KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2015/514
af 18. december 2014
om de oplysninger, der af de kompetente myndigheder skal fremlægges for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed i henhold til artikel 67, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU af 8. juni 2011 om forvaltere af alternative investeringsfonde og om ændring af direktiv 2003/41/EF og 2009/65/EF samt forordning (EF) nr. 1060/2009 og (EU) nr. 1095/2010 (1), særlig artikel 67, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det er nødvendigt at fastlægge indholdet af de oplysninger, som de kompetente myndigheder i medlemsstaterne kvartalsvis skal fremlægge for Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), jf. artikel 67, stk. 3, i direktiv 2011/61/EU, så ESMA kan vurdere, hvordan markedsføringspasset for EU's forvaltere af alternative investeringsfonde (EU-FAIF, der forvalter eller markedsfører EU-baserede alternative investeringsfonde (EU-AIF'er) i Unionen) fungerer, såvel som de vilkår, der gælder for AIF'er og deres forvaltere, når de udøver deres aktivitet, samt den mulige virkning af en udvidelse af markedsføringspasset.
(2)
Det er vigtigt at sikre, at oplysningerne fra de kompetente myndigheder er relevante og kan bruges som grundlag for en informeret vurdering. Alle kompetente myndigheder bør derfor give oplysninger, der gør det muligt at sikre en ensartet vurdering i hele Unionen, samtidig med at de bevarer muligheden for også at give eventuelle yderligere oplysninger, som de måtte anse for nyttige for en generel vurdering af, hvordan EU-markedsføringspasset og de nationale regler for private placements fungerer, såvel som en vurdering af enhver potentiel virkning af en udvidelse af passet til også at omfatte fonde og forvaltere fra tredjelande. For at sikre, at der gælder ét ensartet sæt rapporteringskrav direkte for alle kompetente myndigheder, er det nødvendigt i form af en forordning at fastsætte bestemmelser om de oplysninger, som ESMA skal forsynes med.
(3)
Med henblik på at vurdere brugen af EU-markedsføringspasset er det vigtigt at indsamle kvantitative oplysninger om FAIF'er og AIF'er, der anvender markedsføringspassene, jf. artikel 32 og 33 i direktiv 2011/61/EU, og oplysninger om de jurisdiktioner, hvor der finder grænseoverskridende aktiviteter sted, samt om typerne af disse grænseoverskridende aktiviteter.
(4)
Et effektivt samarbejde mellem de kompetente myndigheder er centralt for, om EU-markedsføringspasset fungerer overordnet set. For at vurdere effektiviteten er det vigtigt at indsamle oplysninger om samarbejdet mellem de kompetente myndigheder, når de udfører deres opgaver i henhold til artikel 45 og 50 i direktiv 2011/61/EU. Det indebærer en bedømmelse af de situationer, hvor forskellige kompetencer har gjort sig gældende, af de foranstaltninger, der er blevet truffet, og af effektiviteten af samarbejdet med hensyn til timing, relevans og detaljeringsgrad.
(5)
EU-markedsføringspasset er baseret på anmeldelsesordningen i artikel 32 og 33 i direktiv 2011/61/EU. De kompetente myndigheder bør derfor give oplysninger om, hvordan en sådan ordning fungerer, navnlig med hensyn til dens timing og smidighed, de rapporterede oplysningers kvalitet og eventuelle uoverensstemmelser i relation til ordningens anvendelse.
(6)
For at give mulighed for en objektiv vurdering bør de kompetente myndigheder være forpligtede til at give oplysninger om, hvordan markedsføringspasset fungerer også ud fra en investorsynsvinkel, navnlig med hensyn til virkningerne for investorbeskyttelse. De kompetente myndigheder bør også give oplysninger om klager fra investorer over FAIF'er eller AIF'er, som er etableret i andre medlemsstater end den medlemsstat, hvor investor er hjemmehørende, om henvendelser fra investorer vedrørende kompetencefordelingen mellem de kompetente myndigheder fra forskellige medlemsstater og om eventuelle markedsføringsrelaterede spørgsmål.
(7)
Vurderingen af, hvordan markedsføringspasset fungerer, skal tage behørigt hensyn til ESMA's rolle i forbindelse med bilæggelsen af uoverensstemmelser mellem de kompetente myndigheder, hvad angår grænseoverskridende forvaltning eller markedsføring. De kompetente myndigheder bør derfor kommunikere deres synspunkter om nytteværdi, timing, kvalitet eller andre spørgsmål i forbindelse med ESMA's deltagelse.
(8)
For at vurdere, hvordan de nuværende nationale ordninger fungerer, i henhold til hvilke ikke-EU-FAIF'er og ikke-EU-AIF'er opererer i de enkelte medlemsstater, er det nødvendigt at have fuldt kendskab til de nærmere detaljer i de juridiske rammer, som de enkelte medlemsstater har vedtaget, deres særlige kendetegn og forskelle i forhold til de bestemmelser, der gælder for EU-FAIF'er og EU-AIF'er. Det er også vigtigt at indsamle kvantitative oplysninger om antallet af ikke-EU-AIF'er, der markedsføres i medlemsstaterne, og ikke-EU-FAIF'er, der forvalter eller markedsfører AIF'er i medlemsstaterne. Sådanne oplysninger bør også indeholde oplysninger om håndhævelse og tilsyn samt yderligere oplysninger, der efter anmodning er modtaget fra tilsynsmyndigheder uden for Unionen.
(9)
De kompetente myndigheder bør give oplysninger om eventuelle samarbejdsaftaler med tredjelandes tilsynsmyndigheder, som ikke allerede er kendt af ESMA efter myndighedens deltagelse i forhandlingerne om multilaterale aftalememoranda. For at kunne vurdere, hvordan samarbejdsaftalerne virker, er det vigtigt at indsamle oplysninger om effektiviteten af sådanne samarbejdsaftaler, som f.eks. kvantitative og kvalitative oplysninger om anvendelsen af de forskellige beføjelser, der er fastsat i disse aftaler. Dette omfatter anmodninger om oplysninger, besøg på stedet og informationsudveksling. Effektiviteten af samarbejdet bør vurderes med hensyn til relevans, detaljeringsgrad, timing og fuldstændighed i relation til den modtagne støtte.
