RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 924/2012
af 4. oktober 2012
om ændring af forordning (EF) nr. 91/2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (1) (»WTO-bemyndigelsesforordningen«), særlig artikel 1,
under henvisning til Europa-Kommissionens forslag forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 (2) indførte en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»forordningen om endelig told«).
B. RAPPORTER VEDTAGET AF WTO'S TVISTBILÆGGELSESORGAN
(2)
28. juli 2011 vedtog WTO's Tvistbilæggelsesorgan appelorganets rapport og panelrapporten som ændret ved appelorganets rapport i tvisten »De Europæiske Fællesskaber - De endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina« (3) (»rapporterne«). I disse rapporter blev det blandt andet konstateret, at EU handlede i modstrid med:
-
artikel 6.10 og 9.2 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår artikel 9, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (4) (grundforordningen), som anvendt i undersøgelsen vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (undersøgelserne af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer)
-
artikel 6.4, 6.2 og 2.4 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår visse aspekter af fastsættelsen af dumping i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår definitionen af Unionens erhvervsgren i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 3.1 og 3.2 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår fastsættelsen af dumpingimportmængden i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 3.1 og 3.5 i WTO-antidumpingaftalen for så vidt angår analysen om årsagssammenhæng i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 6.5 og 6.5.1 i WTO-antidumpingaftalen for så vidt angår behandlingen af fortrolige oplysninger i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
C. SAGSFORLØB
(3)
Den 6. marts 2012, i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningen, indledtes en fornyet undersøgelse ved offentliggørelsen af en meddelelse (5) i Den Europæiske Unions Tidende (»meddelelsen om indledning«). Europa-Kommissionen informerede parterne omfattet af den undersøgelse, som resulterede i forordning (EF) nr. 91/2009 (»den oprindelige undersøgelse«) om den fornyede undersøgelse, og om den måde, hvorpå der skulle tages højde for rapporternes konklusioner med hensyn til forordningen om endelig told.
D. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(4)
Den pågældende vare er visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål, bortset rustfrit stål, dvs. træskruer (bortset fra svelleskruer), selvskærende skruer, andre skruer og bolte med hoved (med eller uden møtrikker eller underlagsskiver, bortset fra skruer drejet af massivt materiale, med stifttykkelse på højst 6 mm, og bortset fra skruer og bolte med gevind, til fastholdelse af skinnemateriel) og underlagsskiver med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt »skruer« eller »den pågældende vare«).
(5)
Den pågældende vare tilhører normalt KN-kode 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 og ex 7318 22 00.
(6)
Rapporterne påvirker ikke de konklusioner, der er beskrevet i betragtning 40 til 57 i forordningen om endelig told vedrørende den pågældende vare og lignende varer.
E. REVIDEREDE KONKLUSIONER PÅ BASIS AF RAPPORTERNE
(7)
Som angivet i meddelelsen om indledning revurderede Kommissionen den oprindelige undersøgelses endelige konklusioner, idet den tog højde for tvistbilæggelsesorganets henstillinger og afgørelser. Denne revurdering var baseret på oplysninger indhentet i den oprindelige undersøgelse samt oplysninger indhentet efter offentliggørelsen af meddelelsen.
(8)
Den oprindelige undersøgelse af spørgsmålet om dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2006 til den 30. september 2007 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden« eller »UP«). Hvad angår de relevante parametre inden for rammerne af skadesvurderingen blev oplysninger dækkende perioden fra den 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«) analyseret.
(9)
Denne forordning forsøger at rette de aspekter i forordningen om endelig told, som blev konstateret som værende modstridende af tvistbilæggelsesorganet i de rapporter, den vedtog, og bringe samme forordning i overensstemmelse med tvistbilæggelsesorganets henstillinger og afgørelser.
1. Individuel behandling: anvendelse af artikel 9, stk. 5, i forordningen om endelig told
(10)
Dette afsnit beskriver de revurderede konklusioner fra den oprindelige undersøgelse angående rapporternes henstillinger og afgørelser om, at EU handlede i modstrid med artikel 6.10 og 9.2 i WTO's antidumpingaftale for så vidt angår artikel 9, stk. 5, i den grundforordning, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
(11)
Som nævnt i betragtning 81 og 84 i forordningen om endelig told blev samtlige de fem eksporterende producenter i stikprøven samt 3 individuelt undersøgte eksporterende producenter, der anmodede om individuel behandling, vurderet til at opfylde samtlige krav med henblik på at opnå en sådan behandling i overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i grundforordningen. Som angivet i betragtning 62 og 78 i forordningen om endelig told betragtedes fire eksporterende producenter, der oprindeligt tog del i stikprøven, og en individuelt undersøgt virksomhed som ikkesamarbejdende virksomheder, da de fremlagde oplysninger, der ikke stemte overens med beviserne i løbet af undersøgelsen.
(12)
I lyset af rapporternes anbefalinger vedrørende artikel 9, stk. 5, i grundforordningen opfordrede Kommissionen eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina til at give sig til kende og fremlægge de nødvendige oplysninger med henblik på at gennemgå deres aktuelle situation på ny, såfremt deres eksport til Den Europæiske Union for indeværende er genstand for de gældende antidumpingforanstaltninger for import af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål fra Folkerepublikken Kina, og såfremt de mener, at de er blevet afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling i forbindelse med den oprindelige efterforskning på grund af den administrative byrde i forbindelse hermed, eller fordi de mente, at de ikke opfyldte samtlige kriterier i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen.
(13)
Kommissionen opfordrede disse producenter til at erklære, hvorvidt de mente at være blevet afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling i forbindelse med den oprindelige efterforskning på grund af den administrative byrde i forbindelse hermed, eller fordi de mente, at de ikke opfyldte samtlige kriterier i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen. Sådanne interesserede parter blev opfordret til at give sig til kende senest 30 dage efter offentliggørelsen af meddelelsen om indledning samt til at fremlægge de følgende to oplysninger:
-
hvorvidt de mener, at de blev afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling i forbindelse med indledningen af den oprindelige efterforskning
-
fremlægge information om mængder eksporteret til Den Europæiske Union og eksportpriser dækkende den undersøgelsesperiode, der anvendtes i den oprindelige undersøgelse.
(14)
Visse eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina udtrykte bekymring i forbindelse med gennemførelsen af proceduren i tvistbilæggelsesorganets rapporter fremlagt i meddelelsen om indledning. De understregede navnlig, at de offentliggjorte frister efter deres mening var for korte. De hævdede, at en urimelig administrativ byrde blev pålagt de eksporterende producenter, hvilket virkede afskrækkende og forhindrede dem i at opnå individuel behandling.
(15)
Disse eksporterende producenters bekymring blev ikke betragtet som begrundet. Kommissionen fandt fristen passende i forhold til den administrative byrde og den mindre mængde oplysninger, der krævedes. Således forklarede meddelelsen om indledning, at en fornyet undersøgelse af en eksporterende producents aktuelle situation ville blive taget i betragtning efter modtagelse af en ansøgning indeholdende følgende oplysninger:
-
simpel erklæring om, at producenten mener at være blevet afskrækket og derfor ikke har samarbejdet og anmodet om individuel behandling
-
enkle tal, hvoraf det fremgår, at vedkommende eksporterede det pågældende produkt til EU i løbet af den oprindelige undersøgelsesperiode.
