RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 692/2014
af 23. juni 2014
om restriktioner på import af varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2014/386/FUSP af 23. juni 2014 om restriktioner for varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol (1),
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
På sit møde den 20. og 21. marts 2014 fordømte Det Europæiske Råd kraftigt Den Russiske Føderations indlemmelse af Den Autonome Republik Krim (»Krim«) og byen Sevastopol (»Sevastopol«) og understregede, at det ikke vil anerkende annekteringen. Det Europæiske Råd anmodede Kommissionen om at vurdere de juridiske konsekvenser af denne annektering og foreslå økonomiske, handelsmæssige og finansielle restriktioner vedrørende Krim til hurtig gennemførelse.
(2)
I sin resolution af 27. marts 2014 bekræftede FN's Generalforsamling sit engagement i Ukraines suverænitet, politiske uafhængighed, enhed og territoriale integritet inden for dets internationalt anerkendte grænser, idet den understregede ugyldigheden af den folkeafstemning, der blev afholdt på Krim den 16. marts, og opfordrede alle lande til ikke at anerkende nogen ændringer af Krims og Sevastopols status.
(3)
Den 23. juni 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/386/FUSP om restriktioner på varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol og på direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand samt forsikring og genforsikring i tilknytning til import af sådanne varer, som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol. For at minimere sådanne restriktive foranstaltningers virkning for de økonomiske aktører bør der indføres undtagelser og overgangsperioder med hensyn til handel med varer og relaterede tjenesteydelser, for hvilke der kræves transaktioner i henhold til en handelskontrakt eller en tilknyttet aftale, forudsat at der forinden er gennemført en meddelelsesprocedure.
(4)
Da disse foranstaltninger falder ind under anvendelsesområdet for traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er lovgivning på EU-plan nødvendig for deres gennemførelse, navnlig for at sikre, at alle medlemsstater anvender dem ensartet.
(5)
For at sikre, at de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er effektive, bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a) »fordring«: enhver fordring, som er gjort gældende før eller efter den 25. juni 2014 i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, uanset om fordringen er gjort gældende under en retssag, herunder særligt:
i)
en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som er resultatet af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion
ii)
en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form
iii)
et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion
iv)
en modfordring
v)
en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet
b) »kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion uanset form og hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik herpå navnlig alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, også selv om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion
c) »varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol«: varer, som er fuldt ud fremstillet på Krim eller i Sevastopol, eller som har undergået den sidste væsentlige bearbejdning der, idet artikel 23 og 24 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) finder tilsvarende anvendelse
d) »Unionens område«: de af medlemsstaternes områder, hvor traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum
e) »kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilaget.
Artikel 2
Det er forbudt:
a)
til Den Europæiske Union at importere varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand samt forsikring og genforsikring i tilknytning til import af de i litra a) omhandlede varer.
Artikel 3
De i artikel 2 omhandlede forbud finder ikke anvendelse på:
a)
gennemførelsen indtil den 26. september 2014 af handelskontrakter, der er indgået før den 25. juni 2014 eller tilknyttede aftaler, der er nødvendige for gennemførelsen af disse kontrakter, forudsat at de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der har til hensigt at gennemføre kontrakten, senest 10 arbejdsdage i forvejen giver meddelelse om aktiviteten eller transaktionen til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de er etableret
b)
varer med oprindelse på Krim eller i Sevastopol, som er stillet til rådighed for de ukrainske myndigheder til undersøgelse, for hvilke overholdelse af betingelserne for tildeling af præferenceoprindelse er blevet bekræftet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 374/2014 (3) eller i overensstemmelse med associeringsaftalen mellem EU og Ukraine.
Artikel 4
Det er forbudt bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, der har til formål eller som følge at omgå forbuddene i artikel 2.
Artikel 5
Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.
Artikel 6
1. Ingen fordringer må indfries i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte helt eller delvis er blevet påvirket af foranstaltningerne i denne forordning, herunder erstatningskrav eller andre tilsvarende fordringer, såsom krav om modregning eller erstatning i henhold til garanti, særlig ikke fordringer, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af garantier eller modgarantier, navnlig finansielle garantier eller modgarantier uanset deres form, såfremt disse fordringer gøres gældende af:
a)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I til Rådets forordning (EU) nr. 269/2014
b)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer
c)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der ved en voldgiftsmæssig, judiciel eller administrativ afgørelse er fundet skyldige i at have overtrådt forbuddene i denne forordning
d)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, såfremt fordringen vedrører varer, det i henhold til artikel 2 er forbudt at importere.
