KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 715/2013
af 25. juli 2013
om fastsættelse af kriterier for, hvornår kobberskrot ophører med at være affald ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (1), særlig artikel 6, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
En vurdering af en række affaldsstrømme har vist, at det vil være til gavn for markederne for kobberskrot, at der fastsættes specifikke kriterier for, hvornår kobberskrot hidrørende fra affald ophører med at være affald. Sådanne kriterier bør sikre en høj grad af miljøbeskyttelse. Kriterierne bør ikke berøre tredjelandes klassificering af kobberskrot som affald.
(2)
Rapporter fra Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter (JRC) har vist, at der er et marked for og en efterspørgsel efter kobberskrot til anvendelse som råvare i sektoren for produktion af ikke-jernholdige metaller. Kobberskrot, bør derfor være tilstrækkeligt rent og opfylde de relevante standarder eller specifikationer, der er fastlagt af producenterne af ikke-jernholdige metaller.
(3)
De kriterier, der bestemmer, hvornår kobberskrot ophører med at være affald, bør sikre, at kobberskrot fra en nyttiggørelsesoperation opfylder de tekniske krav, der er fastlagt af producenterne af ikke-jernholdige metaller, overholder gældende lovgivning og standarder for produkter og ikke har nogen generelle negative indvirkninger på miljøet eller menneskers sundhed. Rapporter fra Europa-Kommissionens Fælles Forskningscenter viser, at de foreslåede kriterier for det affald, der bruges som udgangsmateriale i nyttiggørelsesoperationen, for behandlingsprocesserne og -metoderne og for det kobberskrot, der kommer ud af nyttiggørelsesoperationen, opfylder disse mål, idet de fører til kobberskrot, der ikke har farlige egenskaber og er tilstrækkelig befriet for andre metaller end kobber og ikke-metalliske forbindelser.
(4)
For at sikre, at kriterierne bliver overholdt, bør det bestemmes, at det oplyses, når kobberskrot ikke længere er affald, og at der indføres et forvaltningssystem.
(5)
Det kan vise sig nødvendigt at revurdere kriterierne, hvis der på grundlag af overvågning af, hvordan forholdene på markedet for kobberskrot udvikler sig, bemærkes negative indvirkninger på markedet for kobberskrot til genanvendelse, især hvad angår udbuddet af sådant skrot.
(6)
For at give operatørerne mulighed for at tilpasse sig til kriterierne for, hvornår kobberskrot ophører med at være affald, bør der gå en vis tid, inden forordningen finder anvendelse.
(7)
Det udvalg, der er nedsat ved artikel 39 i direktiv 2008/98/EF, har ikke afgivet nogen udtalelse om foranstaltningerne i denne forordning, og derfor har Kommissionen forelagt Rådet et forslag vedrørende foranstaltningerne og fremsendt forslaget til Europa-Parlamentet. Da Rådet ikke traf afgørelse inden for den frist på to måneder, som er fastsat i artikel 5a i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (2), forelagde Kommissionen straks forslaget for Europa-Parlamentet. Europa-Parlamentet har ikke inden for fristen på fire måneder efter forelæggelsen af forslaget modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter kriterier for, hvornår kobberskrot ophører med at være affald.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning gælder definitionerne i direktiv 2008/98/EF.
Derudover finder følgende definitioner anvendelse:
1) »kobberskrot«: metalskrot, der hovedsagelig består af kobber og kobberlegeringer
2) »indehaver«: den fysiske eller juridiske person, der er i besiddelse af kobberskrot
3) »producent«: den indehaver, der overfører kobberskrot til en anden indehaver første gang efter, at skrottet er ophørt med at være affald
4) »importør«: en fysisk eller juridisk person, der er etableret i EU og fører kobberskrot, der er ophørt med at være affald, ind i EU's toldområde
5) »kvalificeret personale«: personale, der i kraft af erfaring eller uddannelse er kvalificeret til at overvåge og bedømme kobberskrots egenskaber
6) »visuel inspektion«: inspektion af alle dele af en sending kobberskrot ved hjælp af menneskets sanser og ikke-specialiseret udstyr
7) »sending«: et parti kobberskrot, der skal leveres fra en producent til en anden indehaver og kan befinde sig i en eller flere transportenheder, eksempelvis containere.
