EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 167/2013
af 5. februar 2013
om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at fremme det indre marked blev der ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (3) indført et omfattende EU-system for typegodkendelse af traktorer, deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket udstyr.
(2)
Med henblik på udviklingen og anvendelsen af Unionens indre marked er det hensigtsmæssigt at erstatte medlemsstaternes godkendelsessystemer med en EU-typegodkendelses-procedure, der er baseret på princippet om total harmonisering, samtidig med at der tages hensyn til cost-benefit-betragtninger med særlig vægt på små og mellemstore virksomheder.
(3)
På anmodning af Europa-Parlamentet og med henblik på at forenkle og fremskynde proceduren til vedtagelse af lovgivning om typegodkendelse er der blevet indført en ny procedure i EU-lovgivningen om typegodkendelse af køretøjer, i overensstemmelse med hvilken lovgiveren i den almindelige lovgivningsprocedure kun fastlægger de grundlæggende regler og principper, og tillægger Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter vedrørende yderligere tekniske detaljer. For så vidt angår materielle krav bør denne forordning derfor kun fastlægge grundlæggende bestemmelser om funktionel sikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøegenskaber, mens den delegerer beføjelsen til at fastlægge de tekniske specifikationer i delegerede retsakter.
(4)
Kravene i denne forordning er i overensstemmelse med principperne i Kommissionens meddelelse af 5. juni 2002»Bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer«.
(5)
Det er særlig vigtigt, at fremtidige foranstaltninger foreslået på grundlag af denne forordning eller procedurer, der skal gennemføres i medfør af den, følger disse principper, som blev fastholdt i rapporten offentliggjort af Kommissionen i 2006 med titlen »CARS 21: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede«, (CARS 21). Som led i målsætningen om bedre lovgivning og forenkling og for at undgå konstant opdatering af eksisterende EU-lovgivning vedrørende tekniske specifikationer bør denne forordning henvise til eksisterende internationale standarder og forskrifter, som er tilgængelige for offentligheden, uden at gengive dem i EU-regelværket.
(6)
Eftersom hverken Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/68/EF af 16. december 1997 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til montering i mobile ikke-vejgående maskiner (4) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner (5) eller denne forordning indeholder bestemmelser om konstruktions- og fremstillingskrav til at sikre færdselssikkerheden for selvkørende mobile ikke-vejgående køretøjer, der er særligt beregnet til brug i land- og skovbrugsarbejde, bør Kommissionen vurdere behovet for harmonisering af medlemsstaternes nationale ret på dette område og overveje en eventuel fremlæggelse af forslag om en lovgivningsmæssig foranstaltning for at sikre et højt sikkerhedsniveau, under hensyntagen til allerede gældende EU-lovgivning.
(7)
Denne forordning bør ikke tilsidesætte foranstaltninger gældende på nationalt plan eller EU-plan vedrørende brugen af landbrugs- og skovbrugskøretøjer på vejene, som f.eks. særlige krav til kørekort, begrænsning af højeste hastighed og foranstaltninger vedrørende adgang til bestemte veje.
(8)
Med direktiv 2003/37/EF blev den obligatoriske anvendelse af EF-typegodkendelsesproceduren for hele køretøjer i første omgang begrænset til køretøjer i klasse T1, T2 og T3, og det indeholdt ikke alle de nødvendige krav for ansøgning om EF-typegodkendelse af hele køretøjer for andre klasser på frivilligt grundlag. For yderligere at udbygge det indre marked og sikre, at det fungerer efter hensigten, bør denne forordning tillade fabrikanterne at ansøge om EU-godkendelse af hele køretøjer for alle klasser, der er omfattet af denne forordning på frivilligt grundlag, for derved at gøre det muligt for dem at udnytte fordelene ved det indre marked gennem en EU-typegodkendelse.
(9)
Direktiv 2003/37/EF fastsætter, at alle terrængående køretøjer og UTV-køretøjer i medfør af EF-typegodkendelsen godkendes som traktorer. Disse typer køretøjer bør derfor også være omfattet af denne forordning, forudsat at de berørte køretøjstyper kan henføres til en køretøjsklasse som omhandlet i denne forordning og opfylder alle kravene i denne forordning.
(10)
De nationale myndigheders forpligtelser, som fastsat i markedsovervågningsbestemmelserne i denne forordning, er mere specifikke end de tilsvarende bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter (6).
(11)
For at sikre et højt niveau af funktionel sikkerhed, arbejdssikkerhed og miljøbeskyttelse bør de tekniske krav og de miljøstandarder, der gælder for køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder med hensyn til typegodkendelse, harmoniseres.
(12)
Det er hensigtsmæssigt at fastsætte det princip, at køretøjer skal konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen, for at personer i køretøjet eller andre trafikanter kan komme til skade, er mindst mulig. Med henblik herpå er det nødvendigt, at fabrikanterne sikrer, at køretøjer opfylder de relevante krav i denne forordning. Disse bestemmelser bør, uden at være begrænset hertil, omfatte krav vedrørende strukturel integritet, systemer til forbedring af førerens kontrol over bilen, systemer, der skal give føreren udsyn til og oplysninger om køretøjets tilstand og de umiddelbare omgivelser, køretøjets lyssystemer, systemer til beskyttelse af fører og passagerer, køretøjets ydre og tilbehør til køretøjet, køretøjsmasse og -dimensioner samt køretøjets dæk.
(13)
For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse, som er en af hjørnestenene i EU-typegodkendelsessystemet, er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af en kompetent myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område.
(14)
I visse begrænsede tilfælde er det hensigtsmæssigt at tillade national typegodkendelse af små serier. Dette bør dog begrænses til et lille antal køretøjer. Det er derfor nødvendigt nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af køretøjer, der produceres.
(15)
Hovedformålet med Unionens lovgivning om godkendelse af køretøjer er, at der i forbindelse med markedsføring af nye køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder sikres et højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. Dette formål bør ikke anfægtes af montering af visse dele eller udstyr, efter at køretøjer er blevet markedsført eller taget i brug. Der bør således træffes passende foranstaltninger for at sikre, at dele eller udstyr, der kan monteres på køretøjer, og som i betydeligt omfang kan nedsætte funktionen af systemer, der er vigtige med hensyn til sikkerhed og miljøbeskyttelse, underkastes en forudgående kontrol af en godkendende myndighed, inden de markedsføres. Disse foranstaltninger bør bestå i tekniske bestemmelser om de krav, som disse dele eller udstyr skal opfylde.
(16)
Sådanne foranstaltninger bør kun gælde for et begrænset antal dele og udstyr, som Kommissionen bør opstille en liste over i en gennemførelsesretsakt, efter at den har gennemført en høring af de berørte parter. Foranstaltningerne bør sikre, at de pågældende dele eller udstyr ikke nedsætter køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer, og så vidt muligt samtidig opretholde konkurrencen på eftermarkedet.
(17)
Unionen er kontraherende part i overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (Overenskomst af 1958, som revideret) (7). For at forenkle typegodkendelsen i tråd med anbefalingerne i CARS 21 vil det være hensigtsmæssigt at ophæve alle særdirektiverne uden at reducere beskyttelsesniveauet. Kravene i de pågældende direktiver bør overføres til denne forordning eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning og bør, hvor det er relevant, erstattes af henvisninger til de tilsvarende regulativer fra FN's Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE), som Unionen har stemt for eller har tiltrådt, og som er tilføjet som bilag til overenskomsten af 1958, som revideret. For at lette den administrative byrde i forbindelse med typegodkendelsesprocessen bør køretøjsfabrikanterne have mulighed for, når det er relevant, at ansøge om typegodkendelse i henhold til denne forordning ved direkte at opnå godkendelse efter de relevante FN/ECE-regulativer som opført i bilag I eller i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning.
(18)
FN/ECE-regulativerne og ændringerne hertil, som Unionen har stemt for under anvendelse af afgørelse 97/836/EF, bør derfor indarbejdes i EU-lovgivningen om typegodkendelse. Som følge heraf bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de nødvendige tilpasninger af bilag I til denne forordning eller af de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning.
(19)
Som et alternativ kan der i de delegerede retsakter henvises til regulativer fastsat af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) eller til CEN/Cenelec- eller ISO-standarder, som offentligheden har direkte adgang til, og som der henvises til deri.
(20)
Det er vigtigt, at fabrikanterne leverer relevante oplysninger til bilejerne for at forhindre forkert brug af sikkerhedsanordninger.
(21)
For at gøre det muligt for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder at ansøge om typegodkendelse for komponenter eller separate tekniske enheder eller om tilladelse for dele eller udstyr, er det også vigtigt for disse fabrikanter at have adgang til visse oplysninger, der kun kan indhentes fra fabrikanten, som f.eks. de tekniske oplysninger, inkl. tegninger, der er nødvendige for udvikling af dele til eftermarkedet.
(22)
Det er nødvendigt, at der er ligeberettiget adgang til reparationsinformationer om køretøjer via et standardiseret format, der kan anvendes til at finde tekniske informationer, samt at der er effektiv konkurrence på markedet for informationstjenester vedrørende vedligeholdelse og reparation af køretøjer for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. En stor del af disse informationer vedrører egendiagnosesystemer og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Det er hensigtsmæssigt, at der fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder bør opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder (SMV'er) adgang på rimelige vilkår.
(23)
Køretøjsfabrikanterne bør også kunne opfylde deres forpligtelser til at give adgang til reparations- og vedligeholdelsesoplysninger om kommunikationsprotokoller mellem traktorer og påhængs- eller monteringsudstyr, som defineret i ISO 11783, ved på fabrikantens websted at indsætte et link til et websted, der er etableret af flere fabrikanter i fællesskab eller af et konsortium af fabrikanter.
(24)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (8).
(25)
For at supplere denne forordning med yderligere tekniske detaljer bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår funktionel sikkerhed, konstruktionskrav, miljøegenskaber og fremdriftsevne, adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer og udpegelse af tekniske tjenesters særlige autoriserede arbejdsområder. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(26)
Medlemsstaterne bør fastsætte de sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af overtrædelse af denne forordning og af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, og sikre, at de gennemføres. Disse sanktioner bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
(27)
Selv om intet i denne forordning forhindrer medlemsstaterne i fortsat at anvende deres respektive, individuelle godkendelsesordninger, bør Kommissionen aflægge rapport for Europa-Parlamentet og Rådet om, hvorledes disse nationale ordninger fungerer, på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne med henblik på at genoverveje spørgsmålet om, hvorvidt der bør fremlægges et lovgivningsmæssigt forslag om harmonisering af den individuelle godkendelsesordning på EU-plan.
(28)
Som følge af anvendelsen af det nye system til fastlæggelse af bestemmelser, som etableres med denne forordning, bør følgende direktiver ophæves:
-
Direktiv 2003/37/EF
-
Rådets direktiv 74/347/EØF af 25. juni 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende synsfelt og forrudeviskere for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (9)
-
Rådets direktiv 76/432/EØF af 6. april 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om landbrugs- og skovbrugshjultraktorers bremsning (10)
-
Rådets direktiv 76/763/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om passagersæder for landbrugs- eller skovbrugshjultraktorer (11)
-
Rådets direktiv 77/537/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emission af forurenende stoffer fra dieselmotorer til fremdrift af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (12)
-
Rådets direktiv 78/764/EØF af 25. juli 1978 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førersæde til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (13)
-
Rådets direktiv 80/720/EØF af 24. juni 1980 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads samt om døre og vinduer i førerhuse på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (14)
-
Rådets direktiv 86/297/EØF af 26. maj 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kraftudtag på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer og skærme dertil (15)
-
Rådets direktiv 86/298/EØF af 26. maj 1986 om bagtil monterede styrtsikre førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (16)
-
Rådets direktiv 86/415/EØF af 24. juli 1986 om montering, placering, virkemåde og identifikation af betjeningsanordninger for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (17)
-
Rådets direktiv 87/402/EØF af 25. juni 1987 om styrtsikre frontmonterede førerværn på smalsporede landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (18)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/25/EF af 22. maj 2000 om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra forbrændingsmotorer til fremdrift af landbrugs- og skovbrugstraktorer (19)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/57/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (20)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/58/EF af 13. juli 2009 om slæbeanordninger og bakgear på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (21)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/59/EF af 13. juli 2009 om førerspejle til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (22)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/60/EF af 13. juli 2009 om konstruktivt bestemt maksimalhastighed for landbrugs- og skovbrugstraktorer samt om lad til sådanne traktorer (23)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/61/EF af 13. juli 2009 om montering af lygter og lyssignaler på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (24)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/63/EF af 13. juli 2009 om visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (25)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/64/EF af 13. juli 2009 om radiostøjdæmpning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (elektromagnetisk kompatibilitet) (26)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/66/EF af 13. juli 2009 om styreapparater for landbrugs- eller skovbrugshjultraktorer (27)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/68/EF af 13. juli 2009 om komponenttypegodkendelse af lygter og lyssignaler til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (28)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/75/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning) (29)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/76/EF af 13. juli 2009 om støjniveauet i ørehøjde for førere af landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (30)
-
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/144/EF af 30. november 2009 om visse dele af og specifikationer for landbrugs- og skovbrugstraktorer (31).
(29)
Det er vigtigt for alle interesserede parter at etablere en klar forståelse af forholdet mellem denne forordning og direktiv 2006/42/EF for at undgå overlapning og klart at fastlægge, hvilke krav et bestemt produkt skal opfylde.
(30)
Målene for denne forordning, nemlig at fastsætte harmoniserede regler for de administrative og tekniske krav til godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af omfanget og virkningerne heraf bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre end, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
1. Denne forordning fastlægger de administrative og tekniske krav til typegodkendelse af alle nye køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder omhandlet i artikel 2, stk. 1.
Denne forordning finder ikke anvendelse på godkendelse af individuelle køretøjer. Dog skal medlemsstater, der udsteder sådanne individuelle godkendelser, acceptere enhver typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder udstedt i henhold til denne forordning i stedet for de relevante nationale bestemmelser.
2. Denne forordning fastlægger kravene i forbindelse med markedsovervågning af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der skal godkendes i henhold til denne forordning. Denne forordning fastsætter endvidere kravene til markedsovervågning af dele af og udstyr til sådanne køretøjer.
3. Denne forordning berører ikke anvendelsen af lovgivning om færdselssikkerhed.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning gælder for landbrugs- og skovbrugskøretøjer, som beskrevet i artikel 4, som er konstrueret og fremstillet i en eller flere etaper, og for systemer, komponenter og separate tekniske enheder såvel som dele og udstyr konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer.
Specifikt finder denne forordning anvendelse på følgende køretøjer:
a)
traktorer (klasse T og C)
b)
påhængskøretøjer (klasse R), og
c)
udskifteligt trukket udstyr (klasse S).
2. Denne forordning finder ikke anvendelse på udskifteligt materiel, som ved kørsel på vej løftes fuldstændigt eller ikke kan dreje omkring en lodret akse.
3. For følgende køretøjer kan fabrikanten vælge, om han vil ansøge om godkendelse efter denne forordning, eller om han vil overholde de relevante nationale krav:
a)
påhængskøretøjer (klasse R) og udskifteligt trukket udstyr (klasse S)
b)
bæltetraktorer (klasse C)
c)
hjultraktorer til særlige formål (klasse T4.1 og T4.2).
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning og i de i bilag I opførte retsakter finder, medmindre andet er bestemt heri, følgende definitioner anvendelse:
1) »typegodkendelse«: den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, et system, en komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
2) »typegodkendelse af et helt køretøj«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en type af delvist opbygget, færdigopbygget eller etapevis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
3) »typegodkendelse af et system«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at et system, der er indbygget i en bestemt køretøjstype, opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
4) »typegodkendelse af en komponent«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en komponent uafhængigt af et køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
5) »typegodkendelse af separat teknisk enhed«: en typegodkendelse, hvor en godkendende myndighed attesterer, at en separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav, for så vidt angår en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper
6) »national typegodkendelse«: en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område
7) »EU-typegodkendelse«: den procedure, hvorved en godkendende myndighed attesterer, at en type køretøj, et system, en komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning
8) »traktor«: ethvert motordrevet landbrugs- eller skovbrugskøretøj med hjul eller bælter, som har mindst to aksler og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mindst 6 km/t, hvis funktion i det væsentlige ligger i dens trækkraft, og som er særlig konstrueret til at trække, skubbe, bære eller drive forskellige former for udskifteligt landbrugs- eller skovbrugsudstyr, eller trække landbrugs- eller skovbrugspåhængskøretøjer eller udstyr; køretøjet kan indrettes med henblik på at transportere en ladning i forbindelse med en anvendelse inden for landbrug eller skovbrug, og/eller den kan udstyres med et eller flere passagersæder
9) »påhængskøretøj«: ethvert landbrugs- eller skovbrugskøretøj, der hovedsagelig er beregnet til at blive trukket af en traktor og hovedsageligt til at transportere ladninger eller til forarbejdning af materialer, og hvor forholdet mellem køretøjets tekniske tilladte maksimale totalmasse og dets egenmasse er lig med eller større end 3,0
10) »udskifteligt trukket udstyr«: ethvert køretøj, som anvendes inden for landbrug eller skovbrug, og som er konstrueret til at blive trukket af en traktor, og som ændrer traktorens funktion eller tilfører en ny funktion, har et fastmonteret redskab eller er konstrueret til forarbejdning af materialer, og som kan omfatte et lad, der er konstrueret og udformet til anbringelse af de værktøjer og anordninger, som er nødvendige for at udføre arbejdet, og til midlertidig opbevaring af de materialer, som fremstilles, eller som er nødvendige under arbejdet, og hvor forholdet mellem køretøjets teknisk tilladte maksimale totalmasse og dets egenvægt er under 3,0
11) »køretøj«: enhver traktor, ethvert påhængskøretøj eller enhver form for udskifteligt trukket udstyr som defineret i nr. 8, 9 og 10
12) »basiskøretøj«: ethvert køretøj, som anvendes på den indledende etape i en etapevis typegodkendelsesprocedure
13) »delvis opbygget køretøj«: et køretøj, som skal gennem mindst én yderligere etape i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning
14) »etapevis færdigopbygget køretøj«: et køretøj, som har gennemgået hele processen for etapevis typegodkendelse og opfylder de relevante tekniske krav i denne forordning
15) »færdigopbygget køretøj«: ethvert køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i denne forordning
16) »restkøretøj«: ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan markedsføres eller ikke længere kan stilles til rådighed på markedet, registreres eller tages i brug på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til
17) »system«: en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som er omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning
18) »komponent«: en anordning omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning og bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af et køretøj i overensstemmelse med denne forordning og delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, hvis der i disse retsakter udtrykkelig gives mulighed herfor
19) »separat teknisk enhed«: en anordning omfattet af kravene i denne forordning eller delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning og bestemt til at være en del af et køretøj, som kan typegodkendes separat, men kun i forbindelse med en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper, hvis der i disse retsakter gives udtrykkelig mulighed herfor
20) »dele«: produkter, der anvendes til samlingen af et køretøj, såvel som reservedele
21) »udstyr«: øvrige produkter ud over dele, der kan tilføjes eller monteres på et køretøj
22) »originale dele eller udstyr«: dele eller udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med de specifikationer og produktionsstandarder, som køretøjsfabrikanten har fastlagt for fremstillingen af dele eller udstyr til samlingen af det pågældende køretøj; dette omfatter dele eller udstyr, der er fremstillet på samme produktionslinje som disse eller dette udstyr; det lægges til grund, hvis ikke det modsatte bevises„ at dele eller udstyr er originale dele eller udstyr, hvis fabrikanten attesterer, at delene eller udstyret er af samme kvalitet som de komponenter, der anvendes til samlingen af det pågældende køretøj og er fremstillet i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens specifikationer og produktionsstandarder
23) »reservedele«: produkter, der monteres i eller på et køretøj for at erstatte dette køretøjs originale dele, herunder produkter som f.eks. smøremidler, der er nødvendige for anvendelsen af et køretøj, dog med undtagelse af brændstof
24) »funktionel sikkerhed«: fravær af en uacceptabel risiko for fysisk skade eller sundhedsskade på personer eller skade på ejendom som følge af fejlfunktion af mekaniske, hydrauliske, pneumatiske, elektriske eller elektroniske systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
25) »fabrikant«: den fysiske eller juridiske person, der overfor den godkendende myndighed er ansvarlig for alle aspekter af typegodkendelsesprocessen eller tilladelsesprocessen, for at sikre produktionens overensstemmelse, og som også er ansvarlig for markedsovervågningsspørgsmål for så vidt angår fremstillede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, uanset om den pågældende fysiske eller juridiske person er direkte involveret i alle etaper i udformningen og fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som godkendelsesprocessen vedrører
26) »fabrikantens repræsentant«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen og behørigt udnævnt af fabrikanten til at repræsentere denne overfor den godkendende myndighed eller markedsovervågningsmyndigheden og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af denne forordning
27) »godkendende myndighed«: den myndighed i en medlemsstat, der er oprettet eller udpeget af medlemsstaten, og som Kommissionen er blevet underrettet om, og som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent og separat teknisk enhed, med hensyn til tilladelsesprocessen, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse eller afslag på udstedelse af godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse
28) »teknisk tjeneste«: en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne; den godkendende myndighed kan også selv udøve denne funktion
29) »prøvning i fabrikantregi«: udførelse af prøvninger i fabrikantens egne anlæg, registrering af prøvningsresultaterne og indsendelse af en rapport, inklusive konklusioner, til den godkendende myndighed, foretaget af en fabrikant, som er blevet udpeget som teknisk tjeneste med henblik på vurdering af overensstemmelsen med bestemte krav
30) »virtuel prøvningsmetode«: computersimulationer, herunder beregninger, der viser, om et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 27, stk. 6, uden at det er nødvendigt at anvende et fysisk køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed
31) »typegodkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed er godkendt
32) »EU-typegodkendelsesattest«: den attest, der er baseret på den model, der er fastsat i den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i henhold til denne forordning, eller den meddelelsesformular, der findes i de relevante FN/ECE-regulativer, der er omhandlet i denne forordning eller i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning
33) »typeattest«: det dokument, der er udstedt af fabrikanten, og som attesterer, at et fremstillet køretøj er i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype
34) »egendiagnosesystem« eller »OBD-system«: et emissionsbegrænsningssystem, som er i stand til at opdage en fejl og finde det sandsynlige fejlsted ved hjælp af fejlkoder i en computerhukommelse
35) »reparations- og vedligeholdelsesinformationer«: alle de oplysninger, der er nødvendige til diagnosticering, service, syn, periodisk overvågning, reparation, omprogrammering eller re-initialisering af køretøjet, og som fabrikanterne stiller til rådighed for deres autoriserede forhandlere og reparatører, herunder alle efterfølgende ændringer og supplementer til sådanne oplysninger; disse informationer omfatter al information, der er nødvendig til montering af dele og udstyr på køretøjer
36) »uafhængig aktør«: virksomheder, ud over de autoriserede forhandlere og reparatører, der er direkte eller indirekte involveret i reparation og vedligeholdelse af motorkøretøjer, især reparatører, fabrikanter eller distributører af reparationsudstyr, værktøj eller reservedele, tekniske forlag, automobilklubber, vejservicevirksomheder, virksomheder, der tilbyder inspektion og afprøvning, og virksomheder, der tilbyder undervisning af installatører, fabrikanter og reparatører af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer
37) »nyt køretøj«: et køretøj som ikke tidligere har været registreret eller taget i brug
38) »registrering«: administrativ tilladelse til ibrugtagning af et køretøj, herunder i vejtrafik, hvorved køretøjet identificeres og tildeles et serienummer, der udgør dets registreringsnummer, som kan gælde permanent, midlertidigt eller for en kort periode
39) »markedsføring«: første tilgængeliggørelse af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, en del eller udstyr i Unionen
40) »ibrugtagning«: første anvendelse i Unionen til de beregnede formål af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr
41) »importør«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Unionen, og som markedsfører et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr fra et tredjeland
42) »distributør«: enhver fysisk eller juridisk person i forsyningskæden, med undtagelse af fabrikanten eller importøren, der tilgængeliggør et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr på markedet
43) »erhvervsdrivende«: fabrikanten, fabrikantens repræsentant, importøren eller distributøren
44) »markedsovervågning«: aktiviteter, der gennemføres, og foranstaltninger, der træffes af nationale myndigheder for at sikre, at køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der stilles til rådighed på markedet, overholder kravene i den relevante EU-harmoniseringslovgivning og ikke udgør nogen risiko for sundheden, sikkerheden eller noget andet aspekt af beskyttelsen af almene samfundshensyn
45) »markedsovervågningsmyndighed«: en myndighed i en medlemsstat, der er ansvarlig for at udføre markedsovervågningen på dens område
46) »national myndighed«: en godkendelsesmyndighed eller enhver anden myndighed, der beskæftiger sig med og er ansvarlig for markedsovervågning, grænsekontrol eller registrering af køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr i en medlemsstat
47) »gøre tilgængelig på markedet«: enhver levering af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr med henblik på distribution eller anvendelse på markedet som led i erhvervsvirksomhed, mod eller uden vederlag
48) »køretøjstype«: en gruppe af køretøjer, herunder varianter og versioner, der er af samme klasse og ikke adskiller sig fra hinanden med hensyn til mindst følgende væsentlige forhold:
-
klasse
-
fabrikant
-
den af fabrikanten angivne typebetegnelse
-
væsentlige konstruktionsaspekter
-
centralrørschassis/længdevangechassis/leddelt chassis (klare og grundlæggende forskelle)
-
for klasse T: aksler (antal) eller, for klasse C: aksler/bælter (antal)
-
for etapevis opbyggede køretøjer: fabrikanten og typen af køretøjet på den forudgående etape.
49) »variant«: køretøjer, der er af samme type og ikke adskiller sig fra hinanden i det mindste på følgende forhold:
a)
for traktorer:
-
karrosseriets strukturelle helhed eller type af karrosseri
-
færdiggørelsesetape
-
motor (forbrændingsmotor/hybrid/elektrisk/hybrid-elektrisk)
-
funktionsprincip
-
cylinderantal og -arrangement
-
forskelle i effekt på højst 30 % (den største effekt må højst være 1,3 gange den mindste)
-
forskelle i slagvolumen på højst 20 % (den største værdi må højst være 1,2 gange den mindste)
-
drivaksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)
-
styrende aksler (antal og placering)
-
forskel i tilladt totalmasse må højst være 10 %
-
transmission (art)
-
ROPS-førerværn
-
bremsede aksler (antal)
b)
for påhængskøretøjer eller udskifteligt, trukket udstyr:
-
styrende aksler (antal, placering, indbyrdes forbindelse)
-
forskel i tilladt totalmasse må højst være 10 %
-
bremsede aksler (antal)
50) »hybridkøretøj«: et motordrevet køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige systemer til lagring af energi (på køretøjet)
51) »hybrid-elektrisk køretøj«: et køretøj, der til den mekaniske fremdrift bruger energi fra begge af følgende kilder af lagret energi/kraft på køretøjet:
a)
brændstof
b)
et batteri, en kondensator, et svinghjul/en generator eller andre elektriske energi- eller kraftlagringsenheder.
Denne definition omfatter køretøjer, som trækker energi fra et brændstof, der forbruges udelukkende med henblik på genopladning af den elektriske energi-/kraftlagringsenhed
52) »rent elektrisk køretøj«: et køretøj, som drives af et system bestående af en eller flere anordninger til oplagring af elektrisk energi, en eller flere elektriske anordninger til kraftkonditionering og en eller flere elektriske maskiner, som omdanner oplagret elektrisk energi til mekanisk energi, der overføres til hjulene til fremdrift af køretøjet
53) »versioner af en variant«: køretøjer, som består af en kombination af de forskellige punkter, der fremgår af informationspakken, der er omhandlet i artikel 24, stk. 10.
Henvisninger i denne forordning til krav, procedurer eller ordninger fastsat i denne forordning skal forstås som henvisninger til sådanne krav, procedurer eller ordninger, som er fastsat i denne forordning og i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
Artikel 4
Køretøjsklasser
I denne forordning anvendes følgende køretøjsklasser:
1)
»klasse T« omfatter alle hjultraktorer; hver hjultraktorklasse angivet i punkt 2 til 8 er forsynet med et efterstillet bogstav »a« eller »b«, der henviser til den hastighed, som hjultraktoren er konstrueret til:
a)
»a« for hjultraktorer, der er konstrueret til en hastighed på højst 40 km/t
b)
»b« for hjultraktorer, der er konstrueret til en hastighed på over 40 km/t
2)
»klasse T1« omfatter hjultraktorer med mindste sporvidde for den aksel, der er nærmest føreren, på 1 150 mm eller derover, egenmasse i køreklar stand over 600 kg og frihøjde 1 000 mm eller derunder
3)
»klasse T2« omfatter hjultraktorer med mindste sporvidde under 1 150 mm, egenmasse i køreklar stand over 600 kg, frihøjde 600 mm eller derunder; hvis højden af traktorens tyngdepunkt (målt i forhold til jorden) divideret med den gennemsnitlige minimumsporvidde af hver aksel er over 0,90, skal den konstruktivt bestemte maksimalhastighed være begrænset til 30 km/t
4)
»klasse T3« omfatter hjultraktorer med en egenmasse i køreklar stand på 600 kg eller derunder
5)
»klasse T4« omfatter hjultraktorer til særlige formål
6)
»klasse T4.1« (traktorer med stor frihøjde) omfatter traktorer, der er konstrueret til arbejde i høje kulturer i rækker, f.eks. vinmarker. De er karakteriseret ved, at hele eller en del af chassiset er særlig højt, således at de kan køre parallelt med planterækkerne med højre og venstre hjul på hver sin side af en eller flere rækker. Disse traktorer er konstrueret til at køre med eller drive redskaber, der kan være monteret fortil, mellem akslerne, bagtil eller på et lad. Traktoren har i arbejdsstillingen en frihøjde på over 1 000 mm målt i planterækkernes lodrette plan. Når højden af traktorens tyngdepunkt (målt i forhold til jorden, med dæk af normale dimensioner) divideret med gennemsnittet af akslernes minimumsporvidde er over 0,90, er den konstruktivt bestemte maksimalhastighed begrænset til 30 km/t.
7)
»klasse T4.2« (ekstra brede traktorer) omfatter traktorer, der er karakteriseret ved deres store dimensioner, og som især anvendes til bearbejdning af store landbrugsarealer
8)
»klasse T4.3« (traktorer med lav frihøjde) omfatter traktorer med fire drivende hjul, hvis udskiftelige udstyr er beregnet til anvendelse inden for landbrug eller skovbrug, som er karakteriseret ved et bærende chassis, der er udstyret med et eller flere kraftudtag, og har en teknisk tilladt totalmasse på højst 10 tons, hvor forholdet mellem den teknisk tilladte totalmasse og den maksimale egenmasse i køreklar stand er under 2,5, og hvor tyngdepunktet målt i forhold til jorden med dæk af normale dimensioner er under 850 mm
9)
»klasse C« omfatter bæltetraktorer, som fremdrives ved hjælp af bælter eller en kombination af hjul og bælter, og som inddeles i underklasser analogt med klasse T
10)
»klasse R« omfatter påhængskøretøjer; hver påhængskøretøjsklasse angivet i punkt 11 til 14 er forsynet med et efterstillet bogstav »a« eller »b«, der henviser til den hastighed, som påhængskøretøjet er konstrueret til:
a)
»a« for påhængskøretøjer, der er konstrueret til en hastighed på højst 40 km/t
b)
»b« for påhængskøretøjer, der er konstrueret til en hastighed over 40 km/t
11)
»klasse R1« omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er højst 1 500 kg
12)
»klasse R2« omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 1 500 kg, men ikke over 3 500 kg
13)
»klasse R3« omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 3 500 kg men ikke over 21 000 kg
14)
»klasse R4« omfatter påhængskøretøjer, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 21 000 kg
15)
»klasse S« omfatter udskifteligt trukket udstyr.
Hver klasse af udskifteligt trukket udstyr er forsynet med et efterstillet bogstav »a« eller »b«, der henviser til den hastighed, som udstyret er konstrueret til:
a)
»a« for udskifteligt trukket udstyr, der er konstrueret til en hastighed på højst 40 km/t
b)
»b« for udskifteligt trukket udstyr, der er konstrueret til en hastighed over 40 km/t
16)
»klasse S1« omfatter udskifteligt trukket udstyr, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er højst 3 500 kg
17)
»klasse S2« omfatter udskifteligt trukket udstyr, for hvilke summen af de enkelte akslers teknisk tilladte akseltryk er over 3 500 kg.
KAPITEL II
GENERELLE FORPLIGTELSER
Artikel 5
Medlemsstaternes forpligtelser
1. Medlemsstaterne opretter eller udpeger de godkendende myndigheder, der har kompetence i spørgsmål vedrørende godkendelse, og de markedsovervågningsmyndigheder, der har kompetence i spørgsmål vedrørende markedsovervågning i henhold til denne forordning. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om oprettelsen og udpegelsen af sådanne myndigheder.
Underretningen vedrørende de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne skal bl.a. indeholde oplysning om navn, adresse, herunder e-mailadresse, samt deres ansvarsområde. Kommissionen offentliggør en liste over og oplysninger om de godkendende myndigheder på sit websted.
2. Medlemsstaterne tillader kun markedsføring, registrering eller ibrugtagning af sådanne køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.
3. Medlemsstaterne må ikke forbyde, begrænse eller hindre markedsføring, registrering eller ibrugtagning af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af denne forordning, hvis de opfylder kravene i denne forordning.
4. Medlemsstaterne skal tilrettelægge og udføre markedsovervågning og kontrol af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der indføres på markedet, i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EF) nr. 765/2008.
Artikel 6
De godkendende myndigheders forpligtelser
1. De godkendende myndigheder sikrer, at fabrikanter, der ansøger om typegodkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til denne forordning.
2. De godkendende myndigheder godkender kun køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i denne forordning.
Artikel 7
Markedsovervågningsforanstaltninger
1. For så vidt angår typegodkendte køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, foretager markedsovervågningsmyndighederne i passende omfang behørig dokumentations-kontrol under hensyntagen til de anerkendte principper for risikovurdering, klager og øvrige oplysninger.
Markedsovervågningsmyndighederne kan kræve af de erhvervsdrivende, at de gør sådan dokumentation og information tilgængelig, i det omfang det skønnes nødvendigt for gennemførelsen af myndighedernes aktiviteter.
Såfremt de erhvervsdrivende fremlægger typeattester, tager markedsovervågningsmyndighederne behørigt hensyn til disse attester.
2. Artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse i sin helhed på dele og andet udstyr, som ikke er omfattet af nærværende artikels stk. 1.
Artikel 8
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanterne sikrer, at deres køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, når de markedsføres eller tages i brug, er fremstillet og godkendt i overensstemmelse med kravene i denne forordning såvel som med de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning.
2. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse, for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på den etape i opbygningen af et køretøj, som fabrikanten forestår. Enhver fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere etaper, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår disse modificerede komponenter og systemer.
3. Fabrikanter, der ændrer et delvis opbygget køretøj på en sådan måde, at det kan godkendes som tilhørende en anden køretøjsklasse, med det resultat, at de lovgivningsmæssige krav, der er blevet vurderet allerede i et tidligere trin af godkendelsesprocessen, har ændret sig, er også ansvarlige for opfyldelsen af de krav, der gælder for den køretøjsklasse, som det ændrede køretøj kan godkendes til.
4. Med henblik på godkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder omfattet af denne forordning skal fabrikanter, der er etableret uden for Unionen, udpege en enkelt repræsentant, der er etableret i Unionen, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.
5. Fabrikanter, der er etableret uden for Unionen, udpeger desuden en enkelt repræsentant, der er etableret i Unionen, med henblik på markedsovervågning, og denne kan være den i stk. 4 omhandlede repræsentant eller en yderligere repræsentant.
6. Fabrikanterne er over for den godkendende myndighed ansvarlige for alle aspekter af godkendelsesprocessen og for produktionens overensstemmelse, uanset om de er direkte involveret i alle etaper af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
7. I henhold til denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i henhold til denne forordning, sikrer fabrikanterne, at der findes procedurer til sikring af produktionsseriers fortsatte overensstemmelse med den godkendte type. Der tages i overensstemmelse med kapitel VI hensyn til ændringer i et køretøjs, et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds konstruktion eller karakteristika og ændringer i de krav, som et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed er erklæret at være i overensstemmelse med.
8. Ud over den lovpligtige mærkning og typegodkendelsesmærkerne på deres køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder i henhold til artikel 34 skal fabrikanterne angive deres navn, registrerede varenavn eller registrerede varemærke og en adresse i Unionen, hvor de kan kontaktes, på deres køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som gøres tilgængelige på markedet, eller, hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument, som vedlægges komponenten eller den separate tekniske enhed.
9. Fabrikanterne sikrer, at opbevarings- og transportbetingelserne for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har ansvaret for, ikke bringer disse overensstemmelse med kravene i denne forordning i fare.
Artikel 9
Fabrikanternes forpligtelser vedrørende de af deres produkter, der ikke er i overensstemmelse med reglerne, eller som udgør en alvorlig risiko
1. Fabrikanter, der mener eller har grund til at formode, at et køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, som de har fremstillet og som er blevet markedsført eller taget i brug, ikke er i overensstemmelse med denne forordning eller de delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, træffer straks de nødvendige foranstaltninger til at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse, at trække den/det tilbage eller tilbagekalde den/den, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.
Fabrikanten underretter øjeblikkeligt den godkendende myndighed, der udstedte godkendelsen, og giver navnlig nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse og om eventuelle afhjælpende foranstaltninger, der er truffet.
2. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter fabrikanten straks de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret er blevet gjort tilgængelig på markedet eller taget i brug, herom og giver navnlig nærmere oplysninger om den manglende overensstemmelse og om eventuelle afhjælpende foranstaltninger, der er truffet.
3. Fabrikanterne opbevarer informationspakken som omhandlet i artikel 24, stk. 10, og køretøjsfabrikanten opbevarer desuden et eksemplar af typeattesterne som omhandlet i artikel 33, således at de står til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på ti år efter markedsføringen af køretøjet og for en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
4. Fabrikanten giver på grundlag af en national myndigheds begrundede anmodning den pågældende myndighed gennem den godkendende myndighed et eksemplar af EU-typegodkendelsesattesten eller den i artikel 46, stk. 1 og 2, omhandlede tilladelse, som påviser, køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse, på et for den pågældende myndighed letforståeligt sprog. Fabrikanten samarbejder med den nationale myndighed med hensyn til enhver foranstaltning, der træffes i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008, for at fjerne de risici, der måtte være i forbindelse med de af fabrikantens køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er blevet markedsført, registreret eller taget i brug.