(10)
De kompetente myndigheder bør give oplysninger om eventuelle forhold vedrørende tredjelandsordningen, som retligt eller faktisk skaber hindringer eller vanskeligheder for, at den kompetente myndighed i en medlemsstat kan udøve sin tilsynsfunktion, eller for den direkte modtagelse af oplysninger fra enheder uden for EU. Desuden bør der indsamles oplysninger om klager fra investorer samt foranstaltninger, der er truffet af de kompetente myndigheder som svar på sådanne klager.
(11)
Vurderingen af samspillet mellem de to ordninger, der er etableret til forvaltning eller markedsføring af AIF'er, bør baseres på dokumentation, der afspejler den generelle situation på det indre marked, samt på kortsigtede og langsigtede vurderinger af markedsudviklingen, herunder eventuelle markedsforstyrrelser eller konkurrencefordrejninger. Vurderingerne bør foretages på grundlag af beviser for, om der er lige vilkår mellem medlemsstaterne og de enkelte tredjelande, f.eks. med hensyn til reguleringsmæssige byrder, konkurrencevilkår eller tilsyn. De kompetente myndigheder bør tilvejebringe konkrete oplysninger om generelle eller specifikke spørgsmål vedrørende de enkelte tredjelande og angive kilden til sådanne spørgsmål.
(12)
Ved indberetning af oplysninger om eventuelle markedsforstyrrelser og konkurrencefordrejninger bør de kompetente myndigheder medregne alle institutter for kollektiv investering (CIU'er) og deres forvaltere. Det er vigtigt at afgøre, om og i hvilket omfang både EU-AIF'er og institutter for kollektiv investering i værdipapirer, der er oprettet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF (2), samt deres forvaltere eventuelt berøres af indførelsen af tredjelandsmarkedsføringspasset. Dette er navnlig vigtigt i lyset af, at definitionen på ikke-EU-FAIF'er i direktiv 2011/61/EU omfatter alle CIU'er, der er etableret i tredjelande, herunder dem, der ville have været omfattet af direktiv 2009/65/EF, hvis de havde været etableret i en medlemsstat. For at kunne vurdere den samlede virkning på markedet er det endvidere nødvendigt at identificere den potentielle indvirkning på andre formidlere, der opererer i sektoren for kapitalforvaltning, som f.eks. depositarer eller tjenesteudbydere -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
De kompetente myndigheder forsyner i henhold til artikel 67, stk. 3, i direktiv 2011/61/EU Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) med følgende oplysninger:
a)
oplysninger om, hvordan EU-markedsføringspasset for EU-forvaltere af alternative investeringsfonde (FAIF'er), der forvalter og/eller markedsfører EU-baserede alternative investeringsfonde (AIF'er), fungerer, jf. artikel 2-7
b)
oplysninger om, hvordan EU-FAIF'ers markedsføring af ikke-EU-AIF'er i medlemsstaterne og ikke-EU-FAIF'ers forvaltning og/eller markedsføring af AIF'er i medlemsstaterne i henhold til de gældende nationale ordninger, fungerer, jf. artikel 8-13
c)
oplysninger om, hvilken indvirkning de i litra a) og b) i nærværende stykke omhandlede ordninger har, jf. artikel 14.
Artikel 2
Med hensyn til anvendelsen af markedsføringspasset giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
antallet af EU-FAIF'er, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 7 i direktiv 2011/61/EU
b)
antallet af EU-FAIF'er, der markedsfører andele eller kapitalandele i EU-AIF'er i henhold til artikel 32 i direktiv 2011/61/EU, antallet af EU-AIF'er og afdelinger af AIF'er, der markedsføres i henhold til artikel 32 i direktiv 2011/61/EU, og fordelingen mellem hjem- og værtsland
c)
antallet af EU-FAIF'er, der forvalter EU-AIF'er i henhold til artikel 33 i direktiv 2011/61/EU, antallet af EU-AIF'er, der forvaltes i henhold til artikel 33 i direktiv 2011/61/EU, og fordelingen mellem hjem- og værtsland
d)
antallet af EU-FAIF'er, der forvalter EU-AIF'er, der er etableret i andre medlemsstater gennem oprettelsen af en filial, og, jf. artikel 33 i direktiv 2011/61/EU, antallet af EU-FAIF'er, som direkte forvalter EU-AIF'er, der er etableret i andre medlemsstater, jf. artikel 33 i direktiv 2011/61/EU.
Artikel 3
Med hensyn til problemer, der er opstået i forbindelse med det effektive samarbejde mellem kompetente myndigheder, meddeler de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
antallet af tilfælde, hvor en kompetent myndighed har underrettet den kompetente myndighed i en FAIF's hjemland om en situation som beskrevet i artikel 45, stk. 5, i direktiv 2011/61/EU, med angivelse af situationens art
b)
antallet af tilfælde, hvor en kompetent myndighed efter at være blevet underrettet af den kompetente myndighed i værtslandet, jf. artikel 45, stk. 5, i direktiv 2011/61/EU, har truffet de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 45, stk. 5, i nævnte direktiv, med angivelse af, hvilken type foranstaltninger der er truffet
c)
antallet af tilfælde, hvor en kompetent myndighed efter at have underrettet den kompetente myndighed i en FAIF's hjemland om en situation som beskrevet i artikel 45, stk. 5, i direktiv 2011/61/EU har truffet de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 45, stk. 6, i nævnte direktiv, med angivelse af, hvilken type foranstaltninger der er truffet
d)
antallet af tilfælde, hvor en kompetent myndighed har underrettet den kompetente myndighed i en FAIF's hjemland om en situation som beskrevet i artikel 45, stk. 7, i direktiv 2011/61/EU, med angivelse af situationens art
e)
antallet af tilfælde, hvor en kompetent myndighed efter at være blevet underrettet, jf. artikel 45, stk. 7, i direktiv 2011/61/EU, af den kompetente myndighed i værtslandet har truffet de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 45, stk. 7, i nævnte direktiv, med angivelse af, hvilken type foranstaltninger der er truffet
f)
antallet af tilfælde, hvor en kompetent myndighed efter at have underrettet den kompetente myndighed i en FAIF's hjemland om en situation som beskrevet i artikel 45, stk. 7, i direktiv 2011/61/EU, har truffet de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 45, stk. 8, i nævnte direktiv, med angivelse af, hvilken type foranstaltninger der er truffet
g)
antal meddelelser, der er sendt og modtaget i henhold til artikel 50, stk. 5, i direktiv 2011/61/EU, med angivelse af, hvilke foranstaltninger der er truffet som følge af meddelelsen
h)
for så vidt angår anmodningerne om bistand fra den kompetente myndighed:
-
antallet og arten af anmodninger
-
antallet af afslåede anmodninger samt årsagerne til afslaget
-
graden af tilfredshed med den modtagne bistand og de vanskeligheder, der er opstået
-
den gennemsnitlige svartid
i)
for så vidt angår anmodninger om bistand, som den kompetente myndighed har modtaget fra kompetente myndigheder i andre medlemsstater:
-
antallet og arten af anmodninger
-
antallet af afslåede anmodninger samt årsagerne til afslaget
-
den gennemsnitlige svartid
j)
antallet af kontroller på stedet eller undersøgelser, som den kompetente myndighed har foretaget i en anden medlemsstat i henhold til artikel 54, stk. 1, i direktiv 2011/61/EU, og antallet af anmodninger om kontrol på stedet eller undersøgelser i en anden medlemsstat, som er blevet afvist.