(16)
Kommissionens eneste hensigt med at kræve disse oplysninger var at gøre det muligt at identificere de eksporterende producenter, der ville have været i stand til at samarbejde og anmode om individuel behandling på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse, men som mente, de var blevet afskrækket derfra. En frist på 30 dage blev vurderet som passende til at besvare en anmodning om en simpel erklæring og meget enkle tal og kan ikke betragtes som en påtvungen administrativ byrde af urimeligt omfang. Det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent hævdede, at Kommissionen ved at anmode om de i ovennævnte betragtning 15 nævnte oplysninger påtvang de kinesiske eksporterende producenter dens betingelser, skønt der som udgangspunkt bør gives individuel behandling i henhold til artikel 6.10 og 9.3 i WTO's antidumpingaftale. Denne tilgang var i modstrid med anbefalingerne i tvistbilæggelsesorganets rapporter, og disse parter opfordrede Kommissionen til at kontakte de kinesiske eksporterende producenter ex officio og erklære, at de ville modtage individuel behandling. I denne sammenhæng finder Kommissionen, at den ved at offentliggøre meddelelsen om indledning, der blev sendt til alle de kendte eksporterende producenter i Kina, deres erhvervssammenslutning og de nationale myndigheder, har kontaktet samtlige de eksporterende producenter i Kina og bedt dem give sig til kende inden for 30 dage, såfremt de har eksporteret i løbet af den oprindelige undersøgelsesperiode uden at give sig til kende under samme. Sidstnævnte spørgsmål skal ikke betragtes som en »betingelse« i betydningen »test« som fremlagt af de pågældende parter, men snarere som en fastslåelse af, at de rent faktisk var berørt af den oprindelige undersøgelse. Endelig bør det bemærkes, at de spørgsmål, der blev stillet om de eksporterede produkter, er nødvendige med henblik på at kontrollere, hvorvidt den oprindeligt valgte prøve burde ændres, og er uden relevans for anvendelsen af individuel behandling. Påstanden blev derfor afvist.
(17)
Ud af de 15 virksomheder, der gav sig til kende efter offentliggørelsen af meddelelsen om indledning, og som indgav ansøgning inden for fristen:
-
var ti virksomheder eksporterende producenter, der allerede havde givet sig til kende og samarbejdet i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Dette illustrerede, at de ikke var blevet afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling under den oprindelige undersøgelse, og at deres situation således ikke kunne gennemgås på ny inden for rammerne af denne fornyede undersøgelse. En af disse ti virksomheder, der anmodede om fornyet undersøgelse af dens nuværende toldsatser, blev opfordret til at indgive en anmodning om undersøgelse til Kommissionen i henhold til artikel 11.3 i grundforordningen.
-
var én virksomhed en ny eksporterende producent (dvs. at vedkommende ikke havde eksporteret til EU på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse). Denne virksomhed kunne således ikke samarbejde og anmode om individuel behandling under den oprindelige undersøgelse. Virksomheden blev informeret om proceduren for ansøgning om behandling som ny eksporterende producent i henhold til artikel 2 i forordningen om endelig told
-
blev to virksomheder ikke betragtet som eksporterende producenter, men som handelsselskaber og således meddelt, at de ikke var omfattet af denne fornyede undersøgelse
-
hævdede to eksporterende producenter, at de opfyldte kriterierne og krævede deres situation undersøgt, men den ene af disse virksomheder trak efterfølgende sin ansøgning tilbage.
(18)
De virksomheder, der havde indgivet forespørgsel, fik muligheden for at fremsætte bemærkninger til de oplysninger, de modtog.
(19)
Den eksporterende producent, der hævdede at opfylde kriterierne og anmodede om undersøgelse af situationen, blev vurderet til at svare til kriterierne i punkt 1 i meddelelsen om indledning. Denne eksporterende producent anmodede desuden om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3, idet vedkommende hævdede, at var vedkommende ikke blevet afskrækket fra samarbejde under den oprindelige undersøgelse, ville vedkommende have anmodet om denne behandling. I betragtning af, at alle de eksporterende producenter, der under den oprindelige efterforskning havde anmodet herom, var blevet undersøgt individuelt, blev virksomhedens anmodning godkendt for at sikre lige behandling.
(20)
Den 6. juni 2012 (6) blev der offentliggjort en meddelelse om fornyet undersøgelse af den aktuelle situation for den eksporterende producent Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (»BFC«). Denne eksporterende producents eksportmængder udgjorde i løbet af undersøgelsesperioden mindre end 0,4 % af den samlede eksport fra Kina i løbet af undersøgelsesperioden. I lyset heraf fandt Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at ændre den oprindelige stikprøve af eksporterende producenter. Et spørgeskema blev sendt til den eksporterende producent i Kina og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder i EU, der deltog i videresalget af det berørte produkt i løbet af den oprindelige undersøgelsesperiode.
(21)
Kommissionen indhentede og kontrollerede samtlige de oplysninger, der skønnedes nødvendige med henblik på at afgøre, om der var tale om dumping. Den foretog desuden kontroller på de følgende forretningsmæssigt forbundne virksomheders adresser:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Sverige
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Tyskland.
(22)
Kommissionen konkluderede, at BFC skulle tildeles individuel behandling i henhold til henstillingerne om grundforordningens artikel 9, stk. 5, i tvistbilæggelsesorganets rapporter.
2. Visse aspekter i afgørelsen af spørgsmålet om dumping i undersøgelserne af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
(23)
Dette afsnit fremlægger den oprindelige undersøgelses genvurderede konklusioner vedrørende de følgende henstillinger og afgørelser i rapporterne om, at EU handlede i modstrid med artikel 6.4, 6.2 og 2.4 i WTO-antidumpingaftalen angående visse aspekter af afgørelsen om dumping i den oprindelige undersøgelse af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
(24)
Inden for rammerne af den åbne dialog med visse kinesiske eksporterende producenter og det kinesiske handelskammer fik parterne mere detaljerede oplysninger om egenskaberne for de produkter, der blev solgt af den indiske samarbejdende producent. Dette med henblik på at tage højde for WTO's Tvistbilæggelsesorgans anbefalinger vedrørende artikel 6.4, 6.2 og 2.4 i WTO-antidumpingaftalen som anført i ovenstående betragtninger 28 til 53. Disse oplysninger omfattede navnlig de produktegenskaber, der forekom relevante for bestemmelsen af den normale værdi, og som blev anvendt i sammenligningen med det pågældende produkt, dvs. det faktum, at det indiske hjemmemarkedssalg er inddelt i henholdsvis »standardsalg« og »specialsalg«, og at styrkeklassen fastsættes for hver transaktion. Derefter blev der udregnet en normal værdi pr. kg, som fastsat i tabellen med varekontrolnumre (PCN).
(25)
Kommissionen lagde vægt på to afgørende sammenligningselementer: styrkeklasse og opdelingen standard-/specialskruer, som angivet i betragtning 48 til 50 i forordningen om endelig told. Denne skelnen mellem henholdsvis standard- og specialskruer blev tilføjet som et nyt sammenligningselement i løbet af undersøgelsen, og styrkeklassen blev anvendt som det andet væsentlige sammenligningskriterium, således som størstedelen af de kinesiske eksporterende producenter selv foreslog det under den oprindelige undersøgelse.
(26)
Som nævnt i betragtning 56 i forordningen om endelig told kan standardskruer produceret i et referenceland sammenlignes med de skruer, der eksporteres til EU af de kinesiske producenter i stikprøven, da disse viste sig at have de samme fysiske og tekniske egenskaber som de varer, der blev eksporteret fra Kina.