Artikel 10
Fabrikantens repræsentants forpligtelser vedrørende markedsovervågning
Fabrikantens repræsentant med ansvar for markedsovervågning skal udføre de opgaver, der er fastsat i det mandat, vedkommende har modtaget fra fabrikanten. Mandatet sætter som minimum den bemyndigede repræsentant i stand til:
a)
at have adgang til den informationsmappe, der er omhandlet i artikel 22, og typeattesterne omhandlet i artikel 33, således at disse står til rådighed for godkendelsesmyndighederne i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og i en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed
b)
på grundlag af en godkendende myndigheds begrundede anmodning, at give den al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds fremstillings overensstemmelse
c)
at samarbejde med de godkendende myndigheder eller markedsovervågningsmyndighederne, efter disses anmodning, om enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne de alvorlige risici, som køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr, der er omfattet af repræsentantens mandat, udgør.
Artikel 11
Importørernes forpligtelser
1. Importørerne må kun markedsføre køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der enten er blevet EU-typegodkendt eller som opfylder kravene til national godkendelse, eller dele eller udstyr, der fuldt ud er underlagt kravene i forordning (EF) nr. 765/2008.
2. Inden markedsføringen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er typegodkendt, sikrer importørerne, at der forefindes en informationspakke, som opfylder artikel 24, stk. 10, og at systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med det påkrævede typegodkendelsesmærke og er i overensstemmelse med artikel 8, stk. 8. For så vidt angår køretøjer, kontrollerer importøren, at køretøjet er ledsages af den påkrævede typeattest.
3. Hvis en importør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, og særlig at den eller det ikke svarer til typegodkendelsen, må vedkommende ikke markedsføre, tillade ibrugtagning af eller registrere køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, før den eller det er blevet bragt i overensstemmelse. Hvis vedkommende endvidere finder eller har grund til at formode, at køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, skal vedkommende desuden underrette fabrikanten og markedsovervågningsmyndighederne herom. For så vidt angår typegodkendte køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, skal importørerne også underrette den godkendende myndighed, der har givet den pågældende godkendelse.
4. Importørerne skal angive navn, registrerede firmanavn eller registrerede varemærke og kontaktadresse på køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret eller, hvis dette ikke er muligt, på emballagen eller i et dokument der ledsager systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret.
5. Importøren sikrer, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er ledsaget af vejledninger og oplysninger, som er påkrævet i artikel 51, på de pågældende medlemsstaters officielle sprog.
6. Importøren sikrer, at opbevarings- og transportforholdene for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som vedkommende har ansvaret for, ikke bringer den pågældende genstands overensstemmelse med denne forordnings krav i fare.
7. Hvor det anses for hensigtsmæssigt på grund af de alvorlige risici, et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr udgør, skal importøren af hensyn til beskyttelsen af forbrugernes sundhed og sikkerhed undersøge og om nødvendigt føre register over klager over og tilbagekaldelser af køretøjer, systemer, komponenter, separate tekniske enheder, dele eller udstyr og holde distributørerne underrettet om denne overvågning.
Artikel 12
Importørernes forpligtelser vedrørende de af deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko
1. Importører, der finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har markedsført, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, skal de straks træffe de nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse, trække den eller det tilbage eller tilbagekalde den eller det, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.
2. Hvis et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr udgør en alvorlig risiko, underretter importøren straks fabrikanten og de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor den eller det er blevet markedsført. Importøren underretter dem ligeledes om eventuelle foranstaltninger, der er truffet, og giver nærmere oplysninger, særlig om den alvorlige risiko og om eventuelle afhjælpende foranstaltninger truffet af fabrikanten.
3. Importørerne skal i en periode på ti år efter markedsføringen af et køretøj og i en periode på fem år efter markedsføringen af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opbevare et eksemplar af typeattesten, så den er til rådighed for de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne, og sikre, at informationspakken omhandlet i artikel 24, stk. 10, kan stilles til rådighed for disse myndigheder efter anmodning.
4. Importørerne skal på begrundet anmodning af en national myndighed give den med al den information og dokumentation, der er nødvendig for at påvise køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds overensstemmelse, på et for den pågældende myndighed letforståeligt sprog. Importørerne samarbejder på myndighedens anmodning samarbejde med denne om enhver foranstaltning, der træffes for at fjerne risici, der er i forbindelse med et køretøj, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr, som de har markedsført.
Artikel 13
Distributørernes forpligtelser
1. Distributørerne skal, når de gør et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr tilgængelig på markedet, handle med behørig omhu for så vidt angår kravene i denne forordning.
2. Distributørerne skal, inden de gør et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed tilgængelig på markedet, kontrollere, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er forsynet med den påkrævede foreskrevne mærkning eller det påkrævede foreskrevne typegodkendelsesmærke og er ledsaget af den påkrævede dokumentation, brugsanvisning og sikkerhedsinformation på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed skal gøres tilgængelig på markedet, samt at importøren og fabrikanten har opfyldt kravene i artikel 11, stk. 2 og 4, og artikel 34, stk. 1 og 2.
3. Distributørerne sikrer, at opbevarings- og transportforholdene for et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som de har ansvaret for, ikke bringer den pågældende genstands overensstemmelse med kravene i denne forordning i fare.
Artikel 14
Distributørernes forpligtelser vedrørende de af deres produkter, der ikke er i overensstemmelse, eller som udgør en alvorlig risiko
1. Hvis en distributør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed ikke er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, må vedkommende ikke tilgængeliggøre, registrere eller tillade ibrugtagelsen af køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, før den eller det er blevet bragt i overensstemmelse.
2. Hvis en distributør finder eller har grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som vedkommende har gjort tilgængelig på markedet eller registreret eller hvis ibrugtagning, vedkommende er ansvarlig for, ikke er i overensstemmelse med denne forordning, underretter vedkommende fabrikanten eller dennes repræsentant for at sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger i henhold til artikel 9, stk. 1, eller artikel 12, stk. 1, for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse eller tilbagekalde den eller det, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.
3. Hvis køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret udgør en alvorlig risiko, underretter distributører straks fabrikanten, importøren og de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne i de medlemsstater, hvor de har gjort køretøjet, systemet, komponenten, den separate tekniske enhed, delen eller udstyret tilgængelig på markedet, herom. Distributøren underretter dem ligeledes om eventuelt trufne foranstaltninger og giver dem nærmere oplysninger, særlig om den alvorlige risiko og eventuelle afhjælpende foranstaltninger truffet af fabrikanten.
4. Distributørerne skal efter begrundet anmodning fra en national myndighed sikre, at fabrikanten forsyner den nationale myndighed med den information, der er specificeret i artikel 9, stk. 4, eller at importøren forsyner den nationale myndighed med den information, der er specificeret i artikel 12, stk. 3. Distributøren samarbejder med en nationale myndighed på dennes anmodning om enhver foranstaltning, der træffes i overensstemmelse med artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008 for at fjerne de risici, som udgøres af et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr, som de har gjort tilgængelig på markedet.
Artikel 15
Tilfælde hvor fabrikantens forpligtelser finder anvendelse på importøren og distributøren
En importør eller distributør anses for at være en fabrikant i denne forordnings forstand og er underlagt fabrikantens forpligtelser i artikel 8-10, hvis importøren eller distributøren gør et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed tilgængelig på markedet, registrerer den eller det eller er ansvarlig for ibrugtagningen heraf under eget navn eller varemærke eller ændrer et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed på en sådan måde, at overensstemmelsen med de gældende krav kan påvirkes heraf.
Artikel 16
Oplysninger om de erhvervsdrivende
De erhvervsdrivende skal efter anmodning i en periode på fem år oplyse de godkendende myndigheder og markedsovervågningsmyndighederne om:
a)
enhver erhvervsdrivende, som har leveret et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr til dem
b)
enhver erhvervsdrivende, som de har leveret et køretøj, et system, en komponent, en separat teknisk enhed, en del eller udstyr til.
KAPITEL III
MATERIELLE KRAV
Artikel 17
Krav til køretøjers funktionelle sikkerhed
1. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for, at personer i eller opholdende sig omkring køretøjet kan komme til skade, er mindst mulig.
2. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i denne forordning, herunder krav vedrørende:
a)
køretøjskonstruktionens integritet
b)
systemer, der hjælper føreren med at styre køretøjet, navnlig hvad angår styre- og bremsesystemer, herunder avancerede bremsesystemer, og elektroniske stabilitetskontrolsystemer
c)
systemer, der giver føreren udsyn til og oplysninger om køretøjets tilstand og de umiddelbare omgivelser, herunder ruder, spejle og informationssystemer
d)
køretøjets lyssystemer
e)
beskyttelse af personer i køretøjet, herunder indvendigt udstyr, nakkestøtter, sikkerhedsseler, døre
f)
køretøjets ydre og tilbehør til køretøjet
g)
elektromagnetisk kompatibilitet
h)
akustiske alarmanordninger
i)
varmeanlæg
j)
tyverisikringsanordninger
k)
køretøjets identifikationssystemer
l)
masser og dimensioner
m)
elektrisk sikkerhed, herunder statisk elektricitet
n)
beskyttelse bagtil
o)
beskyttelse til siderne
p)
lad
q)
trækanordninger
r)
dæk
s)
stænkafskærmningssystemer
t)
bakgear
u)
bælter
v)
mekanisk kobling, herunder beskyttelse mod monteringsfejl.
3. Køretøjskomponenter, hvis risici i forbindelse med elektricitet er dækket af delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, er ikke underlagt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (32).
4. De i stk. 1 og 2 omhandlede krav finder anvendelse på køretøjer og på systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet til sådanne køretøjer, hvis de finder anvendelse i overensstemmelse med bilag I.
5. For at sikre at der opnås et højt niveau af funktionel sikkerhed, tillægges Kommissionen beføjelser til i overensstemmelse med artikel 71 at vedtage delegerede retsakter vedrørende de detaljerede tekniske krav for de områder, der er anført i nærværende artikels stk. 2, herunder prøvningsprocedurer og eventuelle grænseværdier. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages inden den 31. december 2014.
Disse detaljerede tekniske krav skal gøre det muligt at øge eller i det mindste opretholde det niveau for den funktionelle sikkerhed, der er omhandlet i artikel 76, stk. 1, og artikel 77, og skal sikre følgende:
a)
at køretøjer med en maksimumshastighed på over 40 km/t opfylder samme niveau af funktionel sikkerhed med hensyn til bremseevne og, i hensigtsmæssigt omfang, blokeringsfri bremsesystemer som motorkøretøjer og disses påhængsvogne
b)
at det maksimale kontakttryk, som hjul eller bælter udøver mod hård vejbelægning, ikke overstiger 0,8 MPa.
Artikel 18
Krav vedrørende arbejdssikkerhed
1. Fabrikanten sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at risikoen for, at personer, der arbejde på eller med køretøjet, kommer til skade, er mindst mulig.
2. Fabrikanten sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i denne forordning, herunder krav vedrørende:
a)
førerværn til beskyttelse ved væltning og/eller stejling (ROPS)
b)
førerværn til beskyttelse mod nedfaldende genstande (FOPS)
c)
passagersæder
d)
støjniveauet for føreren
e)
førersædet
f)
betjeningsplads og adgangsforhold til førerplads, herunder beskyttelse mod at glide, snuble eller falde
g)
kraftudtag
h)
afskærmning af transmissionselementer
i)
sikkerhedsselers forankringer
j)
sikkerhedsseler
k)
beskyttelse af føreren mod indtrængende genstande (OPS-førerværn)
l)
beskyttelse af føreren mod farlige stoffer
m)
beskyttelse mod berøring af dele eller materialer med ekstreme temperaturer
n)
brugsvejledning
o)
betjeningsgreb, herunder sikkerhed og pålidelighed ved betjeningssystemer og anordninger til nødstop og automatisk stop
p)
beskyttelse mod mekaniske farer ud over dem, der er omhandlet i litra a), b), g) og k), herunder beskyttelse mod ujævne overflader, skarpe kanter og vinkler, brud på væskeførende rør og køretøjets ukontrollerede bevægelser
q)
betjening og vedligeholdelse, herunder sikker rengøring af køretøjet
r)
afskærmninger og beskyttelsesudstyr
s)
information, advarsler og mærkninger
t)
materialer og produkter
u)
batterier.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede krav finder anvendelse på køretøjer og på systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet til sådanne køretøjer, hvis de finder anvendelse i overensstemmelse med bilag I på den relevante køretøjsklasse i medfør af denne forordning.
4. For at sikre at der opnås et højt niveau af arbejdssikkerhed, tillægges Kommissionen beføjelser til i overensstemmelse med artikel 71 at vedtage delegerede retsakter vedrørende de detaljerede tekniske krav for de områder, der er anført i nærværende artikels stk. 2, herunder prøvningsprocedurer og eventuelle grænseværdier. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Disse detaljerede tekniske krav udformes således, at de øger eller i det mindste opretholder det niveau af arbejdssikkerhed, der er fastsat ved de direktiver, der er omhandlet i artikel 76, stk. 1, og artikel 77, under hensyntagen til ergonomi (herunder beskyttelse mod forudsigeligt misbrug, betjeningssystemets anvendelighed, betjeningsgrebenes placering til forebyggelse af utilsigtet aktivering, tilpasning af person-køretøj-kontaktfladen til førerens forudsigelige karakteristika, vibrationer og indgreb fra operatørens side), stabilitet og brandsikkerhed.
Artikel 19
Krav til miljøpræstationer
1. Fabrikanterne sikrer, at køretøjer konstrueres, fremstilles og samles på en sådan måde, at deres miljøpåvirkning mindskes mest muligt.
2. Fabrikanterne sikrer, at køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder opfylder de relevante krav i denne forordning, herunder krav vedrørende:
a)
forurenende emissioner
b)
eksternt støjniveau.
3. De specifikke grænseværdier, prøvningsprocedurer og -krav for forurenende emissioner, der er fastsat for mobile maskiner i direktiv 97/68/EF, finder anvendelse.
4. Grænseværdierne for de specifikke eksterne lydniveauer må ikke overstige følgende tærskler:
a)
89 dB(A) for hjultraktorer med en egenmasse i køreklar stand på over 1 500 kg
b)
85 dB(A) for hjultraktorer med en egenmasse i køreklar stand på højst 1 500 kg.
De måles i overensstemmelse med de prøvningsprocedurer, som er fastsat i de delegerede retsakter, der er omhandlet i stk. 6.
5. De i stk. 1 og 2 omhandlede krav finder anvendelse på køretøjer, og på systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet til sådanne køretøjer, hvis de finder anvendelse i overensstemmelse med bilag I.
6. Kommissionen tillægges beføjelser til i overensstemmelse med artikel 71 at vedtage delegerede retsakter vedrørende de detaljerede tekniske krav angående eksternt støjniveau, herunder prøvningsprocedurer, og angående montering i et køretøj af motorer, der er godkendt med hensyn til forurenende emissioner, og de relaterede bestemmelser for fleksibilitet for at sikre, at der opnås et højt niveau af miljøpræstationer. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Disse specifikke tekniske krav udformes således, at det gøres muligt at øge eller i det mindste opretholde de miljøpræstationer, der er fastsat i de direktiver, der er omhandlet i artikel 76, stk. 1, og, hvor det er relevant, artikel 77.
KAPITEL IV
EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 20
Procedurer for EU-typegodkendelse
1. Ved ansøgning om typegodkendelse af et helt køretøj kan fabrikanten vælge én af følgende procedurer:
a)
trinvis typegodkendelse
b)
enkelttrintypegodkendelse
c)
blandet typegodkendelse.
Derudover kan fabrikanten vælge etapevis typegodkendelse.
Ved typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder finder kun proceduren for enkelttrintypegodkendelse anvendelse.
2. Den trinvise typegodkendelse består i en trinvis indsamling af hele sættet af EU-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder, som indgår i køretøjet, og som så på sidste trin fører til typegodkendelse af hele køretøjet.
3. Enkelttrintypegodkendelsen består i en godkendelse af et helt køretøj i en enkelt operation.
4. Blandet typegodkendelse er en trinvis godkendelsesprocedure, hvor en eller flere systemgodkendelser opnås på det sidste trin af godkendelsen af hele køretøjet, og hvor det ikke er nødvendigt at udstede EU-typegodkendelsesattester for disse systemer.
5. I en etapevis typegodkendelsesprocedure attesterer en eller flere godkendende myndigheder, at en type delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i denne forordning.
En etapevis typegodkendelse meddeles for de typer delvis opbyggede køretøjer og etapevis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen som omhandlet i artikel 22, og som opfylder de tekniske krav, som er fastsat i de relevante retsakter, der er opført i bilag I, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.
6. Typegodkendelsen for den sidste etape i færdigopbygningen meddeles først, når den godkendende myndighed har kontrolleret, at det køretøj, der typegodkendes i den sidste etape, på dette tidspunkt opfylder alle gældende tekniske krav. Dette omfatter en dokumentkontrol af alle krav henhørende under en typegodkendelse for et ikke-færdigopbygget køretøj, som er givet i løbet af en etapevis procedure, selv hvis denne er givet for et køretøj fra en anden klasse eller (under)klasse.
7. Valg af godkendelsesprocedure berører ikke de gældende, væsentlige krav, som den godkendte køretøjstype skal opfylde på det tidspunkt, hvor der meddeles typegodkendelse for køretøjet som helhed.
8. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 71 vedrørende de nærmere detaljer i ordningerne for typegodkendelsesprocedurerne. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Artikel 21
Ansøgning om typegodkendelse
1. Fabrikanten indsender ansøgningen om typegodkendelse til den godkendende myndighed.
2. Der må kun indsendes én ansøgning for en bestemt type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indsendes i én medlemsstat.
3. Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
Artikel 22
Informationsmappe
1. Ansøgeren skal levere en informationsmappe til den godkendende myndighed.
2. Informationsmappen skal indeholde følgende:
a)
et oplysningsskema
b)
alle data, tegninger, fotografier og andre oplysninger
c)
for køretøjer en angivelse af, hvilke procedurer der er valgt i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1
d)
eventuelle yderligere oplysninger, som den typegodkendende myndighed anmoder om i forbindelse med ansøgningsproceduren.
3. Informationsmappen kan leveres på papir eller i et elektronisk format, som kan godtages af den tekniske tjeneste og den godkendende myndighed.
4. Kommissionen fastlægger modeller for oplysningsskemaet og informationsmappen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Artikel 23
Særlige regler for oplysninger, der skal afgives ved ansøgning om typegodkendelse efter forskellige procedurer
1. En ansøgning om trinvis typegodkendelse vedlægges en informationsmappe i overensstemmelse med artikel 22 og et komplet sæt af de typegodkendelsesattester, der kræves i henhold til de gældende retsakter opført i bilag I.
Hvis der er tale om typegodkendelse af et system, en komponent eller en separat teknisk enhed i henhold til de gældende retsakter opført i bilag I, skal den godkendende myndighed have adgang til den dermed forbundne informationsmappe, indtil der udstedes eller nægtes typegodkendelse.
2. En ansøgning om enkelttrintypegodkendelse vedlægges en informationsmappe som omhandlet i artikel 22 indeholdende de relevante informationer i overensstemmelse med gennemførelsesretsakterne vedtaget i henhold til denne forordning for så vidt angår disse gældende retsakter.
3. Hvis der er tale om en blandet typegodkendelsesprocedure, vedlægges informationsmappen en eller flere typegodkendelsesattester, som er påkrævet i henhold til gældende retsakter opført i bilag I, og den skal, hvis der ikke fremlægges en typegodkendelsesattest, omfatte de relevante oplysninger i overensstemmelse med gennemførelsesretsakterne vedtaget i henhold til denne forordning, for så vidt angår disse gældende retsakter.
4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 skal følgende oplysninger indgives ved en etapevis typegodkendelse:
a)
i første etape: de dele af informationsmappen og EU-typegodkendelsesattesterne, som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade
b)
i anden og alle følgende etaper: de dele af informationsmappen og de EU- typegodkendelsesattester, som svarer til den aktuelle fremstillingsetape, samt et eksemplar af den EU-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på den forudgående fremstillingsetape, samt udtømmende detaljerede oplysninger om enhver ændring af og tilføjelse til køretøjet, som fabrikanten har foretaget.
De i nærværende stykke, første afsnit, litra a) og b) anførte oplysninger kan leveres i overensstemmelse med stk. 3.
5. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, pålægge fabrikanten at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.
KAPITEL V
GENNEMFØRELSE AF EU-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE
Artikel 24
Generelle bestemmelser
1. De godkendende myndigheder meddeler først EU-typegodkendelse efter at have kontrolleret de ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i artikel 28, og at typen af køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de gældende krav.
2. Meddelelse af EU-typegodkendelser finder sted i overensstemmelse med dette kapitel.
3. Hvis en godkendende myndighed konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for sikkerheden eller i alvorlig grad kan skade miljøet eller den offentlige sundhed eller udgør en alvorlig risiko for arbejdssikkerheden, kan den afvise at udstede en EU-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret sagsmappe, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.
4. EU-typegodkendelsesattesterne nummereres efter et harmoniseret system, der fastsættes af Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
5. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på en måned efter udstedelsen af EU-typegodkendelsesattesten de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater et eksemplar af EU-køretøjstypegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt, via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have form af en sikker elektronisk fil.
6. Den godkendende myndighed underretter straks de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse med angivelse af grundene hertil.
7. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater en liste over EU-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har meddelt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode.
8. Hvis den anmodes herom af en godkendende myndighed i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, inden for en frist på en måned efter at have modtaget anmodningen fremsende førstnævnte myndighed et eksemplar af den EU-typegodkendelsesattest, der er anmodet om, med bilag via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have i form af en sikker elektronisk fil.
9. Hvis Kommissionen anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed de oplysninger, der er omhandlet i stk. 5-8, også til Kommissionen.
10. Den godkendende myndighed samler en informationspakke, der omfatter informationsmappen plus prøvningsrapporten og alle andre dokumenter, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har vedlagt informationsmappen under udførelsen af sine opgaver. Informationspakken skal indeholde et indeks over dens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, og idet hvert dokument skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer. Den godkendende myndighed stiller de oplysninger, der indgår i informationspakken, til rådighed i en periode på ti år efter, at gyldigheden af den pågældende godkendelse er ophørt.
Artikel 25
Særlige bestemmelser vedrørende EU-typegodkendelsesattesten
1. EU-typegodkendelsesattesten skal som bilag omfatte:
a)
den informationspakke, der er omhandlet i artikel 24, stk. 10
b)
prøvningsresultaterne
c)
navn, stilling og underskriftsprøver for den eller de personer i virksomheden, som har bemyndigelse til at udstede overensstemmelseserklæring
d)
et udfyldt eksemplar af typegodkendelsesattesten, hvis der er tale om en EU-typegodkendelse af et helt køretøj.
2. EU-typegodkendelsesattesten skal udstedes på grundlag af den model, der er fastlagt af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
3. For hver enkelt køretøjstype skal den godkendende myndighed:
a)
udfylde alle de relevante afsnit af EU-typegodkendelsesattesten, herunder bilaget med prøvningsresultater
b)
samle indekset til informationspakken
c)
hurtigst muligt udstede den udfyldte attest med bilag til ansøgeren.
Kommissionen fastsætter modellen for bilaget med prøvningsresultater som omhandlet i litra a), ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
4. I tilfælde af en EU-typegodkendelse, på hvilken der i overensstemmelse med artikel 35 er blevet lagt begrænsninger med hensyn til gyldigheden eller givet fritagelser for visse bestemmelser i denne forordning eller i de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, skal EU-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne begrænsninger eller fritagelser.
5. Hvis fabrikanten vælger den blandede godkendelsesprocedure, skal den godkendende myndighed udfylde informationspakken med henvisninger til de prøvningsrapporter, der er fastsat i gennemførelsesretsakter som omhandlet i artikel 27, stk. 1, for hvilke der ikke findes nogen EU-typegodkendelsesattest.
6. Hvis fabrikanten vælger enkelttrintypegodkendelsesproceduren, opstiller den godkendende myndighed en liste over gældende krav eller retsakter og vedhæfter denne liste til EU-typegodkendelsesattesten. Kommissionen vedtager modellen for en sådan liste ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
Artikel 26
Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Der meddeles EU-typegodkendelse af et system, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag I.
2. Der meddeles EU-typegodkendelse for en komponent eller en separat teknisk enhed, der er i overensstemmelse med angivelserne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag I.
3. Hvis komponenter eller separate tekniske enheder, uanset om de er beregnet til reparation, service eller vedligeholdelse, også er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, kræves der for disse ingen yderligere komponentgodkendelse eller godkendelse af separat teknisk enhed, medmindre dette kræves i de relevante retsakter opført i bilag I.
4. Hvis en komponent eller separat teknisk enhed kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og kontrol af opfyldelse af kravene derfor kun kan foretages, når komponenten eller den separate tekniske enhed er koblet sammen med andre af køretøjets dele, skal anvendelsesområdet for EU-typegodkendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed begrænses tilsvarende.
På EU-typegodkendelsesattesten skal der i så fald anføres eventuelle begrænsninger i anvendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed og eventuelle særlige monteringsforskrifter.
Hvis en sådan komponent eller separat teknisk enhed monteres af køretøjets fabrikant, kontrolleres det på tidspunktet for typegodkendelsen af køretøjet, at disse begrænsninger og monteringsforskrifter er overholdt.
Artikel 27
Prøvninger med henblik på EU-typegodkendelse
1. Udpegede tekniske tjenester påviser ved passende prøvninger, at de tekniske krav i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag I, er overholdt.
De prøvningsprocedurer, der er omhandlet i første afsnit, og særligt udstyr og værktøj foreskrevet til udførelse af prøvningerne, skal være dem, der er fastsat i de relevante retsakter opført i bilag I.
Prøvningsrapportens format skal opfylde de generelle krav, som Kommissionen har fastlagt ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
2. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder til rådighed for den godkendende myndighed, som i henhold til de relevante retsakter opført i bilag I kræves til udførelsen af de påkrævede prøvninger.
3. De krævede prøvninger udføres på køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, som er repræsentative for den type, der skal godkendes.
Fabrikanten kan dog efter aftale med den godkendende myndighed udvælge et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som, selv om den eller det ikke er repræsentativt for den type, der skal godkendes, kombinerer en række af de mest ugunstige karakteristika med hensyn til det krævede præstationsniveau. Virtuelle prøvningsmetoder kan anvendes til støtte for beslutningstagning under udvælgelsesprocessen.
4. Virtuelle prøvningsmetoder kan efter anmodning fra fabrikanten anvendes som alternativer til de i stk. 1 omhandlede prøvningsprocedurer med forbehold af, at den godkendende myndighed samtykker heri, for så vidt angår de krav, der er fastsat i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til stk. 6.
5. Virtuelle prøvningsmetoder skal opfylde de betingelser, der er fastsat i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til stk. 6.
6. For at sikre, at de resultater, der opnås ved virtuel prøvning, er lige så meningsfulde som dem, der er opnået ved fysisk prøvning, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 71 vedrørende de krav, der kan gøres til genstand for virtuel prøvning, og de betingelser, under hvilke sådan virtuel prøvning skal udføres. Ved vedtagelsen af disse delegerede retsakter tager Kommissionen i relevant omfang udgangspunkt i de krav og procedurer, der er fastsat i bilag XVI til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer(»Rammedirektiv«) (33).
Artikel 28
Ordninger til sikring af produktionens overensstemmelse
1. Når en godkendende myndighed meddeler en EU-typegodkendelse, træffer den de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende forholdsregler til sikring af, at de køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er under fremstilling, vil være i overensstemmelse med den godkendte type.
2. En godkendende myndighed, der meddeler en typegodkendelse, skal træffe de fornødne foranstaltninger til at kontrollere, at de typeattester, fabrikanten har udstedt, er i overensstemmelse med artikel 33. Til dette formål kontrollerer den godkendende myndighed, at et tilstrækkeligt udsnit af typeattesterne er i overensstemmelse med artikel 33, og at fabrikanten har truffet de fornødne foranstaltninger for at sikre, at oplysningerne i typeattesterne er korrekte.
3. En godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, skal for denne godkendelse træffe de fornødne foranstaltninger for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, at de forholdsregler, der er omhandlet i stk. 1 og 2, stadig er tilstrækkelige til at sikre, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og de separate tekniske enheder i produktion fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type, og at typeattesterne fortsat er i overensstemmelse med artikel 33.
4. For at kontrollere, at et køretøj, system, en komponent eller en separat teknisk enhed er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, udføre enhver kontrol eller prøvning, som er genstand for EU-typegodkendelsen, på prøveeksemplarer udtaget hos fabrikanten, herunder i fabrikantens produktionsanlæg.
5. Når en godkendende myndighed, der har udstedt en EU-typegodkendelse, fastslår, at de forholdsregler, der er nævnt i stk. 1 og 2, ikke anvendes, afviger væsentligt fra de vedtagne forholdsregler og kontrolplaner, ikke længere anvendes eller ikke længere anses for at være egnede, selv om produktionen fortsætter, træffer myndigheden de fornødne foranstaltninger for at sikre, at proceduren for produktionens overensstemmelse er fulgt korrekt, eller inddrager typegodkendelsen.
6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 71 vedrørende de nærmere ordninger med hensyn til produktionens overensstemmelse med reglerne. De første af sådanne delegerede retsakter vedtages senest den 31. december 2014.
KAPITEL VI
ÆNDRINGER AF EU-TYPEGODKENDELSER
Artikel 29
Generelle bestemmelser
1. Fabrikanten meddeler straks den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen, alle ændringer i de oplysninger, der er registreret i informationspakken.
Denne godkendende myndighed afgør, hvilke af de procedurer, der er fastlagt i artikel 30, der skal anvendes.
Om nødvendigt kan den godkendende myndighed efter høring af fabrikanten beslutte, at der skal udstedes en ny EU-typegodkendelse.
2. Ansøgning om ændring af en EU-typegodkendelse indgives udelukkende til den godkendende myndighed, der har udstedt den oprindelige EU-typegodkendelse.
3. Finder den pågældende godkendende myndighed, at det for at foretage en ændring er nødvendigt at gentage inspektioner eller prøvninger, underretter den fabrikanten herom.
De i artikel 30 omhandlede procedurer finder kun anvendelse, hvis den godkendende myndighed på grundlag af sådanne inspektioner eller prøvninger, konkluderer, at kravene til EU-typegodkendelse stadig er opfyldt.
Artikel 30
Revision og udvidelse af EU-typegodkendelser
1. Er der sket ændringer i nogle af oplysningerne i informationspakken, uden at dette kræver en gentagelse af inspektioner eller prøvninger, betegnes ændringen som en »revision«.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed det nødvendige rettelsesblad til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringerne anses for at opfylde dette krav.
2. Ændringen betegnes som en »udvidelse«, hvis oplysningerne i informationspakken er blevet ændret, og et af følgende forhold gør sig gældende:
a)
der kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger
b)
der er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene
c)
nye krav i henhold til en af de retsakter, der er opført i bilag I, finder anvendelse på den godkendte køretøjstype, det godkendte system, den godkendte komponent eller den godkendte separate tekniske enhed.
I tilfælde af en udvidelse udsteder den godkendende myndighed en ajourført EU-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af på hinanden følgende udvidelser, der allerede er udstedt. Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.
3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version fremgår.
4. Der kræves ingen ændring af typegodkendelsen af et køretøj, hvis de nye krav, der er nævnt i stk. 2, litra c), teknisk set ikke er relevante for den pågældende type køretøj eller vedrører andre klasser af køretøjer end den klasse, som det pågældende køretøj hører ind under.
Artikel 31
Udstedelse af og underretning vedrørende ændringer
1. Hvis der foretages en udvidelse, ajourføres alle relevante sektioner i EU-typegodkendelsesattesten, bilagene hertil samt indekset til informationspakken. Den ajourførte attest og bilagene hertil udstedes hurtigst muligt til ansøgeren.
2. Hvis der er tale om en revision, udsteder den godkendende myndighed hurtigst muligt de reviderede dokumenter eller eventuelt den samlede ajourførte version, herunder det reviderede indeks til informationspakken, til ansøgeren.
3. Den godkendende myndighed underretter de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om enhver ændring af EU-typegodkendelser efter de procedurer, der er omhandlet i artikel 24.
KAPITEL VII
EU-TYPEGODKENDELSERS GYLDIGHED
Artikel 32
Gyldighedens ophør
1. En EU-typegodkendelse meddeles med ubegrænset varighed.
2. En EU-typegodkendelse af et køretøj ophører med at være gyldig i et af følgende tilfælde:
a)
når nye krav, som finder anvendelse på den godkendte køretøjstype, bliver obligatoriske i forbindelse med, at den gøres tilgængelig på markedet, med registrering eller ibrugtagning af køretøjer, og det ikke er muligt at ajourføre typegodkendelsen i overensstemmelse hermed
b)
når produktionen af det godkendte køretøj ophører definitivt og frivilligt
c)
når gyldigheden af godkendelsen udløber som følge af en begrænsning i henhold til artikel 35, stk. 6
d)
når godkendelsen er blevet inddraget i overensstemmelse med artikel 28, stk. 5, artikel 44, stk. 1 eller artikel 47, stk. 4.
3. Hvis det kun er en variant inden for en type eller en version inden for en variant, der bliver ugyldig, mister EU-typegodkendelsen af det pågældende køretøj kun sin gyldighed for så vidt angår den pågældende variant eller version.
4. Når produktionen af en køretøjstype ophører definitivt, underretter fabrikanten den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen for dette køretøj.
Inden for en måned efter modtagelse af den underretning, der er omhandlet i første afsnit, underretter den godkendende myndighed, der meddelte godkendelse for køretøjet, de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater herom.
5. Hvis en EU-typegodkendelse af et køretøj er ved at blive ugyldig, underretter fabrikanten, med forbehold af bestemmelserne i stk. 4, den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen.
Den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, meddeler hurtigst muligt alle relevante oplysninger til de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, således at artikel 39 kan finde anvendelse, hvis det er hensigtsmæssigt.
Den meddelelse, der er omhandlet i andet afsnit, angiver navnlig produktionsdatoen og identifikationsnummeret på det sidste køretøj, der er produceret.
KAPITEL VIII
TYPEATTEST OG MÆRKNING
Artikel 33
Typeattest
1. I sin egenskab af indehaver af en typegodkendelsesattest for et køretøj leverer fabrikanten en typeattest i papirformat, der skal ledsage ethvert køretøj, uanset om dette er færdigopbygget, delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget, som produceres i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.
En sådan attest leveres gratis til køberen sammen med køretøjet. Dens levering må ikke gøres afhængig af en udtrykkelig anmodning eller indsendelse af yderligere oplysninger til fabrikanten.
I en periode på ti år efter køretøjets produktionsdato udsteder fabrikanten, på anmodning af ejeren af køretøjet, en genpart af typeattesten til ejeren af køretøjet mod en betaling, der ikke overstiger omkostningerne ved udstedelsen. Ordet »Genpart« skal være tydeligt og synligt angivet på forsiden af genparten af typeattesten.
2. Fabrikanten anvender den model af typeattesten, der vedtages af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. Typeattesten skal udformes på en sådan måde, at falskneri forhindres. Til dette formål fastsættes det i gennemførelsesretsakten, at det papir, der anvendes til trykning af attesten, skal beskyttes ved hjælp af en række tryktekniske sikkerhedsforanstaltninger. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages inden den 31. december 2014.
3. Typeattesten udfærdiges på mindst et af de officielle sprog i Unionen. En medlemsstat kan kræve, at typeattesten oversættes til statens eget eller egne officielle sprog.
4. Den eller de personer, der er bemyndigede til at underskrive typeattester, skal være i fabrikantens organisation og være behørigt bemyndiget af ledelsen til at lade fabrikanten bære det fulde juridiske ansvar med hensyn til et køretøjs udformning og konstruktion eller produktionens overensstemmelse.
5. Hele typeattesten udfyldes, og den må ikke indeholde begrænsninger med hensyn til køretøjets brug, bortset fra de begrænsninger, der er fastsat i denne forordning eller i delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
6. For delvis opbyggede og etapevis færdigopbyggede køretøjer udfylder fabrikanten kun de punkter på typeattesten, som vedrører dele, der er tilføjet eller ændret på det aktuelle godkendelsestrin, og vedføjer i givet fald alle typeattester fra de forudgående trin til typeattesten.
7. Typeattesten for køretøjer, som er godkendt i henhold til artikel 35, stk. 2, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/etapevis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i henhold til artikel 26 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (foreløbig godkendelse)«.
8. Typeattesten, som beskrevet i gennemførelsesretsakterne som omhandlet i stk. 2, for køretøjer, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 37, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/etapevis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i små serier«, og i nærheden heraf anføres produktionsåret efterfulgt af et serienummer mellem 1 og den grænse, der er angivet i tabellen i bilag II, som for hvert produktionsår viser det pågældende køretøjs placering i den produktion, der er tildelt for det pågældende år.
9. Med forbehold af stk. 1 kan fabrikanten fremsende typeattesten elektronisk til enhver medlemsstats registreringsmyndighed.
Artikel 34
Det foreskrevne skilt med den behørige mærkning af køretøjer og typegodkendelsesmærke på komponenter eller separate tekniske enheder
1. Fabrikanten af et køretøj forsyner hvert køretøj fremstillet i overensstemmelse med den godkendte type med det foreskrevne skilt med den behørige mærkning, der kræves i henhold til den relevante gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til stk. 3.
2. Fabrikanten af en komponent eller en separat teknisk enhed, uanset om den indgår i et system, anbringer EU-typegodkendelsesmærket på alle komponenter og separate tekniske enheder, der fremstilles i overensstemmelse med den godkendte type, når dette kræves i den relevante delegerede retsakt eller gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til denne forordning eller det relevante FN/ECE- eller OECD-regulativ.
Såfremt et sådant typegodkendelsesmærke ikke er påkrævet, anbringer fabrikanten mindst sit fabriks- eller firmamærke, typenummer eller et identifikationsnummer.
3. Det foreskrevne skilt og EU-typegodkendelsesmærke skal være i overensstemmelse med den model, der er fastsat af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2. De første af sådanne gennemførelsesretsakter vedtages senest den 31. december 2014.
KAPITEL IX
UNDTAGELSER FOR NYE TEKNOLOGIER ELLER NYE PRINCIPPER
Artikel 35
Undtagelser for nye teknologier eller nye principper
1. Fabrikanten kan ansøge om EU-typegodkendelse af en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, hvori indgår nye teknologier eller principper, som er uoverensstemmende med en eller flere af de retsakter, der er anført i bilag I.
2. Den godkendende myndighed meddeler den EU-typegodkendelse, der er omhandlet i stk. 1, når alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
ansøgningen indeholder en begrundelse for, hvorfor de pågældende teknologier eller principper forhindrer systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i at være i overensstemmelse med en eller flere af retsakterne, der er opført i bilag I
b)
ansøgningen beskriver den nye teknologis sikkerhedsmæssige og miljømæssige virkninger og de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at der mindst er opnået samme niveau af sikkerhed og miljøbeskyttelse som det, der opnås med de krav, som der søges om undtagelse fra
c)
der forelægges prøvningsbeskrivelser og -resultater, der påviser, at betingelserne i litra b) er opfyldt.
