvett exportáló gyártók egyike azt állította, hogy a nagy uniós kiskereskedelmi láncok erős alkupozícióval rendelkeznek, és az uniós termelők által elszenvedett kár e kiskereskedelmi láncok által gyakorolt árnyomás következménye, nem pedig a Törökországból származó importé.
(180)
A nagy kiskereskedelmi láncok egyike sem jelentkezett, illetve működött együtt ebben a vizsgálatban. Mindenesetre a török behozatal a figyelembe vett időszak egészében támogatásban részesült és azt az uniós gazdasági ágazat árai alatt kínálták. A vizsgálati időszakban az áralákínálási különbözetek 5 % és 18 % között voltak. Mindezek alapján a nagy kiskereskedelmi láncok által gyakorolt állítólagos árnyomás nem magyarázhatja az uniós ágazat gazdasági és pénzügyi helyzetének átfogó romlását és különösen a piaci részesedés csökkenését, az árnyomás legfeljebb érintőleges szerepet tölthetett be az elszenvedett kárban.
(181)
Mindezek alapján ebben a szakaszban a Bizottság azt a következtetés vonta le, hogy a nagy kiskereskedelmi láncok által esetlegesen kifejtett árnyomás nem befolyásolja a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
2.7. Túlzott beruházások, finanszírozási költségek, devizaárfolyam-ingadozások és peres eljárásokkal összefüggő rendkívüli veszteségek
(182)
Az Égei-tengeri Exportőrök Szövetségének állítása szerint legalább egyes uniós gyártók romló teljesítményének hátterében a túlzott beruházások, nem pedig a török behozatal állt. Ugyancsak az Égei-tengeri Exportőrök Szövetsége azt állította továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségének csökkenése részben a megnövekedett finanszírozási költségekre, a devizaárfolyam-ingadozásokra és a peres eljárások következményeként felmerült költségekre vezethető vissza.
(183)
Az állítólagos túlzott beruházásokkal és a peres eljárások következményeként felmerült költségekkel kapcsolatos állításokat nem támasztották alá, és a vizsgálat megállapításai sem erősítették azt meg, hogy ezek a tényezők bármilyen formában is érdemben kihatottak volna a mintába felvett uniós gyártók jövedelmezőségére.
(184)
A finanszírozási költségek növekedésére és a devizaárfolyam-ingadozásokra vonatkozó állításokat nem konkretizálták és semmivel sem támasztották alá. A vizsgálat megállapításai sem erősítették azt meg, hogy ezek a tényezők bármilyen formában is kihatottak volna a mintába felvett uniós gyártók jövedelmezőségére.
(185)
Ezeket az állításokat ezért nem lehet figyelembe venni.
(186)
Mindezek alapján a Bizottság ebben a szakaszban azt a következtetést vonta le, hogy az állítólagos túlzott beruházásokkal, finanszírozási költségekkel, devizaárfolyam-ingadozásokkal és a peres eljárásokkal összefüggő rendkívüli veszteségek nem járultak hozzá az elszenvedett kárhoz, következésképp nem befolyásolják a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
3. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(187)
A fenti elemzés bebizonyította, hogy az érintett országból származó támogatott import mennyisége és piaci részesedése jelentős mértékben nőtt. Ezen, az uniós értékesítési árak alatt kínált importtermékek mennyiségének növekedése az uniós gazdasági ágazat helyzetének romlásához vezetett. Mindezek alapján levonható az a következtetés, hogy a Törökországból származó import meghatározó jelentőségű volt az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár szempontjából.
(188)
Más olyan tényezőket is elemeztek, amelyek kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazat számára. Ezzel összefüggésben megállapítást nyert, hogy az egyéb harmadik országból származó import, az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye, a más halfajokkal folytatott verseny, az igazgatási és szabályozási akadályok, a földrajzi korlátok, a túlzott beruházások, a finanszírozási költségek, a devizaárfolyam-ingadozások és a peres eljárásokkal összefüggő rendkívüli veszteségek nem járultak hozzá az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz. További tényezők, mint például az uniós fogyasztás alakulása és a nagy kiskereskedelmi láncok által kifejtett árnyomás adott esetben hozzájárulhattak az elszenvedett kárhoz, de nem befolyásolhatták a támogatott behozatal és az uniós gazdasági ágazat által a vizsgálati időszakban elszenvedett kár között megállapított okozati összefüggést.