(27)
Den normale værdi blev angivet ab fabrik og tilpasset for at tage højde for priseffekten af den kvalitetskontrol, der udføres af den indiske producent i modsætning til den kinesiske. Resultatet blev således to lister over normale værdier i kinesiske yen (CNY) pr. kg for hver styrkeklasse, en for standard- og en for specialskruer.
2.1. Note om fremlæggelse af oplysninger af 30. maj 2012
(28)
Den 30. maj 2012 blev yderligere oplysninger fremlagt til alle interesserede parter vedrørende de produkttyper, der anvendtes til sammenligning af den normale værdi og eksportprisen. Som indledningsmeddelelsen angiver, modtog alle interesserede parter mere præcise oplysninger om de produktegenskaber, der blev fundet relevante til bestemmelse af den normale værdi.
(29)
Indholdet af noten om fremlæggelse af oplysninger omfattede den normale værdi, fastsat på grundlag af priserne for det pågældende produkt solgt på hjemmemarkedet af den samarbejdende indiske producent. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skulle den normale værdi for de eksporterende producenter, der ikke er indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af priserne eller en beregnet værdi i et referenceland. To indiske producenter var villige til at samarbejde ved at udfylde et spørgeskema. De indsendte oplysninger i spørgeskemabesvarelserne blev efterprøvet hos de to virksomheder. Dog afgav kun en virksomhed tilstrækkeligt detaljerede data til, at den normale værdi kunne fastsættes.
(30)
Som nævnt i betragtning 90 i forordningen om endelig told »rejste en række importører og eksportører tvivl om, hvorvidt det var hensigtsmæssigt at anvende data fra førnævnte indiske producent, da i) mængden af skruer, der produceres og sælges af denne producent på det indiske hjemmemarked, angiveligt ikke var repræsentativt for den mængde, der eksporteres fra Kina til Fællesskabet, og ii) denne indiske producent angiveligt har handelsmæssige forbindelser til en af de EF-producenter, der støtter klagen. Det skal i den forbindelse bemærkes, at i) den indiske producents salgsmængder blev betragtet som værende tilstrækkeligt repræsentative til, at der kunne beregnes pålidelige normale værdier, og at ii) valget af Indien som referenceland ikke er urimeligt, selv om den pågældende indiske producent har forbindelser til en EF-producent, der støtter klagen. Det blev endvidere bemærket, at disse forbindelser blev etableret efter undersøgelsesperioden. På grund af manglende samarbejde fra andre tredjelandsproducenter og i betragtning af ovennævnte blev valget af Indien som referenceland betragtet som rimeligt«.
(31)
I betragtning af konkurrencevilkårene og åbenheden på det indiske marked og i betragtning af, at den samarbejdende indiske producent solgte varetyper, der kunne sammenlignes med dem, som de kinesiske eksporterende producenter solgte, blev det derfor konkluderet, at Indien var et egnet tredjeland med markedsøkonomi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7.
(32)
Noten om fremlæggelse af oplysninger angav, at disse data om hjemmemarkedssalg dækkede undersøgelsesperioden, dog uden det komplette varekontrolnummer (»PCN«). Den indiske producent kunne dog identificere den solgte skrues styrkeklasse, og hvorvidt der var tale om standard- eller specialskruer, jf. forordningen om endelig told. Behovet for at skelne mellem standard- og specialskruer var ikke fastsat på tidspunktet for undersøgelsens begyndelse, hvor PCN blev oprettet.
(33)
Kommissionen bemærkede dog, at denne skelnen påvirkede prissammenligningen, hvorfor den indiske producent fremlagde disse data efter anmodning. Det indiske hjemmemarkedssalg blev således inddelt i »standard«- og »special«-salg, hvorefter styrkeklassen blev fastsat for hver transaktion. En normal værdi pr. kg blev udregnet for hver styrkeklasse, som oprindeligt identificeret i tabellen med varekontrolnumre (PCN).
(34)
De resterende egenskaber fra det oprindelige PCN blev ikke anvendt, dels fordi den indiske producent ikke kunne fremlægge så detaljerede data, men også på grund af følgende:
-
Diameter og længde blev ikke dømt relevante, da analysen var baseret på vægt og således automatisk tog højde for forskelle stammende fra skruer med forskellig diameter eller længde.
-
Der var ingen angivelse af forskelle angående krombelægning eller belægning generelt - dvs. angivelse af galvanisering - mellem den indiske producents varer og de kinesiske skruer.
-
Med hensyn til det sidste PCN-element, KN-koderne blev det vurderet, at der ikke var tale om en pålidelig indikator, idet de kinesiske og indiske myndigheder, i modsætning til EU-myndighederne, ikke opererer med 10 KN-koder for at definere det pågældende produkt.
(35)
Kommissionen fokuserede derfor på to afgørende forskelle mellem produkterne: dels styrkeklassen, dels forskellen på standard- og specialskruer, hvilket er en indikator for kunde- og kvalitetsforskelle.
(36)
Den normale værdi blev angivet ab fabrik og tilpasset for at tage højde for priseffekten af den kvalitetskontrol, der udføres af den indiske producent, men ikke i Kina. Resultatet blev således to lister over normale værdier i kinesiske yen (CNY) pr. kg for hver styrkeklasse, en for standard- og en for specialskruer.
(37)
Kommissionen meddelte alle interesserede parter, at den normale værdi ikke kunne afsløres, da der var tale om en enkelt indisk producents fortrolige pris på hjemmemarkedet. De interesserede parter blev dog meddelt, at den normale »standard«-værdi for en skrue i styrkeklasse 8.8 (»G« i PCN-tabellen), en produkttype, der ofte eksporteres af kinesiske producenter, vurderedes til mellem 9 og 12 CNY pr. kg ab fabrik.
2.2. Bemærkninger til note om fremlæggelse af oplysninger af 30. maj 2012
(38)
En importør og fire eksporterende producenter hævdede, at tidsfristen for parterne til at fremsætte bemærkninger til de supplerende oplysninger (10 dage) var for kort. Kommissionen mener dog, at ovenstående tidsfrist var passende, idet de givne oplysninger blot supplerede oplysningerne i forordningen om endelig told efter den oprindelige undersøgelse. Tidsfristen for at gennemlæse og kommentere disse supplerende oplysninger blev således betragtet som værende rimelig.
(39)
Visse parter hævdede, at Kommissionen havde angivet, at den ikke rådede over nye oplysninger om de fysiske egenskaber ud over styrkeklassen for de produkter, der blev brugt til fastsættelsen af den normale værdi. Denne påstand bør afvises. På dette tidspunkt i undersøgelsen fremlagde Kommissionen blot supplerende oplysninger om, hvorledes den normale værdi blev udregnet under den oprindelige undersøgelse. Det skal understreges, at de kinesiske eksporterende producenter havde udpeget »styrke« som en relevant egenskab. Dette indebar dog ikke, at Kommissionen ikke rådede over oplysninger om andre fysiske egenskaber.
(40)
Samme parter hævdede, at Kommissionen under høringerne angav, at den, med hensyn til de mulige justeringer for sammenligning mellem eksportpriserne og den normale værdi, ville privilegere en justering på grundlag af en analyse af priser frem for omkostninger. Faktisk præciserede Kommissionen, at, i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, bør en sammenligning foretages med passende hensyntagen til de forskelle, der påvirker prissammenligneligheden og ikke forskellene i omkostninger.