3. Meddelelse af en sådan EU-typegodkendelse med undtagelse for nye teknologier eller nye principper kræver tilladelse fra Kommissionen. Denne tilladelse gives ved hjælp af en gennemførelsesretsakt. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2.
4. Indtil Kommissionens afgørelse om tilladelse foreligger, kan den godkendende myndighed allerede udstede en EU-typegodkendelse, der dog skal være foreløbig og kun gyldig i den pågældende medlemsstat, for en køretøjstype, der er omfattet af den undtagelse, der ansøges om. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt Kommissionen og andre medlemsstater herom ved hjælp af en sagsmappe, der indeholder de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2.
Det skal fremgå af overskriften på typegodkendelsesattesten og overskriften på typeattesten, at disse er foreløbige og har begrænset territorial gyldighed. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge harmoniserede modeller for typegodkendelsesattesten og typeattesten med henblik på dette stykke. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2.
5. Andre godkendende myndigheder kan beslutte skriftligt at acceptere den foreløbige godkendelse, der er nævnt i stk. 4, inden for deres område.
6. Hvis det er relevant, angives det også i Kommissionens tilladelse som omhandlet i stk. 3, om den er underlagt begrænsninger. I alle tilfælde er typegodkendelsen gyldig i mindst 36 måneder.
7. Hvis Kommissionen beslutter at nægte at give tilladelse, giver den godkendende myndighed omgående indehaveren af den foreløbige typegodkendelse, der er nævnt i stk. 3, meddelelse om, at den foreløbige godkendelse vil blive inddraget seks måneder efter datoen for Kommissionens afslag.
Køretøjer, der er fremstillet i overensstemmelse med den foreløbige godkendelse, inden dens gyldighed ophørte, kan markedsføres, registreres eller ibrugtages i de medlemsstater, der har accepteret den foreløbige godkendelse.
Artikel 36
Efterfølgende tilpasning af delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter
1. Hvis Kommissionen tillader en undtagelse i henhold til artikel 35, træffer den straks de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse de berørte delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter til den teknologiske udvikling.
Hvis undtagelsen i henhold til artikel 35 har relation til et FN/ECE-regulativ, foreslår Kommissionen en ændring af det relevante FN/ECE-regulativ efter den procedure, der er fastlagt i Overenskomsten af 1958, som revideret.
2. Så snart de relevante retsakter er blevet ændret, ophæves enhver begrænsning i Kommissionens afgørelse om godkendelse af undtagelsen omgående.
Hvis der ikke er truffet de nødvendige foranstaltninger til at tilpasse de delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, kan Kommissionen efter anmodning fra den medlemsstat, som meddelte godkendelsen, ved hjælp af en afgørelse i form af en gennemførelsesretsakt vedtaget i efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2, tillade medlemsstaten at forlænge typegodkendelsen.
KAPITEL X
KØRETØJER PRODUCERET I SMÅ SERIER
Artikel 37
National typegodkendelse af små serier
1. Fabrikanten kan ansøge om en national typegodkendelse af små serier af en type køretøj inden for de kvantitative, årlige grænser, der er beskrevet i bilag II. Disse grænser finder anvendelse i forbindelse med, at køretøjer af den godkendte type gøres tilgængelige på markedet, registreres eller tages i brug på markedet i hver enkelt medlemsstat i et givent år.
I forbindelse med den nationale typegodkendelse af små serier kan den godkendende myndighed, hvis den har en rimelig begrundelse herfor, give fritagelse for en eller flere af denne forordnings bestemmelser og for en eller flere bestemmelser i en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag I, forudsat at den specificerer alternative krav.
2. De alternative krav, der er omhandlet i stk. 1, skal sikre et niveau af funktionel sikkerhed, miljøbeskyttelse og arbejdssikkerhed, som i højst mulig grad svarer til det niveau, der er truffet bestemmelse om i de relevante retsakter opført i bilag I.
3. Ved national typegodkendelse af køretøjer i henhold til denne artikel skal systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i bilag I, accepteres.
4. Typegodkendelsesattesten for køretøjer godkendt efter denne artikel udfærdiges i henhold til den model, der er omhandlet i artikel 25, stk. 2, men den må ikke bære overskriften »EU-køretøjstypegodkendelsesattest« og skal specificere indholdet af de fritagelser, der er meddelt i henhold til stk. 1. Typegodkendelsesattesterne nummereres i henhold til det harmoniserede system, der er omhandlet i artikel 24, stk. 4.
5. Gyldigheden af en national typegodkendelse af små serier skal begrænses til den medlemsstat, hvis godkendende myndighed udstedte den.
6. Hvis fabrikanten anmoder herom, fremsendes et eksemplar af typegodkendelsesattesten og dens bilag dog med anbefalet brev eller elektronisk post til de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater.
7. Inden for en frist på tre måneder efter modtagelsen af den i stk. 6 omhandlede anmodning beslutter de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater, om de accepterer typegodkendelsen eller ej. De meddeler formelt deres beslutning til den godkendende myndighed, der har meddelt national typegodkendelse af små serier.
8. Medlemsstaternes godkendende myndigheder skal acceptere en national typegodkendelse, medmindre de har rimelige grunde til at mene, at de nationale tekniske krav, efter hvilke køretøjet er godkendt, ikke svarer til deres egne bestemmelser.
9. Efter anmodning fra en ansøger, der ønsker at markedsføre eller registrere et køretøj med national typegodkendelse af små serier i en anden medlemsstat, leverer den godkendende myndighed, der har meddelt den nationale typegodkendelse af små serier, den nationale myndighed i den anden medlemsstat et eksemplar af typegodkendelsesattesten, herunder informationspakken. Stk. 7 og 8 finder anvendelse.
KAPITEL XI
TILGÆNGELIGGØRELSE PÅ MARKEDET, REGISTRERING ELLER IBRUGTAGNING
Artikel 38
Tilgængeliggørelse på markedet, registrering eller ibrugtagning af køretøjer
1. Med forbehold af artikel 41 og 44 må køretøjer, for hvilke en EU-typegodkendelse af hele køretøjer er obligatorisk, eller for hvilke fabrikanten har opnået sådan typegodkendelse i henhold til denne forordning, kun gøres tilgængelige på markedet, registreres eller ibrugtages, hvis de er ledsaget af en gyldig typeattest udstedt i overensstemmelse med artikel 33.
Såfremt sådanne køretøjer er delvis opbyggede, er tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af sådanne køretøjer tilladt, men de myndigheder, der er ansvarlige for registrering af køretøjer i medlemsstaterne, kan nægte at meddele registrering og ibrugtagning på vej for sådanne køretøjer.
2. Stk. 1 finder hverken anvendelse på køretøjer, der er beregnet på at blive anvendt af de væbnede styrker, civilforsvaret, brandvæsenet eller ordensmagten, eller på køretøjer, der godkendes i henhold til artikel 37.
Artikel 39
Tilgængeliggørelse på markedet, registrering eller ibrugtagning af restkøretøjer
1. Med forbehold af grænserne for restkøretøjer og tidsfristerne angivet i stk. 2 og 4 kan køretøjer, der er i overensstemmelse med en type køretøj, hvis EU-typegodkendelse ikke længere er gyldig i henhold til artikel 32, gøres tilgængelige på markedet, registreres eller ibrugtages.
Første afsnit gælder kun for køretøjer inden for Unionens område, der var omfattet af en gyldig EU-typegodkendelse på fremstillingstidspunktet, men som hverken var blevet gjort tilgængelige på markedet, registreret eller ibrugtaget, før den pågældende EU-typegodkendelse mistede sin gyldighed.
2. Stk. 1 er begrænset til en periode på 24 måneder for færdigopbyggede køretøjer og til 30 måneder for trinvis færdigopbyggede køretøjer, fra den dato, hvor EU-typegodkendelsen blev ugyldig.
3. En fabrikant, der ønsker at anvende stk. 1, indgiver en ansøgning herom til de nationale myndigheder i hver af de medlemsstater, hvor de pågældende køretøjer skal gøres tilgængeligt på markedet, registreres eller ibrugtages. I ansøgningen angives de tekniske eller økonomiske grunde, der er til hinder for, at køretøjerne er i overensstemmelse med de nye typegodkendelseskrav.
Inden for en periode på tre måneder efter modtagelse af en sådan ansøgning afgør den berørte nationale myndighed, hvorvidt og for hvilket antal køretøjer den tillader, at disse køretøjer registreres inden for deres område.
4. Antallet af restkøretøjer må ikke overstige det højeste af 10 % af antallet af køretøjer registreret de to foregående år og 20 køretøjer pr. medlemsstat.
5. Typeattesten for de køretøjer, der ibrugtages efter denne procedure, forsynes med en særlig påtegning, hvori køretøjet angives at være et »restkøretøj«.
6. Medlemsstaterne sikrer, at antallet af køretøjer, der gøres tilgængelige på markedet, registreres eller ibrugtages efter proceduren i denne artikel, overvåges effektivt.
7. Denne artikel finder kun anvendelse på ophør som følge af udløb af typegodkendelsens gyldighed i det tilfælde, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, litra a).
Artikel 40
Tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder
1. Komponenter eller separate tekniske enheder må kun gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages, hvis de er i overensstemmelse med kravene i de relevante retsakter opført i bilag I og er behørigt mærket i overensstemmelse med artikel 34.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse i forbindelse med komponenter eller separate tekniske enheder, som er fremstillet eller specielt konstrueret til nye køretøjer, som ikke er omfattet af denne forordning.
3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er undtaget fra en eller flere bestemmelser i denne forordning i henhold til artikel 35 eller er beregnet til montering på køretøjer, der er omfattet af godkendelser i henhold til artikel 37 for så vidt angår den pågældende komponent eller separate tekniske enhed.
4. Uanset stk. 1 og medmindre andet er fastsat i denne forordning eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning, kan medlemsstaterne tillade tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, som er beregnet til montering på køretøjer, der på tidspunktet for deres tilgængeliggørelse på markedet eller ibrugtagning ikke skulle typegodkendes i henhold til denne forordning eller direktiv 2003/37/EF.
KAPITEL XII
BESKYTTELSESKLAUSULER
Artikel 41
Procedure vedrørende køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der udgør en alvorlig risiko på nationalt plan
1. Hvis markedsovervågningsmyndighederne i en af medlemsstaterne har truffet foranstaltninger i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 765/2008, eller hvis de har tilstrækkelig grund til at formode, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er omfattet af denne forordning, udgør en alvorlig risiko for menneskers sundhed eller sikkerhed eller for varetagelsen af almene samfundshensyn, der er omfattet af denne forordning, skal den godkendende myndighed, der har meddelt godkendelsen, foretage en evaluering af den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed omfattende alle de krav, der er fastsat i denne forordning. De relevante erhvervsdrivende skal samarbejde fuldt ud med de godkendende myndigheder og/eller markedsovervågningsmyndighederne.
Hvis den godkendende myndighed, der har meddelt godkendelsen, i forbindelse med denne vurdering finder, at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed ikke opfylder kravene i denne forordning, pålægger den straks den pågældende erhvervsdrivende at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at bringe køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i overensstemmelse med disse krav eller for at trække køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed tilbage fra markedet eller tilbagekalde den eller det inden for en rimelig tidsfrist i forhold til risikoens art.
Artikel 21 i forordning (EF) nr. 765/2008 finder anvendelse på de i nærværende stykkes andet afsnit omhandlede foranstaltninger.
2. Hvis de godkendende myndigheder konstaterer, at den manglende overensstemmelse med reglerne ikke er begrænset til medlemsstatens område, skal de underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om resultaterne af evalueringen og om de foranstaltninger, de har pålagt den erhvervsdrivende at træffe.
3. Den erhvervsdrivende skal sikre, at der med hensyn til alle ikke-overensstemmende køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som vedkommende har markedsført, registreret eller er ansvarlig for ibrugtagningen af i Unionen, træffes egnede afhjælpende foranstaltninger.
4. Hvis den pågældende erhvervsdrivende inden for den frist, der er omhandlet i stk. 1, andet afsnit, ikke træffer de fornødne foranstaltninger, skal de nationale myndigheder træffe de nødvendige foranstaltninger for at forbyde eller begrænse tilgængeliggørelse på markedet, registrering eller ibrugtagning af den eller det ikke-overensstemmende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed på det nationale marked eller for at trække den eller det tilbage fra markedet eller tilbagekalde den eller det.
5. De nationale myndigheder underretter straks Kommissionen og de øvrige medlemsstater om de i stk. 4 omhandlede foranstaltninger.
De oplysninger, der gives, skal omfatte alle tilgængelige detaljer, særlig hvad angår de nødvendige data til identifikation af den eller det ikke-overensstemmende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, dens eller dets oprindelse, arten af den påståede manglende overensstemmelse og af den pågældende risiko, arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger samt de argumenter, som den relevante erhvervsdrivende har fremsat. De godkendende myndigheder skal navnlig oplyse, om den manglende overensstemmelse med kravene skyldes:
a)
at køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed ikke opfylder kravene vedrørende menneskers sundhed eller sikkerhed, beskyttelse af miljøet eller andre aspekter af varetagelsen af almene samfundshensyn omfattet af denne forordning, eller
b)
mangler ved de relevante retsakter opført i bilag I.
6. Medlemsstaterne skal inden for en måned underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater om eventuelle trufne foranstaltninger og om yderligere oplysninger, som de måtte råde over, om den eller det pågældende køretøjs, systems, komponents eller separate tekniske enheds manglende overensstemmelse, samt om deres indsigelser, hvis de ikke er indforstået med den meddelte nationale foranstaltning.
7. Hvis der ikke inden for en måned efter modtagelsen af de i nærværende artikels stk. 6 omhandlede oplysninger er blevet gjort indsigelse mod en foranstaltning truffet af en medlemsstat, enten af en anden medlemsstat eller af Kommissionen, evaluerer Kommissionen foranstaltningen i overensstemmelse med artikel 42.
8. Medlemsstaterne sikrer, at der hurtigst muligt træffes de fornødne begrænsende foranstaltninger med hensyn til den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, f.eks. tilbagetrækning af køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed fra deres marked.
Artikel 42
EU-beskyttelsesprocedure
1. Hvis der under proceduren i artikel 41, stk. 3 og 4, gøres indsigelse mod en medlemsstats foranstaltning, eller hvis Kommissionen finder, at en national foranstaltning er i modstrid med EU-lovgivningen, skal Kommissionen hurtigst muligt vurdere den nationale foranstaltning efter høring af medlemsstaterne og den eller de relevante erhvervsdrivende. På grundlag af resultaterne af denne vurdering træffer Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2, afgørelse om, hvorvidt den nationale foranstaltning er berettiget eller ej.
Kommissionen meddeler sin afgørelse til medlemsstaterne og den eller de relevante erhvervsdrivende.
2. Hvis Kommissionen anser den nationale foranstaltning for at være berettiget, skal samtlige medlemsstater træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den eller det ikke-overensstemmende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed trækkes tilbage fra deres marked, og underrette Kommissionen herom. Hvis den nationale foranstaltning anses for uberettiget, ophæver den pågældende medlemsstat foranstaltningen eller tilpasser den i overensstemmelse med den i stk. 1 omhandlede afgørelse.
3. Hvis den nationale foranstaltning anses for berettiget og tilskrives mangler i denne forordning eller i delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, foreslår Kommissionen egnede foranstaltninger som følger:
a)
hvis det drejer sig om delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, foreslår Kommissionen de nødvendige ændringer af den pågældende retsakt
b)
hvis der er tale om FN/ECE-regulativer, foreslår Kommission de nødvendige udkast til ændringer af de relevante FN/ECE-regulativer efter den procedure, der finder anvendelse i henhold til Overenskomsten af 1958, som revideret.
Artikel 43
Overensstemmende køretøjer, systemer eller separate tekniske enheder, som udgør en alvorlig risiko
1. Hvis en medlemsstat efter at have foretaget en vurdering i henhold til artikel 41, stk. 1, finder, at en eller et køretøj, system, komponent eller separat tekniske enhed, selv om den eller det opfylder de gældende krav og er behørigt mærket, udgør en alvorlig sikkerhedsrisiko eller i alvorlig grad kan skade miljøet eller den offentlige sundhed, pålægger den den erhvervsdrivende at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, når den eller det markedsføres, registreres eller efter dens eller dets ibrugtagning ikke længere udgør en risiko, eller for at trække køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed tilbage fra markedet eller tilbagekalde den eller det inden for en rimelig tidsfrist i forhold til risikoens art. Medlemsstaten kan nægte at registrere sådanne køretøjer, så længe køretøjsfabrikanten ikke har truffet alle disse passende foranstaltninger.
2. For så vidt angår et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed som omhandlet i stk. 1, sikrer den erhvervsdrivende, at der træffes afhjælpende foranstaltninger med hensyn til alle sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen.
3. Den i stk. 1 omhandlede medlemsstat underretter inden for en måned Kommissionen og de øvrige medlemsstater om alle foreliggende detaljer, især de data, der er nødvendige for identifikation af den eller det pågældende køretøj, system, komponent eller separate tekniske enhed, køretøjets, systemets, komponentens eller den separate tekniske enheds oprindelse og forsyningskæde, risikoens art samt arten og varigheden af de trufne nationale foranstaltninger.
4. Kommissionen skal hurtigst muligt høre medlemsstaterne og den eller de pågældende erhvervsdrivende og især den godkendende myndighed, der har meddelt typegodkendelse, og vurdere de trufne nationale foranstaltninger. På grundlag af denne vurdering træffer Kommissionen afgørelse om, hvorvidt de nationale foranstaltninger, der henvises til i stk. 1, anses for berettiget eller ej, og foreslår om nødvendigt passende foranstaltninger.
5. Kommissionen retter sin afgørelse til alle medlemsstaterne og meddeler den straks til den eller de relevante erhvervsdrivende.
Artikel 44
Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der ikke er i overensstemmelse med den godkendte type
1. Den godkendende myndighed, som har meddelt en EU-typegodkendelse, træffer i tilfælde, hvor nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller er forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, de nødvendige foranstaltninger, herunder inddragelse af typegodkendelsen, for at sikre, at køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, bringes i overensstemmelse med den godkendte type.
2. Med henblik på stk. 1 anses afvigelser fra oplysningerne i EU-typegodkendelsesattesten eller informationspakken for at udgøre en manglende overensstemmelse med den godkendte type.
3. Godtgør en godkendende myndighed, at nye køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller forsynet med et godkendelsesmærke udstedt af en anden medlemsstat, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den anmode den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen, om at kontrollere, om de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type. Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den godkendende myndighed, som har meddelt EU-typegodkendelse, snarest muligt og under alle omstændigheder senest tre måneder efter, at anmodningen er fremsat, de fornødne foranstaltninger.
4. Den godkendende myndighed skal i nedenstående tilfælde anmode den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse for et system, en komponent, en separat teknisk enhed eller et delvist opbygget køretøj, om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de køretøjer, der er under fremstilling, på ny bringes i overensstemmelse med den godkendte type:
a)
såfremt et køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med EU-typegodkendelse af en køretøjstype udelukkende skyldes et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds manglende overensstemmelse, eller
b)
såfremt et trinvis færdigopbygget køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med etapevis typegodkendelse udelukkende skyldes manglende overensstemmelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er en del af det delvis opbyggede køretøj, eller skyldes selve det delvis opbyggede køretøjs uoverensstemmelse.
5. Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende godkendende myndighed de fornødne foranstaltninger, om nødvendigt i samarbejde med den godkendende myndighed, der har fremsat anmodningen, snarest muligt og under alle omstændigheder senest tre måneder efter, at anmodningen er fremsat.
6. Såfremt det fastslås, at der er manglende overensstemmelse med reglerne, skal den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har meddelt EU-typegodkendelse for systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, eller for det delvis opbyggede køretøj, træffe de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.
De godkendende myndigheder underretter inden for en frist på en måned hinanden om enhver inddragelse af en EU-typegodkendelse og grundene hertil.
7. Bestrider den godkendende myndighed, der har udstedt EU-typegodkendelsen, den manglende overensstemmelse, som den er blevet underrettet om, bestræber de berørte medlemsstater sig på at forlige tvisten. Kommissionen holdes underrettet og foretager om nødvendigt høringer for at nå frem til en løsning.
Artikel 45
Markedsføring og ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en alvorlig risiko for væsentlige systemers korrekte funktion
1. Dele eller udstyr, der kan udgøre en alvorlig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljømæssige præstationer, må ikke markedsføres, registreres eller ibrugtages, medmindre der er givet tilladelse hertil af en godkendende myndighed i overensstemmelse med artikel 46, stk. 1, 2 og 4.
2. Med henblik på at sikre en ensartet gennemførelse af stk. 1 kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der opstiller en liste over sådanne dele eller sådant udstyr på grundlag af de foreliggende oplysninger, og særlig oplysninger fremsendt af medlemsstaterne vedrørende:
a)
alvorligheden af risikoen for køretøjernes sikkerhed eller miljøpræstationer, når de er monteret med de dele eller det udstyr, der er tale om
b)
de eventuelle virkninger for forbrugerne og fabrikanterne på eftermarkedet, hvis der stilles krav om en eventuel tilladelse til dele eller udstyr som omhandlet i denne artikel.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2.
3. Stk. 1 gælder ikke for originale dele eller originalt udstyr og for dele eller udstyr, der er typegodkendt efter en af de retsakter, der er nævnt i bilag I, medmindre godkendelsen vedrører andre aspekter end dem, der er omfattet af stk. 1.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til i overensstemmelse med artikel 71 at vedtage delegerede retsakter vedrørende de krav, som dele eller udstyr omhandlet i nærværende artikels stk. 1 skal opfylde.
5. Disse krav kan baseres på de retsakter, der er opført i bilag I, eller kan bestå i, at der foretages en sammenligning mellem delene eller udstyret og det originale køretøjs miljø- eller sikkerhedsmæssige præstation eller, hvis det er hensigtsmæssigt, en hvilken som helst af dets deles præstationer. I begge tilfælde skal kravene sikre, at delene eller udstyret ikke hæmmer funktionen af de systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.
Artikel 46
Dele eller udstyr, der kan udgøre en alvorlig risiko for væsentlige systemers korrekte funktion - relaterede krav
1. For så vidt angår artikel 45, stk. 1, forelægger fabrikanten af delene eller udstyret den godkendende myndighed en ansøgning ledsaget af en prøvningsrapport, der er udarbejdet af en udpeget teknisk tjeneste, der attesterer, at de dele eller det udstyr, som der søges om tilladelse til, opfylder kravene i artikel 45, stk. 4. Fabrikanten kan kun indsende én ansøgning pr. deltype og kun til én godkendende myndighed.
Hvis den anmodes herom af en kompetente myndighed i en anden medlemsstat, skal den godkendende myndighed, der har meddelt tilladelsen, inden for en måned efter at have modtaget anmodningen til den kompetente myndighed fremsende et eksemplar af den tilladelsesattest, der er anmodet om, med bilag via et fælles, sikkert elektronisk udvekslingssystem. Dette eksemplar kan også have form af en sikker elektronisk fil.
2. Ansøgningen skal indeholde oplysninger om fabrikanten af delene eller udstyret, delenes eller udstyrets type, identifikation og numre, køretøjsfabrikantens navn, køretøjstype og, hvis det er hensigtsmæssigt, fremstillingsår eller alle andre oplysninger, der gør det muligt at identificere det køretøj, som delene eller udstyret skal monteres på.
Når den godkendende myndighed på grundlag af prøvningsrapporten og anden dokumentation har konstateret, at de pågældende dele eller det pågældende udstyr overholder kravene i artikel 45, stk. 4, tillader den, at delene eller udstyret markedsføres på markedet og ibrugtages, jf. dog nærværende artikels stk. 4, andet afsnit.
Den godkendende myndighed udsteder øjeblikkeligt en attest til fabrikanten.
3. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at opstille en model og et nummereringssystem for den attest, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 2, tredje afsnit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelses-proceduren i artikel 69, stk. 2.
4. Fabrikanten underretter straks den godkendende myndighed, der har udstedt tilladelsen, om enhver ændring, der berører de betingelser, hvorunder den blev udstedt. Den godkendende myndighed tager stilling til, om tilladelsen skal revideres eller genudstedes, og om der er brug for yderligere prøvninger.
Fabrikanten har ansvaret for at sikre, at dele og udstyr fremstilles og fortsætter med at blive fremstillet under de betingelser, hvorunder tilladelsen blev udstedt.
5. Før den godkendende myndighed giver en tilladelse, efterprøver den, at der findes tilfredsstillende ordninger og procedurer til sikring af effektiv kontrol med fremstillingens overensstemmelse.
Hvis den godkendende myndighed finder, at betingelserne for udstedelsen af tilladelsen ikke længere er opfyldt, anmoder den fabrikanten om at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at delene eller udstyret på ny bringes i overensstemmelse. Den trækker om nødvendigt tilladelsen tilbage.
6. Godkendende myndigheder fra forskellige medlemsstater underretter Kommissionen om enhver uenighed angående de tilladelser, der er nævnt i stk. 2, andet afsnit. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at løse uenigheden og kan om nødvendigt bl.a. kræve tilbagetrækning af tilladelser efter høring af de godkendende myndigheder.
7. Indtil den liste, der er omhandlet i artikel 45, stk. 2, er fastsat, kan medlemsstaterne opretholde nationale bestemmelser med hensyn til de dele eller det udstyr, der kan påvirke den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljømæssige præstationer.
Artikel 47
Tilbagekaldelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Hvis en fabrikant, der har fået udstedt en EU-typegodkendelse for en køretøjstype, er forpligtet til i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008 at tilbagekalde køretøjer, som vedkommende har markedsført, registreret eller for hvilke, fabrikanten var ansvarlig for ibrugtagningen, fordi et system, en komponent eller en separat teknisk enhed monteret på køretøjet udgør en alvorlig risiko mod sikkerheden, den offentlige sundhed eller miljøet, uanset om den eller det er behørigt godkendt i henhold til denne forordning, eller fordi en del, som ikke er underlagt specifikke krav i henhold til typegodkendelseslovgivning, udgør en alvorlig risiko for sikkerheden, den offentlige sundhed eller miljøet, skal fabrikanten straks underrette den godkendende myndighed, der har meddelt køretøjsgodkendelsen, herom.
2. Når en fabrikant af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er blevet EU-typegodkendt, i henhold til forordning (EF) nr. 765/2008 er forpligtet til at tilbagekalde systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet markedsført, eller for hvilke fabrikanten var ansvarlig for ibrugtagningen, fordi de udgør en alvorlig risiko for sikkerheden, arbejdssikkerheden, den offentlige sundhed eller miljøet, uanset om de er behørigt godkendt i henhold til denne forordning, skal fabrikanten straks underrette den godkendende myndighed, der har meddelt godkendelse, herom.
3. Fabrikanten foreslår over for den godkendende myndighed et sæt passende afhjælpningsforanstaltninger til fjernelse af den i stk. 1 og 2 omhandlede alvorlige risiko. Den godkendende myndighed underretter hurtigst muligt de øvrige medlemsstaters godkendende myndigheder om de foreslåede afhjælpningsforanstaltninger.
De godkendende myndigheder skal sikre, at afhjælpningsforanstaltningerne rent faktisk gennemføres i deres respektive medlemsstater.
4. Hvis de berørte godkendende myndigheder vurderer, at afhjælpningsforanstaltningerne er utilstrækkelige eller ikke gennemføres hurtigt nok, underretter de hurtigst muligt den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelsen.
Den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse, underretter herefter fabrikanten. Hvis fabrikanten ikke foreslår og gennemfører effektive afhjælpende foranstaltninger, træffer den godkendende myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse, alle de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger og kan bl.a. trække EF-typegodkendelsen tilbage. I tilfælde af tilbagetrækning af EU-typegodkendelsen underretter den godkendende myndighed ved anbefalet brev eller tilsvarende elektronisk inden for en måned efter en sådan tilbagetrækning fabrikanten, de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom.
Artikel 48
Underretning om beslutninger og tilgængelige retsmidler
1. Der skal gives en udførlig begrundelse for alle beslutninger, som træffes i medfør af denne forordning, og for alle beslutninger om at nægte eller inddrage EU-typegodkendelse, eller nægte registrering, forbyde eller begrænse markedsføring, registrering eller ibrugtagning af et køretøj, eller som kræver tilbagetrækning af et køretøj fra markedet.
2. Den berørte part underrettes om en sådan beslutning med angivelse af, hvilke retsmidler, der er tilgængelige for vedkommende i medfør af gældende ret i den pågældende medlemsstat, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler.
KAPITEL XIII
INTERNATIONALE REGULATIVER
Artikel 49
FN/ECE-regulativer, der er påkrævede ved EU-typegodkendelse
1. FN/ECE-regulativer eller ændringer hertil, som Unionen har stemt for eller tiltrådt, og som er opført i bilag I til denne forordning eller i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, indgår i kravene til EU-typegodkendelsen af et køretøj.
2. Medlemsstaternes godkendende myndigheder accepterer godkendelser udstedt i overensstemmelse med de i stk. 1 omhandlede FN/ECE-regulativer og, hvor dette er relevant, de dertil hørende godkendelsesmærkninger i stedet for de tilsvarende godkendelser og godkendelsesmærkninger meddelt i overensstemmelse med denne forordning og de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
3. Hvis Unionen har stemt for et FN/ECE-regulativ eller ændringer til et sådant i forbindelse med EU-typegodkendelse af et køretøj, vedtager Kommissionen om nødvendigt i overensstemmelse med artikel 71 en delegeret retsakt med henblik på at gøre FN/ECE-regulativet eller ændringer hertil obligatoriske og på at ændre bilag I til denne forordning eller ændre delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning, hvor det er relevant.
Denne delegerede retsakt fastsætter datoerne for obligatorisk anvendelse af FN/ECE-regulativet eller af ændringerne hertil og omfatter i fornødent omfang overgangsbestemmelser.
Kommissionen vedtager separate, delegerede retsakter, der anfører den obligatoriske anvendelse af FN/ECE-regulativerne.
Artikel 50
Anerkendelse af OECD-prøvningsrapporten med henblik på EU-typegodkendelse
1. Hvor der i denne forordning henvises til OECD-regulativer, kan EU-typegodkendelse, uden at dette tilsidesætter andre krav fastsat i denne forordning, baseres på den samlede prøvningsrapport, der er udstedt på grundlag af de standardiserede OECD-regulativer, som et alternativ til de prøvningsrapporter, der udfærdiges i henhold til denne forordning eller delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
2. For at være antagelig i forbindelse med en EU-typegodkendelse, skal OECD-prøvningsrapporten omhandlet i stk. 1 være godkendt i overensstemmelse med bilag 1 til OECD-Rådets afgørelse fra februar 2012 om ændring af de standardiserede OECD-regulativer om officiel prøvning af landbrugs- og skovbrugstraktorer, som ændret.
KAPITEL XIV
LEVERING AF TEKNISKE OPLYSNINGER
Artikel 51
Oplysninger beregnet for brugerne
1. Fabrikanten må ikke levere teknisk information vedrørende de forhold, der er truffet bestemmelse om i denne forordning eller i delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, der afviger fra de oplysninger, der er godkendt af den godkendende myndighed.
2. Hvis en delegeret retsakt eller gennemførelsesretsakt vedtaget i henhold til denne forordning indeholder bestemmelser herom, skal fabrikanten stille de relevante oplysninger og nødvendige vejledninger til rådighed for brugerne, og disse skal beskrive særlige betingelser for eller begrænsninger med hensyn til brugen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
3. De i stk. 2 omhandlede oplysninger skal gives på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor køretøjet skal markedsføres, registreres eller ibrugtages. De skal, efter den godkendende myndigheds godkendelse, gives i køretøjets instruktionsbog.
Artikel 52
Oplysninger beregnet for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder
1. Køretøjsfabrikanten stiller alle oplysninger, som er nødvendige for EU-typegodkendelse af komponenter eller separate tekniske enheder, eller for at opnå tilladelse i henhold til artikel 45, herunder, når dette er relevant, tegninger omhandlet i delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning, til rådighed for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder.
Køretøjets fabrikant kan pålægge de fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder, en bindende aftale om fortrolig behandling af oplysninger, der ikke er offentligt tilgængelige, bl.a. oplysninger vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder.
2. En fabrikant af komponenter eller separate tekniske enheder skal, i sin egenskab af indehaver af en EU-typegodkendelsesattest, som i overensstemmelse med artikel 26, stk. 4, indeholder begrænsninger vedrørende brugen, eller særlige monteringsbetingelser eller begge dele, give køretøjsfabrikanten alle de detaljerede oplysninger herom.
Hvis en af de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning indeholder bestemmelser herom, skal fabrikanten af komponenter eller separate tekniske enheder sammen med de fremstillede komponenter eller separate tekniske enheder levere instruktioner med hensyn til begrænsning af brugen eller særlige monteringsbetingelser.
KAPITEL XV
ADGANG TIL REPARATIONS- OG VEDLIGEHOLDELSESINFORMATIONER
Artikel 53
Fabrikantens forpligtelser
1. Fabrikanten skal sikre, at autoriserede forhandlere, reparatører og uafhængige aktører har adgang på ikke-diskriminerende vilkår til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer gennem umiddelbart tilgængelige websteder, der anvender et standardiseret format. Dette krav finder ikke anvendelse på køretøjer, der er blevet godkendt som et køretøj i en lille serie.
Software af afgørende betydning for sikkerheds- og miljøkontrolsystemers funktion kan beskyttes mod uautoriserede indgreb. Ethvert indgreb i disse systemer, som er nødvendigt med henblik på reparation og vedligeholdelse, eller som kan foretages af autoriserede forhandlere eller reparatører, skal dog også kunne foretages af uafhængige aktører på ikke-diskriminerende vis.
2. Indtil Kommissionen har indført et standardiseret format for fremlæggelsen af de i stk. 1 omhandlede informationer, skal disse informationer være tilgængelige på en ensartet måde, og uafhængige aktørers bearbejdning heraf skal kunne ske ved en rimelig indsats.
Fabrikanterne skal på ikke-diskriminerende vis stille undervisningsmateriale og relevante arbejdsredskaber til rådighed for autoriserede forhandlere, reparatører og uafhængige aktører. En sådan tilrådighedsstillelse omfatter, hvor det er relevant, adgang til tilstrækkelig oplæring i downloading af software, forvaltning af diagnosefejlkoder og anvendelse af arbejdsredskaber.
3. De oplysninger, der er nævnt i stk. 1, skal med forbehold af bestemmelserne i samme stykke omfatte:
a)
traktortype og -model
b)
et utvetydigt køretøjsidentifikationsnummer (VIN)
c)
servicehåndbøger, herunder reparations- og vedligeholdelsesoptegnelser samt serviceplaner
d)
tekniske manualer og teknisk serviceinformation
e)
komponent- og diagnoseinformationer (f.eks. teoretiske min./maks.-værdier for målinger)
f)
ledningsdiagrammer
g)
diagnosefejlkoder (herunder fabrikantspecifikke koder)
h)
samtlige informationer påkrævet til installation af ny eller opdateret software i et nyt køretøj eller køretøjstype (f.eks. software-delnummer)
i)
oplysninger, som vedrører og leveres ved hjælp af proprietære værktøjer og udstyr
j)
dataregistreringsinformation, prøvningsdata og alle øvrige tekniske oplysninger (f.eks. bidirektionelle overvågningsdata, hvis relevant i forbindelse med den anvendte teknologi)
k)
standardiserede arbejdsenheder eller tidsrum for reparations- og vedligeholdelsesopgaver, hvis de stilles til rådighed, enten direkte eller via tredjepart, for fabrikanternes autoriserede forhandlere og reparatører.
4. En autoriseret forhandler eller reparatør inden for en given leverandørs distributionssystem anses for at være en uafhængig aktør i denne forordnings forstand, i det omfang vedkommende leverer reparations- og vedligeholdelsesydelser i forbindelse med køretøjer, der er omfattet af en anden leverandørs distributionssystem, som vedkommende ikke deltager i.
5. Reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer skal altid være tilgængelige, når der bortses fra den nødvendige vedligeholdelse af informationssystemet.
6. Med henblik på fremstilling og vedligeholdelse af OBD-kompatible udskiftnings- eller servicekomponenter samt diagnoseværktøj og prøveudstyr skal fabrikanten uden forskelsbehandling stille de relevante OBD-informationer, reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjet til rådighed for enhver interesseret fabrikant eller reparatør af komponenter, diagnoseværktøj eller prøveudstyr.
7. Med henblik på konstruktion og produktion af udstyr til køretøjer, der anvender alternative brændstoffer, skal fabrikanten uden forskelsbehandling stille de relevante OBD-informationer, reparations- og vedligeholdelsesinformationer til rådighed for enhver interesseret fabrikant, installatør eller reparatør af udstyr til køretøjer, som anvender alternative brændstoffer.
8. Ved ansøgning om EU-typegodkendelse eller national typegodkendelse skal fabrikanten over for den godkendende myndighed påvise overensstemmelse med denne forordning for så vidt angår de oplysninger, der er påkrævet i henhold til denne artikel.
Hvis sådanne informationer ikke foreligger eller ikke er i overensstemmelse med denne forordning og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, som er vedtaget i henhold til denne forordning og finder anvendelse, på det tidspunkt, hvor der ansøges om en EU-typegodkendelse eller en national typegodkendelse, skal fabrikanten afgive dem senest seks måneder efter godkendelsesdatoen.
Kommissionen kan vedtage en gennemførelsesretsakt med henblik på at opstille en model for en attest for adgang til køretøjers OBD- og reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der beviser overensstemmelse over for godkendelsesmyndigheden. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2.
9. Hvis dette bevis ikke foreligger inden for den i stk. 8, andet afsnit, omhandlede periode, skal den godkendende myndighed træffe passende foranstaltninger til sikring af overensstemmelse.
10. Fabrikanten skal stille efterfølgende ændringer af eller supplementer til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer til rådighed på sit websted, så snart de stilles til rådighed for autoriserede reparatører.
11. Hvis reparations- og vedligeholdelsesoptegnelser for et køretøj opbevares i en central database, som tilhører køretøjsfabrikanten eller forvaltes på vegne af denne, skal uafhængige reparatører have gratis adgang til sådanne oplysninger, og det skal være muligt for dem at indføre oplysninger om reparation og vedligeholdelse, som de har udført.
12. Kommissionen tillægges beføjelser til i overensstemmelse med artikel 71 at vedtage delegerede retsakter, der fastlægger detaljerede tekniske krav med hensyn til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, navnlig tekniske oplysninger, der vedrører den måde, som reparations- og vedligeholdelsesinformationer skal gives på.