(189)
A fentiek alapján a Bizottság e szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárt az érintett országból származó támogatott behozatal okozta, és ezt az okozati összefüggést más tényező nem befolyásolta. A kár konkrétan a termelés és a termelési kapacitás, az értékesítési mennyiség, a piaci részesedés és a foglalkoztatás csökkenése formájában jelentkezik, amivel párhuzamosan a figyelembe vett időszakban a jövedelmezőség és a beruházások megtérülése is negatívba fordult.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
(190)
Az alaprendelet 31. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy - bár kimutatható volt a támogatás káros hatása - jelen esetben az intézkedések elfogadása biztosan nem sértené-e az uniós érdeket. Az uniós érdek meghatározása az összes érintett érdek megítélésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és a felhasználók érdekeit is.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(191)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat a Törökországból származó támogatott behozatal következtében jelentős kárt szenvedett.
(192)
Intézkedések bevezetése esetén helyreállna a tisztességes piaci verseny. Az uniós gazdasági ágazat pénzügyi teljesítményét jellemző mutatók romló tendenciája az érintett országból származó támogatott behozatal által támasztott versennyel járó nehézségekből fakad. Következésképp kiegyenlítő vámok kivetésével az uniós gazdasági ágazatnak lehetősége nyílna árai megemelésére, hogy fedezni tudja a termelési költségeit és így növelje a piaci részesedését, a foglalkoztatást, a termelést, továbbá javítsa az olyan pénzügyi teljesítménymutatóit, mint a jövedelmezőség, a cash flow és a beruházások megtérülése.
(193)
Intézkedések hiányában a török behozatal által kifejtett árnyomás valószínűsíthetően továbbra is fennállna és további negatív hatásokat fejtene ki az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére. A teljesítmény további visszaesése végeredményben a termelés mérsékléséhez és még több telephely bezárásához vezetne, ami veszélyeztetné a foglalkoztatást és a beruházásokat az Unióban.
(194)
Mindezek alapján a Bizottság ebben a szakaszban arra a következetésre jutott, hogy a kiegyenlítő intézkedések alkalmazása az uniós gazdasági ágazat érdekében áll.
2. A független importőrök érdeke
(195)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság felkérte az importőröket és képviseleti szervezeteiket, hogy jelentkezzenek nála. A fenti (12) preambulumbekezdésben jelzettek szerint a független importőrök mintavételezésénél használt űrlap kitöltésével három vállalat jelentkezett a Bizottságnál. Ennek megfelelően a Bizottság e három vállalat mindegyikéhez eljuttatta a kérdőívet, de a válaszait csak az egyik vállalat küldte meg. A kapott válaszokból nyilvánvaló volt, hogy bár a szóban forgó vállalat nagyon kis mennyiségben importált ugyan pisztrángot a vizsgálati időszak alatt, jellemzően nem pisztrángot, hanem más haltermékeket importált. A szóban forgó vállalat által importált pisztráng mennyisége azonban nem volt elegendő ahhoz, hogy összességében reprezentatívnak minősüljön.
(196)
Egy későbbi szakaszban egy másik importőr is jelentkezett, ez az importőr azonban nem válaszolta meg a kérdőívet. Ez az importőr azt állította, hogy a Törökországból származó pisztrángra kivetett vámok miatt meg kellene szakítania az importtevékenységét, ugyanakkor állítását nem fejtette ki részletesen és nem közölt az üzleti tevékenységét esetlegesen érintő hatások értékelése szempontjából releváns információkat, például a jövedelmezőségére, az importárakra vagy viszonteladói árakra vonatkozóan.
(197)
Nem lehet ugyan kizárni, hogy a kiegyenlítő vámok kivetése a független importőröket is érinteni fogja, ezen vámok célja az egyenlő versenyfeltételek helyreállítása az uniós piacon. Léteznek más beszállítói források is, és az uniós importőröknek képesnek kell lenniük arra, hogy a vámok kivetése nyomán megváltoztassák beszállítói forrásaikat. Végeredményben a vizsgálat nem tárt fel semmilyen, a vámok kivetésére visszavezethető, jelentős negatív hatást az uniós független importőrökre/kereskedőkre nézve.
(198)
Fentiek fényében és a független importőröktől/kereskedőktől származó további adatok hiányában a Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések bevezetésének összességében nem lenne jelentős kedvezőtlen hatása a független importőrökre/kereskedőkre nézve.
3. A felhasználók, fogyasztók, beszállítók érdeke
(199)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság felkérte a felhasználókat és képviseleti szervezeteiket, valamint a reprezentatív fogyasztó szervezeteket hogy jelentkezzenek nála. A Bizottság emellett az összes ismert, meghatározó féllel felvette a kapcsolatot. Ugyanakkor ezen felek egyike sem jelentkezett.