(41)
Efterfølgende gentog disse parter deres påstand om, at disse justeringer burde tage højde for forskelle i produktionsomkostninger, såsom forskelle i råmaterialets energiforbrug, forbruget af valsetråd, af elektricitet og selvgenereret elektricitet, i produktivitet pr. medarbejder, den rimelige fortjeneste og forskelle med hensyn til værktøj. Som angivet ovenfor henviser artikel 2, stk. 10, i grundforordningen til priser og ikke omkostninger. Disse parter fremførte ingen beviser for, at de påståede forskelle i omkostninger gav sig udslag i prisforskelle. Der mindes i denne forbindelse desuden om, at der, ved undersøgelser omfattende overgangsøkonomier som Kina, anvendes et referenceland, når det anses for påkrævet, for at undgå at medtage priser og omkostninger, der ikke skyldes normale markedskræfter i lande uden markedsøkonomi. Således, med henblik på at fastsætte den normale værdi, erstattes omkostninger og priser for producenterne i lande med fungerende markedsøkonomi. På dette grundlag afvises disse krav om at justere for forskelle i produktionsomkostninger.
(42)
Samme parter hævdede yderligere, at de supplerende oplysninger fremlagt den 30. maj 2012 vedrørende egenskaber for produkter solgt af den indiske producent var utilstrækkelige, idet der efter sigende manglede information om følgende områder: forskelle vedrørende skruetypen, belægning og anvendelse af krom, diameter og længde, sporbarhed, ISO 9000 og fejlrate samt andre aspekter vedrørende hårdhed, bøjelighed, styrke, slagstyrke og andre friktionskoefficienter. De ønskede afklaring om årsagerne til, at de øvrige egenskaber i det oprindelige PCN ikke blev dømt relevante. Disse spørgsmål blev forklaret i to noter om fremlæggelse af oplysninger, afsendt den 5. juli og placeret i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter, den 11. juli 2012.
2.3. Note om fremlæggelse af oplysninger af 5. juli 2012
(43)
Efter anmodningen om supplerende oplysninger, beskrevet i betragtning 42 ovenfor, blev yderligere en note om fremlæggelse af oplysninger sendt til alle interesserede parter den 5. juli 2012. Denne note indeholdt følgende supplerende oplysninger:
-
En tabel med de forskellige prisniveauer for de normale værdier, udregnet pr. styrkeklasse for standardskruer solgt på det indiske hjemmemarked til selvstændige kunder af den samarbejdende indiske producent. Det blev desuden pointeret, at størstedelen af de varer, der eksporteres af kinesiske producenter, ligger i styrkeklasse G.
-
En dybdegående analyse af data fra Indien viste, at standardskruer solgt på hjemmemarkedet var elektropletterede med PCN-kode »A«. Derfor foreslog Kommissionen at sammenligne den normale værdi med belægningstype A for eksportvarer.
-
Efter manuel analyse af prisdata for det indiske hjemmemarked blev der udtrukket information om diameter og længde fra tekststrengen med den indiske producents salgskoder. For at muliggøre sammenligning med de kinesiske virksomheders eksport blev disse data sammendraget i kategorier for at skelne mellem de to overordnede produktstørrelser:
Indikator
Diameter
Længde
Lille
M4 til M10
0 til 100 mm
Mellem
M12 til M20
100 til 200 mm
Stort
M22 til M30
200 til 300 mm
-
Kommissionen foreslog derfor at anvende disse data for yderligere at indskærpe den normale værdi og udregne dumpingmargener på dette grundlag. Eksporterede skruer uden for disse kategorier blev ikke medtaget i dumpingberegningerne. Dette omfattede kun en ubetydelig eksportmængde.
-
Som reference fremlagde Kommissionen de foreslåede reviderede PCN:
Indikator
Varebeskrivelse
PCN
Standard/Special
Standardskrue
S
Specialskrue
P
Styrkeklasse
3,6
A
4,6
B
4,8
C
5,6
D
5,8
E
6,8
F
8,8
G
9,8
H
10,9
I
12,9
J
Overtrækning
Elektropletteret belægning
A
Diameter
M4 til M10
S
M12 til M20
M
M22 til M30
L
Længde
0 til 100 mm
S
101 til 200 mm
M
201 til 300 mm
L
-
Kommissionen fremlagde en oversigt over dumpingmarginer, ændret i henhold til forslaget i noten om fremlæggelse af oplysninger, idet den bemærkede, at disse reviderede antidumpingmargener ikke automatisk ville udgøre antidumpingtold, der er underlagt reglen om mindste told.
-
Endelig blev der fremlagt nye tabeller: 22, 23, 32, 33 og 34 for en EU-producent som svar på bemærkningerne fra visse interesserede parter om, at de supplerende oplysninger i noten om videregivelse af oplysninger af 30. maj 2012 var utilstrækkelige, idet visse elementer i tabellerne manglede eller var fejlagtigt sammendraget.
2.4. Bemærkninger til note om fremlæggelse af oplysninger af 5. juli 2012
(44)
Visse parter efterspurgte supplerende oplysninger om prisniveauet for den normale værdi. Som angivet i betragtning 82 ovenfor kunne prisniveauet ikke oplyses til de interesserede partier, da der er tale om fortrolig information om en enkelt referenceproducents priser. Dog blev en ikkefortrolig version af den normale værdi pr. styrkeklasse for standardskruer offentliggjort den 5. juli 2012 til de kinesiske eksporterende producenter, der efterspurgte sådanne yderligere oplysninger, og placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter, den 11. juli 2012. I denne note fremlagde Kommissionen en tabel med de forskellige priskategorier for de normale værdier, udregnet pr. styrkeklasse for standardskruer solgt på det indiske hjemmemarked til selvstændige kunder af den samarbejdende indiske producent.
(45)
Visse parter hævdede også, at Kommissionen under en høring den 26. juni 2012 havde meddelt dem, at det indiske hjemmemarkedssalg omfattede to typer belægning »A« og »B« i henhold til PCN-tabellen i den oprindelige undersøgelse. Denne påstand er ubegrundet. Kommissionen meddelte de pågældende parter, at den på dette tidspunkt i undersøgelsen var i færd med at analysere de 3 typer belægninger, den indiske producent anvender på standardskruer. Under en efterfølgende høring den 3. juli 2012 samt i en oplysningsnote placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter, den 11. juli 2012, fik alle parter at vide, at den indiske producent anvendte »A«-belægning ved fremstillingen af standardskruer.
(46)
Ved en høring afholdt den 11. juli 2012 bad samme parter Kommissionen forklare, hvorledes den indiske producent havde foretaget opdelingen af den normale værdi mellem special- og standardskruer. Kommissionen oplyste, at dette var gjort på grundlag af kundenavnene. Som det fremgår af høringsreferatet, udarbejdet af høringskonsulenten ved GD for Handel, udtalte Kommissionen dog, før høringens afslutning, at den skulle kaste yderligere lys over dette spørgsmål. Dette blev gjort i en oplysningsnote af 13. juli 2012, sendt til de parter, der tog del i høringen, og placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter. De nævnte parters påstand om, at Kommissionen udtalte, at »opdelingen af den normale værdi mellem special- og standardskruer blev blandt andet foretaget på grundlag af kundenavnene« er således ufuldstændig, da yderligere oplysninger er kommet for dagen, som angivet i nedenstående betragtning.