Artikel 3
Kriterier for kobberskrot
Kobberskrot ophører med at være affald, når alle følgende krav er opfyldt ved overførsel fra producenten til en anden indehaver:
1)
Det kobberskrot, der kommer ud af nyttiggørelsesoperationen, skal opfylde kriterierne i bilag I, del 1.
2)
Det affald, der anvendes i en nyttiggørelsesoperation, opfylder kriterierne i bilag I, del 2.
3)
Det affald, der bruges som udgangsmateriale i nyttiggørelsesoperationen, skal være behandlet i overensstemmelse med kriterierne i bilag I, del 3.
4)
Producenten skal opfylde kravene i artikel 4 og 5.
Artikel 4
Overensstemmelseserklæring
1. For hver sending kobberskrot udsteder producenten eller importøren en overensstemmelseserklæring, der er udformet som vist i bilag II.
2. Producenten eller importøren overdrager overensstemmelseserklæringen til den næstfølgende indehaver af kobberskrotsendingen. Producenten eller importøren beholder en kopi af overensstemmelseserklæringen i mindst et år regnet fra udstedelsesdatoen og foreviser den på anmodning for de kompetente myndigheder.
3. Overensstemmelseserklæringen kan foreligge i elektronisk form.
Artikel 5
Kvalitetsstyringssystem
1. Producenten indfører et kvalitetsstyringssystem, hvormed opfyldelse af kriterierne i artikel 3 kan godtgøres.
2. Kvalitetsstyringssystemet skal rumme dokumenterede procedurer for hvert af følgende aspekter:
a)
overvågning af kvaliteten af det kobberskrot, der kommer ud af nyttiggørelsesoperationen, jf. bilag I, del 1 (herunder prøveudtagning og analyse)
b)
effektiviteten af strålingsovervågningen, jf. bilag I, punkt 1.5
c)
modtagekontrol af det affald, der anvendes i nyttiggørelsesoperationen, jf. bilag I, del 2
d)
overvågning af behandlingsprocesser og -metoder, jf. bilag I, punkt 3.3
e)
feedback fra kunder om kobberskrottets opfyldelse af kvalitetskravene
f)
opbevaring af resultaterne af overvågningen i litra a)-d)
g)
revurdering og forbedring af kvalitetsstyringssystemet
h)
uddannelse af personale.
3. Kvalitetsstyringssystemet skal også for hvert kriterium indeholde de specifikke overvågningskrav, der er nævnt i bilag I.
4. Hvis nogen af de behandlinger, der er omhandlet i bilag I, punkt 3.3, er udført af en tidligere indehaver, sikrer producenten, at leverandøren anvender et forvaltningssystem, der opfylder kravene i denne artikel.
5. Et overensstemmelsesvurderingsorgan, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (3), som er akkrediteret i overensstemmelse med den pågældende forordning, eller en miljøverifikator som defineret i artikel 2, nr. 20), litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1221/2009 (4), som er akkrediteret eller givet licens i overensstemmelse med nævnte forordning, skal kontrollere, at forvaltningssystemet opfylder kravene i nærværende artikel. Denne kontrol udføres hvert tredje år.
Kun verifikatorer med følgende akkrediterings- eller licensomfang baseret på NACE-koderne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 (5) anses for have tilstrækkelig specifik erfaring til at udføre den kontrol, der er omhandlet i denne forordning:
a)
* NACE-kode 38 (indsamling, behandling og bortskaffelse af affald; materialegenvinding) eller
b)
* NACE-kode 24 (fremstilling af basismetaller) herunder navnlig underposition 24.44 (kobberfremstilling).