(200)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőt követően két fél jelentkezett, akik állításuk szerint a török pisztrángtermelők és -feldolgozók számára szállítottak gépeket.
(201)
A felek egyikének állítása szerint a vámok kivetése miatt megemelkednének a végső fogyasztók által fizetett árak. A szóban forgó fél azonban nem támasztotta alá állítását. A vizsgálat nem tárt fel semmilyen, a vámok kivetésére visszavezethető, jelentős negatív hatást a végső fogyasztókra nézve. A fent említettek szerint a fogyasztói szervezetek nem működtek együtt és nem közöltek semmilyen olyan adatot, amely alapján az intézkedések hatása részletesen vizsgálható lett volna. Mindenesetre, bár a kiegyenlítő vámok hatással lehetnek az importárak alakulására, a potenciális áremelkedések legalább részben átháríthatók a forgalmazási láncra, következésképp a végső fogyasztót érintő esetleges áremelkedés nem lehet jelentős mértékű.
(202)
Egyébránt a kiegyenlítő vámok célja a kiegyenlített versenyfeltételek helyreállítása az Unióban, nem pedig az Unióba irányuló, tisztességes árazású import korlátozása.
(203)
Fentiekre, valamint arra való tekintettel, hogy a felhasználók és a fogyasztói szervezetek nem működtek együtt a vizsgálatban, továbbá figyelembe véve különösen az intézkedések szintjét, ebben a szakaszban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az intézkedések alkalmazásának összességében nem lenne jelentős kedvezőtlen hatása a felhasználókra, fogyasztókra vagy a beszállítókra nézve.
4. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(204)
A fentiek alapján a Bizottság megállapította, hogy nem álltak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek alapján az érintett termék Törökországból származó behozatalára vonatozó intézkedések bevezetése a vizsgálat e szakaszában nem szolgálja az Unió érdekét.
G. IDEIGLENES KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
(205)
A Bizottságnak a támogatással, a kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetései alapján ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a támogatott behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges különbözet (kárkülönbözet)
(206)
Az intézkedések szintjének megállapításához a Bizottság először az uniós gazdasági ágazatot ért kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét állapította meg.
(207)
A kár abban az esetben szűnne meg, ha az uniós gazdasági ágazat fedezni tudná termelési költségeit és a hasonló termék uniós piacon történő értékesítése révén olyan adózás előtti nyereségre tudna szert tenni, amelyet egy ilyen típusú iparág az ágazatban szokásos versenyfeltételek mellett, vagyis támogatott behozatal nélkül ésszerűen elérhet.
(208)
A Törökországból származó behozatal mennyisége jelentős mértékben főleg 2008-ban, azaz a figyelembe vett időszak előtt nőtt meg. Az uniós gazdasági ágazatnak a figyelembe vett időszak elején, azaz 2010-ben elért jövedelmezőségét ezért nem lehetett reprezentatívnak tekinteni. Mivel 2008-at megelőzően a Törökországból származó import által az uniós piacra kifejtett nyomás nem volt jelentős, a szóban forgó időszak előtt elért haszonkulcsokat elfogadhatónak lehetett tekinteni. A panaszban közölt információk alapján 2006 és 2007 között a dán pisztrángágazat átlagosan 12 %-ot elérő vagy azt meghaladó haszonkulcsot ért el. Következésképp ez alapján ebben a szakaszban úgy tekintették, hogy az árbevétel 12 %-ában megállapított haszonkulcs megfelelő szintűnek tekinthető, mint az uniós gazdasági ágazat által a káros támogatás nélkül elérhető haszonkulcs.
(209)
Az Égei-tengeri Exportőrök Szövetsége és az exportáló gyártók egyikének állítása szerint a célul kitűzött haszonkulcs mértékének 12 % alattinak kellene lennie, mivel i. a korábbi vizsgálatokban (lazac; nagy szivárványos pisztráng) megcélzott nyereségként alacsonyabb mértéket alkalmaztak; ii. az uniós gazdasági ágazat által a figyelembe vett időszak elején ténylegesen elért haszonkulcs alacsonyabb mértékű volt; és iii. a 12 %-os haszonkulcs kizárólag a dán pisztrángágazatra és nem az uniós gazdasági ágazat egészére vonatkozik, következésképp nem reprezentatív. Végezetül, az exportáló gyártó azzal egészítette ki érvelését, hogy 3 %-os haszonkulcsot kellene alkalmazni, amely megfelel az élelmiszeripar egészére vonatkozó átlagos haszonkulcsnak.