(47)
Hvad angår forskellen mellem standard- og specialskruer forklarer Kommissionens note af 13. juli 2012, at »det ikke kan udelukkes at bilindustrien ligeledes anvender standardskruer til visse formål«. Visse parter hævdede, at Kommissionen anså, at bilskruer også kan betragtes som standardvarer. Denne påstand var ubegrundet. Som det tydeligt fremgår af den pågældende note, fremkom Kommissionen med denne udtalelse uden at råde over den indiske producents kundeliste. Som det dog er fastlagt i den oprindelige undersøgelse og yderligere forklaret i del 2.7 nedenfor, bestiller bilproducenter altid specialdesignede skruer af kvalitetsmæssige og kommercielle årsager og med henblik på at opfylde erhvervsgrenens ISO-krav. Derfor betragter skrueproducenter, også de indiske, alle skruer produceret til bilindustrien som »special«-produkter. Dette ifølge oplysninger fundet på de indiske bilproducenters websider. Idet den indiske producent definerer alle individuelt designede produkter som »specialskruer«, antager Kommissionen, at standardskruer til bilindustrien ikke var omfattet af den liste over standardskruer, der blev fremlagt i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.
(48)
Det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent fremførte påstande i lighed med ovenstående angående den mulige inkludering af skruer til bilindustrien i den normale værdi. De hævdede desuden, at selv bilskruer, der ikke er fremstillet efter individuelt design, skal undergå særlig kvalitetskontrol eller opfylde sporbarhedskrav, der gør dem dyrere, og at disse bør betragtes som specialskruer. De hævdede, at Kommissionens konklusion om, at skruer anvendt til formål i den højere ende af markedet, men ikke fremstillet efter brugerens tegninger, burde betragtes som specialskruer, var ubegrundet, og at Kommissionen således brød grundforordningens artikel 2, stk. 10, om princippet for rimelig sammenligning. De mente desuden, at Kommissionens konklusioner, der er baseret på den indiske producents opdeling, ikke var bekræftet ved et kontrolbesøg. I lyset af ovenstående bad de Kommissionen om på ny at undersøge opdelingen mellem standard- og specialskruer eller, i modsat fald, at anvende et andet datasæt for normale værdier.
(49)
Kommissionens ræsonnement angående opdelingen mellem standard- og specialskruer er allerede behandlet i betragtning 47 ovenfor. Hvad angår påstanden vedrørende den manglende kontrol af den indiske producents opdeling kontrollerede Kommissionen salgslisten på stedet via gennemgang (»walk-through«-test) (dvs. dybdegående kontrol af en stikprøve af salgstransaktioner på salgslisten med henblik på at kontrollere korrektheden deraf) i henhold til standardpraksis for kontrolbesøg. Desuden blev den efterfølgende opdeling af den indiske producents salgsliste kontrolleret i sammenligning med opdelingens gennemsnitlige prisniveau, således som det forklares i den pågældende note. Således er påstanden om, at Kommissionen anvendte den pålydende værdi i den indiske producents data, ubegrundet.
(50)
Desuden giver den indiske producents kriterier for specialskruer, defineret som skruer produceret på grundlag af kundens tegninger som nævnt i ovenstående betragtning 47, tilstrækkelig sikkerhed for pålideligheden af disse data. Kommissionen foretog allerede i den oprindelige undersøgelse en justering af den normale værdi for at tage højde for de kvalitetskontroltiltag, den indiske producent iværksætter, men som ikke blev konstateret hos de kinesiske producenter i stikprøven. I betragtning heraf finder Kommissionen det ikke nødvendigt at anvende et andet datasæt for normale værdier, jf. de interesserede parters forslag. Endelig, som nævnt i betragtning 89 i forordningen om endelig told, tilbød ingen andre producenter i mulige referencelande at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, på trods af Kommissionens bestræbelser.
(51)
Hvad angår anvendelsen af data fra den indiske referencelandsproducent i forbindelse med fastsættelsen af den normale værdi hævdede sammenslutningen af europæiske forhandlere (EFDA), at denne teknik ikke var passende, da dennes assortiment, produktionsmængde, kundeprofil, distributionsmetode og markedsposition ikke kunne sammenlignes med de kinesiske eksporterende producenters situation. Den hævdede desuden, at de kinesiske priser var lavere grundet fordelene ved storproduktion af standardprodukter, da der er tale om specialiserede, effektive producenter. Desuden efterspurgte EFDA mere detaljerede oplysninger om den indiske producents priser og produktionsmængde for standardskruer. Endelig fremlagde EFDA Eurostat-data til at understøtte dens påstande om, at en sammenligning af eksportpriser på to specifikke KN-koder fra henholdsvis Kina og Indien ville vise, at den indiske eksport af disse produkter udgjorde mindre end 4 % af Kinas, og at Indien ikke var troværdig som leverandør af disse produkter til eksportmarkeder.
(52)
Til spørgsmålet om, hvorvidt den indiske referencelandsproducent er passende, henvises til sidste del af betragtning 49 ovenfor. Hvad angår den generelle påstand om, at de kinesiske eksportpriser kommer af fordelene ved storproduktion, manglede der meningsfulde argumenter og tal herfor. Påstandene kunne således ikke analyseres på det pågældende tidspunkt i undersøgelsen. Hvad angår anmodningen om supplerende oplysninger om den indiske producents data henvises der til betragtning 82 om fortrolighed. Med hensyn til påstanden om, at den indiske eksport ikke kan sammenlignes med den kinesiske eksport under og efter undersøgelsesperioden, er det de indiske hjemmemarkeds-, og ikke eksportpriser, der betragtes som relevante baseret på grundforordningen med henblik på fastsættelsen af den normale værdi. Derfor var EFDA's påstande ubegrundede.
(53)
Hvad angår spørgsmålet om den belægning, der anvendes af den indiske producent, udtrykte det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent tvivl, og de bad Kommissionen forklare, hvorledes de fortrolige oplysninger udgjorde afgørende bevis for, at den indiske producent solgte udelukkende elektropletterede skruer på hjemmemarkedet. Under kontrollen fremlagde den indiske producent beviser, der gjorde Kommissionen i stand til at konkludere, at standardskruer solgt på hjemmemarkedet var elektropletterede, jf. type »A« i det oprindelige PCN. Dette taget i betragtning mener Kommissionen, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at konkludere, at standardskruerne solgt på hjemmemarkedet var elektropletterede. I denne sammenhæng blev der foretaget en justering for forskelle ved krom, som angivet i betragtning 81 nedenfor.
2.5. Yderligere oplysninger efterspurgt efter noten om fremlæggelse af oplysninger af 5. juli 2012
(54)
Visse eksporterende producenter bad om yderligere forklaringer og oplysninger for eventuelt at kunne anmode om tilpasning af deres egne dumpingmargener som angivet i den oprindelige undersøgelse, på grundlag af følgende forhold:
a)
de anvendte produkttypeegenskaber (KN-koder, styrkeklasse, standard- eller specialdele) ved fastsættelsen af den normale værdi
b)
yderligere oplysninger vedrørende egenskaberne for produkterne solgt af den indiske producent, anvendt ved fastsættelsen af den normale værdi
c)
forklaring vedrørende årsagerne til, at det originale PCN's resterende egenskaber ikke blev anvendt
d)
justeringer i henhold til forskelle i de fysiske egenskaber.