6. Importøren skal af sine leverandører kræve, at de indfører et forvaltningssystem, der opfylder kravene i stk. 1, 2 og 3 og er kontrolleret af en uvildig ekstern verifikator.
Leverandørens forvaltningssystem skal være certificeret af et overensstemmelsesvurderingsorgan, der er akkrediteret af en af følgende:
a)
et akkrediteringsorgan med en vellykket gensidig evaluering for denne aktivitet, som er gennemført af det organ, der anerkendes i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 765/2008
b)
en miljøverifikator, der er akkrediteret eller har fået licens af et akkrediterings- eller licensudstedelsesorgan i henhold til forordning (EF) nr. 1221/2009, som også er underlagt gensidig evaluering, jf. artikel 31 i nævnte forordning.
Verifikatorer, der ønsker at operere i tredjelande skal indhente en særlig akkreditering eller licens, i overensstemmelse med de specifikationer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 765/2008 eller forordning (EF) nr. 1221/2009 sammen med Kommissionens beslutning 2011/832/EU (6).
7. Producenten giver de kompetente myndigheder adgang til kvalitetsstyringssystemet, når de anmoder om det.
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juli 2013.
A BIZOTTSÁG 715/2013/EU RENDELETE
(2013. július 25.)
a réztörmeléknek a 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti hulladék jellegének megszűnését meghatározó kritériumok megállapításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hulladékokról és egyes irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. november 19-i 2008/98/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
Számos hulladékáram értékelése arra utal, hogy a réztörmelék-újrafeldolgozási piacoknak javára válna, ha egyedi kritériumok szolgálnának annak meghatározására, hogy a hulladékból nyert réztörmelék mikor nem minősül már hulladéknak. Ezeknek a kritériumoknak magas szintű környezetvédelmet kell biztosítaniuk. E kritériumok nem befolyásolhatják a hasznosított réztörmeléknek harmadik országok általi hulladékká minősítését.
(2)
Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának jelentései kimutatták, hogy piac és kereslet van a réztörmeléknek a nemvasfémgyártó ipar alapanyagaként való felhasználása iránt. Ezért a réztörmeléknek kellő tisztaságúnak kell lennie, és eleget kell tennie a nemvasfémgyártó iparban követendő szabványoknak, illetve előírásoknak.
(3)
A réztörmelék hulladék jellegének megszűnését meghatározó kritériumoknak biztosítaniuk kell, hogy a hasznosítási műveletből származó réztörmelék eleget tegyen a nemvasfémgyártó ipar műszaki elvárásainak, megfeleljen a termékekre irányadó meglévő jogszabályoknak és szabványoknak, és összességében sem a környezetre, sem az emberi egészségre ne legyen kedvezőtlen hatással. Az Európai Bizottság Közös Kutatóközpontjának jelentései kimutatták, hogy a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladékra, a hulladékkezelési eljárásokra és módszerekre, valamint a hasznosítási műveletből származó réztörmelékre vonatkozó javasolt kritériumok alkalmasak e célkitűzések elérésére, mivel veszélyes tulajdonságoktól mentes, a réztől különböző fémekben és nemfémes összetevőkben kellően szegény réztörmelék előállításához vezetnek.
(4)
A kritériumoknak való megfelelés biztosítása érdekében indokolt rendelkezni a hulladéknak már nem minősülő réztörmelékre vonatkozó tájékoztatási kötelezettségről, valamint arról, hogy az érintett gazdasági szereplők megfelelő irányítási rendszert kötelesek bevezetni.
(5)
A kritériumok felülvizsgálata szükségessé válhat, ha a réztörmeléket érintő piaci feltételek alakulásának nyomon követése alapján kedvezőtlen hatások jelentkeznek a réztörmelék újrafeldolgozásának piacain, különös tekintettel a réztörmelék rendelkezésre állására és hozzáférhetőségére.