(210)
Egyrészt, ami a nagy pisztráng és a lazac vonatkozásában elvégzett vizsgálatokkal vont párhuzamot illeti, a Bizottság megjegyzi, hogy az egyes vizsgálatokban az adott vizsgálatra vonatkozó információk alapján kell a következtetésekhez eljutni. Ebben a konkrét esetben a vizsgálat anyagai között rendelkezésre álltak a megalapozott információk, következésképp ezeket használták fel.
(211)
Másrészt, a hasonló termék értékesítése vonatkozásában az uniós piacon elérendő nyereségszintet a megfelelő ágazat által rendes versenyfeltételek között - azaz támogatott behozatal nélkül - ésszerűen elérhető haszonkulcs alapján kell meghatározni. Tekintettel arra, hogy a figyelembe vett időszakban, sőt már azt megelőzően is a támogatott import jelentős mennyiségben jelen volt a piacon, nem fogadható el az érvelés, mely szerint rendes versenyfeltételek álltak volna fenn. A 12 %-os haszonkulcsot a jelentős mennyiségben jelen lévő török import nélkül sikerült elérni az uniós piacon, így a mostani eset ezen szakaszában elfogadható nyereségszintnek volt tekinthető.
(212)
Harmadrészt, a dán pisztrángágazatot azért lehetett kellőképpen reprezentatívnak tekintetni az uniós piac szempontjából, mert Dánia az egyik legfontosabb pisztrángtermelő ország az Unióban. Egyéb rendelkezésre álló információk hiányában a nyereségszint megállapítása céljában ebben a szakaszban ezt az információt vették alapul.
(213)
Végezetül, az élelmiszeripar egésze által elért, jóval alacsonyabb általános haszonkulccsal kapcsolatos érvelést nem támasztották alá. Mindenesetre a Bizottság úgy vélte, hogy a dán pisztrángágazat által elért nyereségszint jobban tükrözi az ágazat sajátosságait, következésképp alkalmasabb erre a célra. Az élelmiszeripar valójában különböző piaci szegmensekhez tartozó alágazatokat tömörít, amelyekre eltérő - a pisztrángágazatra nem feltétlenül alkalmazandó - piaci feltételek vonatkoznak.
(214)
Fenti indokok alapján a Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy az árbevétel 12 %-ában megállapított nyereségcél megfelelő volt.
(215)
Mindezek alapján a Bizottság az uniós értékesítési árakból a vizsgálati időszak alatt ténylegesen elért haszonkulcsot levonva, és azt a 12 %-os haszonkulccsal helyettesítve kiszámította a hasonló termék uniós gazdasági ágazatnak kárt nem okozó árát.
(216)
A Bizottság ezt követően a mintába felvett törökországi exportáló gyártóknak az áralákínálás kiszámításához megállapított súlyozott átlagos importára, valamint a mintába felvett uniós gyártók által az uniós piacon a vizsgálati időszakban értékesített hasonló termék kárt nem okozó, súlyozott átlagos ára összehasonlításának alapján meghatározta a kár megszüntetéséhez szükséges szintet. Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet a súlyozott átlagos CIF-importérték százalékában fejezték ki.
(217)
A kár megszüntetéséhez szükséges szintet „az I. mellékletben szereplő vállalatok” és a „minden más vállalat” esetében ugyanúgy határozták meg, mint a támogatáskülönbözetet (lásd a (96) és (97) preambulumbekezdés).
2. Ideiglenes intézkedések
(218)
Az alaprendelet 12. cikkének (1) bekezdésében foglalt alacsonyabb vám szabályával összhangban ideiglenes kiegyenlítő vámot kell kivetni a Törökországból származó élő, egyenként legfeljebb 1,2 kg tömegű vagy friss, hűtött, fagyasztott és vagy füstölt szivárványos pisztráng (Oncorhynchus mykiss) egész hal vagy fej nélküli vagy filé formájú kiszereléseire. A Bizottság elvégezte a kárkülönbözetek és a támogatáskülönbözetek összehasonlítását. A vámok összegét a támogatáskülönbözetek közül az alacsonyabb szintjén kell rögzíteni.
(219)
A fentiek alapján az ideiglenes kiegyenlítő vámtételek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
Vállalat
Támogatáskülönbözet
Kárkülönbözet
Kiegyenlítő vám
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Egyéb együttműködő vállalatok
8,2 %
26 %
8,2 %
Minden más vállalat
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
A fenti kiegyenlítő intézkedéseket ad valorem vámok formájában, vagyis a behozatal értékének arányában állapítják meg.