(55)
Med hensyn til litra a) ovenfor, som angivet i informationsnoten af 30. maj 2012, var styrkeklassen for skruer solgt af den indiske samarbejdende producent den samme som styrkeindikatoren omfattet af de PCN, der blev anvendt i spørgeskemaet, fremsendt til alle parter. Styrkeklassen blev fastsat ved den indiske producents anvendelse af samme relevante PCN-element på de salgslister, der blev gennemgået under kontrolbesøget.
(56)
Opdelingen mellem special- og standardskruer forklares i betragtning 54 i forordningen om endelig told. »Special«-skruer fremstilles efter kundens tegning. »Standard«-skruer fremstilles til lager og ikke i henhold til en specifik kundes anvisninger. Behovet for at skelne mellem standard- og specialskruer fremstillet af den indiske producent var klart defineret, og som nævnt i betragtning 51 og 54 i forordningen om endelig told blev sammenligningen mellem eksportprisen og den normale værdi for de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven foretaget for skruer af »standard«-typen.
(57)
Med henblik på spørgsmålene i litra b) er det, af fortrolighedsmæssige årsager, ikke muligt at oplyse den præcise model af de skruer og bolte, den indiske producent sælger. Som angivet ovenfor fandt sammenligningen dog sted baseret på vægt inden for samme standard- eller specialkategori angivet i PCN.
(58)
Ligeledes med hensyn til spørgsmålene i litra b) efterspurgte flere af de interesserede parter mere information om belægningen. Den oprindelige undersøgelses data undergik yderligere analyse, hvoraf det fremgik, at produktet solgt som »standard« på det indiske hjemmemarked havde en basisbelægning, dvs. elektroplettering. Denne information blev fremlagt under høringer ønsket af de interesserede parter, derpå videregivet til de interesserede parter efter anmodning samt placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter.
(59)
To eksporterende producenter i stikprøven efterspurgte mere information om justeringer for forskelle ved anvendelse af krom i belægningen. Den samarbejdende indiske producents salgsdata blev analyseret yderligere, hvilket førte til en justering af den normale værdi for forskelle ved anvendelse af krom, som forklaret i betragtning 81 nedenfor. De samme to eksporterende producenter bad om yderligere forklaringer på, hvorledes rentabiliteten for den indiske samarbejdende producents hjemmemarkedssalg blev beregnet, hvorvidt produktionsomkostningerne blev rapporteret på grundlag af PCN, om der var blevet anvendt gennemsnitsomkostninger, og hvorvidt den normale værdi inkluderede salg til forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(60)
Al relevant information om den normale værdi var anført i betragtning 94 i forordningen om endelig told. Det er ligeledes angivet, at kun hjemmemarkedssalg til virksomheder, der ikke var forretningsmæssigt forbundne, blev anvendt.
(61)
Disse to eksporterende producenter ytrede senere alvorlig tvivl om, hvorvidt rentabilitets- og repræsentativitetstesten var udført korrekt. Med hensyn til repræsentativitetstesten ytrede disse eksporterende producenter tvivl om, hvorvidt den indiske producents salgsmængder på hjemmemarkedet oversteg 5 % af deres eksportsalg for de reviderede produktgrupper. I forbindelse med repræsentativitetstesten fremgik det, at i tilfælde, hvor 5 %-kravet ikke var overholdt for en specifik produkttype, var hjemmemarkedssalget dog omfangsrigt nok til at muliggøre en passende sammenligning. Med hensyn til rentabilitetstesten bekræftes det, at den blev udført på grundlag af produkttype.
(62)
Hvad angår spørgsmålet under litra c) ovenfor, dvs. hvorfor man ikke anvendte de komplette PCN til sammenligning af den normale værdi og eksportprisen, fremgik det klart af undersøgelsen, at de komplette PCN ikke ville udgøre en pålidelig indikator. For det første fordi hverken de indiske eller de kinesiske myndigheder skelner mellem 10 KN-koder til produktidentificering, sådan som EU-myndighederne gør det. For det andet, som forklaret i betragtning 48 i forordningen om endelig told, hævdede en række parter, at hovedparten af de skruer, der produceres af de kinesiske eksporterende producenter, er standardprodukter (som især befinder sig mellem belastningsklasse 4.8 og 8.8) uden særlige egenskaber, hvad angår råmaterialer, belastning, belægning eller certificerings-/sikkerhedsrelaterede aspekter, at de er bestemt til anvendelsesformål i den lavere ende af markedet (ikkeprofessionel brug og generel distribution), i modsætning til den højere ende heraf, og at de ikke opfylder de strenge krav stillet af brugere i sidstnævnte ende af markedet såsom bilindustrien, den kemiske industri eller rumfartsindustrien.
(63)
Spørgsmålene rejst af to andre eksporterende producenter under litra d) ovenfor, sporbarhedselementer, ISO-standard 9000, fejlrate og andre aspekter såsom »hårdhed, bøjelighed, styrke, stød, modstand, friktionskoefficient« kunne ikke godtages, da de pågældende virksomheder ikke har vist, hvorledes disse elementer påvirker prissammenligneligheden mellem den normale værdi og eksportprisen.
(64)
Da der manglede specifikke oplysninger om den manglende sammenlignelighed, de interesserede parter fremfører ud over deres anbefalinger i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, og da mængden af tilgængelige yderligere oplysninger om de øvrige tekniske egenskaber såsom belægning var begrænset, konkluderede den oprindelige undersøgelse, at de væsentligste faktorer og forskelle fremhævet af de interesserede parter selv, nemlig special-/standardprodukter og styrkeklasse, udgjorde et tilstrækkeligt grundlag for sammenligning mellem den normale værdi og eksportpriserne.
2.6. Yderligere fremlæggelse af oplysninger vedrørende den normale værdi af 11. juli 2012
(65)
Den 11. juli 2012 fremlagde Kommissionen en genklassificering af den normale værdi som beskrevet ovenfor og den foreslåede genudregning af dumpingmargener på grundlaget beskrevet ovenfor samt de efterspurgte bemærkninger.
(66)
Som nævnt i betragtning 32 ovenfor fremlagde den indiske producent oprindeligt en salgsliste for hjemmemarkedet uden PCN. Hvert salg var blot identificeret vha. en enhedskode, dvs. en intern kode for hvert produkt, og en tekststreng med produktbeskrivelse, for eksempel:
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
(67)
Som forklaret i betragtning 48 til 57 i forordningen om endelig told angav den indiske virksomhed en opdeling af sit hjemmemarkedssalg i standard- og specialskruer på grundlag af den skelnen, der nævnes i betragtning 77. Således blev hjemmemarkedssalget fremlagt inddelt i to segmenter: »standard-hjemmemarkedssalg« og »special-hjemmemarkedssalg«. Salg, der ikke kunne identificeres som enten standard- eller specialsalg, blev ikke medtaget i den efterfølgende beregning af den normale værdi.
(68)
Undersøgelsen gjorde det også klart, at skruens styrkeklasse var nødvendig for at fastsætte den normale værdi. Den indiske virksomhed angav styrkeklassen for hver linje af sine »standard-hjemmemarkedssalg« og »special-hjemmemarkedssalg«, og disse blev fremlagt i en søjle kaldet »Klasse« (»Grade«) indeholdende styrkeklassen, for eksempel:
Beskrivelse
Klasse
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
8.8
(69)
Den oprindelige normale værdi blev udregnet på grundlag heraf, med anvendelse af opdelingen mellem standard-/specialvarer samt styrkeklassen, som fremført i den første fremlæggelse af gennemførelsesundersøgelsen den 30. maj 2012.