(6)
Annak érdekében, hogy a piaci szereplők alkalmazkodhassanak a réztörmelék hulladék jellegének megszűnését meghatározó kritériumokhoz, indokolt e rendelet alkalmazásának kezdetéig ésszerű időt hagyni.
(7)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedésekről a 2008/98/EK irányelv 39. cikkével létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt, ezért a Bizottság javaslatot terjesztett a Tanács elé a meghozandó intézkedésekről, és ezt a javaslatát továbbította az Európai Parlamentnek. A Tanács nem határozott a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (2) 5a. cikkében megállapított két hónapos határidőn belül, ezért a Bizottság a javaslatot haladéktalanul benyújtotta az Európai Parlamentnek. Az Európai Parlament a fenti továbbítástól számított négy hónapon belül nem emelt kifogást az intézkedések ellen,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet megállapítja azon kritériumokat, amelyek meghatározzák, hogy a réztörmelék mikor nem minősül már hulladéknak.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a 2008/98/EK irányelvben foglalt fogalommeghatározások irányadók.
E rendelet alkalmazásában továbbá:
1. „réztörmelék”: túlnyomórészt rézből és rézötvözetekből álló fémtörmelék;
2. „birtokos”: az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely a réztörmeléknek a birtokában van;
3. „gyártó”: az a birtokos, aki a hulladéknak már nem minősülő réztörmeléket először adja át másik birtokosnak;
4. „importáló”: minden olyan, az Európai Unióban letelepedett természetes vagy jogi személy, aki vagy amely hulladéknak már nem minősülő réztörmeléket hoz be az Unió vámterületére;
5. „képzett személyzet”: tapasztalatánál vagy képzettségénél fogva a réztörmelék jellemzőinek ellenőrzésére és értékelésére képes személyzet;
6. „megtekintéssel való vizsgálat”: a réztörmeléknek a szállítmány valamennyi részére kiterjedő vizsgálata emberi érzékszervek vagy nem különleges mérőműszerek segítségével;
7. „szállítmány”: azon réztörmelékek összessége, amelyeket egy adott gyártótól egy másik birtokoshoz kívánnak elszállítani, és amely egy vagy több szállítóegységben - például konténerben - található.
3. cikk
A réztörmelékre irányadó kritériumok
A réztörmelék abban az esetben nem minősül már hulladéknak, ha akkor, amikor a gyártó egy másik birtokosnak átadja, a következő feltételek mindegyike teljesül:
1.
a hasznosítási műveletből származó réztörmelék megfelel az I. melléklet 1. szakaszában foglalt kritériumoknak;
2.
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék megfelel az I. melléklet 2. szakaszában foglalt kritériumoknak;
3.
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék az I. melléklet 3. szakaszában foglalt kritériumoknak megfelelő kezelésen esett át;
4.
a gyártó eleget tett a 4. és az 5. cikkben foglalt előírásoknak.
4. cikk
Megfelelőségi nyilatkozat
(1) A gyártónak vagy az importálónak minden réztörmelék-szállítmányról a II. mellékletben foglalt mintának megfelelő megfelelőségi nyilatkozatot kell kiadnia.
(2) A gyártónak vagy az importálónak a megfelelőségi nyilatkozatot el kell juttatnia a réztörmelék-szállítmány következő birtokosához. A gyártónak vagy az importálónak a megfelelőségi nyilatkozat kiadásától számítva legalább egy évig meg kell őriznie annak másolatát, és azt kérésre a hatáskörrel rendelkező hatóságok rendelkezésére kell bocsátania.
(3) A megfelelőségi nyilatkozat elektronikus formában is kiállítható.
5. cikk
Irányítási rendszer
(1) A gyártónak a 3. cikkben említett kritériumoknak való megfelelés igazolására alkalmas irányítási rendszert kell bevezetnie.