Artikel 4
Med hensyn til problemer, der er opstået i forbindelse med den effektive drift af anmeldelsesordningen i artikel 32 og 33 i direktiv 2011/61/EU, meddeler de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
den gennemsnitlige tid mellem modtagelsen af det fuldstændige anmeldelsesdokument fra en FAIF og det tidspunkt, hvor den modtagende kompetente myndighed underretter den kompetente myndighed i værtslandet
b)
den gennemsnitlige tid for meddelelsen fra den kompetente myndighed i hjemlandet til FAIF'en om, at denne kan påtage sig grænseoverskridende aktiviteter, beregnet fra datoen for fremsendelsen af anmeldelsesdokumentet til den kompetente myndighed i værtslandet
c)
antallet af anmodninger om præciseringer fra den kompetente myndighed i værtslandet i forbindelse med meddelelsen
d)
antallet af tvister, der involverer de kompetente myndigheder i hjemlandet og i værtslandet i forbindelse med anmeldelsesprocessen.
Artikel 5
Med hensyn til spørgsmål om investorbeskyttelse i forbindelse med AIF'er, der markedsføres eller forvaltes fra en anden medlemsstat, samt AIF'er, der markedsføres i henhold til artikel 43 i direktiv 2011/61/EU, meddeler de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
antallet og typen af klager fra investorer til den kompetente myndighed i forbindelse med AIF'er, der markedsføres eller forvaltes af en FAIF, der er etableret i en anden medlemsstat, de begrundelser, der er gjort gældende, og hvordan sådanne klager er blevet behandlet
b)
oplysninger om, hvorvidt der blandt investorerne hersker klarhed om fordelingen af tilsynsopgaver mellem de kompetente myndigheder i hjemlandet og værtslandet
c)
eventuelle spørgsmål om, hvordan ordninger der er indført af FAIF'en for markedsføring af AIF'er fungerer, og de foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at andele eller kapitalandele i AIF'en markedsføres til detailinvestorer, jf. litra h) i bilag IV til direktiv 2011/61/EU.
Artikel 6
Med hensyn til mægling foretaget af ESMA giver de kompetente myndigheder oplysninger om graden af tilfredshed med ESMA's mægling i spørgsmål om, hvordan markedsføringspasset for EU-FAIF'er, der forvalter og/eller markedsfører EU-AIF'er, fungerer.
Artikel 7
Med hensyn til effektiviteten af indsamlingen og udvekslingen af oplysninger vedrørende overvågning af systemiske risici giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
antallet af tilfælde, hvor den kompetente myndighed har modtaget oplysninger fra en anden kompetent myndighed vedrørende overvågning af systemiske risici, idet der skelnes mellem:
-
tilbagevendende oplysninger, der stilles til rådighed i henhold til artikel 25, stk. 2, første punktum, i direktiv 2011/61/EU
-
bilaterale oplysninger om vigtige kilder til modpartsrisiko, der stilles til rådighed i henhold til artikel 25, stk. 2, andet punktum, i direktiv 2011/61/EU
-
ad hoc-oplysninger, der deles på bilateral basis i henhold til artikel 53 i direktiv 2011/61/EF
b)
antallet af tilfælde, hvor den kompetente myndighed har delt oplysninger med en anden kompetent myndighed vedrørende overvågning af systemiske risici, idet der skelnes mellem:
-
oplysninger, der rapporteres i henhold til artikel 25 i direktiv 2011/61/EF
-
ad hoc-oplysninger, der deles på bilateral basis i henhold til artikel 53 i direktiv 2011/61/EF.
Artikel 8
Med hensyn til EU-FAIF'ers markedsføring af ikke-EU-AIF'er, jf. artikel 36, stk. 1, i direktiv 2011/61/EU giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
de retlige bestemmelser, i henhold til hvilke en sådan markedsføring er tilladt, herunder en beskrivelse af de specifikke gældende betingelser
b)
antallet af EU-FAIF'er med tilladelse fra den kompetente myndighed til at markedsføre ikke-EU-AIF'er i deres jurisdiktion, jf. artikel 36 i direktiv 2011/61/EU, og antallet af markedsførte ikke-EU-AIF'er
c)
antallet af anmodninger om oplysninger fra den kompetente myndighed til EU-FAIF'er i relation til markedsføring af ikke-EU-AIF'er
d)
håndhævelses- eller tilsynsforanstaltninger eller sanktioner, der er pålagt EU-FAIF'er i relation til markedsføring af ikke-EU-AIF'er.