13. Kommissionen foretager ved hjælp af de i stk. 12 omhandlede delegerede retsakter en forholdsmæssig afpasning af de informationskrav, der er fastsat i denne artikel, herunder de tekniske specifikationer vedrørende den måde, hvorpå informationerne skal fremlægges, idet der tages særligt hensyn til de specifikke tilfælde, hvor fabrikantens produktionsvolumen for den pågældende køretøjstype er relativt lille, under hensyntagen til de grænser for små serie-køretøjer, der er fastsat i bilag II. I behørigt begrundede tilfælde kan sådanne tilpasninger medføre fritagelse fra kravet om at fremlægge informationerne i et standardiseret format. En eventuel tilpasning eller fritagelse skal under alle omstændigheder sikre, at denne artikels målsætninger kan opfyldes.
Artikel 54
Forpligtelser, hvis der er flere indehavere af en typegodkendelse
Ved trinvis godkendelse, blandet godkendelse og etapevis typegodkendelse, er den fabrikant, der er ansvarlig for den respektive typegodkendelse, også ansvarlig for at meddele reparationsinformationer vedrørende den eller det pågældende system, komponent eller separate tekniske enhed eller vedrørende den pågældende etape til både den endelige fabrikant og uafhængige aktører.
Slutfabrikanten er ansvarlig for at stille informationer om hele køretøjet til rådighed for uafhængige aktører.
Artikel 55
Gebyrer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer
1. Fabrikanter kan opkræve rimelige gebyrer for adgangen til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, arbejdsredskaber og oplæringskurser om traktorer, som er omfattet af denne forordning. Et gebyr anses ikke for rimeligt eller forholdsmæssigt, hvis det afholder den uafhængige aktør fra at søge adgang, fordi gebyrets størrelse ikke modsvarer den pågældendes anvendelsesbehov.
2. Fabrikanten skal stille reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer til rådighed på dags-, måneds- og årsbasis, og gebyrerne for adgang til disse informationer skal stå i forhold til adgangsperiodens længde.
Artikel 56
Forum om adgang til køretøjsinformationer
Anvendelsesområdet for de aktiviteter, der udføres af det forum om adgang til køretøjsinformationer, der er oprettet ved artikel 13, stk. 9, i Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 af 18. juli 2008 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (34), udvides til at omfatte køretøjer, der er omfattet af denne forordning.
På grundlag af beviser for forsætlig eller utilsigtet misbrug af OBD-informationer samt reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer, rådgiver det i stk. 1 omhandlede forum Kommissionen om foranstaltninger for at forebygge sådant misbrug af informationer.
KAPITEL XVI
UDPEGELSE AF OG UNDERRETNING OM TEKNISKE TJENESTER
Artikel 57
Krav med hensyn til tekniske tjenester
1. Udpegende godkendende myndigheder sikrer, inden de udpeger en teknisk tjeneste i henhold til artikel 59, at den pågældende tjeneste opfylder kravene i nærværende artikels stk. 2 til 9.
2. Med forbehold af artikel 60, stk. 1, skal en teknisk tjeneste oprettes i henhold til en medlemsstats nationale ret og være en juridisk person.
3. En teknisk tjeneste skal være et tredjepartsorgan, der er uafhængigt af processen vedrørende konstruktion, fremstilling, levering eller vedligeholdelse af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som det vurderer.
Et organ, der tilhører en erhvervsorganisation og/eller brancheforening, som repræsenterer virksomheder, der er involveret i konstruktion, fremstilling, tilvejebringelse, sammensætning, brug eller vedligeholdelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som det vurderer, kan, forudsat at det er påvist, at det er uafhængigt, og at der ikke er nogen interessekonflikt, anses for at opfylde kravene i første afsnit.
4. En teknisk tjeneste, dens øverste ledelse og det personale, der er ansvarlig for at foretage de kategorier af aktiviteter, som de er udpeget til i henhold til artikel 59, stk. 1, må ikke være konstruktør, fabrikant, leverandør eller reparatør af de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den vurderer, eller repræsentere parter, der deltager i disse aktiviteter. Dette udelukker ikke anvendelsen af de vurderede køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder som omhandlet i nærværende artikels stk. 3, der er nødvendige for driften af den tekniske tjeneste eller anvendelsen af sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, til personlige formål.
En teknisk tjeneste skal sikre, at dets dattervirksomheder eller underentreprenører ikke påvirker den fortrolighed, objektivitet eller uvildighed, der er forbundet med de kategorier af aktiviteter, som den er blevet udpeget til.
5. En teknisk tjeneste og dens personale skal udføre kategorier af aktiviteter, de er udpeget til, med den størst mulige faglige integritet og den nødvendige tekniske kompetence på det specifikke område og må ikke påvirkes af nogen form for pression eller incitament, navnlig ikke af økonomisk art, som kan have indflydelse på dens afgørelser eller resultaterne af dens vurderingsaktiviteter, især ikke pression og incitamenter fra personer eller grupper af personer, som har en interesse i resultaterne af disse aktiviteter.
6. En teknisk tjeneste skal være i stand til at udføre samtlige de kategorier af aktiviteter, som den er udpeget til i overensstemmelse med artikel 59, stk. 1, ved i et omfang, der godtages af den udpegende godkendende myndighed, at påvise, at den har:
a)
personale med tilstrækkelig kompetence, specifik teknisk viden og faglig uddannelse samt tilstrækkelig og relevant erfaring til udførelse af opgaverne
b)
beskrivelser af de relevante procedurer for de kategorier af aktiviteter, som den søger om at blive udpeget til at udføre, så disse procedurers gennemsigtighed og reproducerbarhed sikres
c)
procedurer, der sætter den i stand til at udføre de kategorier af aktiviteter, som den søger om at blive udpeget til at udføre, under behørig hensyntagen til kompleksiteten af de pågældende køretøjers, systemers, komponenters eller separate tekniske enheders teknologi, og til produktionsprocessens karakter af masse- eller serieproduktion, og
d)
de nødvendige midler til på passende vis at udføre de opgaver, der er forbundet med de kategorier af aktiviteter, som den søger om at blive udpeget til, og adgang til alt nødvendigt udstyr eller nødvendige faciliteter.
Herudover skal den over for den udpegende godkendende myndighed påvise sin overensstemmelse med standarderne i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til artikel 61, som er relevante for de aktiviteter, som den er udpeget til at udføre.
7. Det skal sikres, at den tekniske tjeneste, dens øverste ledelse og vurderingspersonalet arbejder uvildigt. De må ikke deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de kategorier af aktiviteter, de er udpeget til at udføre.
8. Tekniske tjenester skal tegne en ansvarsforsikring med tilknytning til deres aktiviteter, medmindre medlemsstaten kan holdes ansvarlig i henhold til national ret, eller medlemsstaten selv er direkte ansvarlig for overensstemmelsesvurderingen.
9. Tekniske tjenesters personale har tavshedspligt med hensyn til alle oplysninger, det kommer i besiddelse af ved udførelsen af dets opgaver i henhold til denne forordning eller enhver bestemmelse i national ret, som gennemfører den, undtagen over for den udpegende godkendende myndighed, eller såfremt andet gælder i henhold til EU-retten eller national ret. Ejendomsrettigheder beskyttes.
Artikel 58
Dattervirksomheder og underentreprise i tilknytning til tekniske tjenester
1. Tekniske tjenester kan give visse af de aktiviteter, som de er udpeget til at udføre i henhold til artikel 59, stk. 1, i underentreprise eller lade disse udføre af en dattervirksomhed, hvis deres udpegende godkendende myndighed samtykker heri.
2. Hvis en teknisk tjeneste giver bestemte opgaver i forbindelse med de kategorier af aktiviteter, som den er udpeget til at udføre, i underentreprise eller anvender en dattervirksomhed, skal den sikre, at underentreprenøren eller dattervirksomheden opfylder kravene i artikel 57 og skal underrette den udpegende godkendende myndighed herom.
3. Tekniske tjenester har det fulde ansvar for de opgaver, der udføres af deres underentreprenører eller dattervirksomheder, uanset hvor disse er etablerede.
4. Tekniske tjenester skal kunne stille de relevante dokumenter vedrørende vurderingen af underentreprenørens eller dattervirksomhedens kvalifikationer og det arbejde, som disse har udført, til rådighed for den udpegende godkendende myndighed.
Artikel 59
Udpegelse af tekniske tjenester
1. Tekniske tjenester udpeges til en eller flere af følgende aktivitetskategorier afhængigt af deres kompetenceområde:
a)
kategori A: tekniske tjenester, der i deres egne anlæg udfører de prøvninger, der er nævnt i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag I
b)
kategori B: tekniske tjenester, der fører tilsyn med de prøvninger, der er nævnt i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag I, hvor sådanne prøvninger udføres i fabrikantens eller tredjemands anlæg
c)
kategori C: tekniske tjenester, der foretager en regelmæssig vurdering og overvågning af fabrikantens procedurer til kontrol af produktionens overensstemmelse
d)
kategori D: tekniske tjenester, der fører tilsyn med eller udfører prøvninger eller inspektioner som led i overvågningen af produktionens overensstemmelse.
2. En godkendende myndighed kan udpeges til teknisk tjeneste i forbindelse med en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i stk. 1.
3. Tekniske tjenester i tredjelande ud over dem, der er udpeget i overensstemmelse med artikel 60, kan underrettes i henhold til artikel 63, men kun hvis en sådan accept af de tekniske tjenester er fastsat i en bilateral aftale mellem Unionen og det berørte tredjeland. Dette hindrer ikke en teknisk tjeneste etableret i henhold til en medlemsstats nationale ret i overensstemmelse med artikel 57, stk. 2, i at etablere underafdelinger i tredjelande, forudsat at disse underafdelinger ledes og kontrolleres direkte af den udpegede tekniske tjeneste.
Artikel 60
Fabrikantens akkrediterede interne tekniske tjenester
1. En fabrikants akkrediterede interne tekniske tjeneste kan kun udpeges til kategori A-aktiviteter, for så vidt angår de tekniske krav, for hvilke prøvning i fabrikantregi er tilladt ved en delegeret retsakt vedtaget i henhold til denne forordning. Denne tekniske tjeneste skal udgøre en separat, særskilt del af foretagendet og må ikke være involveret i konstruktion, fremstilling, levering eller vedligeholdelse af de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, den vurderer.
2. En akkrediteret intern teknisk tjeneste skal opfylde følgende krav:
a)
den skal ud over at være udpeget af en medlemsstats godkendende myndighed være akkrediteret af et nationalt akkrediteringsorgan som defineret i artikel 2, nr. 11, i forordning (EF) nr. 765/2008 og i overensstemmelse med de standarder og procedurer omhandlet i nærværende forordnings artikel 61
b)
den akkrediterede interne tekniske tjeneste og dens personale skal være organisatorisk identificerbare og have rapporteringsmetoder inden for det foretagende, som den udgør en del af, som sikrer dens uvildighed og dokumenterer denne over for det relevante nationale akkrediteringsorgan
c)
hverken den akkrediterede interne tekniske tjeneste eller dens personale må deltage i aktiviteter, som kan være i strid med deres objektivitet og integritet i forbindelse med de kategorier af aktiviteter, de er udpeget til at udføre
d)
den akkrediterede interne tekniske tjeneste må udelukkende yde sine tjenester til det foretagende, som den udgør en del af.
3. En akkrediteret intern teknisk tjeneste behøves for så vidt angår artikel 63 ikke notificeret til Kommissionen, men efter den godkendende myndigheds anmodning skal det foretagende, som den udgør en del af, eller af det nationale akkrediteringsorgan underrette om dens akkreditering.
Artikel 61
Procedurer for præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester
For at sikre, at tekniske tjenester opfylder de samme høje præstationsstandarder i alle medlemsstaterne, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 71 vedrørende de standarder, som de tekniske tjenester skal opfylde, og proceduren for deres vurdering i overensstemmelse med artikel 62 og deres akkreditering i overensstemmelse med artikel 60.
Artikel 62
Vurdering af tekniske tjenesters kompetencer
1. Den udpegende godkendende myndighed udarbejder en vurderingsrapport, der påviser, at den ansøgende tekniske tjeneste er blevet vurderet med hensyn til dens opfyldelse af kravene i denne forordning og i de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning. Denne rapport kan omfatte et akkrediteringscertifikat udstedt af et akkrediteringsorgan.
2. Den vurdering, som den i stk. 1 omhandlede rapport baseres på, skal gennemføres efter de bestemmelser, der er fastlagt i en delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 61. Vurderingsrapporten revideres mindst hvert tredje år.
3. Vurderingsrapporten tilsendes Kommissionen på anmodning. I de tilfælde, hvor vurderingen ikke er baseret på en akkrediteringsattest udstedt af et nationalt akkrediteringsorgan, der attesterer, at den tekniske tjeneste opfylder kravene i denne forordning, skal den udpegende godkendende myndighed forelægge Kommissionen dokumentation, der attesterer den tekniske tjenestes kompetence og de ordninger, der er oprettet til sikring af, at den tekniske tjeneste overvåges regelmæssigt af den udpegende godkendende myndighed og opfylder kravene i denne forordning og de delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
4. Den godkendende myndighed, der ønsker at blive udpeget som teknisk tjeneste i overensstemmelse med artikel 59, stk. 2, skal dokumentere overensstemmelse gennem en vurdering, der skal foretages af auditorer, der er uafhængige af den aktivitet, der vurderes. Sådanne auditorer kan være fra samme organisation, forudsat at de forvaltes separat fra det personale, der udfører den vurderede aktivitet.
5. En akkrediteret intern teknisk tjenesteskal skal overholde de relevante bestemmelser i denne artikel.
Artikel 63
Underretningsprocedurer
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om navne og adresser, herunder e-mail-adresser, på de ansvarlige personer og om aktivitetskategorien for hver teknisk tjeneste, de har udpeget, samt om alle senere ændringer af disse udpegelser. Det skal angives i underretningsdokumentet, for hvilke emneområder opført i bilag I de tekniske tjenester er udpeget.
2. En teknisk tjeneste kan kun udføre de i artikel 59, stk. 1, omhandlede aktiviteter på vegne af den udpegende godkendende myndighed, der er ansvarlig for typegodkendelsen, hvis Kommissionen i forvejen er blevet underrettet herom i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1.
3. En teknisk tjeneste kan udpeges af flere udpegende godkendende myndigheder og gøres til genstand for en underretning fra disse udpegende godkendende myndigheders medlemsstater, uanset den eller de kategorier af aktiviteter, som den skal udføre i overensstemmelse med artikel 59, stk. 1.
4. Kommissionen skal underrettes om enhver efterfølgende relevant ændring af udpegelsen.
5. Hvis en specifik organisation eller et kompetent organ, der udfører en aktivitet, som ikke er omfattet af artikel 59, stk. 1, skal udpeges i henhold til en retsakt opført i bilag I, foretages underretningen i overensstemmelse med nærværende artikel.
6. Kommissionen offentliggør listen over og de nærmere oplysninger vedrørende tekniske tjenester, for hvilke der er indgivet underretning i overensstemmelse med denne artikel, på sit websted.
Artikel 64
Ændringer af udpegelsen
1. Hvis en udpegende myndighed har konstateret eller er blevet underrettet om, at en teknisk tjeneste, som den har udpeget, ikke længere opfylder kravene i denne forordning, eller at den ikke opfylder sine forpligtelser, skal den udpegende myndighed begrænse, suspendere eller inddrage udpegelsen, alt efter hvad der er mest hensigtsmæssigt, og afhængigt af i hvor høj grad kravene eller forpligtelserne ikke er blevet opfyldt. Den medlemsstat, der har indgivet underretning om den pågældende tekniske tjeneste, underretter straks Kommissionen herom. Kommissionen ændrer de offentliggjorte oplysninger omhandlet i artikel 63, stk. 6, i overensstemmelse hermed.
2. Hvis udpegelsen begrænses, suspenderes eller inddrages, eller hvis den tekniske tjeneste har indstillet sine aktiviteter, skal den udpegende godkendende myndighed træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at denne tekniske tjenestes sager enten behandles af en anden teknisk tjeneste eller står til rådighed for de ansvarlige udpegende godkendende myndigheder eller og markedsovervågningsmyndigheder efter disses anmodning.
Artikel 65
Anfægtelse af tekniske tjenesters kompetence
1. Kommissionen undersøger alle sager, hvor den har eller forelægges grund til at tvivle på en teknisk tjenestes kompetence eller fortsatte opfyldelse af de krav og forpligtelser, der påhviler den.
2. Den udpegende godkendende myndigheds medlemsstat skal efter anmodning forelægge Kommissionen alle oplysninger om grundlaget for udpegelsen eller opretholdelsen af udpegelsen af den pågældende tekniske tjeneste.
3. Kommissionen skal sikre, at alle følsomme oplysninger, som den indhenter som led i sine undersøgelser, behandles fortroligt.
4. Hvis Kommissionen finder, at en teknisk tjeneste ikke opfylder eller ikke længere opfylder de krav, som dens udpegelse forudsætter, underretter den den udpegende godkendende myndigheds medlemsstat herom med henblik på i samarbejde med den pågældende medlemsstat at fastsætte de fornødne afhjælpende foranstaltninger og pålægger den pågældende medlemsstat at træffe disse afhjælpende foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af udpegelsen.
Artikel 66
Tekniske tjenesters operationelle forpligtelser
1. Tekniske tjenester udfører de kategorier af aktiviteter, som de er udpeget til af den udpegende godkendende myndighed og i overensstemmelse med de overensstemmelsesvurderings- og prøvningsprocedurer, der er fastsat i denne forordning og i de retsakter, der er opført i bilag I.
Tekniske tjenester skal føre tilsyn med eller selv udføre de prøvninger, der kræves med henblik på godkendelse eller inspektion som fastsat i denne forordning eller i en af de i bilag I opførte retsakter, medmindre der er givet tilladelse til alternative procedurer. Tekniske tjenester udfører ikke prøvninger, vurderinger eller inspektioner, som de ikke er blevet behørigt udpeget til af deres godkendende myndighed.
2. Tekniske tjenester skal til enhver tid
a)
give deres udpegende godkendende myndigheder mulighed for i givet fald at overvære den tekniske tjenestes udførelse af overensstemmelsesvurderingen, og
b)
med forbehold af artikel 57, stk. 9, og artikel 67, på anmodning give deres udpegende godkendende myndighed oplysninger om de kategorier af aktiviteter, der er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde.
3. Hvis en teknisk tjeneste konstaterer, at krav, der er fastsat i denne forordning, ikke er opfyldt af en fabrikant, skal den underrette den udpegende godkendende myndighed herom, således at den udpegende godkendende myndighed kan pålægge den pågældende fabrikant at træffe passende afhjælpende foranstaltninger og efterfølgende undlade at udstede typegodkendelsesattest, medmindre de passende afhjælpende foranstaltninger er truffet i et omfang, som kan godtages af den godkendende myndighed.
4. Hvis en teknisk tjeneste, der handler på vegne af den udpegende godkendende myndighed, i forbindelse med overvågningen af produktionens overensstemmelse efter udstedelsen af en typegodkendelsesattest konstaterer, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed ikke længere er i overensstemmelse med denne forordning, skal den underrette den udpegende godkendende myndighed herom. Den godkendende myndighed træffer passende forholdsregler som fastsat i artikel 28.
Artikel 67
De tekniske tjenesters oplysningsforpligtelser
1. Tekniske tjenester underretter deres udpegende myndigheder om følgende:
a)
enhver konstateret ikke-overensstemmelse, som kan nødvendiggøre nægtelse, begrænsning, suspendering eller inddragelse af en typegodkendelsesattest
b)
ethvert forhold, der har indflydelse på omfanget af og betingelserne for deres udpegelse
c)
enhver anmodning om oplysninger om deres aktiviteter, som de har modtaget fra markedsovervågningsmyndighederne.
2. Efter anmodning fra den udpegende godkendende myndighed skal tekniske tjenester fremlægge oplysninger om de aktiviteter, der udføres inden for det område, for hvilket de er udpeget, og om alle øvrige aktiviteter, de har udført, herunder grænseoverskridende aktiviteter og underentreprise.
KAPITEL XVII
GENNEMFØRELSESRETSAKTER OG DELEGEDE RETSAKTER
Artikel 68
Gennemførelsesretsakter
Med henblik på at nå de i denne forordning fastsatte mål og for at fastlægge ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning vedtager Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 69, stk. 2, gennemførelsesretsakter, der fastlægger følgende gennemførelsesforanstaltninger:
a)
modeller for det oplysningsskema og den informationsmappe, der er omhandlet i artikel 22
b)
nummereringssystemet for de EU-typegodkendelsesattester, der er omhandlet i artikel 24, stk. 4
c)
modellen for den EU-typegodkendelsesattest, som er omhandlet i artikel 25, stk. 2
d)
modellen for bilaget med prøvningsresultater, der vedlægges EU-typegodkendelsesattesten som omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra a)
e)
modellen for listen over gældende krav eller retsakter som omhandlet i artikel 25, stk. 6
f)
de generelle krav til formatet for den prøvningsrapport, som er omhandlet i artikel 27, stk. 1
g)
modellen for den typeattest, som er omhandlet i artikel 33, stk. 2
h)
modellen for det EU-typegodkendelsesmærke, som er omhandlet i artikel 34
i)
tilladelsen til at give EU-typegodkendelser med undtagelse for nye teknologier eller nye principper som omhandlet i artikel 35, stk. 3
j)
modellerne for typegodkendelsesattesten og typeattesten for så vidt angår nye teknologier eller nye principper som omhandlet i artikel 35, stk. 4
k)
tilladelsen til en medlemsstat til at udvide typegodkendelsen som omhandlet i artikel 36, stk. 2
l)
listen over dele eller udstyr som omhandlet i artikel 45, stk. 2
m)
modellen og nummereringssystemet for den attest, der er omhandlet i artikel 46, stk. 3, samt alle aspekter vedrørende godkendelsesproceduren som omhandlet i den i nævnte artikel
n)
modellen for den attest, der påviser overensstemmelse over for den godkendende myndighed, som omhandlet i artikel 53, stk. 8.
Artikel 69
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af »Det Tekniske Udvalg for Landbrugskøretøjer« (TC-AV). Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 70
Ændring af bilagene
Uden at det berører denne forordnings øvrige bestemmelser om ændring af bilagene hertil, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 71, vedrørende ændringer af bilag I med henblik på at indføje retsaktreference og tage berigtigelser i betragtning.
Artikel 71
Udøvelse af delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastsatte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 17, stk. 5, artikel 18, stk. 4, artikel 19, stk. 6, artikel 20, stk. 8, artikel 27, stk. 6, artikel 28, stk. 6, artikel 45, stk. 4, artikel 49, stk. 3, artikel 53, stk. 12, artikel 61 og artikel 70, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 22. marts 2013.
3. Den i artikel 17, stk. 5, artikel 18, stk. 4, artikel 19, stk. 6, artikel 20, stk. 8, artikel 27, stk. 6, artikel 28, stk. 6, artikel 45, stk. 4, artikel 49, stk. 3, artikel 53, stk. 12, artikel 61 og artikel 70 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 17, stk. 5, artikel 18, stk. 4, artikel 19, stk. 6, artikel 20, stk. 8, artikel 27, stk. 6, artikel 28, stk. 6, artikel 45, stk. 4, artikel 49, stk. 3, artikel 53, stk. 12, artikel 61 og artikel 70, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
KAPITEL XVIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 72
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter sanktioner for erhvervsdrivendes overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning. De træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sanktionerne gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne underretter senest den 23. marts 2015 Kommissionen om disse sanktionsbestemmelser og giver omgående Kommissionen meddelelse om senere ændringer af betydning for dem.
2. De typer overtrædelser, for hvilke der gælder sanktioner, omfatter:
a)
afgivelse af falske erklæringer i forbindelse med godkendelsesprocedurer eller procedurer, der fører til tilbagekaldelse
b)
forfalskning af prøvningsresultater vedrørende typegodkendelse eller overensstemmelse med reglerne efter ibrugtagning
c)
tilbageholdelse af data eller tekniske specifikationer, der kan føre til tilbagekaldelse, nægtelse eller inddragelse af typegodkendelse
d)
brug af manipulationsanordninger
e)
nægtelse af adgang til oplysninger
f)
erhvervsdrivendes tilgængeliggørelse på markedet af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er genstand for godkendelse, uden en sådan godkendelse, eller forfalskning af dokumenter eller påskrifter med henblik herpå.
Artikel 73
Overgangsbestemmelser
1. Med forbehold af de øvrige bestemmelser i denne forordning, medfører denne forordning ikke ugyldighed for en EU-typegodkendelse meddelt for køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder før den 1. januar 2016.
2. De godkendende myndigheder meddeler fortsat udvidelse af godkendelser til de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med direktiv 2003/37/EF og ethvert andet direktiv anført i artikel 76, stk. 1. Sådanne godkendelser må imidlertid ikke anvendes med henblik på at opnå en typegodkendelse for et køretøj i henhold til denne forordning.
3. Nye systemer, komponenter, separate tekniske enheder eller køretøjer af typer, der er typegodkendt som helt køretøj i henhold til direktiv 2003/37/EF, kan, ved undtagelse fra denne forordning, fortsat registreres, markedsføres eller ibrugtages indtil den 31. december 2017. Ny køretøjer af typer, der ikke er underlagt typegodkendelse i henhold til direktiv 2003/37/EF, kan også fortsat blive registreret eller tages i brug inden denne dato i overensstemmelse med national ret i den medlemsstat, hvor ibrugtagningen eller registreringen finder sted.
I sådanne tilfælde må de nationale myndigheder ikke forbyde, begrænse eller hindre registrering, markedsføring eller ibrugtagning af køretøjer, der er i overensstemmelse med den godkendte type.
Artikel 74
Rapport
1. Senest den 31. december 2019 underretter medlemsstaterne Kommissionen om anvendelsen af typegodkendelsesprocedurerne i denne forordning.
2. På grundlag af underretningen i stk. 1 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af denne forordning senest den 31. december 2020.
Artikel 75
Gennemgang
1. Kommissionen aflægger senest den 31. december 2022 rapport til Europa-Parlamentet og Rådet vedrørende de emner, der er omhandlet i stk. 3.
2. Rapporten udarbejdes på grundlag af en omfattende høring af de relevante interessehavere, og skal tage hensyn til de gældende, tilknyttede europæiske og internationale standarder.
3. Senest den 31. december 2021 aflægger medlemsstaterne rapport til Kommissionen om:
a)
antallet af individuelle godkendelser pr. år, der er givet til køretøjer, som er omfattet af denne forordning, inden deres første registrering, af de nationale myndigheder i den pågældende medlemsstat efter den 1. januar 2016
b)
de nationale kriterier, som disse godkendelser var baseret på, for så vidt som disse kriterier afveg fra de krav, der er obligatorisk gældende for EU-typegodkendelse.
4. Rapporten ledsages, hvis hensigtsmæssigt, af lovgivningsmæssige forslag, og skal undersøge inddragelsen af individuelle godkendelser i forordningen på grundlag af harmoniserede krav.
Artikel 76
Ophævelse
1. Med forbehold af nærværende forordnings artikel 73, stk. 2, ophæves direktiv 2003/37/EF, 74/347/EØF, 76/432/EØF, 76/763/EØF, 77/537/EØF, 78/764/EØF, 80/720/EØF, 86/297/EØF, 86/298/EØF, 86/415/EØF, 87/402/EØF, 2000/25/EF, 2009/57/EF, 2009/58/EF, 2009/59/EF, 2009/60/EF, 2009/61/EF, 2009/63/EF, 2009/64/EF, 2009/66/EF, 2009/68/EF, 2009/75/EF, 2009/76/EF og 2009/144/EF med virkning fra 1. januar 2016.
2. Henvisninger til de ophævede direktiver gælder som henvisninger til denne forordning og læses, for så vidt angår direktiv 2003/37/EF, i henhold til sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 77
Ændring af direktiv 2006/42/EF
Første led i litra e) i artikel 1, stk. 2, i direktiv 2006/42/EF affattes således:
»-
landbrugs- og skovbrugstraktorer, bortset fra maskiner monteret på disse køretøjer«.
Artikel 78
Ikrafttræden og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den finder anvendelse fra den 1. januar 2016.
Fra den 22. marts 2013 kan de nationale myndigheder ikke nægte at meddele EU-typegodkendelse eller national typegodkendelse på anmodning af en fabrikant for en ny type køretøj eller forbyde registrering, markedsføring eller ibrugtagning af et nyt køretøj, såfremt det pågældende køretøj er i overensstemmelse med denne forordning og delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 5. februar 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 167/2013/EU RENDELETE
(2013. február 5.)
a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
A belső piac előmozdítása érdekében a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok, azok pótkocsijainak és cserélhető vontatott munkagépeinek, beleértve ezek rendszereit is, továbbá alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek típusjóváhagyásáról szóló, 2003. május 26-i 2003/37/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) a traktorok, pótkocsijaik és cserélhető vontatott berendezéseik tekintetében átfogó uniós típus-jóváhagyási rendszert vezetett be.
(2)
Az Unió belső piaca fejlesztésének és működésének céljából indokolt a tagállamok jóváhagyási rendszereit a teljes harmonizáció elvén alapuló EU-típusjóváhagyási rendszerrel felváltani, kellően figyelembe véve a költség-haszon megfontolásokat, különös tekintettel a kis- és középvállalkozásokra.
(3)
Az Európai Parlament kérésére, valamint a típus-jóváhagyási jogszabályok elfogadásának egyszerűsítése és felgyorsítása céljából az uniós jármű-típusjóváhagyási jogszabályokban új szabályozási megközelítés került bevezetésre, amely szerint a jogalkotó a rendes jogalkotási eljárásban csupán az alapvető szabályokat és elveket fekteti le, a további műszaki részletekre vonatkozóan pedig a Bizottságot hatalmazza fel felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására. A lényegi követelmények tekintetében ennek a rendeletnek a funkcionális biztonsággal, a munkavédelemmel, valamint a környezeti teljesítménnyel kapcsolatban pusztán alapvető rendelkezéseket kell meghatároznia, és a Bizottságot kell felhatalmaznia arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban műszaki előírásokat fektessen le.
(4)
Az e rendeletben foglalt követelmények összhangban állnak a „Cselekvési terv - A szabályozási környezet egyszerűsítése és javítása” című, 2002. június 5-i bizottsági közleményben szereplő elvekkel.
(5)
Különösen fontos, hogy az e rendelet alapján javasolt jövőbeni intézkedések, vagy az e rendelet alkalmazásával végrehajtandó eljárások megfeleljenek ezeknek az elveknek, amelyeket a Bizottság által 2006-ban közzétett „CARS 21: A 21. századi versenyképes autóipari szabályozási keret” (a továbbiakban: CARS 21) című jelentés ismételten megfogalmazott. Különösen a jobb szabályozás és az egyszerűsítés céljából, valamint annak elkerülése érdekében, hogy a műszaki előírásokra vonatkozó hatályos uniós jogszabályokat folyamatosan frissíteni kelljen, ez a rendelet hivatkozik a nyilvánosság számára hozzáférhető, meglévő nemzetközi szabványokra és előírásokra, de nem ismétli meg azokat az uniós jogi keretben.
(6)
Mivel sem a nem közúti mozgó gépekbe és berendezésekbe szánt belső égésű motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1997. december 16-i 97/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4), sem a gépekről szóló, 2006. május 17-i 2006/42/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5), sem pedig e rendelet nem határoz meg a mezőgazdasági és erdészeti rendeltetésű, önjáró, nem közúti mozgó munkagépek közúti biztonságának garantálására vonatkozó tervezési és járműszerkezeti követelményeket, a magas szintű biztonság biztosítása érdekében és a meglévő uniós jogszabályokat figyelembe véve a Bizottságnak fel kell mérnie, hogy szükség van-e a tagállami jogszabályok harmonizációjára e területen, és fontolóra kell vennie egy erre irányuló jogalkotási intézkedés előterjesztését.
(7)
Ez a rendelet nem érintheti a mezőgazdasági és erdészeti járművek közúti használatára vonatkozó nemzeti vagy uniós szintű intézkedéseket, mint például a különleges vezetői engedéllyel kapcsolatos követelményeket, a legnagyobb sebességre vonatkozó korlátozásokat vagy a bizonyos úttípusokon való közlekedést.
(8)
A 2003/37/EK irányelv először is a teljes járművek EK-típusjóváhagyási eljárásának kötelező alkalmazását a T1, T2 és T3 járműkategóriákra korlátozta, és nem határozta meg az ahhoz szükséges összes követelményt, hogy önkéntes alapon kérelmezni lehessen a többi kategóriához tartozó teljes járművek EK-típusjóváhagyását. A belső piac kiépítésének befejezése és megfelelő működésének biztosítása érdekében e rendelet lehetővé teszi a gyártók számára, hogy a teljes járművek EU-típusjóváhagyását önkéntes alapon az e rendelet hatályába tartozó valamennyi kategóriára alkalmazzák, és az EU-típusjóváhagyás révén élvezzék a belső piac előnyeit.
(9)
A 2003/37/EK irányelv rendelkezik a terepjáró járművek és az egymás melletti ülésekkel ellátott („side-by-side”) járművek - mint például a traktorok - teljes járműre vonatkozó EK-típusjóváhagyásáról. Ezért amennyiben az adott járműtípus az e rendeletben említett járműkategóriák egyikébe tartozik és e rendelet valamennyi követelményének eleget tesz, az ilyen járműtípusokra is ki kell terjeszteni e rendelet hatályát.
(10)
A nemzeti hatóságoknak az e rendelet piacfelügyeletre vonatkozó rendelkezéseiben meghatározott kötelezettségei részletesebbek, mint a termékek forgalmazása tekintetében az akkreditálás és piacfelügyelet előírásainak megállapításáról szóló, 2008. július 9-i 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) megfelelő rendelkezései.
(11)
A funkcionális biztonság, a munkavédelem, valamint a környezetvédelem magas szintjének biztosítása érdekében harmonizálni kell a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a típusjóváhagyás tekintetében vonatkozó műszaki követelményeket és környezeti normákat.
(12)
Indokolt rögzíteni azt az alapelvet, hogy a járműveket úgy kell megtervezni, gyártani és összeszerelni, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék a járműben tartózkodókra és más úthasználókra nézve. Ehhez a gyártóknak biztosítaniuk kell, hogy a járművek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek. E rendelkezéseknek követelményeket kell tartalmazniuk - a teljesség igénye nélkül - a jármű szerkezeti integritására, a vezetést segítő rendszerekre, a járművezető számára látóteret, valamint a jármű állapotára és környezetére vonatkozó információkat biztosító rendszerekre, a jármű világítási rendszereire, az utasvédelmi rendszerekre, a jármű külsejére és kiegészítő elemeire, a jármű tömegére, méreteire és gumiabroncsaira vonatkozóan.
(13)
Annak biztosítása érdekében, hogy a gyártás megfelelőségét ellenőrző eljárást - amely az EU-típusjóváhagyási rendszer egyik sarokköve - rendben végrehajtsák, és az megfelelően működjön, a hatáskörrel rendelkező hatóságnak, vagy egy erre a célra kijelölt, megfelelően képesített műszaki szolgálatnak a gyártókat rendszeresen ellenőriznie kell.
(14)
Bizonyos, korlátozott számú esetben helyénvaló lehetővé tenni a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti szintű típusjóváhagyását. Ezt azonban korlátozott számú járműre kell szűkíteni. Ezért a gyártandó járművek száma tekintetében a kis sorozat fogalmának pontosabb meghatározására van szükség.
(15)
Az uniós jármű-jóváhagyási jogszabályok fő célja annak biztosítása, hogy a forgalomba hozott új járművek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek a biztonság és környezetvédelem magas szintjét biztosítsák. E cél érvényesülését nem csorbíthatja az, ha a jármű kereskedelmi forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését követően arra bizonyos alkatrészeket vagy tartozékokat szerelnek. Ezért megfelelő intézkedéseket kell hozni annak biztosítása érdekében, hogy azokat az alkatrészeket vagy tartozékokat, amelyek járművekre szerelhetők, és amelyek jelentős mértékben ronthatják a biztonsági vagy környezetvédelmi szempontból alapvetően fontos rendszerek működését, jóváhagyó hatóság általi előzetes ellenőrzésnek vessék alá, mielőtt forgalomba hoznák. Ezeket az intézkedéseket olyan követelményekkel kapcsolatos műszaki rendelkezések alkotják, amelyeknek az említett alkatrészeknek vagy tartozékoknak meg kell felelniük.
(16)
Az említett intézkedések csak korlátozott számú alkatrészre és tartozékra vonatkoznak, amelyeket az érdekeltekkel folytatott konzultációt követően a Bizottságnak végrehajtási jogi aktusban kell jegyzékbe foglalnia. Az intézkedéseknek biztosítaniuk kell, hogy a kérdéses alkatrészek vagy tartozékok ne befolyásolják hátrányosan a jármű biztonságát vagy környezeti teljesítményét, ugyanakkor a lehetséges mértékben megmaradjon a verseny a cserealkatrész-piacon.
(17)
Az Unió szerződő fele az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásának (a továbbiakban: a felülvizsgált 1958-as megállapodás) (7). A típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályoknak a CARS 21 ajánlásaival összhangban történő egyszerűsítése érdekében indokolt - a védelem szintjének csökkentése nélkül - valamennyi különálló irányelvet hatályon kívül helyezni. Az említett irányelvekben meghatározott követelményeket át kell ültetni e rendeletbe vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokba, és azokat adott esetben fel kell váltani az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) vonatkozó előírásaira való hivatkozással, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket mellékeltek a felülvizsgált 1958-as megállapodáshoz. A típus-jóváhagyási eljárással járó közigazgatási terhek csökkentése érdekében lehetővé kell tenni a járműgyártók számára, hogy a típusjóváhagyást e rendelet szerint kérelmezzék, adott esetben úgy, hogy a jóváhagyást közvetlenül az I. mellékletben vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló aktusokban hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szerint szerzik meg.
(18)
Következésképpen az ENSZ-EGB azon előírásait és azok módosításait, amelyeket az Unió a 97/836/EK határozatot alkalmazva megszavazott, az EU-típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok részévé kell tenni. Ennek megfelelően a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia e rendelet I. melléklete, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok szükséges kiigazításainak elfogadására.
(19)
Alternatív lehetőségként a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban a Gazdasági Együttműködési és Fejlesztési Szervezet (OECD) kódexeire vagy a CEN/Cenelec, illetve ISO szabványaira lehet hivatkozni, amelyek közvetlenül hozzáférhetők a nyilvánosság számára és amelyek szerepelnek e jogi aktusokban.
(20)
Fontos, hogy a gyártók a lényeges információkat közöljék a járműtulajdonosokkal a biztonsági berendezések nem rendeltetésszerű használatának megelőzése érdekében.
(21)
Annak érdekében, hogy az alkotóelemek és önálló műszaki egységek gyártói az alkotóelemekre vagy önálló műszaki egységekre EU-típusjóváhagyást vagy az alkatrészekre és tartozékokra engedélyt kérhessenek, fontos, hogy hozzáférjenek bizonyos információkhoz, amelyekkel csak a járműgyártó rendelkezik, mint például műszaki információk, ideértve a rajzokat is, amelyekre a cserealkatrész-piacra szánt alkatrészek kifejlesztéséhez van szükség.