(2) Az irányítási rendszernek dokumentált eljárásokat kell tartalmaznia az alábbi szempontok mindegyike vonatkozásában:
a)
a hasznosítási műveletből származó réztörmelék minőségének az I. melléklet 1. szakasza szerinti ellenőrzése (beleértve a mintavételt és az elemzést is);
b)
az I. melléklet 1.5. pontja szerinti sugárzás-ellenőrzés eredményessége;
c)
a hasznosítási művelet alapanyagául szolgáló hulladék átvételi ellenőrzése az I. melléklet 2. szakasza szerint;
d)
az I. melléklet 3.3. pontjában foglalt kezelési folyamatok és technikák ellenőrzése;
e)
a réztörmelék minőségének megfelelőségével kapcsolatos visszajelzések a vevőktől;
f)
az a)-d) pont szerinti ellenőrzés eredményeinek nyilvántartása;
g)
az irányítási rendszer felülvizsgálata és továbbfejlesztése;
h)
a személyzet képzése.
(3) Az irányítási rendszernek ezenkívül elő kell írnia az I. mellékletben kritériumonként leírt sajátos ellenőrzési követelmények teljesítését.
(4) Abban az esetben, ha az I. melléklet 3.3. pontjában említett kezelések bármelyikét egy korábbi birtokos hajtja végre, a gyártónak biztosítania kell, hogy a beszállító e rendelet előírásainak megfelelő irányítási rendszert alkalmazzon.
(5) Az irányítási rendszernek e cikk előírásaival való összhangját egy, a 765/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (3) foglalt fogalommeghatározás szerinti és a rendelettel összhangban akkreditálást nyert megfelelőségértékelő szervezetnek vagy az 1221/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 2. cikkének 20. b) pontjában foglalt fogalommeghatározás szerinti környezetvédelmi hitelesítőnek hitelesítenie kell. A hitelesítést háromévente kell elvégezni.
Egy hitelesítő szakirányú tapasztalata kizárólag akkor minősül elegendőnek az e rendelet szerinti hitelesítés elvégzéséhez, ha akkreditálása vagy engedélye kiterjed az alábbi - az 1893/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) szerinti NACE-kódokkal meghatározott - tevékenységi területekre:
a)
* 38-as NACE-kód (hulladékgyűjtés, hulladékkezelés, -ártalmatlanítás, hulladékanyag hasznosítása); vagy
b)
* 24-es NACE-kód (fémalapanyag gyártása), beleértve különösen a 24.44-es alkódot (rézgyártás).
(6) Az importálónak meg kell követelnie a beszállítóitól, hogy olyan, független külső hitelesítő szervezet által hitelesített irányítási rendszert alkalmazzanak, amely megfelel az (1), a (2) és a (3) bekezdésben foglalt előírásoknak.
A beszállító irányítási rendszerét az alábbiak valamelyike által akkreditált megfelelőségértékelő szervezetnek kell hitelesítenie:
a)
a 765/2008/EK rendelet 14. cikke szerint elismert testület által végzett szakértői értékelésen az adott tevékenység vonatkozásában megfelelt akkreditáló testület;
b)
az 1221/2009/EK rendelettel összhangban egy, a rendelet 31. cikke alapján szakértői értékelésnek is alávetett akkreditáló vagy engedélyező testület által akkreditált vagy engedélyezett környezetvédelmi hitelesítő.
A tevékenységüket harmadik országokban folytatni kívánó hitelesítőknek külön ilyen célú akkreditálást vagy engedélyt kell beszerezniük, összhangban a 765/2008/EK rendeletben vagy az 1221/2009/EK rendeletben foglalt, a 2011/832/EU bizottsági határozattal (6) együtt értelmezett leírásokkal.
(7) A gyártónak az irányítási rendszerhez kérésre hozzáférést kell biztosítania a hatáskörrel rendelkező hatóságoknak.
6. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. július 25-én.