Artikel 9
Med hensyn til ikke-EU-FAIF'ers markedsføring af AIF'er i henhold til artikel 42, stk. 1, i direktiv 2011/61/EU giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
de retlige bestemmelser, i henhold til hvilke en sådan markedsføring er tilladt, herunder en beskrivelse af de specifikke gældende betingelser
b)
antallet af ikke-EU-FAIF'er, som markedsfører AIF'er i den kompetente myndigheds jurisdiktion i henhold til artikel 42, stk. 1, i direktiv 2011/61/EU, og antallet af markedsførte AIF'er
c)
antallet af anmodninger om oplysninger, som den kompetente myndighed har rettet til ikke-EU-FAIF'er i forbindelse med markedsføring af AIF'er i henhold til artikel 42, stk. 1, i direktiv 2011/61/EU
d)
håndhævelses- eller tilsynsforanstaltninger eller sanktioner, der er pålagt af den kompetente myndighed over for ikke-EU-FAIF'er i relation til forpligtelserne i artikel 22, 23, 24 og 26-30 i direktiv 2011/61/EU.
Artikel 10
Med hensyn til ikke-EU-FAIF'ers forvaltning af EU-AIF'er i overensstemmelse med gældende nationale ordninger giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
de retlige bestemmelser, i henhold til hvilke en sådan markedsføring er tilladt, herunder en beskrivelse af de specifikke gældende betingelser
b)
antallet af ikke-EU-FAIF'er, der forvalter EU-AIF'er i den kompetente myndigheds jurisdiktion, og antallet af forvaltede EU-AIF'er
c)
antallet af anmodninger om oplysninger, som den kompetente myndighed har rettet til EU-FAIF'er i relation til forvaltningen af EU-AIF'er.
Artikel 11
Med hensyn til eksistensen og effektiviteten af samarbejdsaftaler med henblik på overvågning af systemiske risici mellem en medlemsstats kompetente myndighed og tilsynsmyndigheden i tredjelandet giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
eksistensen af bilaterale samarbejdsaftaler mellem den kompetente myndighed og tilsynsmyndighederne i andre tredjelande end dem, der er forhandlet og truffet aftale om inden for rammerne af ESMA og de berørte tredjelande
b)
vedrørende anmodninger om oplysninger eller bistand, som den kompetente myndighed har rettet til myndighederne i et tredjeland i overensstemmelse med samarbejdsaftaler:
-
antallet og arten af anmodninger
-
antallet af afslåede anmodninger samt årsagerne til afslaget
-
graden af tilfredshed med den modtagne bistand og de vanskeligheder, der er opstået
-
den gennemsnitlige svartid
c)
antallet af besøg på stedet, som den kompetente myndighed har anmodet tilsynsmyndigheden i et tredjeland om på sine vegne at foretage i overensstemmelse med samarbejdsaftaler, samt antallet af anmodninger om besøg på stedet, som blev afslået
d)
antallet af tilfælde, hvor der i overensstemmelse med samarbejdsaftaler uopfordret blev modtaget oplysninger fra tilsynsmyndigheden i et tredjeland om:
-
en kendt væsentlig begivenhed, som kunne få en negativ indvirkning på en tilsynsbelagt enhed
-
håndhævelse eller reguleringsforanstaltninger eller sanktioner, herunder tilbagekaldelse, suspension eller ændring af de relevante tilladelser eller registreringer, der vedrører eller har tilknytning til ikke-EU-FAIF'er, som markedsfører eller forvalter AIF'er i den kompetente myndigheds jurisdiktion
e)
antallet af tilfælde, hvor den kompetente myndighed har delt oplysninger med andre kompetente myndigheder, som er modtaget fra tredjelandes tilsynsmyndigheder med henblik på overvågning af systemiske risici i overensstemmelse med samarbejdsaftaler.
Artikel 12
Med hensyn til spørgsmål vedrørende investorbeskyttelse i forbindelse med markedsføring og forvaltning i henhold til de gældende nationale ordninger giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
antallet og typen af klager stilet til den kompetente myndighed fra investorer i forbindelse med AIF'er, som markedsføres i den pågældende jurisdiktion i henhold til den gældende nationale ordning
b)
håndhævelses- eller reguleringsforanstaltninger eller sanktioner, der er pålagt af den kompetente myndighed, herunder tilbagekaldelse, suspension eller ændring af de relevante tilladelser eller registreringer, der vedrører eller har tilknytning til ikke-EU-FAIF'er, som markedsfører eller forvalter AIF'er i den pågældende jurisdiktion, eller ikke-EU-AIF'er, der markedsføres af EU-FAIF'er i den pågældende jurisdiktion.
Artikel 13
Med hensyn til de elementer i tredjelandes rammer for regulering og tilsyn, som kunne forhindre den kompetente myndighed i effektivt at udøve sit tilsynshverv, giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
problemer eller forhindringer i relation til anvendelsen af rammen for regulering og tilsyn, som den kompetente myndighed har oplevet ved udøvelsen af sine tilsynsopgaver på ikke-EU-FAIF'er eller ikke-EU-AIF'er
b)
problemer med at indhente oplysninger direkte fra ikke-EU-FAIF'er.
Artikel 14
Med hensyn til, hvordan de ordninger, der er omhandlet i artikel 1, litra a) og b), fungerer, giver de kompetente myndigheder følgende oplysninger:
a)
dokumentation for, at FAIF'er, der var etableret inden for deres jurisdiktion, er flyttet til tredjelande, med angivelse af de samlede tal for antallet af AIF'er og de forvaltede aktiver pr. tredjeland og årsagerne til en sådan flytning
b)
detaljerede oplysninger om eventuelle identificerede eller forventede markedsforstyrrelser eller konkurrencefordrejninger mellem (CIU'er) fra EU og tredjelande samt mellem forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder fra EU og tredjelande
c)
dokumentation for, at EU-forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder, der er godkendt i deres jurisdiktion, er stødt på problemer eller begrænsninger i forbindelse med deres etablering eller markedsføring af kollektive investeringsvirksomheder, som de forvalter i tredjelande, med angivelse af tredjelandet
d)
dokumentation for eksisterende vanskeligheder eller begrænsninger i tredjelande, der har en afskrækkende virkning på EU-forvalterne af kollektive investeringsvirksomheder, der er meddelt tilladelse i deres jurisdiktion, for så vidt angår beslutningen om at etablere sig eller markedsføre kollektive investeringsvirksomheder, som de forvalter i tredjelande, med angivelse af tredjelandet
e)
oplysninger om andre generelle eller specifikke vanskeligheder, som EU-forvaltere af kollektive investeringsvirksomheder måtte støde på i forbindelse med deres etablering eller markedsføring af kollektive investeringsvirksomheder, som de forvalter i tredjelande, med angivelse af tredjelandet.