(22)
A belső piac működésének javításához - különösen az áruk szabad mozgása, a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében - szükséges egyrészről, hogy a műszaki információk szabványosított formátumban történő elérése révén megkülönböztetés nélkül hozzá lehessen férni a járműjavítási információkhoz, másrészről, hogy hatékony legyen a verseny a járműjavítási és -karbantartási információs szolgáltatások piacán. Az ilyen információk nagy hányada a fedélzeti diagnosztikai rendszerekhez és azoknak a jármű más rendszereivel való kölcsönhatásához kapcsolódik. A gyártók internetes oldalai tekintetében műszaki előírásokat, valamint olyan célzott intézkedéseket kell meghatározni, amelyek megfelelő hozzáférést biztosítanak a kis- és középvállalkozások számára.
(23)
A járműgyártók számára lehetővé kell tenni, hogy oly módon is teljesíthessék a traktor és a vontatott vagy felszerelt eszköz közötti kommunikációra vonatkozó, az ISO 11783 szabványnak megfelelő javítási és karbantartási adatokhoz való hozzáférés biztosításával kapcsolatos kötelezettségeiket, hogy a gyártói honlapon hivatkozást tüntetnek fel egy, a gyártók konzorciuma vagy több gyártó által közösen üzemeltetett honlapra.
(24)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezeket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (8) megfelelően kell gyakorolni.
(25)
E rendelet további műszaki részletekkel való kiegészítése érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a funkcionális biztonságra, a járműszerkezeti követelményekre vonatkozó követelményekre, a környezeti és meghajtási teljesítményre, a javítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre, valamint a műszaki szolgálatok kinevezésére és a rájuk bízott konkrét feladatokra vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(26)
A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk e rendelet, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló vagy végrehajtási jogi aktusok megsértése esetén alkalmazandó szankciókra, és biztosítaniuk kell e szabályok végrehajtását. A szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(27)
Míg e rendelet semmilyen előírása nem akadályozza meg a tagállamokat saját egyedi jóváhagyási rendszereik alkalmazásának folytatásában, a Bizottságnak jelentést kell tennie az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e nemzeti rendszerek működéséről a tagállamok által rendelkezésre bocsátott információk alapján annak a kérdésnek az ismételt megfontolása érdekében, hogy benyújtson-e jogalkotási javaslatot az egyedi jóváhagyási rendszer uniós szintű harmonizációjára vonatkozóan.
(28)
Az ezzel a rendelettel létrehozott új szabályozási rendszer alkalmazásának következményeként hatályon kívül kell helyezni a következő irányelveket:
-
a 2003/37/EK irányelv,
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok látómezőjére és szélvédőtörlőire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1974. június 25-i 74/347/EGK tanácsi irányelv (9),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok fékberendezéseire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. április 6-i 76/432/EGK tanácsi irányelv (10),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok utasülésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1976. július 27-i 76/763/EGK tanácsi irányelv (11),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorokban használt dízelmotorok szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1977. június 28-i 77/537/EGK tanácsi irányelv (12),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok vezetőülésére vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1978. július 25-i 78/764/EGK tanácsi irányelv (13),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kezelőterére, vezetőhelyéhez történő hozzáférésre, ajtajaira és ablakaira vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1980. június 24-i 80/720/EGK tanácsi irányelv (14),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok erőleadó tengelycsonkjaira és ezek védőburkolatára vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1986. május 26-i 86/297/EGK tanácsi irányelv (15),
-
a keskeny nyomtávú kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok hátul felszerelt, borulás hatása elleni védőszerkezeteiről szóló, 1986. május 26-i 86/298/EGK tanácsi irányelv (16),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kezelőszerveinek beépítéséről, elhelyezéséről, működéséről és jelöléséről szóló, 1986. július 24-i 86/415/EGK tanácsi irányelv (17),
-
a keskeny nyomtávú kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok vezetőülés elé szerelt, borulás hatása elleni védőszerkezeteiről szóló, 1987. június 25-i 87/402/EGK tanácsi irányelv (18),
-
a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok hajtására szánt motorok gáz- és szilárd halmazállapotú szennyezőanyag-kibocsátása elleni intézkedésről szóló, 2000. május 22-i 2000/25/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (19),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok borulás hatása elleni védőszerkezeteiről szóló, 2009. július 13-i 2009/57/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (20),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok elvontató- és hátrameneti berendezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (21),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok visszapillantó tükreiről szóló, 2009. július 13-i 2009/59/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (22),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok legnagyobb tervezési sebességéről és rakfelületéről szóló, 2009. július 13-i 2009/60/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (23),
-
a kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok világító és fényjelző berendezéseinek elhelyezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/61/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (24),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok egyes alkatrészeire és jellemzőire vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/63/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (25),
-
a mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok által előidézett rádiózavarok megszüntetéséről (elektromágneses összeférhetőség) szóló, 2009. július 13-i 2009/64/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (26),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok kormányberendezéséről szóló, 2009. július 13-i 2009/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (27),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok világító és fényjelző berendezéseinek alkatrész-típusjóváhagyásáról szóló, 2009. július 13-i 2009/68/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (28),
-
a kerekes mezőgazdasági és erdészeti traktorok borulás hatása elleni védőszerkezeteiről (statikus vizsgálat) szóló, 2009. július 13-i 2009/75/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (29),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok vezetőire ható zajszintről szóló, 2009. július 13-i 2009/76/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (30),
-
a kerekes mezőgazdasági vagy erdészeti traktorok egyes alkatrészeiről és jellemzőiről szóló, 2009. november 30-i 2009/144/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (31).
(29)
Valamennyi érdekelt számára fontos, hogy világosan érthető legyen a kapcsolat e rendelet és a 2006/42/EK irányelv között az átfedések elkerülése érdekében, valamint hogy és egyértelműen meg lehessen állapítani, hogy egy adott terméknek mely követelményeknek kell megfelelnie.
(30)
Mivel e rendelet céljait - nevezetesen a mezőgazdasági és erdészeti járművek típusjóváhagyásához szükséges közigazgatási és műszaki követelményekre és e járművek piacfelügyeletére vonatkozó harmonizált szabályok meghatározását - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért azok léptékük és hatásuk miatt uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően e rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) E rendelet meghatározza a 2. cikk (1) bekezdésében említett valamennyi új jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység típusjóváhagyására vonatkozó közigazgatási és műszaki követelményeket.
E rendelet hatálya nem terjed ki az egyedi járművek jóváhagyására. Ugyanakkor az ilyen egyedi jóváhagyást megadó tagállamok elfogadják a járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre a vonatkozó nemzeti rendelkezések helyett e rendelet alapján megadott valamennyi típusjóváhagyást.
(2) E rendelet meghatározza az e rendelet szerint jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek piacfelügyeletére vonatkozó követelményeket. E rendelet továbbá követelményeket határoz meg az ilyen járművek alkatrészeinek és tartozékainak piacfelügyeletére vonatkozóan.
(3) Ez a rendelet nem érinti a közúti biztonságra vonatkozó jogszabályok alkalmazását.
2. cikk
Hatály
(1) E rendelet hatálya kiterjed a 4. cikkben meghatározott, egy vagy több szakaszban tervezett és gyártott mezőgazdasági és erdészeti járművekre, valamint az ilyen járművekhez tervezett és gyártott rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre, valamint alkatrészekre és tartozékokra.
E rendelet hatálya különösen a következő járművekre terjed ki:
a)
traktorok (T és C kategória);
b)
pótkocsik (R kategória); valamint
c)
cserélhető vontatott berendezések (S kategória).
(2) E rendelet hatálya nem terjed ki azokra a cserélhető munkagépekre, amelyek teljesen felemelt állásban, vagy olyan helyzetben vannak, amely nem teszi lehetővé függőleges tengely körüli elfordulásukat, amikor a közúti forgalomban használják azokat a járműveket, amelyekre ezeket felszerelték.
(3) A következő járművek tekintetében a gyártó maga döntheti el, hogy az e rendelet szerinti jóváhagyást alkalmazza, vagy a vonatkozó nemzeti követelményeknek kíván megfelelni:
a)
pótkocsik (R kategória) és cserélhető vontatott berendezések (S kategória);
b)
lánctalpas traktorok (C kategória);
c)
különleges rendeltetésű kerekes traktorok (T4.1 és T4.2 kategória).
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet és az I. mellékletben felsorolt jogi aktusok alkalmazásában, az azokban foglalt eltérő rendelkezések hiányában:
1. „típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
2. „teljes jármű típusjóváhagyása”: olyan típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság azt igazolja, hogy egy nem teljes, teljes vagy befejezett járműtípus megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
3. „rendszer típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy bizonyos típusú járműbe beépített rendszer megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
4. „alkotóelem típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság azt igazolja, hogy egy alkotóelem a járműtől függetlenül megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
5. „önálló műszaki egység típusjóváhagyása”: az a típusjóváhagyás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy önálló műszaki egység egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban megfelel a vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
6. „nemzeti típusjóváhagyás”: valamely tagállam nemzeti jogában meghatározott típus-jóváhagyási eljárás, amelynek érvényessége az adott tagállam területére korlátozódik;
7. „EU-típusjóváhagyás”: az az eljárás, amellyel a jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel az ebben a rendeletben meghatározott vonatkozó közigazgatási rendelkezéseknek és műszaki követelményeknek;
8. „traktor”: olyan gépi meghajtású, kerekes vagy lánctalpas mezőgazdasági vagy erdészeti jármű, amelynek legalább két tengelye van, legnagyobb tervezési sebessége legalább 6 km/h, fő funkciója pedig vonóerejének felhasználása, és kifejezetten arra tervezték, hogy bizonyos, mezőgazdasági vagy erdészeti munkálatok elvégzésére tervezett cserélhető berendezéseket vontasson, toljon, szállítson és működtessen, illetve mezőgazdasági és erdészeti pótkocsikat vagy tartozékokat vontasson; a traktor mezőgazdasági vagy erdészeti munkálatok keretében teherszállításra is átalakítható, és/vagy egy vagy több utasüléssel felszerelhető;
9. „pótkocsi”: olyan mezőgazdasági vagy erdészeti jármű, amelyet főként teherszállításra vagy anyagfeldolgozásra szánnak, és mezőgazdasági vagy erdészeti rendeltetésű traktor általi vontatásra terveztek, és amelynél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömeg legalább 3,0-szorosa a terheletlen tömegnek;
10. „cserélhető vontatott berendezés”: olyan mezőgazdaságban vagy erdészetben használatos jármű, amelyet traktor általi vontatásra terveztek, és amely megváltoztatja vagy kiegészíti a traktor funkcióit, állandó jelleggel eszközt foglal magában, illetve amelyet anyagfeldolgozásra terveztek, és amelyet el lehet látni olyan rakfelülettel, amelyet az ezekre a célokra szükséges szerszámok és készülékek befogadására, valamint a munka során termelt vagy szükséges anyagok átmeneti tárolására terveztek és gyártottak, és amelynél a műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömegnek a terheletlen tömeghez viszonyított aránya kevesebb mint 3,0;
11. „jármű”: a 8., 9. és 10. pontban meghatározott traktor, pótkocsi vagy cserélhető vontatott berendezés;
12. „alapjármű”: olyan jármű, amelyet egy többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás kezdeti szakaszában használnak;
13. „nem teljes jármű”: olyan jármű, amelynek az elkészüléshez még legalább egy további gyártási szakaszon kell keresztülmennie ahhoz, hogy e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek megfeleljen;
14. „befejezett jármű”: a többlépcsős típus-jóváhagyási eljárás eredményeként létrejövő olyan jármű, amely megfelel e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek;
15. „teljes jármű”: olyan jármű, amelyet már nem kell befejezni az e rendelet vonatkozó műszaki követelményeinek való megfelelés érdekében;
16. „kifutó sorozatú jármű”: olyan, készleten lévő jármű, amelyet nem lehet forgalmazni vagy a továbbiakban forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, mert új műszaki követelmények léptek hatályba, és a jármű nem ezek szerint került jóváhagyásra;
17. „rendszer”: olyan berendezések összessége, amelyek a járműben egy vagy több meghatározott funkciót látnak el, és amelyre e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei vonatkoznak;
18. „alkotóelem”: e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó, valamely jármű részének szánt olyan berendezés, amelynek típusát a járműtől függetlenül jóvá lehet hagyni e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményei alapján, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
19. „önálló műszaki egység”: olyan, e rendelet, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok követelményeinek hatálya alá tartozó berendezés, amelyet egy jármű olyan részének szánnak, amelynek típusát külön, de csak egy vagy több meghatározott járműtípussal kapcsolatban lehet jóváhagyni, amennyiben e jogi aktusok kifejezetten így rendelkeznek;
20. „alkatrész”: a jármű összeállításához használt áru és a pótalkatrész;
21. „tartozék”: alkatrésznek nem minősülő minden áru, amelyet járműre vagy járműbe be lehet építeni;
22. „eredeti alkatrészek vagy tartozékok”: olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyeket a járműgyártó által a szóban forgó jármű összeszereléséhez szükséges alkatrészek vagy tartozékok gyártására vonatkozóan megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően gyártanak; ide tartoznak azok az alkatrészek és tartozékok is, amelyeket az említett alkatrészekkel és tartozékokkal azonos gyártósoron állítanak elő; az ellenkező bizonyítása hiányában vélelmezni kell, hogy meghatározott alkatrészek vagy tartozékok eredeti alkatrésznek vagy tartozéknak minősülnek, amennyiben a gyártó tanúsítja, hogy az adott alkatrészek vagy tartozékok minősége megfelel a szóban forgó jármű összeszereléséhez használt alkotóelemek minőségének, és gyártásuk a járműgyártó által megadott előírásoknak és gyártási szabványoknak megfelelően történt;
23. „pótalkatrészek”: azok az áruk, amelyeket a járműbe vagy a járműre kell szerelni az adott jármű eredeti alkatrészeinek pótlására, beleértve például a jármű használatához szükséges kenőanyagokat is, a tüzelőanyag kivételével;
24. „funkcionális biztonság”: a mechanikus, hidraulikus, pneumatikus, elektromos vagy elektronikus rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek hibás működésének következményeként az emberi egészségben vagy tulajdonban bekövetkező sérülés vagy károsodás elfogadhatatlan kockázatának hiánya;
25. „gyártó”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a jóváhagyó hatósággal szemben a típus-jóváhagyási vagy engedélyezési eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért felelős, és aki vagy amely a gyártott járművekért, rendszerekért, alkotóelemekért és önálló műszaki egységekért piacfelügyeleti kérdésekben is felelősséggel tartozik, függetlenül attól, hogy az adott természetes vagy jogi személy közvetlenül részt vesz-e a jóváhagyási eljárás tárgyát képező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység valamennyi tervezési és gyártási szakaszában;
26. „a gyártó képviselője”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a gyártótól szabályszerű meghatalmazást kapott arra, hogy a gyártót képviselje a jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóság előtt, és eljárjon a gyártó nevében az e rendelet hatálya alá tartozó kérdésekben;
27. „jóváhagyó hatóság”: egy tagállam által létrehozott vagy kijelölt és a Bizottságnál bejelentett tagállami hatóság, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusjóváhagyásának, az engedélyezési eljárásnak, valamint a típusbizonyítvány kiadásának és adott esetben visszavonásának vagy megtagadásának valamennyi vonatkozásában hatáskörrel rendelkezik, a többi tagállam jóváhagyó hatóságával szemben kapcsolattartóként működik, kijelöli a műszaki szolgálatokat, és gondoskodik arról, hogy a gyártó teljesítse kötelezettségeit a gyártás megfelelőségével kapcsolatban;
28. „műszaki szolgálat”: valamely tagállam jóváhagyó hatósága által vizsgálatok elvégzése céljából vizsgáló laboratóriumnak kijelölt szervezet vagy szerv, illetve a jóváhagyó hatóság nevében a kezdeti értékelés és egyéb vizsgálatok vagy ellenőrzések elvégzése céljából megfelelőségértékelő szervnek kijelölt szervezet vagy szerv - e feladatokat maga a jóváhagyó hatóság is elláthatja;
29. „saját vizsgálat”: az a vizsgálat, amelynek keretében a műszaki szolgálatként az egyes követelményeknek való megfelelés ellenőrzése célból kijelölt gyártó a saját üzemében elvégzi a vizsgálatokat, rögzíti a vizsgálati eredményeket, majd benyújtja a következtetéseket tartalmazó vizsgálati jegyzőkönyvet a jóváhagyó hatósághoz;
30. „virtuális vizsgálati módszer”: számításokat magában foglaló számítógépes szimuláció, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység fizikai jelenléte nélkül igazolja, hogy az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelel-e a 27. cikk (6) bekezdése alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus műszaki követelményeinek;
31. „típusbizonyítvány”: az a dokumentum, amellyel a jóváhagyó hatóság hivatalosan igazolja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa jóváhagyásban részesült;
32. „EU-típusbizonyítvány”: az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusban megadott mintának, illetve az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok által hivatkozott, vonatkozó ENSZ-EGB-előírásokban megadott értesítésnek megfelelő bizonyítvány;
33. „megfelelőségi nyilatkozat”: a gyártó által kiállított dokumentum, amely azt igazolja, hogy a gyártott jármű megfelel a jóváhagyott járműtípusnak;
34. „fedélzeti diagnosztikai rendszer” vagy „OBD-rendszer”: olyan rendszer, amely a számítógép-memóriában tárolt hibakódok segítségével képes meghatározni az üzemzavar valószínűsíthető helyét;
35. „járműjavítási és -karbantartási információ”: minden olyan információ, amely a jármű hibájának megállapításához, a jármű karbantartásához, ellenőrzéséhez, időszakos felülvizsgálatához, javításához, újraprogramozásához vagy újraindításához szükséges, és amelyet a gyártók hivatalos márkakereskedőik és javítóik rendelkezésére bocsátanak, az ilyen információk későbbi módosításait és kiegészítéseit is ideértve; az ilyen információ magában foglal minden, az alkatrészek és tartozékok járművekre szereléséhez szükséges információt is;
36. „független gazdasági szereplők”: azok a hivatalos márkakereskedőkön és javítókon kívüli vállalkozások, amelyek a gépjárművek javításában és karbantartásában közvetlenül vagy közvetve részt vesznek, különösen a javító tartozékok, eszközök vagy pótalkatrészek javítói, gyártói vagy forgalmazói, a műszaki tájékoztatók megjelentetői, az autóklubok, a közúti segélyszolgálatok, az ellenőrzési és vizsgáztatási szolgáltatásokat kínáló gazdasági szereplők, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek tartozékait szerelők, gyártók és javítók számára képzést kínáló gazdasági szereplők;
37. „új jármű”: olyan jármű, amelyet korábban soha nem vettek nyilvántartásba, vagy helyeztek forgalomba;
38. „nyilvántartásba vétel”: a jármű többek között közúti forgalomban való - állandó jellegű, ideiglenes vagy rövid időre szóló - forgalomba helyezésének közigazgatási engedélyezése, beleértve a jármű azonosítását és a forgalmi rendszám néven ismert sorozatszámmal való ellátását;
39. „forgalomba hozatal”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első alkalommal történő hozzáférhetővé tétele az Unióban;
40. „forgalomba helyezés”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék első rendeltetésszerű használata az Unión belül;
41. „importőr”: az az Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely harmadik országból származó járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot hoz forgalomba;
42. „forgalmazó”: az értékesítési láncban az a gyártótól és az importőrtől eltérő természetes vagy jogi személy, aki vagy amely járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot a forgalmaz;
43. „gazdasági szereplő”: a gyártó, a gyártó képviselője, az importőr vagy a forgalmazó;
44. „piacfelügyelet”: a nemzeti hatóságok által annak biztosítása érdekében végzett tevékenységek és megtett intézkedések, hogy a forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a vonatkozó uniós harmonizációs jogszabályokban meghatározott követelményeknek, és ne veszélyeztessék az egészséget, biztonságot vagy a közérdek védelmének egyéb vonatkozásait;
45. „piacfelügyeleti hatóság”: az egyes tagállamok területén a piacfelügyelet ellátásáért felelős tagállami hatóság;
46. „nemzeti hatóság”: jóváhagyó hatóság vagy bármilyen egyéb hatóság, amely részt vesz és felelős a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos piacfelügyeletért, határellenőrzésért vagy nyilvántartásba vételért valamely tagállamban.
47. „forgalmazás”: a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék kereskedelmi tevékenység során - fizetés ellenében vagy ingyenesen - történő rendelkezésre bocsátása a piacon forgalmazás vagy használat céljából;
48. „járműtípus”: olyan járművek csoportja, ideértve az azonos kategóriába tartozó változatokat és kiviteleket is, amelyek legalább a következő alapvető jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól:
-
kategória,
-
gyártó,
-
a gyártó által megadott típusmegnevezés,
-
alapvető szerkezeti és tervezési jellemzők,
-
gerincalváz/hossztartóval felszerelt alváz/csuklós alváz (nyilvánvaló és alapvető különbségek),
-
T kategória esetében: tengelyek (száma) vagy a C kategória esetében: tengelyek/lánctalpak (száma),
-
több szakaszban gyártott járművek esetében az előző szakaszban gyártott jármű gyártója és típusa;
49. „változat”: azok az azonos kategóriába tartozó járművek, amelyek legalább a következő alapvető jellemzők tekintetében nem különböznek egymástól:
a)
Traktorok esetében:
-
a tervezett felépítmény vagy a felépítmény kialakítása,
-
elért gyártási szakasz,
-
motor (belső égésű/hibrid/elektromos/hibrid-elektromos),
-
működési elv,
-
a hengerek száma és elrendezése,
-
a teljesítménykülönbség legfeljebb 30 % (a legnagyobb teljesítmény a legkisebb teljesítménynek legfeljebb 1,3-szorosa),
-
a hengerűrtartalmak különbsége legfeljebb 20 % (a legnagyobb érték a legkisebb értéknek legfeljebb 1,2-szerese),
-
a meghajtott tengelyek (száma, elhelyezése, kölcsönös kapcsolata),
-
a kormányzott tengelyek (száma és elhelyezése),
-
a legnagyobb terhelt tömeg eltérése legfeljebb 10 %,
-
erőátvitel (típusa),
-
borulás hatásai ellen védő szerkezet,
-
fékezett tengelyek (száma);
b)
Pótkocsik vagy cserélhető vontatott berendezések esetében:
-
kormányzott tengelyek (száma, elhelyezése, kölcsönös kapcsolata),
-
a legnagyobb terhelt tömeg eltérése legfeljebb 10 %,
-
fékezett tengelyek (száma);
50. „hibrid jármű”: olyan gépjármű, amelynek meghajtását legalább két különböző energiaátalakító és két különböző (a járművön elhelyezett) energiatároló rendszer biztosítja;
51. „hibrid hajtású elektromos jármű”: olyan jármű, amely a gépi meghajtáshoz a tárolt energia járműben lévő mindkét forrásából kap energiát:
a)
fogyó tüzelőanyag;
b)
akkumulátor, kondenzátor, lendkerék/generátor vagy más elektromosenergia- vagy energiatároló berendezés.
E fogalom alá tartoznak azok a járművek is, amelyek fogyó tüzelőanyagból csak arra vesznek fel energiát, hogy feltöltsék az elektromos energiát/energiát tároló berendezés;
52. „tisztán elektromos jármű": olyan rendszerrel meghajtott jármű, amely egy vagy több elektromosenergia-tároló berendezésből, egy vagy több elektromosáram-kondicionáló berendezésből és egy vagy több elektromos gépből áll, amelyek a tárolt elektromos energiát olyan mechanikus energiává alakítják, amely a jármű meghajtása céljából a kerekekhez jut el;
53. „változat kivitele”: olyan jármű, amely a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagban szereplő jellemzők egy kombinációjával rendelkezik.
Az e rendeletben szereplő, az e rendelet által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra vonatkozó hivatkozásokat az e rendelet által, vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok által megállapított követelményekre, eljárásokra vagy szabályokra való hivatkozásként kell értelmezni.
4. cikk
Járműkategóriák
E rendelet alkalmazásában a következő jármű-kategóriákat kell alkalmazni:
1. „T kategória”: valamennyi kerekes traktor; a 2-8. pontban leírt kerekestraktor-kategóriák mindegyike a végén - tervezési sebessége szerint - kiegészül az „a” vagy „b” indexszel:
a)
az „a” index azokat a kerekes traktorokat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 40 km/h;
b)
a „b” index azokat a kerekes traktorokat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 40 km/h-t;
2. „T1 kategória”: azok a kerekes traktorok, amelyek járművezetőhöz legközelebb eső tengelyének legkisebb nyomtávja legalább 1 150 mm, menetkész állapotban terheletlen tömegük meghaladja a 600 kg-ot, szabad magasságuk pedig legfeljebb 1 000 mm;
3. „T2 kategória”: azok a kerekes traktorok, amelyek legkisebb nyomtávja 1 150 mm-nél kisebb, terheletlen tömegük menetkész állapotban meghaladja a 600 kg-ot, szabad magasságuk legfeljebb 600 mm, és amennyiben a traktor tömegközéppontja (talajhoz viszonyított) magasságának és az egyes tengelyek átlagos legkisebb nyomtávjának hányadosa több mint 0,90, akkor a legnagyobb tervezési sebesség legfeljebb 30 km/h lehet;
4. „T3 kategória”: azok a kerekes traktorok, amelyek terheletlen tömege menetkész állapotban nem haladja meg a 600 kg-ot;
5. „T4 kategória”: a különleges rendeltetésű kerekes traktorok;
6. „T4.1 kategória” (nagy szabad magasságú traktorok): magas művelésű növények, például szőlőültetvények művelésére tervezett traktorok. Jellemzőjük a megemelt alváz vagy alvázrész, amely lehetővé teszi, hogy a gépek a kerekeik között egy vagy több ültetvénysort közrefogjanak, s azokkal párhuzamosan haladjanak. Kifejezetten olyan eszközök szállítására vagy működtetésére tervezték azokat, amelyek elöl, a tengelyek között, hátul vagy a rakfelületen vannak felszerelve. Működési helyzetben a traktor szabad magassága az ültetvénysorra merőlegesen mérve meghaladja az 1 000 mm-t. Amennyiben (a talajhoz viszonyítva, alapfelszerelésű gumiabroncsokkal felszerelt járműnél) a traktor tömegközéppontja magasságának, valamint az összes tengely legkisebb átlagos nyomtávjának hányadosa több mint 0,90, a legnagyobb tervezési sebesség nem haladhatja meg a 30 km/h-t;
7. „T4.2 kategória (extraszéles traktorok)”: nagyméretű traktorok, amelyeket elsősorban nagy mezőgazdasági területek művelésére terveztek;
8. „T4.3 kategória” (alacsony szabad magasságú traktorok): támasztókerettel, valamint egy vagy több teljesítményleadó tengellyel ellátott, négykerék-meghajtású traktorok, amelyek cserélhető berendezését mezőgazdasági vagy erdészeti használatra tervezték; műszakilag megengedett tömegük nem haladja meg a 10 tonnát, és kevesebb mint 2,5-szöröse a terheletlen, menetkész jármű tömegének, a tömegközpont pedig 850 mm-nél kisebb távolságra található a talajhoz viszonyítva, alapfelszerelésű gumiabroncsokkal felszerelt járműnél;
9. „C kategória”: lánctalpas traktorok, amelyeket lánctalppal vagy kerekek és lánctalp kombinációjával hajtanak meg; az alkategóriák meghatározása a T kategória analógiájára történik;
10. „R kategória”: pótkocsik; a 11-14. pontban leírt pótkocsi-kategóriák mindegyike a végén - tervezési sebességük szerint - kiegészül az „a” vagy „b” indexszel:
a)
az „a” index azokat a pótkocsikat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 40 km/h;
b)
a „b” index azokat a pótkocsikat jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 40 km/h-t;
11. „R1 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege legfeljebb 1 500 kg;
12. „R2 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja az 1 500 kg-ot, de a 3 500 kg-ot nem;
13. „R3 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja a 3 500 kg-ot, de a 21 000 kg-ot nem;
14. „R4 kategória”: azok a pótkocsik, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja a 21 000 kg-ot;
15. „S kategória”: a cserélhető vontatott berendezések.
A cserélhető vontatott berendezések kategóriáinak mindegyike a végén - tervezési sebességük szerint - kiegészül az „a” vagy „b” indexszel:
a)
az „a” index azokat a cserélhető vontatott berendezéseket jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége legfeljebb 40 km/h;
b)
a „b” index azokat a cserélhető vontatott berendezéseket jelöli, amelyek legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 40 km/h-t;
16. „S1 kategória”: azok a cserélhető vontatott berendezések, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege legfeljebb 3 500 kg;
17. „S2 kategória”: azok a cserélhető vontatott berendezések, amelyeknél a tengelyenként műszakilag megengedett tömegek összege meghaladja a 3 500 kg-t.
II. FEJEZET
ÁLTALÁNOS KÖTELEZETTSÉGEK
5. cikk
A tagállamok kötelezettségei
(1) A tagállamok e rendeletnek megfelelően létrehozzák vagy kijelölik a jóváhagyási ügyekben illetékes jóváhagyási hatóságokat, valamint a piacfelügyeleti ügyekben illetékes piacfelügyeleti hatóságokat. A tagállamok értesítik a Bizottságot az említett hatóságok létrehozásáról, illetve kijelöléséről.
A jóváhagyó hatóságokra és piacfelügyeleti hatóságokra vonatkozó értesítés tartalmazza a hatóságok nevét, címét - beleértve az elektronikus címét is - és felelősségi körét. A Bizottság a jóváhagyó hatóságok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
(2) A tagállamok engedélyezik olyan járművek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
(3) A tagállamok nem tilthatják meg, nem korlátozhatják vagy nem akadályozhatják a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését olyan okokból, amelyek a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek e rendelet hatálya alá tartozó szerkezeti vagy működési kérdéseivel kapcsolatosak, amennyiben azok megfelelnek e rendelet követelményeinek.
(4) A tagállamok a piacra belépő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek piacfelügyeletét és ellenőrzését a 765/2008/EK rendelet III. fejezetének megfelelően megszervezik és elvégzik.
6. cikk
A jóváhagyó hatóságok kötelezettségei
(1) A jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy a típusjóváhagyást kérelmező gyártók eleget tegyenek az e rendelet szerinti kötelezettségeiknek.
(2) A jóváhagyó hatóságok csak olyan járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hagynak jóvá, amelyek megfelelnek e rendelet követelményeinek.
7. cikk
Piacfelügyeleti intézkedések
(1) A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tekintetében a piacfelügyeleti hatóságok megfelelő mértékben dokumentációellenőrzést végeznek, figyelembe véve a bevett kockázatértékelési elveket, a panaszokat és más információkat.
A tevékenységeik elvégzéséhez szükségesnek tartott mértékben a piacfelügyeleti hatóságok előírhatják a gazdasági szereplők számára e dokumentációk és információk rendelkezésre bocsátását.
Amennyiben a gazdasági szereplők megfelelőségi nyilatkozatokat mutatnak be, a piacfelügyeleti hatóságoknak megfelelő módon figyelembe kell venniük azokat.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említettekről eltérő alkatrészekre és tartozékokra a 765/2008/EK rendelet 19. cikkének (1) bekezdését kell teljes egészében alkalmazni.
8. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók biztosítják, hogy a járműveket, rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket forgalomba hozataluk vagy forgalomba helyezésük során az ebben a rendeletben, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban és végrehajtási jogi aktusokban meghatározott követelmények szerint gyártsák és hagyják jóvá.
(2) A többlépcsős típus-jóváhagyási eljárásban minden gyártó felelős az általa végzett gyártási szakaszban hozzáadott rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért. A korábbi gyártási szakaszokban már jóváhagyott alkotóelemeket vagy rendszereket módosító minden gyártó felelős a módosított alkotóelemek és rendszerek jóváhagyásáért és gyártásuk megfelelőségéért.
(3) Azon gyártók, amelyek a nem teljes járművet úgy módosítják, hogy a jármű a módosítást követően más kategóriába tartozik, és következésképpen a jóváhagyás korábbi szakaszában vizsgált jogi követelmények megváltoznak, az azon kategóriára vonatkozó követelményeknek való megfelelőségért is felel, amelybe a módosított jármű tartozik.
(4) Az Unión kívül letelepedett gyártóknak az e rendelet hatálya alá tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek jóváhagyása céljából a jóváhagyó hatóság előtti képviseletükre egyetlen, az Unióban letelepedett képviselőt kell kinevezniük.
(5) Az Unión kívül letelepedett gyártók továbbá piacfelügyeleti célokra is kineveznek egyetlen, Unióban letelepedett képviselőt, aki a (4) bekezdésben említett képviselő vagy egy további képviselő is lehet.
(6) A gyártó felelősséggel tartozik a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyási eljárás minden vonatkozásáért és a gyártás megfelelőségének biztosításáért, függetlenül attól, hogy közvetlenül részt vesz-e a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártásának valamennyi szakaszában.
(7) E rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően a gyártók biztosítják azon eljárásokat, amelyek sorozatgyártás esetén a jóváhagyott típusnak való megfelelőséget fenntartják. A jármű, a rendszer, az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység kialakításának vagy jellemzőinek módosításait, illetve azon követelmények módosításait, amelyeknek egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység a megfelelőségi nyilatkozat szerint megfelel, a VI. fejezet alapján figyelembe kell venni.
(8) A 34. cikk szerint a járműveken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken feltüntetett, jogszabályban előírt jelöléseken és típus-jóváhagyási jeleken kívül a gyártók a nevüket, bejegyzett márkanevüket vagy bejegyzett védjegyüket, valamint uniós elérhetőségüket is megadják a forgalmazott járműveken, rendszereken, alkotóelemeken vagy önálló műszaki egységeken, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek csomagolásán vagy egy kísérő dokumentumban.
(9) A gyártó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
9. cikk
A gyártók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Azon gyártók, akik úgy vélik vagy okkal feltételezik, hogy a forgalomba hozott vagy forgalomba helyezett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak, haladéktalanul megteszik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint a forgalomból kivonják vagy visszahívják azokat.
A gyártó haladéktalanul tájékoztatja erről a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot, részletesen kitérve a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a gyártók haladéktalanul tájékoztatják erről azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalmazták vagy forgalomba helyezték, részletesen kitérve különösen a meg nem felelésre és a meghozott korrekciós intézkedésekre.
(3) A gyártók a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot, a járműgyártók ezenkívül a 33. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatok másolatát legalább a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok számára elérhetővé teszik.
(4) A gyártók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére a jóváhagyó hatóságon keresztül az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a nemzeti hatóság rendelkezésére bocsátják a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségét igazoló EU-típusbizonyítvány másolatát vagy a 46. cikk (1) és (2) bekezdésében említett engedélyt. A gyártók a nemzeti hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködnek vele a forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
10. cikk
A gyártó képviselőinek piacfelügyeleti kötelezettségei
A gyártó piacfelügyeleti ügyekben felhatalmazott képviselője a gyártótól kapott megbízásban meghatározott feladatokat látja el. A megbízásnak fel kell jogosítania a gyártó képviselőjét legalább arra, hogy:
a)
hozzáférést biztosítson a 22. cikkben említett adatközlő mappához, továbbá a 33. cikkben említett megfelelőségi nyilatkozatokhoz, hogy azok a jármű forgalomba hozatalát követő tíz éven keresztül, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követő öt éven keresztül a jóváhagyó hatóságok rendelkezésére álljanak;
b)
a jóváhagyó hatóság indokolt kérése nyomán minden olyan információt és dokumentációt e hatóság rendelkezésére bocsásson, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártása megfelelőségének alátámasztásához szükséges;
c)
a jóváhagyó vagy piacfelügyeleti hatóságok kérésére azokkal együttműködjön a megbízása körébe tartozó járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette súlyos veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedéssel kapcsolatban.
11. cikk
Az importőrök kötelezettségei
(1) Az importőrök csak olyan megfelelő járműveket, rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket hozhatnak forgalomba, amelyek EU-típusjóváhagyással rendelkeznek vagy megfelelnek a nemzeti jóváhagyás követelményeinek, illetve olyan alkatrészeket vagy tartozékokat hozhatnak forgalomba, amelyekre teljes mértékben a 765/2008/EK rendelet követelményei vonatkoznak.
(2) A típusjóváhagyással rendelkező jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatala előtt az importőr biztosítja, hogy rendelkezésre álljon a 24. cikk (10) bekezdésének megfelelő információs csomag, és a rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen fel legyen tüntetve az előírt típus-jóváhagyási jel és az megfeleljen a 8. cikk (8) bekezdése követelményeinek. Jármű esetében az importőr ellenőrzi, hogy a járműhöz mellékelték-e a szükséges megfelelőségi nyilatkozatot.
(3) Ha az importőr úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék nem felel meg e rendelet követelményeinek, így különösen nem felel meg a vonatkozó típusjóváhagyásnak, akkor addig nem hozhatja forgalomba, nem engedheti meg forgalomba helyezését és nem veheti nyilvántartásba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelőségét nem biztosítják. Továbbá, ha úgy véli vagy okkal felételezi, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, tájékoztatja erről a gyártót és a piacfelügyeleti hatóságokat. A típusjóváhagyással rendelkező járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetén az importőr a jóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot is tájékoztatja erről.
(4) Az importőr a nevét, bejegyzett márkanevét vagy bejegyzett védjegyét, valamint az elérhetőségét is feltünteti a járművön, rendszeren, alkotóelemen, önálló műszaki egységen, alkatrészen vagy tartozékon, illetve amennyiben ez nem lehetséges, akkor a rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok csomagolásán vagy egy őket kísérő dokumentumon.
(5) Az importőr biztosítja, hogy - amint azt a 51. cikk előírja - a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet útmutató és információk kísérjék, amelyeket az érintett tagállamok hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg.
(6) Az importőr biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
(7) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék jelentette súlyos veszélyek miatt indokolt, az importőr a fogyasztók egészségvédelme és biztonsága érdekében kivizsgálja a panaszokat, szükség esetén nyilvántartást vezet a járművekkel, rendszerekkel, alkotóelemekkel, önálló műszaki egységekkel, alkatrészekkel vagy tartozékokkal kapcsolatos panaszokról és visszahívásokról, és folyamatosan tájékoztatja a forgalmazókat e nyomon követés eredményeiről.
12. cikk
Az importőrök kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Az az importőr, aki úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalomba hozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg ennek a rendeletnek, haladéktalanul megteszi az ahhoz szükséges korrekciós intézkedéseket, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelősége helyreálljon, illetve szükség szerint kivonja a forgalomból vagy visszahívja azokat.