(221)
Az ebben a rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyedi kiegyenlítő vámtételeket e vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Ennek megfelelően a vámok az e vizsgálat során az e vállalatok tekintetében feltárt helyzetet tükrözik. E vámtételek kizárólag az érintett országból származó és a megnevezett jogi személyek által előállított érintett termék behozatalára vonatkoznak.
(222)
Az e rendelet rendelkező részében külön nem említett vállalatok - köztük a konkrétan említett vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatok - által gyártott importált érintett termékre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtétel alkalmazandó. Esetükben az egyedi kiegyenlítő vámtételek egyike sem alkalmazandó.
(223)
Ha a későbbiek folyamán valamely vállalat megváltoztatja a nevét, a vállalat kérheti ezen egyedi kiegyenlítő vámtételek alkalmazását. A kérelmet a Bizottsághoz kell intézni (12). A kérelemnek tartalmaznia kell az összes releváns információt, amely alapján bizonyítható, hogy változtatás nem érinti a vállalatnak a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát. Amennyiben a vállalat nevének megváltoztatása nem érinti a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát, a névváltoztatással kapcsolatos tájékoztató értesítés kerül közzétételre az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(224)
A vámtételek közötti jelentős különbségből adódó, az intézkedések megkerülésére vonatkozó kockázat lehető legkisebbre csökkentése érdekében az egyedi kiegyenlítő vámok alkalmazásának biztosításához különleges intézkedésekre van szükség. Az egyedi kiegyenlítő vámok hatálya alá tartozó vállalatoknak érvényes kereskedelmi számlát kell bemutatniuk a tagállamok vámhatóságai felé. A számlának összhangban kell lennie a II. mellékletben meghatározott követelményekkel. Az ilyen számlával nem rendelkező behozatalra a „minden más vállalatra” alkalmazandó kiegyenlítő vám vonatkozik.
(225)
A kiegyenlítő vámok megfelelő végrehajtása érdekében a „minden más vállalatra” megállapított maradványvám nemcsak a vizsgálatban nem együttműködő exportáló gyártókra alkalmazandó, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak alatt nem exportáltak az Unióba.
H. ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
(226)
A felelősségteljes ügyvitel érdekében a Bizottság fel fogja kérni az érdekelt feleket, hogy a megadott határidőn belül nyújtsák be írásbeli észrevételeiket és/vagy kérjék a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselője előtti meghallgatásukat.
(227)
Az ideiglenes vámok kivetésével kapcsolatban tett megállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a vizsgálat végleges szakaszában módosítják,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Ideiglenes kiegyenlítő vámot vetnek ki a szivárványos pisztráng (Oncorhynchus mykiss) alábbi kiszerelésű:
-
élő, egyenként legfeljebb 1,2 kg tömegű, vagy
-
friss, hűtött, fagyasztott és/vagy füstölt:
-
egész hal (fejjel együtt), kopoltyúval vagy anélkül, belezve vagy béllel együtt, egyenként legfeljebb 1,2 kg tömegű, vagy
-
fej nélkül, kopoltyúval vagy anélkül, belezve vagy béllel együtt, egyenként legfeljebb 1 kg tömegű, vagy
-
filé, egyenként legfeljebb 400 g tömegű,
Törökországból származó, jelenleg az ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 és ex 0305 43 00 (TARIC-kód: 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 és 0305430011) KN-kód alá besorolt behozatalaira.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott, az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson számított árára alkalmazandó ideiglenes kiegyenlítő vámtételek a következők:
Vállalat
Ideiglenes kiegyenlítő vámok
TARIC-kiegészítő kód
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd. Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd. Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Az I. mellékletben szereplő vállalatok
8,2 %
Minden más vállalat
9,7 %
B999
(3) A (2) bekezdésben felsorolt vállalatok esetében meghatározott egyedi vámtételek alkalmazásának feltétele, hogy a tagállamok vámhatóságainak olyan érvényes kereskedelmi számlát mutassanak be, amely megfelel a II. mellékletben meghatározott követelményeknek. Amennyiben ilyen számla nem kerül bemutatásra, úgy „a minden más vállalatra” érvényes vámot kell alkalmazni.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó megfelelő hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Az 597/2009/EK rendelet 30. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és szóbeli meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól.
(2) Az 597/2009/EK rendelet 31. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Az 1. cikket egy négy hónapos időszakon át kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 29-én.