Artikel 15
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/514 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. december 18.)
a hatáskörrel rendelkező hatóságok által az Európai Értékpapír-piaci Hatóság számára a 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv 67. cikkének (3) bekezdése alkalmazásában benyújtandó információkról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az alternatívbefektetésialap-kezelőkről, valamint a 2003/41/EK és a 2009/65/EK irányelv, továbbá az 1060/2009/EK és az 1095/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2011. június 8-i 2011/61/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 67. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
Meg kell határozni azon információk tartalmát, amelyeket a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak a 2011/61/EU irányelv 67. cikke (3) bekezdése szerint negyedévenként továbbítaniuk kell az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) felé annak érdekében, hogy az értékelhesse az uniós alternatív befektetési alapokat (uniós ABA-kat) az Unióban kezelő vagy forgalmazó uniós alternatívbefektetésialap-kezelők (uniós ABAK) európai útlevelének működését, az ABA-k és az ABAK-ok működési feltételeit és az útlevél kiterjesztésének lehetséges hatásait.
(2)
Fontos biztosítani, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóságok által megadott információk relevánsak legyenek, és megalapozott értékelést tegyenek lehetővé. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak ezért olyan információkat kell szolgáltatniuk, amelyek Unió-szerte konzisztens értékelést tesznek lehetővé, biztosítva ugyanakkor olyan többletinformációk átadásának lehetőségét, amelyeket hasznosnak tarthatnak az uniós útlevél általános működésének, a zártkörű kibocsátások nemzeti szabályozásának, illetve az útlevél harmadik országok alapjaira és alapkezelőire történő kiterjesztése lehetséges hatásainak értékelése szempontjából. Annak érdekében, hogy minden hatáskörrel rendelkező hatóságra közvetlenül alkalmazandó, egységes adatszolgáltatási követelmények vonatkozzanak, rendelet formájában kell meghatározni az ESMA-nak benyújtandó információkra vonatkozó szabályokat.
(3)
Az uniós útlevél használatának értékelése érdekében lényeges mennyiségi adatokat gyűjteni a 2011/61/EU irányelv 32. és 33. cikkében meghatározott útlevelet használó ABAK-okról és ABA-król, valamint adatokat gyűjteni azokról a joghatóságokról, amelyekben határokon átnyúló tevékenységek zajlanak, illetve a határokon átnyúló tevékenységek típusairól.
(4)
A hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti eredményes együttműködés az uniós útlevél általános működésének egyik fontos szempontja. Az eredményesség értékelése céljából információt kell gyűjteni a hatáskörrel rendelkező hatóságok között, a 2011/61/EU irányelv 45. és 50. cikke szerinti feladataik keretében megvalósított együttműködésről. Ennek keretében meg kell vizsgálni, milyen esetekben éltek a hatóságok az egyes hatásköreikkel, milyen válaszintézkedések történtek, és milyen hatékony volt az együttműködés az időkeret, a relevancia és az együttműködés részletei tekintetében.
(5)
Az uniós útlevél a 2011/61/EU irányelv 32. és 33. cikkében meghatározott értesítési rendszeren alapul. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak ezért információkat kell szolgáltatniuk e rendszer működéséről, különös tekintettel annak időkereteire, működésének esetleges zavaraira, az értesítések minőségére és a rendszer alkalmazásából fakadó esetleges eltérésekre.
(6)
Az objektív értékelés lehetővé tétele céljából a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak a befektetők szemszögéből is értékelniük kell az útlevél működését, különösen a befektetővédelemre gyakorolt hatás tekintetében. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak adatokat kell szolgáltatniuk a befektető illetékessége szerinti tagállamtól eltérő tagállamban letelepedett ABAK-okra vagy ABA-kra vonatkozó befektetői panaszokról, a különböző tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti hatáskörmegosztással kapcsolatos befektetői érdeklődésekről és a forgalmazási intézkedésekkel kapcsolatban felvetett bármely egyéb kérdésről.
(7)
Az útlevél működésének értékelése során megfelelő figyelmet kell fordítani az ESMA-nak a határokon átnyúló alapkezelés vagy forgalmazás tekintetében a hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti eltérések feloldásában betöltött szerepére. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak ezért tájékoztatást kell adniuk arról, hogyan vélekednek az ESMA szerepvállalásának hasznosságáról, időzítéséről, minőségéről és az ahhoz kapcsolódó bármely egyéb kérdésről.
(8)
A nem uniós ABAK-ok és nem uniós ABA-k egyes tagállamokban való működését szabályozó jelenlegi nemzeti rendszerek működésének értékelése érdekében pontosan ismerni kell az egyes tagállamok által elfogadott jogi keretek részleteit, azok sajátosságait és az uniós ABAK-okra és uniós ABA-kra alkalmazandó szabályoktól való eltéréseit. Fontos mennyiségi információkat gyűjteni a tagállamokban forgalmazott nem uniós ABA-k számáról és a tagállamokban ABA-kat kezelő vagy forgalmazó nem uniós ABAK-ok számáról. Ezeknek az információknak ki kell terjedniük a végrehajtási és felügyeleti intézkedésekre vonatkozó adatokra, valamint a nem uniós felügyelő hatóságoktól kérésre kapott kiegészítő információkra.
(9)
A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak információkat kell szolgáltatniuk a harmadik országok felügyelő hatóságaival kötött azon együttműködési megállapodásokról, amelyekről az ESMA a többoldalú egyetértési megállapodások megkötésére irányuló tárgyalásokban való részvétele során nem szerzett tudomást. Az együttműködési megállapodások működésének értékelése érdekében fontos információkat gyűjteni e megállapodások eredményességéről, ideértve a megállapodások által előirányzott különböző hatáskörök alkalmazására vonatkozó mennyiségi és minőségi információkat. E hatáskörök közé tartoznak az információkérések, a helyszíni látogatások és az információcsere. Az együttműködés eredményességét a kapott segítség relevanciája, részletessége, időzítése és teljessége tekintetében kell értékelni.