(2) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, az importőr haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, ahol a járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot forgalomba hozták. Az importőrnek az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által meghozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(3) Az importőr a jármű forgalomba hozatalát követő tíz évig, illetve a rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalomba hozatalát követően öt évig biztosítja, hogy a megfelelőségi nyilatkozat egy példánya a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok rendelkezésére álljon, továbbá gondoskodik arról, hogy a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomagot a hatóságok kérésére a rendelkezésükre lehessen bocsátani.
(4) Az importőr a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérésére az adott hatóság által könnyen érthető nyelven a hatóság rendelkezésére bocsát minden olyan információt és dokumentációt, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének bizonyításához szükséges. Az importőr a hatóság kérésére együttműködik vele azon járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben, amelyeket az importőr hozott forgalomba.
13. cikk
A forgalmazók kötelezettségei
(1) A jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék forgalmazása során a forgalmazó kellő gondossággal jár el e rendelet követelményeivel kapcsolatban.
(2) A jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése előtt a forgalmazó ellenőrzi, hogy a járművön, rendszeren, alkotóelemen vagy önálló műszaki egységen elhelyezték-e a jogszabályban előírt jelölést vagy a típus-jóváhagyási jelet, továbbá a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet az előírt dokumentumok, útmutatók és biztonsági tájékoztatók kísérik-e, amelyeket azon tagállam hivatalos nyelvén vagy nyelvein szövegeztek meg, amelyben a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalmazni kívánják, valamint hogy az importőr és a gyártó eleget tett-e a 11. cikk (2) és (4) bekezdésében, valamint a 34. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott követelményeknek.
(3) A forgalmazó biztosítja, hogy mindaddig, amíg egy járműért, rendszerért, alkotóelemért vagy önálló műszaki egységért ő felel, a tárolási vagy szállítási feltételek ne veszélyeztessék az e rendeletben meghatározott követelményeknek való megfelelőségét.
14. cikk
A forgalmazók kötelezettségei a nem megfelelő vagy súlyos veszélyt jelentő termékeikkel kapcsolatosan
(1) Ha a forgalmazó úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg e rendelet követelményeinek, akkor addig nem forgalmazhatja, nem veheti nyilvántartásba és nem helyezheti forgalomba az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, amíg annak megfelelősége nem biztosított.
(2) Amennyiben a forgalmazó úgy véli vagy okkal feltételezi, hogy az általa forgalmazott vagy nyilvántartásba vett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, illetve az, amelynek forgalomba helyezéséért ő felel, nem felel meg ennek a rendeletnek, értesíti a gyártót vagy a gyártó képviselőjét és gondoskodik az ahhoz szükséges korrekciós intézkedések 9. cikk (1) bekezdése vagy 12. cikk (1) bekezdése szerinti meghozataláról, hogy az említett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység ismét megfeleljen a feltételeknek, illetve szükség szerint visszahívják azokat a forgalomból.
(3) Ha a jármű, rendszer, alkotóelem, önálló műszaki egység, alkatrész vagy tartozék súlyos veszélyt jelent, a forgalmazó haladéktalanul tájékoztatja a gyártót, az importőrt, valamint azon tagállamok jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságait, amelyekben azt forgalmazták. A forgalmazónak az említetteket tájékoztatnia kell a megtett lépésekről is, továbbá részletes tájékoztatást kell adnia számukra, így különösen a súlyos veszélyre és a gyártó által hozott korrekciós intézkedésekre vonatkozóan.
(4) A forgalmazók a nemzeti hatóság indokolással ellátott kérése nyomán biztosítják, hogy a gyártó megadja a nemzeti hatóságnak a 9. cikk (4) bekezdésében előírt információkat, vagy hogy az importőr megadja a nemzeti hatóságnak a 12. cikk (3) bekezdésében meghatározott információkat. A forgalmazó e hatóság kérésére a 765/2008/EK rendelet 20. cikkének megfelelően együttműködik a hatósággal az általa forgalmazott járművek, rendszerek, alkotóelemek, önálló műszaki egységek, alkatrészek vagy tartozékok jelentette veszélyek megszüntetésére irányuló minden intézkedésben.
15. cikk
Azon esetek, amelyekben gyártói kötelezettségek vonatkoznak az importőrökre és a forgalmazókra
E rendelet alkalmazásában az importőr vagy a forgalmazó is gyártónak minősül, és a 8-10. cikkben megállapított kötelezettségek vonatkoznak rá, amennyiben az importőr vagy a forgalmazó a saját neve vagy védjegye alatt forgalmaz vagy vesz nyilvántartásba egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, illetve felelős annak forgalomba helyezéséért, vagy oly mértékben módosít egy járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet, hogy fennáll az a lehetőség, hogy az a vonatkozó követelményeknek már nem felel meg.
16. cikk
A gazdasági szereplők azonosítása
A gazdasági szereplőnek - öt éven keresztül - kérelemre a jóváhagyó és piacfelügyeleti hatóságok részére adatot kell szolgáltatnia:
a)
minden olyan gazdasági szereplőről, aki részére járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított;
b)
minden olyan gazdasági szereplőről, akinek járművet, rendszert, alkotóelemet, önálló műszaki egységet, alkatrészt vagy tartozékot szállított.
III. FEJEZET
ALAPVETŐ KÖVETELMÉNYEK
17. cikk
A járművek funkcionális biztonságára vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék a bennük tartózkodókra és a jármű környezetében lévő más személyekre nézve.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek, beleértve a következőkre vonatkozó követelményeket is:
a)
a jármű szerkezeti integritása;
b)
a jármű vezető általi irányítását - különösen a kormányzást és fékezést - segítő rendszerek, ideértve a fejlett fékrendszereket és az elektronikus menetstabilizáló rendszereket;
c)
a járművezető számára látóteret, valamint a jármű állapotára és a környezetre vonatkozó információkat biztosító rendszerek, ideértve az üvegfelületeket, a tükröket és a járművezetőt tájékoztató rendszereket;
d)
a jármű világítási rendszerei;
e)
utasvédelem, ideértve a jármű belső kialakítását, a fejtámlákat, a biztonsági öveket és a járműajtókat;
f)
a jármű külseje és kiegészítő elemei;
g)
elektromágneses összeférhetőség;
h)
hangjelző berendezések;
i)
fűtésrendszerek;
j)
a jogosulatlan használat ellen védő berendezések;
k)
járműazonosító rendszerek;
l)
tömeg és méretek;
m)
elektromos biztonság, ideértve a statikus elektromosságot;
n)
hátsó ütközésvédelem;
o)
oldalsó ütközésvédelem;
p)
rakfelületek;
q)
vontatószerkezetek;
r)
gumiabroncsok;
s)
a felcsapódó víz elleni védelem;
t)
hátrameneti fokozat;
u)
lánctalpak;
v)
mechanikus kapcsolószerkezetek, ideértve az illesztési hibák elleni védelmet.
(3) A meghatározott feszültséghatáron belüli használatra tervezett elektromos berendezésekre vonatkozó tagállami jogszabályok összehangolásáról szóló, 2006. december 12-i 2006/95/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (32) előírásai nem vonatkoznak a járművek azon alkotóelemeire, amelyek elektromos jellegű veszélyeivel az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok teljes körűen foglalkoznak.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények akkor vonatkoznak a járművekre, valamint az azokba szánt rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre, amennyiben e követelmények az I. melléklet szerint alkalmazandók.
(5) A magas szintű funkcionális biztonság megvalósítása érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében felsorolt tárgykörök részletes műszaki követelményeire vonatkozóan, ideértve adott esetben a vizsgálati eljárásokat és a határértékeket. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok első sorozatát 2014. december 31-ig el kell fogadni.
E részletes követelményeknek olyannak kell lenniük, amelyek növelik, vagy legalább fenntartják a 76. cikk (1) bekezdésében és a 77. cikkben említett irányelvek által nyújtott funkcionális biztonság szintjét, illetve az alábbiakat biztosítják:
a)
a 40 km/h feletti tervezési sebességű járművek a fékteljesítmény és adott esetben a blokkolásgátló rendszerek tekintetében a gépjárművek és vontatóik funkcionális biztonsági szintjével egyenértékű szintet teljesítik;
b)
a gumiabroncsok vagy a lánctalp által a szilárd útburkolatra kifejtett legnagyobb érintkezési nyomás nem haladja meg a 0,8 MPa-t.
18. cikk
A funkcionális biztonságra vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb sérülési veszélyt jelentsék a járművön vagy a járművel dolgozókra nézve.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek, beleértve a következőkre vonatkozó követelményeket is:
a)
borulás hatásai ellen védő szerkezetek;
b)
leeső tárgyak ellen védő szerkezetek;
c)
utasülések;
d)
a vezető zajszintnek való kitettsége;
e)
vezetőülés;
f)
kezelőtér és a vezetőülés megközelíthetősége, ideértve a csúszás-, botlás- és esésvédelmet;
g)
teljesítményleadó tengelyek;
h)
a hajtóelemek védelme;
i)
a biztonsági övek rögzítési pontjai;
j)
biztonsági övek;
k)
a vezető védelme a kezelőfülkébe behatoló tárgyakkal szemben;
l)
a vezető védelme veszélyes anyagokkal szemben;
m)
védelem a szélsőséges hőmérsékletű alkatrészeknek vagy anyagoknak való kitettségtől;
n)
kezelői kézikönyv;
o)
vezérlés, beleértve a vezérlő rendszerek biztonságosságát és megbízhatóságát, a vészféket és az automatikus leállító berendezéseket;
p)
az a), b), g) és k) pontban nem említett mechanikai veszélyek elleni védelem, ideértve a durva felületek, éles élek és sarkok, folyadékszállító csövek repedése és a jármű ellenőrizetlen elmozdulása elleni védelmet;
q)
üzemeltetés és karbantartás, ideértve a jármű biztonságos tisztítását;
r)
védőburkolatok és védőberendezések;
s)
tájékoztatások, figyelmeztetések és jelölések;
t)
anyagok és termékek;
u)
akkumulátorok.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények a járművekre, valamint az azokba szánt rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre akkor vonatkoznak, amennyiben e követelmények az I. melléklet szerint alkalmazandók.
(4) A magas szintű munkavédelem elérése érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy az 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e cikk (2) bekezdésében felsorolt tárgykörök részletes műszaki követelményeire vonatkozóan, ideértve adott esetben a vizsgálati eljárásokat és a határértékeket. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok első sorozatát 2014. december 31-ig el kell fogadni.
E részletes műszaki követelményeknek olyannak kell lenniük, amelyek növelik, vagy legalább fenntartják a 76. cikk (1) bekezdésében és a 77. cikkben említett irányelvek által nyújtott funkcionális biztonság szintjét, figyelembe véve az ergonómiát (ideértve a feltételezhető, nem rendeltetésszerű használatot, a vezérlő rendszerek használhatóságát, a vezérlőrendszerek hozzáférhetőségét a nem szándékolt aktiválás elkerülése szempontjából, az ember-jármű interfésznek a vezető előrelátható tulajdonságainak megfelelően történő igazítását és a kezelői beavatkozást), a stabilitást és a tűzbiztonságot.
19. cikk
A környezeti teljesítményre vonatkozó követelmények
(1) A gyártó biztosítja, hogy a járműveket úgy tervezzék, gyártsák és szereljék össze, hogy azok a lehető legkisebb hatást gyakorolják a környezetre.
(2) A gyártó biztosítja, hogy a járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek megfeleljenek e rendelet vonatkozó követelményeinek, beleértve a következőkre vonatkozó követelményeket is:
a)
szennyezőanyag-kibocsátás;
b)
külső zajszint.
(3) A 97/68/EK irányelvben a mozgó munkagépek szennyezőanyag-kibocsátására meghatározott egyedi határértékeket, vizsgálati eljárásokat és követelményeket alkalmazni kell.
(4) A külső zajszintre vonatkozó konkrét határértékek nem haladhatják meg az alábbi szinteket:
a)
89 dB(A) azon kerekes traktorok esetében, amelyek terheletlen tömege menetkész állapotban meghaladja az 1 500 kg-ot;
b)
85 dB(A) azon kerekes traktorok esetében, amelyek terheletlen tömege menetkész állapotban nem haladja meg az 1 500 kg-ot;
A zajszinteket a (6) bekezdésben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott vizsgálati eljárások keretében mérik meg.
(5) Az (1) és (2) bekezdésben említett követelmények a járművekre, valamint az azokba szánt rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre akkor vonatkoznak, amennyiben e követelmények az I. melléklet szerint alkalmazandók.
(6) A magas szintű környezeti teljesítmény elérése érdekében a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső zajszintre vonatkozó részletes műszaki követelményekre, a szennyező anyag-kibocsátás tekintetében jóváhagyott motorok járművekbe történő beépítésére és a kapcsolódó rugalmassági rendelkezésekre vonatkozóan, ideértve a vizsgálati eljárásokat is. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
E konkrét műszaki követelményeknek olyannak kell lenniük, hogy növeljék, vagy legalább fenntartsák a 76. cikk (1) bekezdésében és adott esetben a 77. cikkben említett irányelvek által előírt környezeti teljesítményszintet.
IV. FEJEZET
EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK
20. cikk
EU-típusjóváhagyási eljárások
(1) A teljes jármű típusjóváhagyásának kérelmezésekor a gyártó az alábbi eljárások közül választhat:
a)
lépésenkénti típusjóváhagyás;
b)
egylépéses típusjóváhagyás;
c)
vegyes típusjóváhagyás.
Ezeken kívül a gyártó a többlépcsős típusjóváhagyást is választhatja.
A rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típusjóváhagyására csak az egylépéses típus-jóváhagyási eljárás alkalmazható.
(2) A lépésenkénti típusjóváhagyás a jármű részét képező rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre érvényes EU-típusbizonyítványok teljes csomagjának lépésenkénti összegyűjtéséből áll, ami végeredményben a teljes jármű típusjóváhagyásához vezet.
(3) Az egylépéses típusjóváhagyás a teljes jármű egyetlen művelettel történő jóváhagyásából áll.
(4) A vegyes típusjóváhagyás olyan, lépésenkénti típus-jóváhagyási eljárás, amelynek eredményeképpen a teljes jármű jóváhagyásának utolsó szakaszában egy vagy több rendszerjóváhagyás szerezhető meg anélkül, hogy ezekre a rendszerekre EU-típusbizonyítványokat kellene kiállítani.
(5) A többlépcsős típusjóváhagyás során egy vagy több jóváhagyó hatóság igazolja, hogy egy nem teljes vagy befejezett jármű típusa - a gyártási állapottól függően - megfelel e rendelet vonatkozó közigazgatási rendelkezéseinek és műszaki követelményeinek.
A többlépcsős típusjóváhagyást az olyan nem teljes vagy befejezett jármű típusára kell megadni, amely a 22. cikkben meghatározott adatközlő mappában szereplő jellemzőkkel rendelkezik, és gyártási állapotától függően megfelel az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban megállapított műszaki követelményeknek.
(6) Az utolsó gyártási szakaszra vonatkozó típusjóváhagyást csak akkor lehet megadni, ha a jóváhagyó hatóság meggyőződött arról, hogy az utolsó szakaszban típusjóváhagyott jármű az adott időpontban megfelel valamennyi alkalmazandó műszaki követelménynek. Ebbe beletartozik a többlépcsős eljárásban a nem teljes járműre megadott típusjóváhagyás körébe tartozó minden követelmény tekintetében a dokumentációellenőrzés, még abban az esetben is, ha azt eltérő járműkategóriára vagy alkategóriára adták meg.
(7) A jóváhagyási eljárás megválasztása nem érinti az alkalmazandó lényegi követelményeket, amelyeknek a jóváhagyott járműtípus meg kell, hogy feleljen a teljes járműre vonatkozó típusjóváhagyás kiadásának időpontjában.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a típus-jóváhagyási eljárások részletes szabályaira vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
21. cikk
A típus-jóváhagyási kérelem
(1) A gyártó a típus-jóváhagyási kérelmet benyújtja a jóváhagyó hatóságnak.
(2) Egy adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa tekintetében kizárólag egy kérelem nyújtható be, és kizárólag egy tagállamban.
(3) Minden jóváhagyandó típusra külön kérelmet kell benyújtani.
22. cikk
Adatközlő mappa
(1) A kérelmezőnek a jóváhagyó hatóság részére adatközlő mappát kell benyújtania.
(2) Az adatközlő mappa a következőket tartalmazza:
a)
adatközlő lap;
b)
minden adat, rajz, fénykép és egyéb információ;
c)
járművek esetében annak megjelölése, hogy melyik eljárást/eljárásokat választott ák a 20. cikk (1) bekezdésének megfelelően;
d)
a jóváhagyó hatóság által a kérelmezési eljárással kapcsolatban kért bármilyen további információ.
(3) Az adatközlő mappát papíron vagy a műszaki szolgálat és a jóváhagyó hatóság által elfogadott elektronikus formátumban is be lehet nyújtani.
(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az adatközlő lap és az adatközlő mappa mintáit. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
23. cikk
A különböző eljárások szerinti típusjóváhagyás iránti kérelemben feltüntetendő információkra vonatkozó különös követelmények
(1) A lépésenkénti típusjóváhagyás iránti kérelemhez csatolni kell a 22. cikk szerinti adatközlő mappát, valamint az I. mellékletben felsorolt egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt típusbizonyítványok teljes csomagját.
Rendszernek, alkotóelemnek vagy önálló műszaki egységnek az I. mellékletben felsorolt, alkalmazandó jogi aktusok alapján történő típusjóváhagyása esetén a jóváhagyó hatóságnak a jóváhagyás megadásáig vagy elutasításáig hozzáféréssel kell rendelkeznie a kapcsolódó adatközlő mappához.
(2) Az egylépéses típusjóváhagyásra irányuló kérelemhez csatolni kell a 22. cikkben meghatározott adatközlő mappát, amely az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusokkal összhangban tartalmazza a releváns információkat az említett alkalmazandó jogi aktusokhoz kapcsolódóan.
(3) Vegyes típus-jóváhagyási eljárás esetén az adatközlő mappához csatolni kell az I. mellékletben felsorolt, egyes alkalmazandó jogi aktusok alapján előírt egy vagy több típusbizonyítványt, és az adatközlő mappának típusbizonyítvány hiányában tartalmaznia kell az e rendelet alapján elfogadott végrehajtási jogi aktusoknak megfelelően az alkalmazandó jogi aktusokkal kapcsolatos vonatkozó információkat.
(4) Az (1), (2) és (3) bekezdés sérelme nélkül többlépcsős típusjóváhagyás céljára az alábbi információkat kell benyújtani:
a)
az első szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek az alapjármű gyártási állapotát érintik;
b)
a második és minden további szakaszban az adatközlő mappa azon részei és azok az EU-típusbizonyítványok, amelyek a mindenkori gyártási szakasz tekintetében relevánsak, valamint a járműre vonatkozó, az előző gyártási szakaszban kiadott EU-típusbizonyítványok másolata az összes olyan részletes adattal együtt, amelyek a járművön a gyártó által végzett módosításokat vagy kiegészítéseket leírják.
Az e bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában megadott információkat a (3) bekezdés szerint lehet benyújtani.
(5) A jóváhagyó hatóság - kérését megindokolva - további információk benyújtására szólíthatja fel a gyártót annak érdekében, hogy el tudja dönteni, milyen vizsgálatok szükségesek, és e vizsgálatok elvégzése könnyebb legyen.
V. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSI ELJÁRÁSOK MENETE
24. cikk
Általános rendelkezések
(1) A jóváhagyó hatóság csak az után adja ki az EU-típusjóváhagyást, miután ellenőrizte a 28. cikkben említett gyártási intézkedések megfelelőségét, valamint megbizonyosodott arról, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa megfelel a vonatkozó követelményeknek.
(2) Az EU-típusjóváhagyások megadása e fejezet szerint történik.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy valamely jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység típusa - annak ellenére, hogy az előírt rendelkezéseknek megfelel - súlyosan veszélyezteti a biztonságot, vagy súlyosan károsíthatja a környezetet vagy a közegészséget, illetve súlyos munkavédelmi veszélyt jelent, elutasíthatja az EU-típusjóváhagyás megadását. Ilyen esetben azonnal részletes aktát küld a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak és a Bizottságnak, amely tartalmazza döntésének indokolását és a megállapításait alátámasztó bizonyítékok bemutatását.
(4) Az EU-típusbizonyítványokat a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott harmonizált rendszernek megfelelően kell számozni. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
(5) A jóváhagyó hatóság minden egyes jóváhagyott járműtípusra vonatkozóan az EU-típusbizonyítvány kiállítását követő egy hónapon belül közös biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak a jármű EU-típusbizonyítványának másolatát, annak mellékleteivel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(6) A jóváhagyó hatóság haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait minden járműjóváhagyás megtagadásáról vagy visszavonásáról, valamint döntésének indokairól.
(7) A jóváhagyó hatóság háromhavonta megküldi a többi tagállam jóváhagyó hatóságainak az általa az előző időszakban megadott, módosított, elutasított vagy visszavont, rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyások jegyzékét.
(8) Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság valamely másik tagállam jóváhagyó hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül elküldi a kért EU-típusbizonyítvány másolatát a mellékletekkel együtt. A másolat biztonságos elektronikus fájl formáját is öltheti.
(9) A Bizottság kérésére a jóváhagyó hatóság az (5)-(8) bekezdésben említett információkat a Bizottságnak is megküldi.
(10) A jóváhagyó hatóság információs csomagot állít össze, amely az adatközlő mappából, valamint a vizsgálati jegyzőkönyvekből és minden más dokumentumból áll, amelyet a műszaki szolgálat vagy a jóváhagyó hatóság feladatköre gyakorlása során az adatközlő mappához csatolt. Az információs csomagot tartalomjegyzékkel kell ellátni, amely felsorolja annak tartalmát, és valamennyi oldal és az egyes dokumentumok formátumának egyértelmű azonosítása érdekében megfelelő számozással vagy egyéb jelzéssel van ellátva, hogy az EU-típusjóváhagyás kezelése során egymást követő lépések, különösen a változtatások és a frissítések időpontjai nyilván legyenek tartva. A jóváhagyó hatóság az információs csomagban található információkat a szóban forgó típusjóváhagyás érvényességének megszűnését követő tíz éven keresztül rendelkezésre bocsátja.
25. cikk
Az EU-típusbizonyítványra vonatkozó különös rendelkezések
(1) Az EU-típusbizonyítványhoz a következőket kell mellékelni:
a)
a 24. cikk (10) bekezdésében említett információs csomag;
b)
a vizsgálati eredmények;
c)
a megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult személy(ek) neve, aláírásmintája és beosztása;
d)
a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás esetében a megfelelőségi nyilatkozat kitöltött példánya.
(2) Az EU-típusbizonyítványt a Bizottság által elfogadott végrehajtási jogi aktusokban meghatározott minta alapján kell kiállítani. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
(3) A jóváhagyó hatóság minden egyes járműtípus esetében:
a)
kitölti az EU-típusbizonyítvány megfelelő szakaszait, beleértve az ahhoz csatolt, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lapot is;
b)
összeállítja az információs csomag tartalomjegyzékét;
c)
a kitöltött bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza az a) pontban említett, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap mintáját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
(4) Olyan EU-típusjóváhagyás esetében, amelynek érvényességét korlátozták vagy amellyel kapcsolatban e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és végrehajtási jogi aktusok bizonyos rendelkezései alól felmentést adtak a 35. cikknek megfelelően, az EU-típusbizonyítványban fel kell tüntetni e korlátozásokat vagy felmentéseket.
(5) Amennyiben a gyártó a vegyes típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság az információs csomagban feltünteti a 27. cikk (1) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokban meghatározott azon vizsgálati jegyzőkönyvekre vonatkozó hivatkozásokat, amelyek tekintetében nem áll rendelkezésre EU-típusbizonyítvány.
(6) Amennyiben a gyártó az egylépéses típus-jóváhagyási eljárást választja, a jóváhagyó hatóság összeállítja az alkalmazandó követelmények és jogi aktusok jegyzékét, és azt az EU-típusbizonyítványhoz csatolja. A Bizottság e jegyzék mintáját végrehajtási jogi aktusok révén fogadja el. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig el kell fogadni.
26. cikk
A rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre vonatkozó különös rendelkezések
(1) EU-típusjóváhagyást az a rendszer kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(2) Alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó EU-típusjóváhagyást az az alkotóelem vagy önálló műszaki egység kap, amely megfelel az adatközlő mappában megadott adatoknak és az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban meghatározott műszaki követelményeknek.
(3) Ha az alkotóelemekre vagy az önálló műszaki egységekre - függetlenül attól, hogy javításra, szervizelésre vagy karbantartásra szánják-e azokat - a jármű rendszer-típusjóváhagyása is érvényes, azon kívül nincs szükség alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre vonatkozó típusjóváhagyásra, kivéve, ha az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok előírják azt.
(4) Ha az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység csak a jármű más részeivel együtt tölti be funkcióját, vagy mutatkoznak meg különleges jellemzői, és ezáltal a követelmények betartásának ellenőrzése csak akkor lehetséges, amikor az alkotóelem vagy az önálló műszaki egység az említett többi járműrésszel együtt működik, akkor az alkotóelem vagy önálló műszaki egység EU-típusjóváhagyásának hatályát ennek megfelelően korlátozni kell.
Ezekben az esetekben az EU-típusbizonyítványban meg kell határozni az alkotóelem vagy önálló műszaki egység felhasználására vonatkozó esetleges korlátozásokat, és meg kell jelölni a beszerelésére vonatkozó különleges feltételeket.
Ha az ilyen alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a járműgyártó szerelte be, akkor az alkalmazandó, a felhasználásra vonatkozó korlátozások vagy a beszerelésre vonatkozó feltételek betartását a jármű jóváhagyásának időpontjában kell ellenőrizni.
27. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges vizsgálatok
(1) Az e rendeletben és az I. mellékletben felsorolt jogi aktusokban meghatározott műszaki követelmények betartását a kijelölt műszaki szolgálatok által végzett megfelelő vizsgálatok révén kell igazolni.
Az első albekezdésben említett vizsgálati eljárásokat, valamint az e vizsgálatok elvégzéséhez előírt különleges felszerelést és eszközöket az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusok határozzák meg.
A vizsgálati jegyzőkönyv mintája meg kell, hogy feleljen a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott általános követelményeknek. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(2) A gyártó a szükséges vizsgálatok elvégzéséhez az I. mellékletben felsorolt, vonatkozó jogi aktusokban előírt számú járművet, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a jóváhagyó hatóság rendelkezésére bocsátja.
(3) A szükséges vizsgálatokat olyan járműveken, alkotóelemeken és önálló műszaki egységeken kell elvégezni, amelyek megfelelnek a jóváhagyandó típusnak.
A gyártó azonban - a jóváhagyó hatósággal egyetértésben - olyan járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet is választhat, amely, bár nem felel meg a jóváhagyandó típusnak, a teljesítmények szükséges szintje tekintetében számos nagyon kedvezőtlen jellemzőt egyesít. A döntéshozatal elősegítése érdekében a kiválasztási eljárás során virtuális vizsgálati módszereket lehet alkalmazni.
(4) A jóváhagyó hatóság egyetértése esetén a gyártó kérelmére az (1) bekezdésben említett vizsgálati eljárások helyett virtuális vizsgálati módszereket is lehet alkalmazni a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelmények tekintetében.
(5) A virtuális vizsgálati módszereknek meg kell felelniük a (6) bekezdés alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított feltételeknek.
(6) Annak érdekében, hogy a virtuális vizsgálati eljárással kapott eredmények ugyanannyira értelmezhetők legyenek, mint a fizikai vizsgálattal kapott eredmények, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyek teljesülését virtuális vizsgálati módszerekkel el lehet dönteni, illetve arra vonatkozóan, hogy a virtuális vizsgálatokat milyen feltételekkel kell elvégezni. E felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadásakor a Bizottság szükség szerint a gépjárművek és pótkocsijaik, valamint az ilyen járművek rendszereinek, alkatrészeinek és önálló műszaki egységeinek jóváhagyásáról szóló, 2007. szeptember 5-i 2007/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (33) XVI. mellékletében előírt követelményeket és eljárásokat veszi megfelelően alapul.
28. cikk
A gyártás megfelelősége
(1) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve megteszi a szükséges intézkedéseket annak megvizsgálására, hogy megfelelő lépéseket tettek-e annak biztosítására, hogy a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) A teljes járműre jóváhagyást adó jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy a gyártó által kiadott megfelelőségi nyilatkozatok megfelelnek-e a 33. cikknek. E célból a jóváhagyó hatóság ellenőrzi, hogy kellő számú megfelelőségi nyilatkozatminta felel-e meg a 33. cikknek, és a gyártó megfelelő intézkedéseket vezetett-e be annak biztosítására, hogy a megfelelőségi nyilatkozatokban szereplő adatok helytállóak legyenek.
(3) Az a jóváhagyó hatóság, amely EU-típusjóváhagyást ad meg, e jóváhagyás tekintetében - szükség esetén a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival együttműködve - megteszi a szükséges intézkedéseket annak ellenőrzésére, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedések megfelelőek maradjanak, és így a gyártás alatt álló járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfeleljenek a jóváhagyott típusnak, és a megfelelőségi nyilatkozatok továbbra is megfeleljenek a 33. cikknek.
(4) Annak érdekében, hogy ellenőrizze a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység jóváhagyott típusnak való megfelelőségét, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a gyártó telephelyén - többek között a gyártóüzemében - vett mintákon elvégezhet bármilyen, az EU-típusjóváhagyáshoz előírt ellenőrzést vagy vizsgálatot.
(5) Ha a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megállapítja, hogy az (1) és a (2) bekezdésben említett intézkedéseket nem alkalmazzák, vagy jelentősen eltérnek a közösen megállapodott intézkedésektől és ellenőrzési tervektől, vagy az intézkedések alkalmazása megszűnt, illetve már nem tekintik őket megfelelőnek, noha a gyártás folytatódik, akkor az említett jóváhagyó hatóságnak meg kell tennie a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy pontosan kövessék a gyártásmegfelelőségi eljárást, vagy vissza kell vonnia a típusjóváhagyást.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a gyártás megfelelőségére vonatkozó részletes intézkedésekre vonatkozóan. Az első ilyen, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
VI. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁSOK MÓDOSÍTÁSAI
29. cikk
Általános rendelkezések
(1) A gyártó haladéktalanul értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot az információs csomagban rögzített információk minden változásáról.
Az említett jóváhagyó hatóság dönti el, hogy a 30. cikkben megállapított eljárások közül melyiket kell követni.
Adott esetben a jóváhagyó hatóság a gyártóval folytatott konzultációt követően dönthet úgy, hogy szükség van egy új EU-típusjóváhagyás megadására.
(2) Az EU-típusjóváhagyás módosítása iránti kérelmet kizárólag ahhoz a jóváhagyó hatósághoz lehet benyújtani, amely az eredeti EU-típusjóváhagyást megadta.
(3) Amennyiben a jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a módosításhoz meg kell ismételni egyes ellenőrzéseket vagy vizsgálatokat, akkor ennek megfelelően tájékoztatja a gyártót.
A 30. cikkben említett eljárások csak akkor követendők, ha a jóváhagyó hatóság az említett ellenőrzések vagy vizsgálatok alapján azt állapítja meg, hogy az EU-típusjóváhagyás követelményei továbbra is teljesülnek.
30. cikk
Az EU típusjóváhagyások felülvizsgálata és kiterjesztése
(1) Az információs csomagban rögzített információk változása esetén, amennyiben nem írják elő az ellenőrzések vagy vizsgálatok megismétlését, a módosítást „felülvizsgálatként” kell megjelölni.
Ilyen esetben a jóváhagyó hatóság szükség szerint kiadja az információs csomag felülvizsgált oldalait, amelyeken egyértelműen feltünteti a változás jellegét és az új kiadás keltét. Úgy kell tekinteni, hogy az információs csomag egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változata - a változtatások részletes leírásával kiegészítve - megfelel e követelménynek.
(2) Az információs csomagban rögzített információk megváltozása és az alábbiak bármelyikének bekövetkezése esetén a módosítást „kiterjesztésként” kell megjelölni:
a)
további ellenőrzésekre vagy vizsgálatokra van szükség;
b)
az EU-típusbizonyítványban (kivéve annak mellékleteit) szereplő bármely információ megváltozott;
c)
a jóváhagyott járműtípus, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység vonatkozásában az I. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus értelmében új követelmények válnak alkalmazandóvá.
Kiterjesztés esetén a jóváhagyó hatóság egy kiterjesztési számmal ellátott naprakész EU-típusbizonyítványt ad ki, amelynek kiterjesztési száma az eddig kiadott, egymást követő kiterjesztések számánál eggyel nagyobb. A típusbizonyítványban világosan fel kell tüntetni a kiterjesztés okát és az új kiadás keltét.
(3) Módosított oldalak vagy egységes szerkezetbe foglalt, naprakész változat kiadása esetén az információs csomag tartalomjegyzékét, amely mellékletként a típusbizonyítványhoz van csatolva, úgy kell módosítani, hogy abból a legutolsó kiterjesztés vagy felülvizsgálat kelte, illetve a naprakész változat legutolsó egységes szerkezetbe foglalásának kelte kiderüljön.
(4) Nincs szükség módosításra a jármű típusjóváhagyásán, amennyiben a (2) bekezdés c) pontjában említett új követelmények műszaki szempontból lényegtelenek az említett járműtípus tekintetében, vagy más járműkategóriákat érintenek, mint amely kategóriához a járműtípus tartozik.
31. cikk
A módosítások kiadása és a módosításokról szóló értesítés
(1) Kiterjesztés esetén naprakésszé kell tenni az EU-típusbizonyítvány valamennyi vonatkozó rovatát, annak mellékleteit, valamint az információs csomag tartalomjegyzékét. A naprakésszé tett bizonyítványt és annak mellékleteit haladéktalanul ki kell adni a kérelmezőnek.
(2) Felülvizsgálat esetén a jóváhagyó hatóság a felülvizsgált dokumentumokat vagy adott esetben az egységes szerkezetbe foglalt, naprakésszé tett változatot - az információs csomag felülvizsgált tartalomjegyzékét is beleértve - haladéktalanul kiadja a kérelmezőnek.
(3) A jóváhagyó hatóság a 24. cikkben megállapított eljárásoknak megfelelően értesíti a többi tagállam jóváhagyó hatóságait az EU-típusjóváhagyások módosításairól.
VII. FEJEZET
AZ EU-TÍPUSJÓVÁHAGYÁS ÉRVÉNYESSÉGE
32. cikk
Az érvényesség megszűnése
(1) Az EU-típusjóváhagyást határozatlan időre adják ki.
(2) Egy jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége megszűnik a következő esetekben:
a)
a jóváhagyott jármű vonatkozásában új követelmények válnak kötelezővé a járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése tekintetében, és a típusjóváhagyást nem lehet ezeknek megfelelően naprakésszé tenni;
b)
a jóváhagyott jármű gyártását önként és véglegesen beszüntetik;
c)
a jóváhagyás érvényessége a 35. cikk (6) bekezdése szerint korlátozás következtében lejár;
d)
a jóváhagyást a 28. cikk (5) bekezdésével, a 44. cikk (1) bekezdésével vagy a 47. cikk (4) bekezdésével összhangban visszavonták.
(3) Amennyiben a típuson belül csak egy változatnak vagy csak a változat egy kivitelének az érvényessége szűnik meg, a kérdéses jármű EU-típusjóváhagyásának érvényessége csak az adott változat vagy kivitel vonatkozásában szűnik meg.
(4) Amennyiben egy bizonyos járműtípus gyártását véglegesen beszüntetik, a gyártó értesíti erről az adott jármű EU-típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
A járműre az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság az első albekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül ennek megfelelően tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
(5) A (4) bekezdés sérelme nélkül azokban az esetekben, amikor egy jármű EU-típusjóváhagyása érvényességének megszűnése esedékes, a gyártó értesíti az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság haladéktalanul közöl valamennyi vonatkozó információt a többi tagállam jóváhagyó hatóságaival, hogy - adott esetben - lehetővé tegye a 39. cikk alkalmazását.
A második albekezdésben említett értesítésnek tartalmaznia kell különösen a legutolsó legyártott jármű gyártási dátumát és azonosító számát.
VIII. FEJEZET
MEGFELELŐSÉGI NYILATKOZAT ÉS JELÖLÉSEK
33. cikk
Megfelelőségi nyilatkozat
(1) A gyártó mint a járműre vonatkozó típusjóváhagyás jogosultja a jóváhagyott járműtípusnak megfelelően gyártott valamennyi teljes, nem teljes vagy befejezett járműhöz papíralapú dokumentum alakjában megfelelőségi nyilatkozatot mellékel.
Az említett nyilatkozatot a járművel együtt térítésmentesen a vevő rendelkezésére kell bocsátani. Átadása nem köthető ahhoz a feltételhez, hogy külön kérjék, vagy kiegészítő információkat nyújtsanak be a gyártónak.
A jármű gyártási dátumát követő tíz éven keresztül a járműgyártó köteles kiadni a megfelelőségi nyilatkozat másodpéldányát a jármű tulajdonosának kérésére a kiadás költségeit meg nem haladó térítés ellenében. A „másodpéldány” szónak világosan láthatónak kell lennie a bizonyítvány másodpéldányainak előlapján.
(2) A gyártó a megfelelőségi nyilatkozathoz a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén elfogadott mintát használja. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. A megfelelőségi nyilatkozatot úgy kell megtervezni, hogy védett legyen a hamisítás ellen. E célból a végrehajtási jogi aktusok meghatározzák, hogy a nyilatkozat papírjaként több biztonsági nyomdai alkalmazással védett papírt kell használni. Az első ilyen végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
(3) A megfelelőségi nyilatkozatot az Unió hivatalos nyelveinek legalább egyikén kell megfogalmazni. A tagállamok kérhetik a megfelelőségi nyilatkozat saját hivatalos nyelvükre vagy nyelveikre történő lefordítását.
(4) A megfelelőségi nyilatkozat kiállítására jogosult (egy vagy több) személy a gyártó szervezetébe kell, hogy tartozzon, és a vezetőség arra való jogszerű felhatalmazásával kell bírnia, hogy a gyártó teljes jogi felelősségét átvállalja egy jármű tervezésének és szerkezetének vagy megfelelőségének vonatkozásában.
(5) A megfelelőségi nyilatkozatot teljes egészében ki kell tölteni, és az e rendeletben vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló aktusokban előírt korlátozásokon kívül nem tartalmazhat korlátozásokat a jármű használata tekintetében.
(6) Nem teljes vagy befejezett jármű esetében a gyártó csak azokat az adatokat tölti ki a megfelelőségi nyilatkozatban, amelyeket a folyamatban lévő jóváhagyási szakasz szerint ki kell egészíteni vagy meg kell változtatni, és adott esetben mellékeli a megelőző szakaszokra vonatkozó valamennyi megfelelőségi nyilatkozatot.