(70)
Som nævnt i betragtning 54 bad visse eksporterende producenter om yderligere forklaringer, idet de hævdede, at manglen på sammenligning af skruernes belægning, diameter og længde kunne påvirke niveauet af den oprindeligt udregnede normale værdi.
(71)
I mangel af PCN blev den beskrivende tekststreng for hver transaktion (efter gruppering af transaktioner med samme beskrivelse) analyseret for at udtrække de solgte skruers diameter og længde. Ovenstående eksempel giver M8 = diameter og 16 = længde. Der er således tale om en skrue med en diameter på 8 mm og en længde på 16 mm. Værdien 1,25 henviser til gevindstigning, der ikke anvendes til klassificering af det pågældende produkt.
(72)
De PCN, de kinesiske eksporterende producenter anvender, gengiver disse data på en lidt anden måde. Ovenstående skrue ville have fremstået som »080016« for diameter og længde.
(73)
For at sikre overensstemmelse mellem den normale værdi og eksportprisen inddelte Kommissionen diameter og længde i tre lige store kategorier, som angivet i andet oplysningsbrev af 5. juli 2012:
Indikator
Diameter
Længde
Lille
M4 til M10
0 til 100 mm
Mellem
M12 til M20
100 til 200 mm
Stort
M22 til M30
200 til 300 mm
(74)
En mindre del af den indiske producents salg faldt uden for disse kategorier og blev ikke anvendt til beregning af den normale værdi. Den overfor beskrevne skrue ville derfor fremstå med revideret PCN »GSS« = styrkeklasse 8.8; diameter lille; længde lille.
(75)
Det fremgik tydeligt af ovenstående eksempel, at tekststrengen til produktbeskrivelsen ikke indeholder information om den belægning, den indiske producent anvender. Derfor blev undersøgelsesdokumentet gennemsøgt for oplysninger om den type belægning, den indiske producent eventuelt anvendte til skruer solgt på hjemmemarkedet. Det fremgik af fortrolige oplysninger i dokumentet, kontrolleret på stedet hos den indiske producent, at der anvendtes elektroplettering (PCN type A) til standardskruer på hjemmemarkedet. Alle parter blev informeret herom den 5. juli 2012.
2.7. Bemærkninger til note om fremlæggelse af oplysninger af 11. juli 2012
(76)
Adskillige eksporterende producenter reagerede på ovennævnte information. Efter anmodning fra disse eksporterende producenter blev der afholdt en høring ledet af GD for Handels høringskonsulent med henblik på at fortsætte dialogen med Kommissionen og diskutere de spørgsmål, de rejste. De eksporterende producenter rejste navnlig følgende spørgsmål:
a)
Den indiske producents metodologi til opdeling af hjemmemarkedssalgene i standard- og specialvarer
b)
Såfremt visse skruer solgt til bilindustrien blev betragtet som standardskruer, ville en »større justering« blive påkrævet
c)
Tilpasninger til den normale værdi under artikel 2, stk. 10, litra b), for indirekte skatter på import af valsetråd til Indien
d)
Tilstedeværelse af krom VI i standardskruernes belægning
e)
Kommissions metodologi for eksporttransaktioner uden tilsvarende hjemmemarkedssalg
f)
Oplysning af produktkoderne for den indiske producents salg på hjemmemarkedet.
(77)
Hvad angår litra a) ovenfor opdelte den indiske producent sine hjemmemarkedssalg i standard- og specialskruer ud fra den antagelse, at sidstnævnte fremstilles efter kundens tegninger, mens de resterende var standardskruer, dvs. ikke fremstillet efter en kundes eller andre specifikke tegninger.
(78)
Vedrørende litra b) ovenfor og som angivet i en note til dossieret af 13. juli 2012, der er sendt til de nævnte interesserede parter efter høringen den 11. juli, bekræftede Kommissionen, at i mangel af kundenavne som angivet ovenfor, henviser Kommissionen til ovenstående betragtning 47. Kommissionen bemærker endvidere, at, ifølge den europæiske sammenslutning af producenter af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, »når en kunde i Europa - navnlig inden for bilsektoren - bestiller skruer, bolte, møtrikker og lignende produkter fremstillet i henhold til en tegning, der samtidig er i fuld overensstemmelse med internationale standarder (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), betragtes dette produkt alligevel af producenten som et »special«-produkt og identificeres derefter i virksomhedens interne klassificering (…) Dette er modus operandi for alle producenter af skruer, bolte, møtrikker og lignende produkter verden over, også i Indien«. Kommissionen er således sikker på, at standardskruer til bilindustrien ikke var medtaget på listen over standardskruer fremlagt i forbindelse med resultaterne af den oprindelige undersøgelse. Derfor blev denne påstand afvist.
(79)
Hvad angår litra c) ovenfor rejste visse eksporterende producenter under en høring spørgsmålet om en justering under grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), for at tage højde for afgifterne på import af valsetråd til Indien, der inkluderes i den normale værdi, men ikke i eksportpriserne fra Kina. Kinesiske virksomheder i stikprøven for den oprindelige undersøgelse indkøbte valsetråd fremstillet i Kina.
(80)
Råmaterialet importeret af den indiske producent er pålagt den grundlæggende toldafgift (5 % af den toldpligtige værdi) samt uddannelsesbidrag (3 % af den grundlæggende toldafgift plus udligningstoldbeløbet). I henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i den grundlæggende forordning kan en sådan justering for indirekte skatter dog kræves, såfremt importafgifterne for et sådant produkt og de indeholdte fysiske materialer ikke opkræves i tilfælde af salg på hjemmemarkedet, eller refunderes, såfremt produktet eksporteres til Den Europæiske Union. I mangel af påstand om og bevis for, at eksport fra ovennævnte eksporterende producenter til EU er berettiget til fritagelse fra eller refundering af importafgifter i forbindelse med råmaterialer (valsetråd), skal kravet afvises. Desuden er sådanne justeringer normalt ikke mulige, når den eksporterende producent, som det er tilfældet for denne undersøgelse, modtager alle sine råmaterialer fra leverandører på hjemmemarkedet og derfor ikke pålægges importafgifter.
(81)
Hvad angår litra d) ovenfor fremgik det af beviserne i den oprindelige undersøgelsessag, at belægningen på standardskruer solgt på det indiske hjemmemarked almindeligvis indeholdt Cr3-krom og således passede til PCN-definitionen, ifølge hvilken belægningen ikke indeholdt krom VI. Dumpingmargenerne blev derfor genberegnet baseret på den dyreste type krombelægning på eksportsiden, uden eksportpristilpasning. To eksporterende producenter hævdede, at informationen om belægningen svarede til den aktuelle situation og ikke situationen på tidspunktet for undersøgelsen. Dette er ikke korrekt. Der blev indhentet efterprøvede beviser ved kontrollen under den oprindelige undersøgelse, hvoraf det fremgik, at alle standardskruer solgt på hjemmemarkedet i Indien blev elektropletteret under den oprindelige undersøgelsesperiode.