(10)
A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak információt kell szolgáltatniuk a harmadik országban működő rendszer bármely olyan sajátosságáról, amely de facto vagy de jure korlátozza vagy megnehezíti a tagállami hatáskörrel rendelkező hatóság felügyeleti feladatainak ellátását vagy a nem uniós jogalanyoktól való közvetlen információszerzését. Információt kell gyűjteni emellett a befektetői panaszokról, valamint az ezekre válaszként a hatáskörrel rendelkező hatóság által foganatosított intézkedésekről.
(11)
Az ABA-k kezelése és forgalmazása tekintetében létrehozott két rendszer interakciójának értékelését a belső piac átfogó helyzetét tükröző tényekre, valamint a piac fejlődésének az esetleges piaci zavarokat vagy versenytorzulásokat is figyelembe vevő rövid és hosszú távú értékelésére kell alapozni. Az értékelés során figyelembe kell venni az arra vonatkozó információkat, hogy egyenlő feltételek érvényesülnek-e a tagállamok és az egyes harmadik országok között a szabályozási terhek, a versenyfeltételek vagy a felügyelet tekintetében. A hatáskörrel rendelkező hatóságoknak konkrét információkat kell szolgáltatniuk az egyes harmadik országokat érintő általános és specifikus problémákról, és meg kell jelölniük ezek okait.
(12)
Az esetleges piaci zavarokról és versenytorzulásokról szóló információszolgáltatás során a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak figyelembe kell venniük minden kollektív befektetési vállalkozást és azok kezelőit. Fontos meghatározni, hogy a harmadikország-útlevél bevezetése sértheti-e bármilyen módon, és ha igen, milyen mértékben, az uniós ABA-kat, a 2009/65/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (2) megfelelően létrehozott átruházható értékpapírokkal foglalkozó kollektív befektetési vállalkozásokat, illetve ezek kezelőit. Ez különösen lényeges, tekintettel arra, hogy a nem uniós ABAK 2011/61/EU irányelvben meghatározott fogalma kiterjed a harmadik országokban letelepedett kollektív befektetési vállalkozásokra is, így azokra is, amelyek a 2009/65/EK irányelv alá tartoztak volna, ha uniós tagállamban jöttek volna létre. Továbbá, a piacra gyakorolt általános hatás értékelése céljából meg kell határozni a vagyonkezelési ágazatban működő egyéb közvetítőkre, például a letétkezelőkre vagy szolgáltatókra gyakorolt lehetséges hatásokat,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A hatáskörrel rendelkező hatóságok a 2011/61/EU irányelv 67. cikke (3) bekezdésének alkalmazásában az Európai Értékpapír-piaci Hatóság (ESMA) részére benyújtják a következő információkat:
a)
az uniós alternatív befektetési alapokat (ABA) kezelő és/vagy forgalmazó uniós alternatívbefektetésialap-kezelők (ABAK) számára biztosított uniós útlevél működésére vonatkozó információk, a 2-7. cikknek megfelelően;
b)
az alkalmazandó nemzeti rendszereknek megfelelően a nem uniós ABA-k uniós ABAK-ok általi, tagállamokban történő forgalmazásának és az ABA-k nem uniós ABAK-ok általi, tagállamokban történő kezelésének és/vagy forgalmazásának működésére vonatkozó információk, a 8-13. cikknek megfelelően;
c)
az e bekezdés a) és b) pontjában említett rendszerek működésének hatására vonatkozó információk, a 14. cikknek megfelelően.
2. cikk
Az útlevél használatával kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
a 2011/61/EU irányelv 7. cikkének megfelelően engedélyezett uniós ABAK-ok száma;
b)
a 2011/61/EU irányelv 32. cikkének megfelelően uniós ABA-k befektetési jegyeit vagy részvényeit forgalmazó uniós ABAK-ok száma, a 2011/61/EU irányelv 32. cikkének megfelelően forgalmazott uniós ABA-k és ABA-részalapok száma, valamint ezek letelepedés szerinti tagállam és fogadó tagállam szerinti bontása;
c)
a 2011/61/EU irányelv 33. cikkének megfelelően uniós ABA-kat kezelő uniós ABAK-ok száma, a 2011/61/EU irányelv 33. cikkének megfelelően kezelt uniós ABA-k száma, valamint ezek letelepedés szerinti tagállam és fogadó tagállam szerinti bontása;
d)
a 2011/61/EU irányelv 33. cikkének megfelelően más tagállamokban letelepedett uniós ABA-kat fióktelep létrehozásán keresztül kezelő uniós ABAK-ok száma és a 2011/61/EU irányelv 33. cikkének megfelelően más tagállamokban letelepedett uniós ABA-kat közvetlenül kezelő uniós ABAK-ok száma.
3. cikk
A hatáskörrel rendelkező hatóságok közötti eredményes együttműködés vonatkozásában tapasztalt problémákkal kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság értesítette az ABAK letelepedése szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát a 2011/61/EU irányelv 45. cikkének (5) bekezdése szerinti helyzetről, a helyzet típusának megjelölésével;
b)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság, miután a 2011/61/EU irányelv 45. cikkének (5) bekezdése szerint értesítést kapott a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságától, az említett irányelv 45. cikkének (5) bekezdése szerint intézkedéseket hozott, az intézkedések típusának megjelölésével;
c)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság, miután értesítette az ABAK letelepedése szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát a 2011/61/EU irányelv 45. cikkének (5) bekezdése szerinti helyzetről, az említett irányelv 45. cikkének (6) bekezdése szerint intézkedéseket hozott, az intézkedések típusának megjelölésével;
d)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság értesítette az ABAK letelepedése szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát a 2011/61/EU irányelv 45. cikkének (7) bekezdése szerinti helyzetről, a helyzet típusának megjelölésével;
e)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság, miután a 2011/61/EU irányelv 45. cikkének (7) bekezdése szerint értesítést kapott a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságától, az említett irányelv 45. cikkének (7) bekezdése szerint intézkedéseket hozott, az intézkedések típusának megjelölésével;
f)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság, miután értesítette az ABAK letelepedése szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságát a 2011/61/EU irányelv 45. cikkének (7) bekezdése szerinti helyzetről, az említett irányelv 45. cikkének (8) bekezdése szerint intézkedéseket hozott, az intézkedések típusának megjelölésével;
g)
a 2011/61/EU irányelv 50. cikkének (5) bekezdése szerint elküldött és fogadott értesítések száma, az értesítés hatására hozott intézkedések megjelölésével;
h)
a hatáskörrel rendelkező hatóság által küldött segítségkérések tekintetében:
-
a kérések száma és típusa,
-
az elutasított kérések száma és az elutasítás indoka,
-
a kapott segítséggel való elégedettség mértéke és a tapasztalt nehézségek,
-
az átlagos válaszidő;
i)
a hatáskörrel rendelkező hatóság által fogadott, más tagállamok hatáskörrel rendelkező hatóságai által küldött segítségkérések tekintetében:
-
a kérések száma és típusa,
-
az elutasított kérések száma és az elutasítás indoka,
-
az átlagos válaszidő;
j)
a hatáskörrel rendelkező hatóság által más tagállamokban elvégzett, a 2011/61/EU irányelv 54. cikkének (1) bekezdése szerinti helyszíni ellenőrzések vagy vizsgálatok száma, és a más tagállamban végrehajtandó helyszíni ellenőrzések vagy vizsgálatok elvégzésére irányuló, elutasított kérések száma.