(7) A 35. cikk (2) bekezdésének megfelelően jóváhagyott járművekre vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel „A mezőgazdasági vés erdészeti járművek jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. február 5-i 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 26. cikke szerint típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez (ideiglenes jóváhagyás)” szöveg.
(8) A (2) bekezdésben említett végrehajtási jogi aktusokban megállapított, a 37. cikk szerint jóváhagyott járműtípusokra vonatkozó megfelelőségi nyilatkozat címében szerepel a „Kis sorozatban típusjóváhagyást kapott teljes/befejezett járművekhez” kifejezés, valamint ennek közvetlen közelében a gyártás éve, amelyet az 1-es számjegy és a II. mellékletben szereplő táblázatban feltüntetett határérték közé eső sorszám követ, és amely az egyes gyártási évek tekintetében az említett jármű sorszámát jelöli az adott évben gyártott sorozaton belül.
(9) Az (1) bekezdés sérelme nélkül a gyártó a megfelelőségi nyilatkozatot bármely tagállam nyilvántartási hatóságához elektronikus úton is továbbíthatja.
34. cikk
A járművek jogszabályban előírt táblán történő megfelelő jelölése, valamint az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek típus-jóváhagyási jele
(1) A járműgyártó a jóváhagyott típusnak megfelelően gyártott valamennyi járművön elhelyezi a (3) bekezdés alapján elfogadott végrehajtási jogi aktus által megkövetelt, megfelelő jelöléssel ellátott jogszabályban előírt táblát.
(2) Az alkotóelem vagy önálló műszaki egység gyártója - függetlenül attól, hogy azok egy rendszer részét képezik-e vagy sem - valamennyi, a jóváhagyott típussal megegyezően gyártott alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet típus-jóváhagyási jellel lát el az e rendelet alapján elfogadott, vonatkozó végrehajtási jogi aktus vagy a vonatkozó ENSZ-EGB-előírás vagy OECD-kódex előírásainak megfelelően.
Amennyiben az ilyen típus-jóváhagyási jel feltüntetése nem kötelező, a gyártó legalább a márkanevét vagy védjegyét, valamint a típusszámot vagy az azonosító számot feltünteti.
(3) A jogszabályban előírt táblának és az EU-típusjóváhagyási jelnek meg kell felelnie a Bizottság által végrehajtási jogi aktusok révén meghatározott mintának. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni. Az első ilyen, végrehajtási jogi aktusokat 2014. december 31-ig kell elfogadni.
IX. FEJEZET
MENTESSÉGEK AZ ÚJ TECHNOLÓGIÁK VAGY ÚJ KONCEPCIÓK SZÁMÁRA
35. cikk
Mentesség az új technológiák vagy új koncepciók számára
(1) A gyártó kérelmezheti járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek olyan típusának EU-típusjóváhagyását is, amely az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlen új technológiák vagy koncepciók felhasználásával készült.
(2) A jóváhagyó hatóság megadja az (1) bekezdésben említett EU-típusjóváhagyást, amennyiben valamennyi alábbi feltétel teljesül:
a)
a kérelem ismerteti mindazon okokat, amelyek miatt az érintett technológiák vagy koncepciók az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktussal összeegyeztethetetlenné teszik az adott rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet;
b)
a kérelem leírja az új technológia biztonsági és környezeti hatásait, valamint azokat az intézkedéseket, amelyeket annak érdekében hoztak, hogy legalább azon követelményekkel egyenértékű biztonsági és környezetvédelmi feltételek biztosítottak legyenek, amelyek tekintetében a mentességet kérelmezik;
c)
a kérelem bemutatja azokat a vizsgálatokat és azok eredményeit, amelyek bizonyítják, hogy a b) pontban szereplő feltétel teljesül.
(3) Az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességének megadását a Bizottság engedélyezi. Az engedélyt végrehajtási jogi aktus útján kell megadni. E végrehajtási jogi aktust a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A Bizottság jóváhagyásra vonatkozó határozatának meghozataláig a jóváhagyó hatóság már kiállíthatja - de csak ideiglenesen - a kizárólag az érintett tagállam területén érvényes EU-típusjóváhagyást arra a járműtípusra, amelyre mentesség megadását kérelmezték. A jóváhagyó hatóság a (2) bekezdésben említett információkat tartalmazó akta megküldésével haladéktalanul tájékoztatja erről a Bizottságot és a többi tagállamot.
Az ideiglenes jellegnek és a korlátozott területi érvényességnek a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat fejlécéből egyértelműen ki kell tűnnie. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a típusbizonyítvány és a megfelelőségi nyilatkozat összehangolt mintáit e bekezdés alkalmazásában. E végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(5) Más jóváhagyó hatóságok dönthetnek úgy, hogy írásban elfogadják területükön a (4) bekezdésben említett ideiglenes jóváhagyást.
(6) A Bizottság (3) bekezdésben említett jóváhagyása adott esetben azt is meghatározza, hogy vonatkoznak-e rá korlátozások. A típusjóváhagyás érvényessége minden esetben legalább harminchat hónap.
(7) Amennyiben a Bizottság a jóváhagyás elutasítása mellett dönt, a jóváhagyó hatóság haladéktalanul értesíti a (3) bekezdésében említett ideiglenes típusjóváhagyás jogosultját arról, hogy az ideiglenes jóváhagyás a Bizottság elutasító határozatának keltétől számított hat hónap elteltével visszavonásra kerül.
Mindazonáltal az ideiglenes jóváhagyás érvényességének megszűnése előtt az ideiglenes jóváhagyásnak megfelelően gyártott járművek forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését minden olyan tagállamban engedélyezni kell, amely az ideiglenes jóváhagyást elfogadta.
36. cikk
A felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusok későbbi kiigazítása
(1) Amennyiben a Bizottság engedélyezi a 35. cikk szerinti mentesség megadását, haladéktalanul megteszi a szükséges lépéseket az érintett felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak a műszaki fejlődéshez való hozzáigazítása érdekében.
Amennyiben a 35. cikk szerinti mentesség valamely ENSZ-EGB-előírással kapcsolatos, a Bizottság javaslatot tesz az érintett ENSZ-EGB-előírásnak a felülvizsgált 1958-as megállapodás értelmében alkalmazandó eljárás szerinti módosítására.
(2) A vonatkozó jogi aktusok módosítását követően a mentességet jóváhagyó bizottsági határozathoz kapcsolódó korlátozásokat fel kell oldani.
Amennyiben a felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok kiigazításához szükséges lépésekre nem került sor, a Bizottság a jóváhagyást megadó tagállam kérelmére a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, végrehajtási jogi aktus formájában elfogadott határozattal engedélyezheti a tagállamnak a mentesség érvényességének meghosszabbítását.
X. FEJEZET
KIS SOROZATBAN GYÁRTOTT JÁRMŰVEK
37. cikk
A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyása
(1) A gyártó a II. mellékletben megállapított éves mennyiségi korlátokon belül kis sorozatban gyártott járműtípusra kérhet nemzeti típusjóváhagyást. E korlátok a jóváhagyott járműtípusnak egy adott évben az egyes tagállamok piacán való forgalmazására, nyilvántartásba vételére és forgalomba helyezésére vonatkoznak.
Kis sorozatban gyártott járműtípus nemzeti típusjóváhagyása tekintetében a jóváhagyó hatóság - amennyiben ésszerű oka van erre - eltekinthet az e rendelet egy vagy több rendelkezésének, és az I. mellékletben felsorolt egy vagy több jogi aktus egy vagy több rendelkezésének alkalmazásától, feltéve, hogy alternatív követelményeket határoz meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett alternatív követelményeknek a funkcionális biztonság, a környezetvédelem és a munkavédelem olyan szintjét kell biztosítaniuk, amely a lehető legteljesebb mértékben egyenértékű az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban előírt szinttel.
(3) A járművek e cikk szerinti nemzeti típusjóváhagyása céljából el kell fogadni a II. mellékletben felsorolt jogi aktusokkal összhangban jóváhagyott rendszereket, alkotóelemeket és önálló műszaki egységeket.
(4) Az e cikk szerint típusjóváhagyott járművekre vonatkozó típusbizonyítványt a 25. cikk (2) bekezdése szerinti mintának megfelelően kell kiállítani, de nem szerepelhet rajta az „EU-jármű-típusbizonyítvány” fejléc, és fel kell rajta tüntetni az (1) bekezdése szerint megadott felmentések tárgyát. A típusbizonyítványokat a 24. cikk (4) bekezdésében említett harmonizált rendszer szerint kell számozni.
(5) A kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásának érvényessége azon tagállam területére korlátozódik, amelynek jóváhagyó hatósága megadta a jóváhagyást.
(6) A gyártó kérésére azonban a típusbizonyítvány és a csatolt dokumentumok másolatát ajánlott levél vagy e-mail útján meg kell küldeni a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságainak.
(7) A (6) bekezdésben említett kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül a gyártó által megjelölt tagállamok jóváhagyó hatóságai határozatot hoznak a típusjóváhagyás elfogadásáról. Döntésükről hivatalosan tájékoztatják a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóságot.
(8) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják a nemzeti típusjóváhagyást, kivéve, ha alapos okuk van feltételezni, hogy a jármű jóváhagyásának alapjául szolgáló nemzeti műszaki követelmények nem egyenértékűek a sajátjaikkal.
(9) Olyan kérelmező kérésére, aki egy másik tagállamban kíván kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyásával rendelkező járművet forgalomba hozni vagy nyilvántartásba vetetni, a kis sorozatban gyártott járművek nemzeti típusjóváhagyását megadó jóváhagyó hatóság a másik tagállam nemzeti hatóságának rendelkezésére bocsátja az információs csomagot is tartalmazó típusbizonyítvány másolatát. A (7) és a (8) bekezdést alkalmazni kell.
XI. FEJEZET
FORGALMAZÁS, NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL VAGY FORGALOMBA HELYEZÉS
38. cikk
Járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
(1) A 41. és a 44. cikkben foglaltak sérelme nélkül, azon járművek, amelyekre kötelező a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás, vagy amelyekre a gyártó e rendelet értelmében ilyen típusjóváhagyást szerzett, kizárólag akkor forgalmazhatók, vehetők nyilvántartásba vagy helyezhetők forgalomba, ha rendelkeznek a 33. cikknek megfelelően kibocsátott, érvényes megfelelőségi nyilatkozattal.
A nem teljes járművek forgalmazása vagy forgalomba helyezése megengedett, azonban a tagállamok nyilvántartásba vételért felelős hatóságai elutasíthatják az ilyen járművek nyilvántartásba vételének és közúti használatának engedélyezését.
(2) Az (1) bekezdés követelményeit nem kell alkalmazni a fegyveres szolgálatok, a polgári védelem, a tűzoltóság és a közrend fenntartásáért felelős testületek általi használatra szánt járművekre, illetve azokra a járművekre, amelyek a 37. cikk szerint kaptak típusjóváhagyást.
39. cikk
Kifutó sorozatú járművek forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése
(1) A (2) és (4) bekezdésében a kifutó sorozatokra megállapított mennyiségi korlátokra és időbeli korlátozásra is figyelemmel, az olyan járműtípusnak megfelelő járművek, amelyek EU-típusjóváhagyásának érvényessége a 32. cikk szerint megszűnt, forgalmazhatók, nyilvántartásba vehetők és forgalomba helyezhetők.
Az első albekezdés kizárólag olyan, az Unió területén található járművekre vonatkozik, amelyek gyártásuk idején érvényes EU-típusjóváhagyással rendelkeztek, azonban az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése előtt nem kerültek forgalmazásra, nyilvántartásba vételre vagy forgalomba helyezésre.
(2) Az (1) bekezdés teljes járművek esetében az EU-típusjóváhagyás érvényességének megszűnése napját követő 24, befejezett járművek esetében pedig 30 hónapon keresztül alkalmazandó.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltakkal élni kívánó gyártó kérelmet nyújt be minden olyan tagállam nemzeti hatóságához, amelyben az adott járműveket forgalmazni, nyilvántartásba vetetni vagy forgalomba helyezni kívánja. Az említett kérelem ismerteti mindazon műszaki vagy gazdasági okokat, amelyek miatt a járművek nem tudnak megfelelni az új típus-jóváhagyási követelményeknek.
Az érintett nemzeti hatóság - a kérelem kézhezvételét követő három hónapon belül - határoz arról, hogy engedélyezi-e e járművek nyilvántartásba vételét területén, és ha igen, milyen darabszámban.
(4) A kifutó sorozatú járművek száma nem haladhatja meg az előző két évben nyilvántartásba vett járművek darabszáma 10 %-ának megfelelő mennyiséget, vagy ha az nagyobb, a tagállamonkénti 20 jármű mennyiséget.
(5) Az ezen eljárás szerint forgalomba helyezett járművek megfelelőségi nyilatkozatában külön bejegyzés jelzi a „kifutó sorozatú járműnek” való minősítést.
(6) A tagállamok biztosítják az e cikk szerinti eljárás keretében forgalmazni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánt járművek számának eredményes ellenőrzését.
(7) E cikk csak a 32. cikk (2) bekezdésének a) pontjában említett esetben a gyártásnak a típusjóváhagyás érvényességének megszűnése miatt bekövetkező leállítása esetén alkalmazandó.
40. cikk
Alkotóelemek és önálló műszaki egységek forgalmazása vagy forgalomba helyezése
(1) Alkotóelemek és önálló műszaki egységek csak akkor forgalmazhatók vagy helyezhetők forgalomba, ha megfelelnek az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusokban megállapított követelményeknek, és a 34. cikk szerinti megfelelő jelöléssel vannak ellátva.
(2) Az (1) bekezdés nem alkalmazandó azon alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek esetében, amelyeket kifejezetten olyan új járművek számára készítettek vagy terveztek, amelyekre ez a rendelet nem vonatkozik.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyek a 35. cikk alapján mentesültek e rendelet egy vagy több rendelkezése alól, vagy amelyeket a 37. cikk szerinti, az adott alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket érintő jóváhagyással ellátott járművekbe kívánnak beszerelni.
(4) Az (1) bekezdéstől eltérve, és amennyiben e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus másképp nem rendelkezik, a tagállamok engedélyezhetik olyan alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek forgalmazását vagy forgalomba helyezését, amelyeket olyan járművekbe kívánnak beszerelni, amelyek tekintetében forgalmazásuk vagy forgalomba helyezésük időpontjában a típusjóváhagyás e rendelet vagy a 2003/37/EK irányelv szerint nem volt követelmény.
XII. FEJEZET
VÉDZÁRADÉKOK
41. cikk
Nemzeti szintű eljárás a súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek kezelésére
(1) Amennyiben valamely tagállam piacfelügyeleti hatóságai a 765/2008/EK rendelet 20. cikke alapján intézkedést hoztak, illetve ha elégséges okuk van azt feltételezni, hogy egy e rendeletben szabályozott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység súlyos veszélyt jelent az emberek egészségére vagy biztonságára, illetve a közérdek védelmének más, e rendeletben szabályozott vonatkozásai szempontjából, akkor a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság elvégzi az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység értékelését, amely kiterjed az e rendeletben meghatározott összes követelményre. Az érintett gazdasági szereplők teljes mértékben együttműködnek a jóváhagyó és/vagy piacfelügyeleti hatóságokkal.
Amennyiben az értékelés során a típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság megállapítja, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem felel meg az e rendeletben megállapított követelményeknek, haladéktalanul felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, azért, hogy a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfeleljen az említett követelményeknek, vagy hogy a veszély jellegével arányosan ésszerű időn belül kivonják a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet a forgalomból, vagy visszahívják azt.
Az e bekezdés második albekezdésében említett intézkedésekre a 765/2008/EK rendelet 21. cikke alkalmazandó.
(2) Amennyiben a jóváhagyó hatóságok úgy ítélik meg, hogy a meg nem felelés nem korlátozódik országuk területére, akkor tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az értékelés eredményeiről és azokról az intézkedésekről, amelyek meghozatalára felszólították a gazdasági szereplőt.
(3) A gazdasági szereplő biztosítja, hogy meghoz minden megfelelő korrekciós intézkedést a követelményeknek meg nem felelő összes olyan jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tekintetében, amelyet az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vetetett vagy amelynek forgalomba helyezéséért felelős.
(4) Amennyiben az érintett gazdasági szereplő nem teszi meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket az (1) bekezdés második albekezdésében említett határidőn belül, a nemzeti hatóságok meghozzák az összes megfelelő intézkedést a követelményeknek meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek nemzeti piacukon történő forgalmazásának, nyilvántartásba vételének vagy forgalomba helyezésének megtiltása vagy korlátozása, illetve a piacukról való kivonása vagy visszahívása érdekében.
(5) A nemzeti hatóságok haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot a (4) bekezdésben foglalt intézkedésekről.
A tájékoztatásban megadják az összes rendelkezésre álló adatot, különösen a nem megfelelő jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokat, a származási helyét, a feltételezett nem megfelelés és a felmerülő veszélyek jellegét, a meghozott nemzeti intézkedések jellegét és időtartamát, valamint az érintett gazdasági szereplő által felhozott szempontokat. A jóváhagyó hatóságok jelzik, hogy a megfelelőség hiánya a következők egyike miatt áll-e fenn:
a)
a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység nem teljesíti az e rendeletben meghatározott, az emberek egészségével és biztonságával, a környezetvédelemmel vagy más, a közérdek védelmének egyéb vonatkozásaival kapcsolatos követelményeket;
b)
az I. mellékletben felsorolt vonatkozó jogi aktusok hiányosságokat mutatnak.
(6) A tagállamok egy hónapon belül tájékoztatják a Bizottságot és a többi tagállamot az elfogadott intézkedésekről és azokról a kiegészítő információkról, amelyek a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelőségének hiányáról a rendelkezésükre állnak, valamint - amennyiben nem értenek egyet a bejelentett nemzeti intézkedéssel - a kifogásaikról.
(7) Amennyiben egy tagállami intézkedéssel szemben az e cikk (6) bekezdésben előírt tájékoztatás kézhezvételétől számított egy hónapon belül egy másik tagállam vagy a Bizottság kifogást emel, a tagállam intézkedését a 42. cikknek megfelelően a Bizottság értékeli.
(8) A tagállamok biztosítják a megfelelő korlátozó intézkedések haladéktalan meghozatalát az érintett járművel, rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel kapcsolatban, így például a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység piacukról való kivonását.
42. cikk
Uniós védintézkedési eljárás
(1) Ha a 41. cikk (3) és (4) bekezdésében meghatározott eljárás során kifogást emelnek egy tagállam valamelyik intézkedésével szemben, illetve ha a Bizottság úgy ítéli meg, hogy egy nemzeti intézkedés ellentétes az uniós jogszabályokkal, a Bizottság haladéktalanul értékeli a nemzeti intézkedést, miután konzultált a tagállamokkal és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel. Az értékelés eredményei alapján a Bizottság a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében határoz arról, hogy a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli-e meg.
A Bizottság közli határozatát valamennyi tagállammal, valamint az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
(2) Amennyiben a Bizottság a nemzeti intézkedést indokoltnak ítéli meg, valamennyi tagállam megteszi a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a nem megfelelő járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet kivonják a piacaikról, és erről tájékoztatják a Bizottságot. Ha a nemzeti intézkedés indokolatlannak bizonyul, az érintett tagállam az (1) bekezdésben említett határozattal összhangban visszavonja vagy átdolgozza az intézkedést.
(3) Amennyiben a nemzeti intézkedés indokoltnak minősül, és az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok hiányosságainak tulajdonítható, a Bizottság a következő megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot:
a)
az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok vagy végrehajtási jogi aktusok esetében a Bizottság javaslatot tesz az érintett jogi aktus szükséges módosítására;
b)
ENSZ-EGB-előírások esetében a Bizottság a felülvizsgált 1958-as megállapodás szerinti eljárás keretében javaslatot tesz a vonatkozó ENSZ-EGB-előírások szükséges módosítástervezetére.
43. cikk
A követelményeknek megfelelő, azonban súlyos veszélyt jelentő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha egy tagállam a 41. cikk (1) bekezdése szerinti értékelés elvégzését követően azt állapítja meg, hogy egyes járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek - jóllehet az alkalmazandó követelményeknek megfelelnek, illetve megfelelő jelöléssel vannak ellátva - a biztonságot súlyosan veszélyeztetik, vagy a környezetet vagy a közegészséget súlyosan károsíthatják, akkor e tagállam felszólítja az érintett gazdasági szereplőt a megfelelő intézkedések megtételére annak érdekében, hogy amikor az érintett járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet forgalomba hozzák, nyilvántartásba veszik vagy forgalomba helyezik, többé már ne jelentsen veszélyt, illetve - a veszély mértékének megfelelően - arra, hogy a járművet, rendszert, alkotóelemet vagy önálló műszaki egységet ésszerű határidőn belül kivonják a forgalomból vagy visszahívják azt. A tagállam mindezen megfelelő intézkedések járműgyártó általi megtételéig megtagadhatja az ilyen járművek nyilvántartásba vételét.
(2) Az (1) bekezdésben említett járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek esetében a gazdasági szereplő gondoskodik arról, hogy a korrekciós intézkedést az Unióban forgalomba hozott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett valamennyi jármű, rendszer, alkotóelem és önálló műszaki egység tekintetében meghozzák.
(3) Az (1) bekezdésben említett tagállam egy hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot és a többi tagállamot az összes rendelkezésre álló adatról, különösen az érintett jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység azonosításához szükséges adatokról, a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység eredetéről és értékesítési láncáról, a kapcsolódó veszélyek jellegéről, valamint a megtett nemzeti intézkedések jellegéről és időtartamáról.
(4) A Bizottság haladéktalanul konzultál a tagállamokkal, az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel és különösen azzal a jóváhagyó hatósággal, amely a típusjóváhagyást megadta, továbbá értékeli a meghozott nemzeti intézkedéseket. Ezen értékelés alapján a Bizottság határoz arról, hogy az (1) bekezdésben említett nemzeti intézkedéseket indokoltnak ítéli-e meg vagy sem, és szükség esetén megfelelő intézkedésekre tesz javaslatot.
(5) A Bizottság valamennyi tagállamnak címezi határozatát, és haladéktalanul közli azt velük és az érintett gazdasági szereplővel vagy szereplőkkel.
44. cikk
A jóváhagyott típusnak meg nem felelő járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek
(1) Ha azok az új járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, akkor az a jóváhagyó hatóság, amely az EU-típusjóváhagyást megadta, megteszi a szükséges intézkedéseket, beleértve a típusjóváhagyás visszavonását is, annak biztosítására, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek megfeleljenek a jóváhagyott típusnak.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában az EU-típusbizonyítványban vagy az információs csomagban szereplő adatoktól való eltérés a jóváhagyott típusnak való megfelelés hiányának minősül.
(3) Ha egy jóváhagyó hatóság bebizonyítja, hogy olyan új járművek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek, amelyek egy másik tagállamban kiadott megfelelőségi nyilatkozattal vagy jóváhagyási jellel vannak ellátva, nem felelnek meg a jóváhagyott típusnak, az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságtól kérheti annak ellenőrzését, hogy a gyártott járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek továbbra is megfelelnek-e a jóváhagyott típusnak. E kérelem kézhezvételét követően az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(4) Attól a jóváhagyó hatóságtól, amely megadta az EU-típusjóváhagyást egy rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, a jóváhagyó hatóság az alábbi esetekben kérheti a szükséges intézkedések megtételét annak biztosítására, hogy a gyártott járművek ismét megfeleljenek a jóváhagyott típusnak:
a)
EU-jármű-típusjóváhagyás esetén, amennyiben a jármű megfelelésének hiányát kizárólag valamely rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység megfelelésének hiánya okozza;
b)
többlépcsős típusjóváhagyás esetén, amennyiben a befejezett jármű megfelelésének hiányát kizárólag a nem teljes jármű részét képező rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység, vagy maga a nem teljes jármű megfelelésének a hiánya okozza.
(5) Ilyen kérelem esetén a megkeresett jóváhagyó hatóság - szükség esetén a kérelmet benyújtó jóváhagyó hatósággal együttműködve - a lehető leghamarabb, de legkésőbb a kérelem keltétől számított három hónapon belül meghozza a szükséges intézkedéseket.
(6) Amennyiben megállapítják a megfelelés hiányát, akkor annak a tagállamnak a jóváhagyó hatósága, amelyik az EU-típusjóváhagyást megadta a rendszerre, alkotóelemre, önálló műszaki egységre vagy nem teljes járműre, megteszi az (1) bekezdésben előírt intézkedéseket.
A jóváhagyó hatóságok az EU-típusjóváhagyás visszavonásáról és a visszavonás indokairól egy hónapon belül tájékoztatják egymást.
(7) Ha az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság vitatja a megfelelés hiányát, amelyről értesítést kapott, az érintett tagállamok igyekeznek a vitát rendezni. A Bizottság folyamatosan tájékoztatást kell, hogy kapjon, és szükség esetén megfelelő konzultációkat tart a megállapodás elérése érdekében.
45. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatala és forgalomba helyezése, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését
(1) Tilos olyan alkatrészeket és tartozékokat forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni, amelyek a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését súlyosan veszélyeztethetik, kivéve, ha azokat valamely jóváhagyó hatóság a 46. cikk (1), (2) és (4) bekezdésével összhangban engedélyezte.
(2) Az (1) bekezdés egységes alkalmazása érdekében a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el az ilyen alkatrészek és tartozékok jegyzékének összeállításáról, az alábbiakról rendelkezésre álló és különösen a tagállamok által közölt információk alapján:
a)
a kérdéses alkatrészekkel vagy tartozékokkal felszerelt járművek biztonságára vagy környezeti teljesítményére vonatkozó veszély súlyossága;
b)
az e cikk szerinti alkatrészekre vagy tartozékokra vonatkozó esetleges engedélyeztetési kötelezettség előírásának lehetséges hatása a fogyasztókra és a cserealkatrész-gyártókra.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(3) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni az eredeti alkatrészekre vagy tartozékokra, valamint az I. mellékletben felsorolt jogi aktusok valamelyikével összhangban típusjóváhagyással ellátott alkatrészekre és tartozékokra, kivéve, ha a jóváhagyás az (1) bekezdésben említettektől eltérő szempontokat érint.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el azon követelményekre vonatkozóan, amelyeknek az e cikk (1) bekezdésében említett alkatrészeknek vagy tartozékoknak meg kell felelniük.
(5) Ezek a követelmények az I. mellékletben felsorolt jogi aktusokon alapulhatnak, vagy az alkatrészeknek vagy tartozékoknak az eredeti jármű - vagy adott esetben annak valamely része - környezeti vagy biztonsági teljesítményével való összehasonlításából állhatnak. A követelményeknek mindegyik esetben azt kell biztosítaniuk, hogy az alkatrészek vagy tartozékok ne befolyásolják hátrányosan a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos rendszerek működését.
46. cikk
Olyan alkatrészek vagy tartozékok, amelyek súlyosan veszélyeztethetik az alapvetően fontos rendszerek megfelelő működését - a vonatkozó követelmények
(1) A 45. cikk (1) bekezdésének alkalmazásában az alkatrészek vagy tartozékok gyártója - egyúttal a kijelölt műszaki szolgálat által készített vizsgálati jegyzőkönyvet csatolva - kérelmet nyújt be a jóváhagyó hatóságnak, amely tanúsítja, hogy az engedélyeztetni kívánt alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek a 45. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek. A gyártó alkatrésztípusonként csak egy kérelmet nyújthat be, egy jóváhagyó hatósághoz.
A engedélyt megadó jóváhagyó hatóság valamely másik tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságának kérésére a kérelem kézhezvételét követő egy hónapon belül biztonságos elektronikus adatcsererendszeren keresztül a mellékletekkel együtt elküldi a kért engedély másolatát. A másolat biztonságos elektronikus fájl formátumban is megküldhető.
(2) A kérelemnek tartalmaznia kell az alkatrészek vagy tartozékok gyártójára vonatkozó adatokat, az alkatrészek vagy tartozékok típusát, azonosítóját és számjelét, valamint azon jármű tekintetében, amelybe az alkatrészeket vagy tartozékokat be kívánják szerelni, a gyártó nevét, a jármű típusát és adott esetben a gyártási évét vagy más, az azonosítását lehetővé tévő információt.
Amennyiben a vizsgálati jegyzőkönyvet és egyéb bizonyítékokat figyelembe véve a jóváhagyó hatóság meggyőződik arról, hogy a kérdéses alkatrészek vagy tartozékok megfelelnek a 45. cikk (4) bekezdésében említett követelményeknek, - az e cikk (4) bekezdésének második albekezdésére figyelemmel - engedélyezi az alkatrészek vagy tartozékok forgalomba hozatalát és forgalomba helyezését.
A jóváhagyó hatóságnak a bizonyítványt haladéktalanul ki kell állítania a gyártó számára.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza az e cikk (2) bekezdésének harmadik albekezdésében említett bizonyítvány mintáját és számozási rendszerét. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(4) A gyártó haladéktalanul értesíti az engedélyt megadó jóváhagyó hatóságot bármely olyan változásról, amely hatással van azokra a feltételekre, amelyekkel a bizonyítványt kiadták. Az adott jóváhagyó hatóság határoz arról, hogy felül kell-e vizsgálni az engedélyt, vagy új bizonyítványt kell-e kiadni, valamint arról, hogy szükség van-e további vizsgálatokra.
A gyártó felel annak biztosításáért, hogy az alkatrészeket vagy tartozékokat mindenkor azoknak a feltételeknek megfelelően gyártsák az adott időpontban és a továbbiakban is, amelyek szerint az engedélyt megadták.
(5) A jóváhagyó hatóság az engedélyezést megelőzően megbizonyosodik a gyártás megfelelőségének hatékony ellenőrzését biztosító, kielégítő intézkedések és eljárások meglétéről.
Amennyiben a jóváhagyó hatóság azt állapítja meg, hogy az engedély kiadásának feltételei már nem teljesülnek, felkéri a gyártót, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak biztosítására, hogy az alkatrészek és tartozékok ismét megfeleljenek a feltételeknek. Szükség esetén az engedélyt visszavonja.
(6) A tagállamok jóváhagyó hatóságai a (2) bekezdés második albekezdésében említett engedélyekkel kapcsolatos bármely nézeteltérésüket a Bizottság tudomására hozzák. A Bizottság a jóváhagyó hatóságokkal folytatott konzultációt követően a nézeteltérés feloldása érdekében meghozza a megfelelő intézkedéseket, beleértve - amennyiben szükséges - az engedély visszavonásának elrendelését.
(7) Amíg a 45. cikk (2) bekezdésében említett jegyzék elkészül, a tagállamok a jármű biztonsága vagy környezeti teljesítménye szempontjából alapvetően fontos alkatrészek vagy tartozékok megfelelő működését érintő rendszerekkel kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket tarthatnak fenn.
47. cikk
Járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek visszahívása
(1) Amennyiben egy teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan járműveket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket forgalomba hoztak, nyilvántartásba vettek vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel egy, a járműbe beszerelt rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység - attól függetlenül, hogy azt e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, vagy mivel egy olyan alkatrész, amelyre a típusjóváhagyásra vonatkozó jogszabályok szerint semmilyen különleges követelmény nem vonatkozik, súlyos veszélyt jelent a biztonságra, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a járművet jóváhagyó hatóságot.
(2) Amennyiben egy rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket előállító, EU-típusjóváhagyással rendelkező gyártónak a 765/2008/EK rendelet szerint olyan rendszereket, alkotóelemeket vagy önálló műszaki egységeket kell kivonnia a forgalomból, amelyeket már forgalomba hoztak, vagy amelyek forgalomba helyezéséért a gyártó felelős, mivel azok - attól függetlenül, hogy azokat e rendelet szerint megfelelően jóváhagyták-e vagy sem - súlyos veszélyt jelentenek a biztonságra, a munkavédelemre, a közegészségre vagy a környezetvédelemre, akkor haladéktalanul értesítenie kell a jóváhagyást megadó hatóságot.
(3) A gyártó megfelelő orvosló intézkedéseket javasol a jóváhagyó hatóságnak az (1) és (2) bekezdésben említett súlyos veszély semlegesítésére. A jóváhagyó hatóság a javasolt orvosló intézkedésekről késedelem nélkül tájékoztatja a többi tagállam jóváhagyó hatóságait.
A jóváhagyó hatóságok saját tagállamaikban biztosítják az orvosló intézkedések hatékony végrehajtását.
(4) Amennyiben az érintett jóváhagyó hatóság úgy ítéli meg, hogy az orvosló intézkedések elégtelenek vagy végrehajtásuk késedelmes, haladéktalanul tájékoztatja az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóságot.
Az EU-típusjóváhagyást megadó jóváhagyó hatóság ezt követően tájékoztatja a gyártót. Amennyiben a gyártó nem javasol és nem hajt végre hatékony korrekciós intézkedéseket, az EU-típusjóváhagyást kiadó jóváhagyó hatóság meghoz valamennyi szükséges védintézkedést, beleértve az EU-típusjóváhagyás visszavonását is. Az EU-típusjóváhagyás visszavonása esetén a jóváhagyó hatóság a visszavonástól számított egy hónapon belül ajánlott levél vagy azzal egyenértékű elektronikus eszköz útján értesíti a gyártót, a többi tagállam jóváhagyó hatóságait, valamint a Bizottságot.
48. cikk
A határozatok közlése és rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségek
(1) Minden olyan határozatot, amelyet e rendelet értelmében hoznak, és minden olyan határozatot, amellyel EU-típusjóváhagyást utasítanak el vagy vonnak vissza vagy nyilvántartásba vételt utasítanak el, vagy amellyel megtiltják vagy korlátozzák a jármű forgalomba hozatalát, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, vagy amellyel a jármű piaci forgalomból való kivonását írják elő, részletes indokolással kell ellátni.
(2) Az érintett felet értesíteni kell minden ilyen határozatról, és ugyanakkor az érintett tagállamban hatályos jogszabályok szerint számára rendelkezésre álló jogorvoslati lehetőségekről, valamint az e jogorvoslati lehetőségek igénybevételére engedélyezett határidőkről is.
XIII. FEJEZET
NEMZETKÖZI ELŐÍRÁSOK
49. cikk
Az EU-típusjóváhagyáshoz szükséges ENSZ-EGB-előírások
(1) Azok az ENSZ-EGB-előírások vagy azok módosításai, amelyeket az Unió megszavazott vagy amelyekhez az Unió csatlakozott, és amelyeket e rendelet I. melléklete vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok felsorolnak, részét képezik a jármű EU-típusjóváhagyási követelményeinek.
(2) A tagállamok jóváhagyó hatóságai elfogadják az (1) bekezdésben említett ENSZ-EGB-előírásokkal összhangban megadott jóváhagyásokat és adott esetben az ezekhez tartozó jóváhagyási jeleket, az e rendelettel vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal összhangban megadott jóváhagyások és/vagy jóváhagyási jelek helyett.
(3) Ha az Unió az EU-jármű-típusjóváhagyás céljából megszavazott egy ENSZ-EGB-előírást vagy annak módosításait, a Bizottság a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el annak érdekében, hogy az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező erejűvé váljanak, illetve hogy módosítsa e rendelet I. mellékletét vagy adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat.
Ez a felhatalmazáson alapuló jogi aktus meghatározza az ENSZ-EGB-előírás vagy annak módosításai kötelező alkalmazásának időpontját és adott esetben átmeneti rendelkezéseket tartalmaz.
A Bizottság külön, felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el, amely feltünteti az ENSZ-EGB-előírások kötelező alkalmazását.
50. cikk
Az OECD-vizsgálati jegyzőkönyvek elismerése az EU-típusjóváhagyás céljából
(1) E rendelet egyéb követelményeinek sérelme nélkül, amennyiben e rendeletben az OECD-kódexekre történik hivatkozás, az EU-típusjóváhagyás az e rendelet vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok alapján kidolgozott vizsgálati jegyzőkönyvek helyett az OECD szabványosított kódexei alapján elkészített teljes vizsgálati jegyzőkönyvön is alapulhat.
(2) Ahhoz, hogy az (1) bekezdésben említett vizsgálati jegyzőkönyv az EU-típusjóváhagyás céljaira használható legyen, azt a mezőgazdasági és erdészeti traktorok hatósági vizsgálatának OECD egységes kódexe felülvizsgálatáról szóló módosított OECD tanácsi határozat 1. függelékével összhangban kell jóváhagyni.
XIV. FEJEZET
MŰSZAKI INFORMÁCIÓ SZOLGÁLTATÁSA
51. cikk
A használóknak szánt információk
(1) A gyártó nem adhat meg olyan, az e rendeletben, vagy az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban vagy végrehajtási jogi aktusokban előírt adatokhoz kapcsolódó műszaki információkat, amelyek eltérnek a jóváhagyó hatóság által jóváhagyott adatoktól.
(2) Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus vagy végrehajtási jogi aktus így rendelkezik, a gyártó a használók rendelkezésére bocsát minden olyan vonatkozó információt és szükséges útmutatást, amely a jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység használatához kapcsolódó különleges feltételeket vagy korlátozásokat ír le.
(3) A (2) bekezdésben említett információkat annak a tagállamnak a hivatalos nyelvén vagy nyelvein kell rendelkezésre bocsátani, amelyben a járművet forgalomba hozni, nyilvántartásba venni vagy forgalomba helyezni kívánják. Ezeket az információkat a jóváhagyó hatóság elfogadását követően a használati útmutatóban közzé kell tenni.
52. cikk
Az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak szánt információ
(1) A járműgyártó az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóinak rendelkezésére bocsátja mindazon adatokat - beleértve adott esetben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban vagy végrehajtási jogi aktusokban említett rajzokat is -, amelyek az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek EU-típusjóváhagyásához vagy a 45. cikk szerinti engedély megszerzéséhez szükségesek.
A jármű gyártója az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártóira nézve kötelező érvényű megállapodást köthet, a nyilvánosan nem hozzáférhető - többek között a szellemi tulajdonjogokra vonatkozó - információ bizalmas kezelése érdekében.
(2) Amennyiben az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója olyan EU-típusbizonyítvánnyal rendelkezik, amely a 26. cikk (4) bekezdésével összhangban a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozóan korlátozásokat foglal magában, ezekről minden részletes információt a járműgyártó rendelkezésére bocsát.
Amennyiben az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus így rendelkezik, az alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gyártója a legyártott alkotóelemekhez vagy önálló műszaki egységekhez a használatra vagy a beszerelés meghatározott feltételeire vagy mindkettőre vonatkozó korlátozásokkal kapcsolatban útmutatót mellékel.