2. I forbindelse med enhver procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger at få fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.
3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder eller organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af kontraktlige forpligtelser i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 7
1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler andre relevante oplysninger, som de råder over i forbindelse denne forordning, navnlig oplysninger om overtrædelser og håndhævelsesproblemer samt domme afsagt af nationale domstole.
2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive implementering af denne forordning.
Artikel 8
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de i stk. 1 omhandlede regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilaget. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilaget.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.
3. Når der i denne forordning fastsættes krav om, at der skal gives meddelelse eller underretning til eller på anden måde kommunikeres med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilaget.
Artikel 10
Denne forordning finder anvendelse:
a)
på Unionens område, herunder i dens luftrum
b)
om bord på fly og skibe under en medlemsstats jurisdiktion
c)
på alle personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på alle juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på alle juridiske personer, enheder eller organer for så vidt angår forretningsvirksomhed, der helt eller delvis foregår inden for Unionen.
Artikel 11
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 23. juni 2014.
A TANÁCS 692/2014/EU RENDELETE
(2014. június 23.)
a Krím és Szevasztopol jogellenes annektálása miatt a Krímből és Szevasztopolból származó áruknak az Unióba történő behozatalára vonatkozó korlátozások bevezetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 215. cikkére,
tekintettel a Krím és Szevasztopol jogellenes annektálása miatt a Krímből és Szevasztopolból származó árukra vonatkozó korlátozások bevezetéséről szóló 2014/386/KKBP határozatra (1),
tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője és az Európai Bizottság együttes javaslatára,
mivel:
(1)
2014. március 20-21-i ülésén az Európai Tanács határozottan elítélte a Krími Autonóm Köztársaságnak (Krím) és Szevasztopol városának (Szevasztopol) az Oroszországi Föderációhoz való csatolását és hangsúlyozta, hogy nem ismeri el a Krím és Szevasztopol Oroszországhoz való csatolását. Az Európai Tanács felkérte a Bizottságot, hogy mérje fel a Krím Oroszországhoz való csatolásának jogi következményeit, és tegyen javaslatot a Krímmel kapcsolatos, mielőbb végrehajtandó gazdasági, kereskedelmi és pénzügyi korlátozásokra.
(2)
2014. március 27-i határozatában az Egyesült Nemzetek Közgyűlése megerősítette az Ukrajna nemzetközileg elismert határain belüli szuverenitása, politikai függetlensége, egysége és területi integritása melletti elkötelezettségét, hangsúlyozva a Krímben március 16-án tartott népszavazás érvénytelenségét, továbbá minden államot arra szólított fel, hogy ne ismerjék el a Krím és Szevasztopol jogállásának semmilyen megváltoztatását.
(3)
2014. június 23-án a Tanács elfogadta a Krím és Szevasztopol jogellenes annektálása miatt a Krímből és Szevasztopolból származó árukra vonatkozó korlátozásokról, és az ilyen áruk behozatalával kapcsolatos közvetlen vagy közvetett finanszírozás vagy pénzügyi támogatás nyújtására, továbbá biztosítására és viszontbiztosítására vonatkozó korlátozásokról szóló 2014/386/KKBP határozatot. A korlátozó intézkedések gazdasági szereplőkre gyakorolt hatásának minimálisra csökkentése érdekében bejelentési kötelezettség mellett kivételekről és átmeneti időszakokról kell rendelkezni olyan áruk kereskedelme és a kapcsolódó szolgáltatások tekintetében, amelyekre vonatkozóan kereskedelmi szerződés vagy járulékos szerződés alapján kell tranzakciókat lebonyolítani.
(4)
Ezek az intézkedések az Európai Unió működéséről szóló szerződés hatálya alá tartoznak, így, a valamennyi tagállamban történő egységes alkalmazásuk biztosítása érdekében a végrehajtásukhoz uniós szintű jogszabály szükséges.