4. cikk
A 2011/61/EU irányelv 32. és 33. cikkében meghatározott értesítési rendszer eredményes működése vonatkozásában tapasztalt problémákkal kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
az ABAK által összeállított, hiánytalan értesítési akta kézhezvétele és a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága felé az értesített hatáskörrel rendelkező hatóság által történő továbbítása között eltelt idő;
b)
az értesítési aktának a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága felé történő továbbítása és az ABAK letelepedése szerinti tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által az ABAK számára elküldött, a határokon átnyúló tevékenység engedélyezéséről szóló értesítés között eltelt átlagos idő;
c)
az értesítéssel kapcsolatban a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága által küldött pontosítási kérések száma;
d)
az értesítési folyamattal kapcsolatos, a letelepedés szerinti tagállam és a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti viták száma.
5. cikk
A másik tagállamból forgalmazott vagy kezelt ABA-kra és a 2011/61/EU irányelv 43. cikke szerint forgalmazott ABA-kra vonatkozó befektetővédelmi kérdésekkel kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
más tagállamban letelepedett ABAK által forgalmazott vagy kezelt ABA-val kapcsolatban befektetők által a hatáskörrel rendelkező hatóságnak címzett panaszok száma és típusa, a panaszok indoklásával és megoldásának megjelölésével;
b)
a letelepedés szerinti tagállam és a fogadó tagállam hatáskörrel rendelkező hatóságai közötti felügyelői feladatmegosztással kapcsolatos befektetői tájékozatlanságra utaló tények;
c)
az ABA-k forgalmazása és az ABA befektetési jegyeinek vagy részvényeinek a kisbefektetők számára történő forgalmazásának megakadályozása tekintetében az ABAK által hozott intézkedések működésével kapcsolatos problémák, a 2011/61/EU irányelv IV. mellékletének h) pontja szerint.
6. cikk
Az ESMA közvetítői tevékenységével kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok információkat szolgáltatnak az uniós ABA-kat kezelő és/vagy forgalmazó uniós ABAK számára biztosított útlevél működésével összefüggően az ESMA által végzett közvetítői tevékenységgel való elégedettség mértékéről.
7. cikk
A rendszerkockázatok nyomon követésére vonatkozó információk gyűjtésének és megosztásának eredményességével kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság másik hatáskörrel rendelkező hatóságtól rendszerkockázat nyomon követésével kapcsolatos információkat kapott, megkülönböztetve ezen belül:
-
a 2011/61/EU irányelv 25. cikke (2) bekezdésének első mondata alapján rendelkezésre bocsátott ismétlődő információkat,
-
a 2011/61/EU irányelv 25. cikke (2) bekezdésének második mondata alapján továbbított, a partnerkockázatok fontos forrásaira vonatkozó kétoldalú információkat,
-
a 2011/61/EU irányelv 53. cikkének megfelelően kétoldalúan megosztott eseti információkat;
b)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság másik hatáskörrel rendelkező hatósággal megosztott rendszerkockázat nyomon követésével kapcsolatos információkat, megkülönböztetve ezen belül:
-
a 2011/61/EU irányelv 25. cikkének megfelelően rendszeresen jelentett információkat,
-
a 2011/61/EU irányelv 53. cikkének megfelelően kétoldalúan megosztott eseti információkat.
8. cikk
A nem uniós ABA-k uniós ABAK-ok általi, a 2011/61/EU irányelv 36. cikke (1) bekezdése szerinti forgalmazásával kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
a forgalmazást lehetővé tevő jogi rendelkezések, az alkalmazandó különös feltételek ismertetésével együtt;
b)
nem uniós ABA-knak a 2011/61/EU irányelv 36. cikke szerinti forgalmazására a hatáskörrel rendelkező hatóság által a hatóság joghatóságában feljogosított uniós ABAK-ok száma és a forgalmazott nem uniós ABA-k száma;
c)
a hatáskörrel rendelkező hatóság által az uniós ABAK-ok számára küldött, nem uniós ABA-k forgalmazásával kapcsolatos információkérések száma;
d)
nem uniós ABA-k forgalmazásával kapcsolatban uniós ABAK-ok tekintetében foganatosított végrehajtási vagy felügyeleti intézkedések vagy szankciók.
9. cikk
ABA-k nem uniós ABAK-ok általi, a 2011/61/EU irányelv 42. cikkének (1) bekezdése szerinti forgalmazásával kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
a forgalmazást lehetővé tevő jogi rendelkezések, az alkalmazandó különös feltételek ismertetésével együtt;
b)
ABA-kat a 2011/61/EU irányelv 42. cikkének (1) bekezdése szerint a hatáskörrel rendelkező hatóság joghatóságában forgalmazó nem uniós ABAK-ok száma és a forgalmazott ABA-k száma;
c)
a 2011/61/EU irányelv 42. cikkének (1) bekezdése alkalmazásában a hatáskörrel rendelkező hatóság által a nem uniós ABAK-ok számára küldött, ABA-k forgalmazásával kapcsolatos információkérések száma;
d)
a 2011/61/EU irányelv 22., 23., 24. és 26-30. cikkében meghatározott kötelezettségekkel kapcsolatban nem uniós ABAK-ok tekintetében a hatáskörrel rendelkező hatóság által foganatosított végrehajtási vagy felügyeleti intézkedések vagy szankciók.