XV. FEJEZET
A JAVÍTÁSI ÉS -KARBANTARTÁSI INFORMÁCIÓK ELÉRHETŐSÉGE
53. cikk
A gyártók kötelezettségei
(1) A gyártók internetes oldalakon keresztül szabványosított formátum használatával, azonnal és gyorsan elérhető módon megkülönböztetésmentes hozzáférést kötelesek biztosítani a hivatalos márkakereskedők, javítók és a független gazdasági szereplők számára a járműjavítási és -karbantartási információkhoz. Ez a kötelezettség nem áll fenn, ha a járművet kis sorozatban gyártottként hagyták jóvá.
A biztonsági és környezetvédelmi célú ellenőrzési rendszerek helyes működése szempontjából kritikus szoftvereket el lehet látni az engedély nélküli műveletekkel szembeni védelemmel. Ugyanakkor az e rendszereknek a javításhoz vagy karbantartáshoz szükséges, illetve a hivatalos márkakereskedők vagy javítók számára hozzáférhető bármilyen jellegű manipulációját a független gazdasági szereplők számára is megkülönböztetésmentesen hozzáférhetővé kell tenni.
(2) Amíg a Bizottság nem fogad el szabványosított formátumot az (1) bekezdés szerinti információszolgáltatás tekintetében, az említett információkat olyan egységes módon kell hozzáférhetővé tenni, hogy azokat a független gazdasági szereplők ésszerű mértékű erőfeszítéssel fel tudják dolgozni.
A gyártók a hivatalos márkakereskedők, a javítók és a független gazdasági szereplők számára megkülönböztetés nélküli hozzáférést biztosítanak a képzési anyagokhoz és a munkaeszközökhöz. Ez a hozzáférés adott esetben kiterjed a szoftverek letöltésére, a diagnosztikai hibakódok kezelésére és a munkaeszközök használatára vonatkozó megfelelő képzésekre is.
(3) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, az abban említett információ a következőket foglalja magában:
a)
a traktor típusa és változata;
b)
egyértelmű járműazonosító szám;
c)
a javítási és karbantartási bejegyzéseket tartalmazó szervizkönyvek és a szervizelési ütemtervek;
d)
műszaki kézikönyvek és műszaki szervizközlemények;
e)
alkotóelemekre és hibaazonosításra vonatkozó információk (például a mérések legkisebb és legmagasabb elméleti értékei);
f)
kapcsolási rajzok;
g)
diagnosztikai hibakódok (a gyártóra jellemző kódokat is beleértve);
h)
egy új járműre vagy járműtípusra vonatkozó új vagy frissített szoftver telepítéséhez szükséges valamennyi információ (pl. a szoftverrész számjele);
i)
a védett eszközökre és tartozékokra vonatkozó, valamint azok révén szolgáltatott információk;
j)
az adatrekordokra vonatkozó információk, vizsgálati adatok és műszaki információk (például - amennyiben az alkalmazott technológiára nézve értelmezhető - kétirányú felügyeleti adatok);
k)
szabványos munkaegységek vagy a javítási és karbantartási feladatok időtartama, ha ezeket akár közvetlenül, akár harmadik félen keresztül a gyártó hivatalos márkakereskedői és javítói rendelkezésére bocsátják.
(4) Az adott járműgyártó elosztóhálózatában részes hivatalos márkakereskedőket vagy javítókat e rendelet alkalmazásában független gazdasági szereplőknek kell tekinteni, amennyiben olyan járművek javítását és karbantartását is végzik, amelyek esetében nem tagjai a járműgyártó elosztóhálózatának.
(5) Az információs rendszer karbantartásához szükséges idő kivételével a járműjavítási és -karbantartási információknak mindenkor hozzáférhetőnek kell lenniük.
(6) A fedélzeti diagnosztikai rendszerrel (OBD) kompatibilis cserealkatrészek vagy szervizalkatrészek, diagnosztikai eszközök és vizsgálóberendezések gyártása és karbantartása céljából a gyártók kötelesek megkülönböztetés nélkül minden érdeklődő alkotóelem-, diagnosztikaieszköz- vagy vizsgálóberendezés-gyártó vagy -javító számára megadni a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat.
(7) Az alternatív tüzelőanyaggal működő járművekben alkalmazott autóipari felszerelések tervezése és gyártása céljából a gyártók kötelesek a megfelelő OBD-, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkat megkülönböztetés nélkül, az alternatív tüzelőanyaggal működő járművek autóipari felszerelései minden érdekelt gyártójának, beszerelőjének vagy javítójának rendelkezésére bocsátani.
(8) EU-típusjóváhagyás és a nemzeti típusjóváhagyás kérelmezésekor a gyártónak bizonyítania kell a jóváhagyó hatóságnak az e rendeletnek való megfelelést az e cikkben előírt információk tekintetében.
Abban az esetben, ha ezek az információk nem állnak rendelkezésre, vagy nem felelnek meg az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló és végrehajtási jogi aktusokban foglaltaknak az EU-típusjóváhagyás vagy a nemzeti típusjóváhagyás kérelmezésének időpontjában, a gyártónak a jóváhagyás időpontjától számított hat hónapon belül szolgáltatnia kell azokat.
A Bizottság végrehajtási jogi aktust fogadhat el annak érdekében, hogy meghatározza a jármű fedélzeti diagnosztikai információihoz és a járműjavítási és -karbantartási információkhoz való hozzáférésre vonatkozó bizonyítvány mintáját, amellyel a gyártó a jóváhagyó hatóság irányában bizonyítja az irányadó követelményeknek való megfelelést. Ezt a végrehajtási jogi aktust a 69. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(9) Amennyiben a (8) bekezdés második albekezdésében említett időszakon belül a gyártó nem bizonyítja a megfelelést, a jóváhagyó hatóság megteszi a megfelelő intézkedéseket a megfelelés biztosítása érdekében.
(10) A járműjavítási és -karbantartási információk későbbi módosításait és kiegészítéseit a gyártónak ugyanakkor kell hozzáférhetővé tennie internetes oldalain, mint amikor a hivatalos javítók rendelkezésére bocsátja azokat.
(11) Amennyiben a járművek javítási és karbantartási bejegyzéseit a járműgyártó központi adatbázisában vagy annak nevében tárolják, a független javítóknak költségmentesen hozzá kell tudniuk férni az ilyen bejegyzésekhez, illetve információkat kell tudniuk bevinni az általuk elvégzett javításról vagy karbantartásról.
(12) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben meghatározza a részletes követelményeket a javítási és karbantartási információkhoz való hozzáférés, különösen az arra vonatkozó technikai előírások tekintetében, hogy a javítási és karbantartási információkat milyen módon kell szolgáltatni.
(13) A Bizottság a 12. cikk szerinti, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadása révén kiigazítja az e cikkben rögzített tájékoztatási követelményeket, köztük az információszolgáltatás módjával kapcsolatos technikai előírásokat, az arányosság biztosítása érdekében különösen tekintettel az érintett járműtípus viszonylag alacsony gyártási volumene egyedi esetére, és figyelembe véve a kis sorozatban gyártott járművekre a II. mellékletben meghatározott korlátozásokat. Kellően indokolt esetekben ez a kiigazítás a szabványosított formátumban való információszolgáltatás kötelezettsége alóli felmentést is jelentheti. Az esetleges kiigazításoknak és felmentéseknek minden esetben biztosítaniuk kell az e cikkben szereplő célok elérését.
54. cikk
Több típusjóváhagyás-birtokosra vonatkozó kötelezettségek
A lépésenkénti típusjóváhagyás, a vegyes típusjóváhagyás és a többlépcsős típusjóváhagyás esetén az egyes típusjóváhagyásokért felelős gyártó feladata az is, hogy az adott rendszerrel, alkotóelemmel vagy önálló műszaki egységgel, vagy egy adott szakasszal kapcsolatos javítási adatokról tájékoztatást adjon mind az utolsó gyártónak, mind a független gazdasági szereplőknek.
Az utolsó gyártó felelős azért, hogy a független gazdasági szereplőknek szolgáltassa a teljes járművel kapcsolatos információkat.
55. cikk
A járműjavítási és -karbantartási információk hozzáférési díja
(1) A gyártók az e rendelet hatálya alá tartozó járműjavítási és karbantartási információkhoz való hozzáférésért, munkaeszközökért és képzésekért ésszerű és arányos díjat számíthatnak fel. A díj akkor nem tekinthető ésszerűnek vagy arányosnak, ha az akadályozza a hozzáférést azáltal, hogy nem veszi figyelembe, hogy a független gazdasági szereplő milyen mértékben veszi azt igénybe.
(2) A gyártók a járműjavítási és -karbantartási információkat napi, havi és éves időtartamra kötelesek hozzáférhetővé tenni, és az információk hozzáférési díja a hozzáférhetővé tétel időtartama szerint változik.
56. cikk
A jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma
A könnyű személygépjárművek és haszongépjárművek (Euro 5 és Euro 6) kibocsátás tekintetében történő típusjóváhagyásáról és a járműjavítási és -karbantartási információk elérhetőségéről szóló 715/2007/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet módosításáról és végrehajtásáról szóló, 2008. július 18-i 692/2008/EK bizottsági rendelet (34) 13. cikkének (9) bekezdése által létrehozott jármű-információkhoz való hozzáférés fóruma által folytatott tevékenységek hatálya kiterjed az e rendelet hatálya alá tartozó járművekre.
A jármű fedélzeti diagnosztikai információival, valamint a járműjavítási és -karbantartási információkkal való szándékos vagy nem szándékos visszaélésre vonatkozó bizonyítékok alapján az első bekezdésben említett fórum intézkedéseket javasol a Bizottságnak az ilyen jellegű visszaélések megakadályozására.
XVI. FEJEZET
A MŰSZAKI SZOLGÁLATOK KIJELÖLÉSE ÉS BEJELENTÉSE
57. cikk
A műszaki szolgálatokra vonatkozó követelmények
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóságok biztosítják, hogy mielőtt az 59. cikk szerint kijelölnek egy műszaki szolgálatot, ez a műszaki szolgálat teljesítse az e cikk (2)-(9) bekezdésében meghatározott követelményeket.
(2) A jogi személyiséggel bíró műszaki szolgálatot a 60. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül az adott tagállam nemzeti joga szerint kell megalapítani.
(3) A műszaki szolgálat olyan harmadik fél, amely az általa értékelt jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában nem vett részt.
Az első albekezdés követelményeinek megfelelő szervnek tekinthető az a szerv is, amely az általa értékelt, vizsgált vagy ellenőrzött járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában, összeszerelésében, használatában vagy karbantartásában részt vevő vállalkozásokat képviselő üzleti szerveződésekhez vagy szakmai szövetségekhez tartozik, feltéve, hogy bizonyítottan független és mentes az érdekütközésektől.
(4) A műszaki szolgálat, ennek felső szintű vezetése és az 59. cikk (1) bekezdése értelmében az e tevékenységi kategóriák elvégzéséért felelős kijelölt személyzet nem lehetnek azoknak a járműveknek, rendszereknek, alkotóelemeknek vagy önálló műszaki egységeknek a tervezői, gyártói, szállítói vagy karbantartói, amelyet értékelnek, és nem képviselhetik az ilyen tevékenységekben részt vevő feleket sem. Ez nem zárja ki az e cikk (3) bekezdésében említett olyan értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek használatát, amelyek a műszaki szolgálat működéséhez szükségesek, illetve a járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek személyes célra történő használatát.
A műszaki szolgálat gondoskodik arról, hogy leányvállalatai és alvállalkozói tevékenysége ne befolyásolja azon tevékenységi kategóriák bizalmas jellegét, objektivitását és pártatlanságát, amelyeket számára kijelöltek.
(5) A műszaki szolgálat és személyzete azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre őket kijelölték, az adott területtel kapcsolatos legmagasabb szintű szakmai feddhetetlenséggel és a szükséges műszaki szaktudással végzik, és függetlenek minden - különösen az ilyen tevékenységek eredményeiben érdekelt személyektől vagy személyek csoportjaitól eredő, főként pénzügyi - nyomásgyakorlástól és ösztönzéstől, amely befolyásolhatná döntésüket vagy értékelési tevékenységeik eredményeit.
(6) A műszaki szolgálat képes kell, hogy legyen valamennyi tevékenységi kategória elvégzésére, amelyre az 59. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték, bizonyítva az őt kijelölő jóváhagyó hatóság megelégedésére, hogy rendelkezik a következőkkel:
a)
személyzet, amely megfelelő szakértelemmel, specifikus műszaki ismeretekkel és szakképzéssel, valamint elegendő és megfelelő tapasztalattal rendelkezik a feladatok elvégzéséhez;
b)
az azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó eljárások leírása, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, biztosítva ezen eljárások átláthatóságát és reprodukálhatóságát;
c)
eljárások, amelyek segítségével azon tevékenységi kategóriák elvégzése során, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, megfelelően figyelembe tudja venni az adott jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység technológiai összetettségét és a gyártási folyamat tömegtermelési vagy sorozatgyártási jellegét; valamint
d)
eszközök, amelyek az azon tevékenységi kategóriákhoz kapcsolódó feladatok megfelelő elvégzéséhez szükségesek, amelyekre vonatkozóan a kijelölést kéri, továbbá hozzáfér valamennyi szükséges felszereléshez vagy létesítményhez.
A műszaki szolgálat ezen kívül bizonyítja a kijelölő jóváhagyó hatóságnak, hogy megfelel a 61. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban rögzített, azon tevékenységi kategóriákra vonatkozó előírásoknak, amelyekre kijelölték.
(7) A műszaki szolgálat, valamint felső szintű vezetése és az értékelést végző személyzet pártatlanságát biztosítani kell. Az említettek nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket.
(8) A műszaki szolgálat a tevékenységeihez kapcsolódó felelősségbiztosítást köt, kivéve, ha a felelősséget nemzeti jogával összhangban a tagállam vállalja át, vagy ha a tagállam maga felel a megfelelőség értékeléséért.
(9) A műszaki szolgálat személyzetének minden olyan információ tekintetében, amely e rendelet vagy az azt végrehajtó nemzeti jogszabály rendelkezései alapján ellátott feladatai végrehajtása során jutott birtokába, be kell tartania a szakmai titoktartás követelményeit, kivéve a kijelölő jóváhagyó hatósággal szemben, vagy ahol erről uniós vagy nemzeti jogszabály rendelkezik. A tulajdonjogokat védelemben kell részesíteni.
58. cikk
A műszaki szolgálatok leányvállalatai és alvállalkozásai
(1) A műszaki szolgálatok azon tevékenységeik egy részét, amelyekre az 59. cikk (1) bekezdése értelmében kijelölték őket, csak a kijelölő jóváhagyó hatóságuk beleegyezésével adhatják alvállalkozásba vagy végeztethetik el leányvállalattal.
(2) Amennyiben a műszaki szolgálat bizonyos, a kijelölés tárgyát képező tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos feladatokat alvállalkozásba ad, vagy leányvállalatot vesz igénybe, biztosítania kell, hogy az alvállalkozó vagy a leányvállalat megfeleljen az 57. cikkben meghatározott követelményeknek, továbbá tájékoztatnia kell ennek megfelelően a kijelölő jóváhagyó hatóságot.
(3) A műszaki szolgálatok teljes felelősséget vállalnak az alvállalkozóik vagy leányvállalataik által elvégzett feladatokért, függetlenül attól, hogy hol van a székhelyük.
(4) A műszaki szolgálatok a kijelölő jóváhagyó hatóság számára elérhetővé teszik az alvállalkozó vagy a leányvállalat képesítésének és az általuk elvégzett feladatoknak az értékelésére vonatkozó megfelelő dokumentumokat.
59. cikk
A műszaki szolgálatok kijelölése
(1) A műszaki szolgálatokat hatáskörüktől függően a következő tevékenységi kategóriák közül egyre vagy többre jelölik ki:
a)
A kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek saját üzemeikben végzik el az e rendeletben és az I. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett vizsgálatokat;
b)
B kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek felügyelik az e rendeletben és a I. mellékletében felsorolt jogi aktusokban említett, a gyártó vagy egy harmadik fél üzemeiben végzett vizsgálatokat;
c)
C kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártó gyártásmegfelelőséget biztosító eljárásainak kezdeti vizsgálatát és rendszeres nyomon követését végzik;
d)
D kategória: azon műszaki szolgálatok, amelyek a gyártás megfelelőségének felügyelete érdekében vizsgálatokat vagy ellenőrzéseket felügyelnek vagy végeznek.
(2) A jóváhagyó hatóság kijelölhető műszaki szolgálatként az (1) bekezdésben említett tevékenységek közül egy vagy több tekintetében.
(3) A nem a 60. cikk értelmében kijelölt, harmadik országbeli műszaki szolgálatokat be lehet az 63. cikk szerint jelenteni, de csak abban az esetben, ha az Unió és az adott harmadik ország közötti kétoldalú megállapodás rendelkezik a műszaki szolgálatok ilyen elfogadásáról. Ez nem gátolja az 57. cikk (2) bekezdésének megfelelően valamely tagállam nemzeti jogszabálya szerint létrehozott műszaki szolgálatot abban, hogy harmadik országokban leányvállalatokat hozzon létre, feltéve, hogy a leányvállalatokat a kijelölt műszaki szolgálat közvetlenül irányítja és ellenőrzi.
60. cikk
A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatai
(1) A gyártó akkreditált belső műszaki szolgálatait csak az A kategóriájú tevékenységekre lehet kijelölni az olyan műszaki követelmények vonatkozásában, amelyek tekintetében az e rendelet alapján elfogadott valamely felhatalmazáson alapuló jogi aktus engedélyezi a saját vizsgálatot. Az említett műszaki szolgálat különálló, független részét képezi a vállalkozásnak, és nem vehet részt az általa értékelt járművek, rendszerek, alkotóelemek és önálló műszaki egységek tervezésében, gyártásában, szállításában vagy karbantartásában.
(2) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak a következő követelményeknek kell megfelelnie:
a)
egy tagállam jóváhagyó hatósága általi kijelölésen kívül egy, a 765/2008/EK rendelet 2. cikkének 11. pontja szerinti nemzeti akkreditáló testület is - az e rendelet 61. cikkében említett normáknak és eljárásoknak megfelelően - akkreditálta;
b)
az akkreditált belső műszaki szolgálatnak és személyzetének szervezetileg azonosíthatóknak kell lenniük, és olyan jelentéstételi módszerekkel kell rendelkezniük azon vállalkozáson belül, amelynek részét képezik, amelyek biztosítják pártatlanságukat, és ezt bizonyítaniuk kell a megfelelő nemzeti akkreditáló testületnek;
c)
sem az akkreditált belső műszaki szolgálat, sem személyzete nem vehetnek részt olyan tevékenységben, amely veszélyeztetné azon tevékenységi kategóriákkal kapcsolatos döntéshozói függetlenségüket vagy feddhetetlenségüket, amelyekre kijelölték őket;
d)
az akkreditált belső műszaki szolgálat kizárólag annak a vállalkozásnak nyújthatja szolgáltatásait, amelynek részét képezi.
(3) Az akkreditált belső műszaki szolgálatot a 63. cikk alkalmazásában nem kell bejelenteni a Bizottságnak, azonban a vállalkozásnak, amelynek részét képezi vagy a nemzeti akkreditáló testületnek - a kijelölő jóváhagyó hatóság kérésére - tájékoztatást kell adnia akkreditálásáról a kijelölő jóváhagyó hatóságnak.
61. cikk
Eljárások a műszaki szolgálatok teljesítménynormái és értékelése tekintetében
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a műszaki szolgálatokra irányadó normákra vonatkozóan, továbbá a műszaki szolgálatok 62. cikk szerinti értékelését szolgáló eljárásra és a 60. cikk szerinti akkreditációjukra vonatkozóan, annak érdekében, hogy az említett szolgálatok valamennyi tagállamban ugyanolyan magas szintű teljesítménynormáknak feleljenek meg.
62. cikk
A műszaki szolgálatok szakértelmének elbírálása
(1) A kijelölő jóváhagyó hatóság értékelő jelentést készít, amely igazolja, hogy a pályázó műszaki szolgálat e rendelet és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok támasztotta követelményeknek való megfelelésének értékelése megtörtént. Ez a jelentés egy akkreditáló testület által kiállított akkreditációs bizonyítványt is magában foglalhat.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentés alapját képező értékelést a 61. cikk alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban megállapított rendelkezések szerint kell elvégezni. Az értékelő jelentést legalább háromévenként felül kell vizsgálni.
(3) Az értékelő jelentést kérelemre meg kell küldeni a Bizottságnak. Azokban az esetekben, amikor az értékelés nem a nemzeti akkreditáló testület által kiadott akkreditálási bizonyítványon alapul, amely igazolja, hogy a műszaki szolgálat megfelel e rendelet követelményeinek, a kijelölő jóváhagyó hatóság benyújtja a Bizottságnak azokat az okmányokat, amelyek tanúsítják a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságát, valamint azon meghozott intézkedéseket, amelyek biztosítják a műszaki szolgálat kijelölő jóváhagyó hatóság általi rendszeres ellenőrzését és azt, hogy az megfeleljen az e rendeletben és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított követelményeknek.
(4) Az a jóváhagyó hatóság, amely műszaki szolgálatként szándékozik kijelölést kapni az 59. cikk (2) bekezdése szerint, a megfelelést dokumentumokkal igazolja egy olyan értékelés révén, amelyet az értékelt tevékenységtől független auditorok végeznek. Ezen auditorok tartozhatnak ugyanahhoz a szervezethez, feltéve, hogy őket az értékelt tevékenységet végző személyzettől elkülönülten irányítják.
(5) Az akkreditált belső műszaki szolgálatnak be kell tartania e cikk vonatkozó előírásait.
63. cikk
Bejelentési eljárások
(1) A tagállamok bejelentik a Bizottságnak az általuk kijelölt valamennyi műszaki szolgálat nevét, címét - beleértve az elektronikus címet -, a felelős személyeket és a tevékenységi kategóriákat, valamint e kijelölések minden későbbi változását. A bejelentésről szóló dokumentumban meg kell jelölni, hogy az I. mellékletben felsoroltak közül mely területek tekintetében jelölték ki a műszaki szolgálatokat.
(2) A műszaki szolgálat az 59. cikk (1) bekezdésében szereplő tevékenységeket csak akkor folytathatja a típusjóváhagyásért felelős kijelölő jóváhagyó hatóság nevében, ha azt e cikk (1) bekezdésével összhangban előzetesen bejelentették a Bizottságnak.
(3) Ugyanazt a műszaki szolgálatot több kijelölő jóváhagyó hatóság is kijelölheti és e kijelölő jóváhagyó hatóságok tagállamai is bejelenthetik, függetlenül az általa az 59. cikk (1) bekezdésével összhangban folytatott tevékenységek kategóriájától vagy kategóriáitól.
(4) A Bizottságnak be kell jelenteni a kijelölés bármely későbbi lényeges változását.
(5) Amennyiben az I. mellékletben felsorolt valamely jogi aktus alkalmazásában egy olyan konkrét szervezetet vagy illetékes szervet szükséges kijelölni, amelynek tevékenysége nem szerepel az 59. cikk (1) bekezdésében említettek között, a bejelentést e cikk rendelkezései szerint kell megtenni.
(6) A Bizottság az e cikk szerint bejelentett műszaki szolgálatok jegyzékét és adatait közzéteszi a honlapján.
64. cikk.
A kijelölés változásai
(1) Amennyiben a kijelölő jóváhagyó hatóság megállapítja, vagy a kijelölő jóváhagyó hatóságot arról tájékoztatják, hogy az általa kijelölt műszaki szolgálat már nem teljesíti az e rendeletben meghatározott követelményeket, vagy elmulasztja teljesíteni kötelezettségeit, akkor a kijelölő jóváhagyó hatóság korlátozza, felfüggeszti vagy adott esetben visszavonja a kijelölést, attól függően, hogy milyen mértékben mulasztották el teljesíteni a követelményeket vagy kötelezettségeket. A tagállam, amely ezt a műszaki szolgálatot bejelentette, ennek megfelelően haladéktalanul értesíti a Bizottságot. A Bizottság ennek megfelelően módosítja a 63. cikk (6) bekezdésében említett, közzétett információkat.
(2) Amennyiben a kijelölést korlátozzák, felfüggesztik vagy visszavonják, illetve, ha a műszaki szolgálat megszüntette tevékenységét, a kijelölő jóváhagyó hatóság megteszi a szükséges lépéseket annak érdekében, hogy az említett műszaki szolgálat dokumentációját vagy egy másik műszaki szolgálat dolgozza fel, vagy pedig kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatóság vagy a piacfelügyeleti hatóságok számára elérhetővé tegye.
65. cikk
A műszaki szolgálatok szakmai alkalmasságának vitatása
(1) A Bizottság kivizsgál minden olyan esetet, amelyben számára kétség merül fel a műszaki szolgálat szakmai alkalmasságával vagy azzal kapcsolatban, hogy a műszaki szolgálat folyamatosan teljesíti-e a rá háruló követelményeket és kötelezettségeket, illetve ha erre felhívják a figyelmét.
(2) A kijelölő jóváhagyó hatóság tagállama kérelemre a Bizottság rendelkezésére bocsátja az érintett műszaki szolgálat kijelölésének vagy szakmai alkalmassága fenntartásának alapjául szolgáló összes információt.
(3) A Bizottság biztosítja, hogy a vizsgálata során kapott érzékeny információkat bizalmasan kezeli.
(4) Amennyiben a Bizottság megállapítja, hogy a műszaki szolgálat nem, illetve már nem teljesíti a rá vonatkozó kijelölés követelményeit, akkor erről ennek megfelelően tájékoztatja a kijelölő jóváhagyó hatóság tagállamát annak érdekében, hogy - az adott tagállammal együttműködésben - meghatározzák a szükséges korrekciós intézkedéseket, és felkéri azt a tagállamot a szükséges korrekciós intézkedések megtételére, beleértve szükség esetén a kijelölés visszavonását is.
66. cikk
A műszaki szolgálatok működésével összefüggő kötelezettségek
(1) A műszaki szolgálat azokat a tevékenységi kategóriákat, amelyekre kijelölték, a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében végzi az e rendeletben és az I. mellékletben felsorolt jogi aktusokban megállapított értékelési és vizsgálati eljárások szerint.
A műszaki szolgálat az e rendeletben vagy az I. mellékletben felsorolt valamely jogi aktusban meghatározott, jóváhagyáshoz vagy ellenőrzéshez szükséges vizsgálatokat vagy felügyeli, vagy maga végzi el, kivéve, ha az alternatív eljárások engedélyezettek. A műszaki szolgálat nem végezhet olyan vizsgálatokat, értékeléseket vagy ellenőrzéseket, amelyekre jóváhagyó hatóságától nem kapott szabályszerű kijelölést.
(2) A műszaki szolgálat köteles mindenkor:
a)
lehetővé tenni kijelölő jóváhagyó hatósága számára, hogy szükség szerint jelen legyen a műszaki szolgálat megfelelőségértékelése során; valamint
b)
az 57. cikk (9) bekezdése és az 67. cikk sérelme nélkül, kérelemre a kijelölő jóváhagyó hatósága rendelkezésére bocsátani az e rendelet hatálya alá tartozó tevékenységi kategóriáival kapcsolatos információkat.
(3) Amennyiben a műszaki szolgálat megállapítja, hogy a gyártó nem teljesíti az e rendeletben megállapított követelményeket, ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak annak érdekében, hogy a kijelölő jóváhagyó hatóság felszólítsa a gyártót a megfelelő korrekciós intézkedések megtételére, valamint arra, hogy ezt követően ne adjon ki típusbizonyítványt, amíg nem tették meg a megfelelő korrekciós intézkedéseket a jóváhagyó hatóság számára elfogadható módon.
(4) Ha a típusbizonyítvány kiadása után a megfelelőség figyelemmel kísérése során a kijelölő jóváhagyó hatóság nevében eljáró műszaki szolgálat megállapítja, hogy egy jármű, rendszer, alkotóelem vagy önálló műszaki egység már nem felel meg e rendeletnek, akkor ezt jelenti a kijelölő jóváhagyó hatóságnak. A jóváhagyó hatóság megteszi a 28. cikkben előírt megfelelő intézkedéseket.
67. cikk
A műszaki szolgálatok tájékoztatási kötelezettségei
(1) A műszaki szolgálat tájékoztatja kijelölő jóváhagyó hatóságát a következőkről:
a)
minden olyan meg nem felelés, amely szükségessé teheti a típusbizonyítvány elutasítását, korlátozását, felfüggesztését vagy visszavonását;
b)
mindazon körülmények, amelyek a kijelölés hatályát vagy feltételeit érinthetik;
c)
a piacfelügyeleti hatóságoktól kapott, a tevékenységére vonatkozó tájékoztatás iránti megkeresések.
(2) A műszaki szolgálat a kijelölő jóváhagyó hatóságának kérésére információt bocsát rendelkezésre a kijelölése keretében végzett tevékenységekről, továbbá minden más végzett tevékenységről is, beleértve a határon átnyúló tevékenységeket és az alvállalkozói tevékenységet is.
XVII. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI JOGI AKTUSOK ÉS FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ JOGI AKTUSOK
68. cikk
Végrehajtási jogi aktusok
E rendelet céljainak elérése, illetve e rendelet végrehajtása egységes feltételeinek megállapítása érdekében a Bizottság a 69. cikk (2) bekezdésében hivatkozott vizsgálóbizottsági eljárás keretében végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák az alábbi végrehajtási intézkedéseket:
a)
a 22. cikk szerinti adatközlő lap és adatközlő mappa mintái;
b)
a 24. cikk (4) bekezdése szerinti, az EU-típusbizonyítványok számozására szolgáló rendszer;
c)
az EU-típusbizonyítványok 25. cikk (2) bekezdése szerinti mintája;
d)
az EU-típusbizonyítványokhoz csatolandó, vizsgálati eredmények rögzítésére szolgáló lap 25. cikk (3) bekezdése szerinti mintája;
e)
az alkalmazandó követelmények vagy jogi aktusok jegyzékének a 25. cikk (6) bekezdése szerinti mintája;
f)
a 27. cikk (1) bekezdése szerinti vizsgálati jegyzőkönyv formátumára vonatkozó általános követelmények;
g)
a 33. cikk (2) bekezdése szerinti megfelelőségi nyilatkozat mintája;
h)
a 34. cikk szerinti EU-típusjóváhagyási jel mintája;
i)
a 35. cikk (3) bekezdése szerinti, az új technológiák vagy új koncepciók EU-típusjóváhagyás alóli mentességére vonatkozó engedélyek;
j)
a 35. cikk (4) bekezdésében említett új technológiákra vagy új koncepciókra vonatkozó típusbizonyítvány és megfelelőségi nyilatkozat mintái;
k)
a tagállamok felhatalmazása a típusjóváhagyás 36. cikk (2) bekezdése szerinti meghosszabbítására;
l)
az alkatrészek és tartozékok 45. cikk (2) bekezdése szerinti jegyzéke;
m)
a 46. cikk (3) bekezdésében említett bizonyítvány mintája és számozási rendszere, valamint az abban a cikkben említett eljárással kapcsolatos valamennyi szempont;
n)
a 53. cikk (8) bekezdésében említett, a jóváhagyó hatóságnak benyújtandó, a megfelelés igazolásául szolgáló bizonyítvány mintája.
69. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot a „Műszaki Bizottság - Mezőgazdasági járművek” (TC-AV) segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
Ha a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
70. cikk
A mellékletek módosítása
E rendelet egyéb, a mellékletei módosításával kapcsolatos rendelkezéseinek sérelme nélkül, a Bizottság arra is felhatalmazást kap, hogy a 71. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e rendelet I. mellékletének módosítására vonatkozóan, a jogi aktusokra való hivatkozások beszúrása és a helyesbítések figyelembevétele érdekében.
71. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottságnak a 17. cikk (5) bekezdésében, a 18. cikk (4) bekezdésében, a 19. cikk (6) bekezdésében, a 20. cikk (8) bekezdésében, a 27. cikk (6) bekezdésében, a 28. cikk (6) bekezdésében, a 45. cikk (4) bekezdésében, a 49. cikk (3) bekezdésében, a 53. cikk (12) bekezdésében, a 61. cikkben és a 70. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szóló 2013. március 22-től kezdődő hatállyal.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 17. cikk (5) bekezdésében, a 18. cikk (4) bekezdésében, a 19. cikk (6) bekezdésében, a 20. cikk (8) bekezdésében, a 27. cikk (6) bekezdésében, a 28. cikk (6) bekezdésében, a 45. cikk (4) bekezdésében, a 49. cikk (3) bekezdésében, a 53. cikk (12) bekezdésében, a 61. cikkben és a 70. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 17. cikk (5) bekezdése, a 18. cikk (4) bekezdése, a 19. cikk (6) bekezdése, a 20. cikk (8) bekezdése, a 27. cikk (6) bekezdése, a 28. cikk (6) bekezdése, a 45. cikk (4) bekezdése, a 49. cikk (3) bekezdése, a 53. cikk (12) bekezdése, a 61. cikk és a 70. cikk értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
XVIII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
72. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok rendelkeznek az e rendeletnek, illetve az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak vagy végrehajtási jogi aktusoknak a gazdasági szereplők általi megsértése esetén alkalmazandó szankciókról. A tagállamok minden szükséges intézkedést meghoznak a szankciók érvényesítése érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük. A tagállamok e rendelkezésekről 2015. március 23-ig tájékoztatják a Bizottságot, és haladéktalanul közlik a Bizottsággal az e rendelkezéseket érintő összes későbbi módosítást is.
(2) A szankcióval járó jogsértések típusai közé tartoznak a következők:
a)
hamis nyilatkozattétel a jóváhagyási eljárás vagy visszahívást eredményező eljárások során;
b)
a típusjóváhagyás, illetve a használatban lévő járművek megfelelése vizsgálati eredményeinek meghamisítása;
c)
olyan adatok vagy műszaki előírások visszatartása, amelyek visszahíváshoz vagy a típusjóváhagyás megtagadásához, illetve visszavonásához vezethetnek;
d)
hatástalanító berendezés használata;
e)
információhoz való hozzáférés megtagadása;
f)
jóváhagyandó járművek, rendszerek, alkotóelemek vagy önálló műszaki egységek gazdasági szereplők általi, jóváhagyás nélkül való forgalmazása, vagy dokumentumok és jelölések e szándékkal történő meghamisítása.
73. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) E rendelet egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül, ez a rendelet nem érvénytelenít semmilyen, járműre, illetve rendszerre, alkotóelemre vagy önálló műszaki egységre 2016. január 1-je előtt megadott EU-típusjóváhagyást.
(2) A jóváhagyó hatóságok a 2003/37/EK irányelv és a 76. cikk (1) bekezdésében felsorolt irányelvek szerint továbbra is kiterjesztik a jóváhagyásokat az (1) bekezdésben említett járművekre, rendszerekre, alkotóelemekre és önálló műszaki egységekre. Ilyen jellegű jóváhagyások megszerzése által azonban nem szerezhető meg teljes jármű típusjóváhagyása e rendelet szerint.
(3) E rendelettől eltérve, az új rendszereket, alkotóelemeket, önálló műszaki egységeket vagy az olyan járműtípusokat, amelyek a 2003/37/EK irányelvnek megfelelő teljes járművekre vonatkozó típusjóváhagyásban részesültek, 2017. december 31-ig a továbbiakban is lehet nyilvántartásba venni, forgalomba hozni vagy forgalomba helyezni. A fenti dátumig a nyilvántartásba vétel vagy a forgalomba helyezés tagállamának jogszabályai szerint nyilvántartásba lehet venni és forgalomba lehet helyezni az olyan új járműveket is, amelyek típusa nem képezte a 2003/37/EK irányelv szerinti típusjóváhagyás tárgyát.
Ilyen esetben a nemzeti hatóságok nem tilthatják, korlátozhatják vagy akadályozhatják a jóváhagyott típusnak megfelelő járművek nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését.
74. cikk
Jelentés
(1) A tagállamok 2019. december 31-ig tájékoztatják a Bizottságot az e rendeletben megállapított típus-jóváhagyási eljárások alkalmazásáról.
(2) Az (1) bekezdés szerint megadott információk alapján a Bizottság 2020. december 31-ig jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet alkalmazásáról.
75. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság 2022. december 31-ig jelentést tesz a (3) bekezdésben említett tárgykörökről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A jelentés az érintett felek bevonásával folytatott konzultáción alapul, és figyelembe veszi a létező európai és nemzetközi szabványokat.
(3) A tagállamok 2021. december 31-ig jelentést tesznek a Bizottságnak az alábbiakkal kapcsolatban:
a)
az e rendelet hatálya alá tartozó járművek számára az első nyilvántartásba vételük előtt az adott tagállam nemzeti hatóságai által megadott egyedi jóváhagyások száma évenként 2016. január 1-jétől kezdve;
b)
az ilyen jóváhagyások alapját képező nemzeti kritériumok, amennyiben ezek eltértek az EU-típusjóváhagyásra vonatkozó kötelező követelményektől.
(4) A jelentést adott esetben jogalkotási javaslatok kísérik, és a jelentésnek meg kell vizsgálnia annak lehetőségét, hogy belefoglalják a harmonizált követelményeken alapuló egyedi jóváhagyásokat e rendeletbe.
76. cikk
Hatályon kívül helyezés
(1) E rendelet 73. cikke (2) bekezdésének sérelme nélkül a 2003/37/EK irányelv, valamint a 74/347/EGK, a 76/432/EGK, a 76/763/EGK, a 77/537/EGK, a 78/764/EGK, a 80/720/EGK, a 86/297/EGK, a 86/298/EGK, a 86/415/EGK, a 87/402/EGK, a 2000/25/EK, a 2009/57/EK, a 2009/58/EK, a 2009/59/EK, a 2009/60/EK, a 2009/61/EK, a 2009/63/EK, a 2009/64/EK, a 2009/66/EK, a 2009/68/EK, a 2009/75/EK, a 2009/76/EK és a 2009/144/EK irányelv 2016. január 1-jétől hatályát veszti.
(2) A hatályon kívül helyezett irányelvekre történő hivatkozások erre a rendeletre történő hivatkozásnak tekintendők, és a 2003/37/EK irányelv tekintetében a III. melléklet szerinti megfelelési táblázattal összhangban értelmezendők.
77. cikk
A 2006/42/EK irányelv módosítása
A 2006/42/EK irányelv 1. cikke (2) bekezdése e) pontja első francia bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„-
mezőgazdasági és erdészeti traktorok, az ezekre a járművekre szerelt munkagépek kivételével,”.
78. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
(2) Ez a rendelet 2016. január 1-jétől alkalmazandó.
A nemzeti hatóságok 2013. március 22-től kezdve a gyártó kérelme esetén nem utasíthatják vissza egy új járműtípus EU-típusjóváhagyását vagy nemzeti típusjóváhagyását, illetve nem tilthatják meg egy új jármű nyilvántartásba vételét, forgalomba hozatalát vagy forgalomba helyezését, amennyiben az adott jármű megfelel e rendeletnek, valamint az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és végrehajtási jogi aktusoknak.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. február 5-én.