(5)
Az e rendeletben előírt intézkedések hatékonyságának biztosítása érdekében e rendeletnek a kihirdetése napját követő napon hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendelet alkalmazásában:
a) „igény”: bármely, 2014. június 25-ét megelőzően vagy azt követően szerződés vagy ügylet alapján vagy ahhoz kapcsolódóan keletkezett követelés, akár jogi eljárásban érvényesítik, akár nem, mely különösen az alábbiakat foglalja magában:
i.
szerződés vagy ügylet alapján vagy ezekhez kapcsolódóan felmerülő igény teljesítése iránti követelés;
ii.
kötvény, pénzügyi garancia vagy viszontgarancia kifizetése vagy meghosszabbítása iránti igény;
iii.
szerződés vagy ügylet vonatkozásában kártérítés iránti igény;
iv.
ellenkövetelés;
v.
bárhol meghozott ítélet, választott bírósági határozat vagy ezzel egyenértékű határozat elismerése vagy végrehajtása iránti igény, beleértve a külföldön hozott határozat belföldön történő érvényesítését;
b) „szerződés vagy ügylet”: bármely ügylet bármilyen alakban, bármilyen alkalmazandó jog vonatkozik rá, függetlenül attól, hogy egy vagy több szerződést vagy hasonló kötelezettségeket foglal-e magában ugyanazon vagy különböző felek közt; ennek alkalmazásában a „szerződés” magában foglal minden kötvényt, garanciát vagy viszontgaranciát - különösen pénzügyi garanciát vagy pénzügyi viszontgaranciát -, továbbá minden jogilag független és nem független hitelt, és bármely olyan kapcsolódó rendelkezést, amely az ügyletből származik vagy azzal kapcsolatos;
c) „Krímből vagy Szevasztopolból származó áruk”: a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK rendelet (2) 23. és 24. cikkével értelemszerűen összhangban a teljes egészében a Krímben és Szevasztopolban létrejött vagy az utolsó lényeges átalakításon ott átesett áruk;
d) „az Unió területe”: a tagállamok területét magában foglaló terület, amelyre a Szerződés rendelkezéseit alkalmazni kell az abban meghatározott feltételekkel, beleértve a légterüket is;
e) „illetékes hatóságok”: a tagállamoknak a mellékletben felsorolt honlapokon feltüntetett illetékes hatóságai;
2. cikk
Tilos:
a)
a Krímből vagy Szevasztopolból származó áruk Európai Unióba való behozatala;
b)
az a) pontban említett áruk behozatalával kapcsolatos közvetlen vagy közvetett finanszírozás vagy pénzügyi támogatás nyújtása, valamint biztosítás vagy viszontbiztosítás.
3. cikk
A 2. cikkben foglalt tilalmak nem vonatkoznak az alábbiakra:
a)
a 2014. június 25. előtt megkötött kereskedelmi szerződések vagy az ilyen szerződések teljesítéséhez szükséges járulékos szerződések teljesítése 2014. szeptember 26-ig, feltéve, hogy az említett szerződéseket teljesíteni szándékozó természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv legalább tíz munkanappal előre bejelentette a tevékenységet vagy tranzakciót a letelepedése szerinti tagállam illetékes hatóságának;
b)
a Krímből vagy Szevasztopolból származó olyan áruk, amelyeket vizsgálat céljából az ukrajnai hatóságok rendelkezésére bocsátottak, amelyekre vonatkozóan a preferenciális származásra való jogosultsági feltételeknek való megfelelést a 978/2012/EU rendeletnek és a 374/2014/EU rendeletnek (3) megfelelően vagy az EU-Ukrajna társulási megállapodásnak megfelelően ellenőrizték.
4. cikk
Tilos az olyan tevékenységekben való tudatos és szándékos részvétel, amelyeknek célja vagy hatása a 2. cikkben meghatározott tilalmak megkerülése.
5. cikk
A természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek által a fenti célból végrehajtott intézkedések semmilyen formában nem vonják maguk után e természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek felelősségét, amennyiben azok nem tudták vagy nem volt ésszerű okuk feltételezni, hogy intézkedésükkel megsértik az e rendeletben foglalt intézkedéseket.