10. cikk
Uniós ABA-k nem uniós ABAK-ok általi, nemzeti rendszerek szerinti kezelésével kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
a kezelést lehetővé tevő jogi rendelkezések, az alkalmazandó különös feltételek ismertetésével együtt;
b)
uniós ABA-kat a hatáskörrel rendelkező hatóság joghatóságában kezelő nem uniós ABAK-ok száma és a kezelt uniós ABA-k száma;
c)
a hatáskörrel rendelkező hatóság által a nem uniós ABAK-ok számára küldött, uniós ABA-k kezelésével kapcsolatos információkérések száma.
11. cikk
A rendszerkockázati felügyelet céljából a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága és a nem uniós ország felügyelő hatósága között létrejött együttműködési megállapodások létezésével és eredményességével kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
a tagállam hatáskörrel rendelkező hatósága és nem uniós országok felügyelő hatóságai között létrejött olyan kétoldalú együttműködési megállapodások létezése, amelyek nem az ESMA és az érintett harmadik ország közötti tárgyalások eredményeként jöttek létre;
b)
az együttműködési megállapodásoknak megfelelően a hatáskörrel rendelkező hatóság által a harmadik ország hatóságai részére küldött információkérések vagy segítségkérések tekintetében:
-
a kérések száma és típusa,
-
az elutasított kérések száma és az elutasítás indoka,
-
a kapott segítséggel való elégedettség mértéke és a tapasztalt nehézségek,
-
az átlagos válaszidő;
c)
a hatáskörrel rendelkező hatóság kérésére és nevében a harmadik ország felügyelő hatósága által az együttműködési megállapodások alapján végrehajtandó helyszíni látogatások száma, valamint a helyszíni látogatásra irányuló, elutasított kérelmek száma;
d)
azon esetek száma, amikor az együttműködési megállapodás alapján harmadik ország felügyelő hatósága saját kezdeményezésére információt közölt a következőkről:
-
a felügyelt jogalanyra esetlegesen kedvezőtlen hatással járó bármely lényeges ismert esemény,
-
a hatáskörrel rendelkező hatóság joghatóságában ABA-kat forgalmazó vagy kezelő nem uniós ABAK-okra vonatkozó vagy velük összefüggő végrehajtási vagy felügyeleti intézkedések vagy szankciók, ideértve a vonatkozó engedélyek vagy nyilvántartásba vétel visszavonását, felfüggesztését vagy módosítását;
e)
azon esetek száma, amikor a hatáskörrel rendelkező hatóság megosztotta más hatáskörrel rendelkező hatóságokkal a harmadik ország felügyelő hatóságától együttműködési megállapodás alapján rendszerkockázati felügyelet céljából kapott információkat.
12. cikk
Az alapok alkalmazandó nemzeti rendszer szerinti forgalmazására és kezelésére vonatkozó befektetővédelmi kérdésekkel kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
az adott joghatóságban az alkalmazandó nemzeti rendszerben forgalmazott ABA-kkal kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságnak címzett befektetői panaszok száma és típusa;
b)
a hatáskörrel rendelkező hatóság joghatóságában ABA-kat forgalmazó vagy kezelő nem uniós ABAK-okra, vagy uniós ABAK-ok által a joghatóságban forgalmazott nem uniós ABA-kra vonatkozó vagy velük összefüggő, a hatáskörrel rendelkező hatóság által alkalmazott végrehajtási vagy felügyeleti intézkedések vagy szankciók, ideértve a vonatkozó engedélyek vagy nyilvántartásba vétel visszavonását, felfüggesztését vagy módosítását.
13. cikk
A harmadik országok szabályozási és felügyeleti keretrendszerének azon sajátosságaival kapcsolatban, amelyek megakadályozhatják, hogy a hatáskörrel rendelkező hatóság eredményesen lássa el felügyeleti feladatait, a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
a nem uniós ABAK-ok vagy nem uniós ABA-k felügyeletére vonatkozó feladatainak ellátása során a hatáskörrel rendelkező hatóság által a szabályozási és felügyeleti keretrendszer alkalmazása kapcsán tapasztalt problémák vagy akadályok;
b)
a nem uniós ABAK-októl közvetlenül beszerzendő információk beszerzésével kapcsolatos problémák.
14. cikk
Az 1. cikk a) és b) pontjában említett rendszerek működésének hatásaival kapcsolatban a hatáskörrel rendelkező hatóságok benyújtják a következő információkat:
a)
a joghatóságukban letelepedett ABAK-ok harmadik országba való áttelepedését bizonyító adatok, országonkénti bontásban megadva az érintett ABA-k számát és a kezelt eszközállományt, valamint az áttelepedés okait;
b)
az uniós és nem uniós kollektív befektetési vállalkozások, illetve e vállalkozások uniós és nem uniós kezelői közötti versenyt érintő, tapasztalt vagy várható piaci zavarra vagy versenytorzulásra vonatkozó részletes információk;
c)
a joghatóságukban engedélyezett kollektív befektetési vállalkozások uniós kezelői által harmadik országban való letelepedéssel vagy a kezelt kollektív befektetési vállalkozások harmadik országban való forgalmazásával kapcsolatban tapasztalt nehézségekre vagy korlátozásokra vonatkozó tények;
d)
harmadik országban tapasztalt olyan nehézségekre vagy korlátozásokra vonatkozó tények, amelyek a joghatóságukban engedélyezett kollektív befektetési vállalkozások uniós kezelőit visszatartják attól, hogy harmadik országban letelepedjenek vagy ott általuk kezelt kollektív befektetési vállalkozásokat forgalmazzanak, a harmadik ország megjelölésével;
e)
bármely egyéb olyan általános vagy különös nehézségre vonatkozó információk, amellyel a kollektív befektetési vállalkozások uniós kezelői a harmadik országban való letelepedés vagy az általuk kezelt kollektív befektetési vállalkozások ottani forgalmazása során szembesülnek, a harmadik ország megjelölésével.
15. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. december 18-án.