6. cikk
(1) Nem érvényesíthetők az olyan szerződésekkel vagy ügyletekkel kapcsolatos, bármilyen formájú igények, amelyek teljesítését az e rendelet alapján előírt intézkedések közvetlenül vagy közvetve, egészben vagy részben befolyásolják, ideértve a kártérítési vagy egyéb hasonló jellegű igényeket, mint például beszámítási követelést vagy garanciaérvényesítés keretében benyújtott követelést, különösen kötvény, garancia vagy viszontgarancia - különösen pénzügyi garancia vagy pénzügyi viszontgarancia - kifizetésére vagy meghosszabbítására irányuló bármilyen követelést, amennyiben azokat az alábbiak kívánják érvényesíteni:
a)
az I. mellékletben foglalt jegyzékben szereplő természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek;
b)
az a) pontban említett személyek, szervezetek vagy szervek valamelyikén keresztül, illetve nevében vagy javára eljáró természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek;
c)
bármely olyan természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv, amelyről választott bírósági, bírósági vagy közigazgatási határozat megállapította, hogy megsértette az e rendeletben foglalt tilalmakat;
d)
bármely természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv, amennyiben az igény olyan árukhoz kapcsolódik, amelyeknek behozatala a 2. cikk szerinti tilalom alá esik.
(2) Igény érvényesítésére irányuló bármilyen eljárás során az igényt érvényesíteni kívánó természetes vagy jogi személyre, szervezetre vagy szervre hárul a bizonyítás terhe arra vonatkozóan, hogy az (1) bekezdés nem tiltja az igény érvényesítését.
(3) Ez a cikk nem érinti az (1) bekezdésben említett természetes vagy jogi személyeknek, szervezeteknek és szerveknek a jogát a szerződéses kötelezettségek teljesítése elmulasztásának jogszerűségével kapcsolatos bírósági felülvizsgálathoz, e rendelettel összhangban.
7. cikk
(1) A Bizottság és a tagállamok értesítik egymást az e rendelet alapján hozott intézkedésekről, valamint megosztják egymással az e rendelettel kapcsolatban rendelkezésükre álló bármely egyéb lényeges információt, így különösen az e rendelet megszegésével és e rendelet végrehajtásával kapcsolatos problémákról, valamint a nemzeti bíróságok által hozott ítéletekről.
(2) A tagállamok haladéktalanul értesítik egymást és a Bizottságot bármely egyéb rendelkezésükre álló, vonatkozó információról, amely érintheti e rendelet hatékony végrehajtását.
8. cikk
(1) A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek azok végrehajtása érdekében. Az elrendelt szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(2) A tagállamok e rendelet hatálybalépését követően haladéktalanul értesítik a Bizottságot az (1) bekezdésben említett szabályokról, majd ezt követően azok későbbi módosításairól.
9. cikk
(1) A tagállamok kijelölik az e rendeletben említett illetékes hatóságokat, és azokat megadják a mellékletben felsorolt honlapokon. A tagállamok értesítik a Bizottságot a mellékletben felsorolt honlapok címeinek megváltozásáról.
(2) A tagállamok e rendelet hatálybalépését követően haladéktalanul értesítik a Bizottságot az illetékes hatóságaikról - ideértve az illetékes hatóságok elérhetőségét is -, valamint bármely későbbi változásról.
(3) Azokban az esetekben, amikor e rendelet a Bizottság értesítésére, tájékoztatására vagy a vele történő egyéb kapcsolattartásra vonatkozó kötelezettséget ír elő, az ilyen kommunikáció során a mellékletben feltüntetetett címet és egyéb elérhetőségeket kell felhasználni.
10. cikk
E rendeletet alkalmazni kell:
a)
az Unió területén, a légterét is ideértve;
b)
a valamely tagállam joghatósága alá eső bármely légi vagy vízi jármű fedélzetén;
c)
minden olyan, az Unió területén vagy azon kívül tartózkodó személyre, aki valamely tagállam állampolgára;
d)
bármely tagállam joga szerint bejegyzett vagy létesített jogi személyre, szervezetre vagy szervre az Unió területén belül vagy kívül;
e)
a teljes egészében vagy részben az Unión belül üzleti tevékenységet folytató bármely jogi személyre, szervezetre vagy szervre.
11. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 2014. június 23-án.