(82)
Hvad angår litra e) ovenfor bekræftes det, at dumpingmargenerne blev udregnet på det grundlag, at såfremt der ikke forefandtes noget tilsvarende salg på hjemmemarkedet, blev eksporttransaktionen udelukket fra dumpingberegningerne. Nogle parter hævdede, at der ikke var grund til at udelukke visse eksporttransaktioner fra beregningen af dumpingmargenen. For alle de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven fandtes der dog betydelig overensstemmelse mellem hjemmemarkeds- og eksportsalg, således at de forskellige parters salg kunne gengives på troværdig vis.
(83)
Med hensyn til litra f) ovenfor hævdede det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksportør, at den indiske producent ikke angav en god grund til ikke at lade Kommissionen videregive visse oplysninger om produktkoder for vedkommendes salg på hjemmemarkedet. Kommissionen fremlagde så mange oplysninger som muligt, idet den overholdt fortrolighedsreglerne, gennem en række noter til sagen, der blev gjort tilgængelige for alle interesserede parter, samt høringer for det kinesiske handelskammer og alle de kinesiske eksportører, der anmodede herom. Med hensyn til anmodningen om at oplyse den indiske producents produktkoder vil videregivelsen af disse oplysninger gøre det muligt for andre parter at beregne den indiske producents hjemmemarkedspriser med betydelig sikkerhed, hvilket skal undgås med henblik på at beskytte fortrolige forretningsoplysninger. Såfremt Kommissionen undlader at beskytte fortrolige oplysninger, kan den afkræves erstatning herfor. Den risikerer ligeledes at afskrække virksomheder i referencelande fra at deltage frivilligt i undersøgelser. Denne påstand blev derfor afvist.
2.8. Justeringer af metodologien for beregning af den normale værdi i forordningen om endelig told
(84)
I lyset af de kinesiske eksporterende producenters observationer i denne undersøgelse vedrørende definitionen af produkttyper ved beregningen af den normale værdi for Indien, hvorved de fremhævede vigtigheden af elementerne diameter, længde og belægning, ud over opdelingen i standard- og specialskruer samt styrkeklasse, og i lyset af de efterfølgende høringer og dialogen i høringskonsulentens tilstedeværelse, blev den indiske producents data gennemgået på ny.
(85)
Efter denne fornyede gennemgang var Kommissionen i stand til at fastsætte diameter og længde af de skruer, der solgtes på det indiske hjemmemarked. For at muliggøre en retfærdig sammenligning mellem disse skruer og skruer eksporteret fra Kina blev diameter og længde inddelt i størrelseskategorier og den normale værdi beregnet for hver kategori. Dette blev forklaret i detaljer i to oplysningsnoter af 5. og 11. juli 2012, der blev gjort tilgængelige for alle de interesserede parter. Gennem sammendragelsen i størrelseskategorier for at skelne mellem de vigtigste produktstørrelser solgt af den indiske producent muliggjorde denne metodologi en rimelig sammenligning med varer eksporteret af de kinesiske virksomheder, som krævet af de interesserede parter. Efterfølgende fremførte to eksporterende producenter, at de ikke rådede over fuldstændige oplysninger, idet de hævdede, at klassificeringen var uklar og utilpasset, og at de derfor ikke havde tilstrækkelig information til at kræve justering for fysiske forskelle. Dog fremlagde disse to eksporterende producenter ikke noget gyldigt alternativt forslag eller væsentligt bevis. Påstanden blev derfor afvist.
(86)
EFDA hævdede, at anvendelsen af diameter og længde ikke afspejlede virkeligheden og foreslog et alternativ, der gengav de to kriterier for, i deres øjne, at undgå at udelukke visse produkter, men undlod at begrunde denne alternative tilgang. Kommissionens klassificering udelukkede ikke nogen produkttyper (samtlige mulige kombinationer af diameter og længde var dækket), og denne påstand kunne således ikke undersøges nærmere.
(87)
Alle de solgte standardskruer viste sig at være elektropletterede, og således blev den normale værdi beregnet med en belægning svarende til PCN-koden »A«. For kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, der ikke eksporterede skruer med belægningstype A, blev den nærmeste belægningstype anvendt uden eksportpristilpasning.
(88)
Data for styrkeklasse og opdelingen i standard- og specialvarer forblev uforandret.
(89)
To eksporterende producenter bad GD for Handels høringskonsulent træde ind for at undersøge den indiske referenceproducents fortrolige data og fremlægge forsikringer vedrørende fortroligheden af dennes salg på hjemmemarkedet og vedrørende spørgsmålet om belægningen på standardskruer, tilstedeværelsen af krom i belægningen samt udtrækningen af informationer om længde og diameter for standardskruer. Efter at have undersøgt den indiske referenceproducents fortrolige data fremlagde høringskonsulenten forklaringer for de to eksporterende producenter. Høringskonsulentens rapport blev tilføjet dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter.
(90)
På trods af ovennævnte supplerende oplysninger, forklaringer, høringer og dialoger hævdede visse parter fortsat, at de ikke havde tilstrækkelige oplysninger til at kunne anmode om justeringer til sikring af retfærdig sammenligning. Kommissionen fremlagde omfattende oplysninger til parterne vedrørende de produktgrupper, der anvendtes til fastsættelsen af den normale værdi, som krævet af appelorganet (7). Desuden afgav Kommissionen oplysninger og besvarede alle spørgsmål fra samtlige parter gennem en forlænget periode fra den 30. maj 2012 til den 19. juli 2012. En supplerende periode på 20 dage blev tildelt for at give alle parter mulighed for at fremlægge bemærkninger til de sidste oplysninger.
(91)
Samme parter hævdede, at Kommissionen, i modstrid med appelorganets beretning og uden gyldig grund, nægtede at fremlægge oplysninger om de af den indiske producents produkter, der blev brugt til at fastsætte den normale værdi. Antidumpingaftalens artikel 6.5 angiver, at oplysninger, der er fortrolige eller gives på et fortroligt grundlag, skal behandles som sådanne af de undersøgende myndigheder. I dette tilfælde fremlagde den indiske producent oplysninger om produkttyper solgt på hjemmemarkedet på fortroligt grundlag, og virksomheden gentog sin anmodning om fortrolig behandling til Kommissionen, idet den angav, at den fortsat betragter disse oplysninger som strengt fortrolige, som angivet i betragtning 82. Samme parter hævdede ligeledes, at Kommissionen ikke var i stand til at fremlægge et meningsfuldt, ikkefortroligt sammendrag af oplysningerne fremlagt af den indiske producent, som krævet i rapporterne. I løbet af den fortsatte dialogproces, og som angivet i betragtningerne ovenfor, videregav Kommissionen dog al relevant information om den indiske producent inden for fortrolighedens grænser til de interesserede parter, således at disse kunne forsvare egne interesser.
2.9. Fastsættelse af den normale værdi for de eksporterende producenter i Kina, normal værdi, eksportpriser, sammenligning
(92)
Den normale værdi blev udregnet og sammenlignet med eksportprisen som angivet ovenfor. Eksportprisen blev justeret for at fjerne prisforskellen for de berørte skruer, hvis belægning var tilsat krom VI. De to blev sammenlignet på et ab fabrik-grundlag, som i den oprindelige undersøgelse.
2.10. Krav om justeringer på grundlag af produktegenskaber
(93)
En eksporterende producent krævede en justering for fysiske forskelle i det pågældende produkt (sekskantskruer, træskruer, bolte osv.) i henhold til artikel 2, stk. 10, litra a), i grundforordningen. Da den eksporterende producent, af fortrolighedsmæssige årsager, ikke har adgang til de komplette data om normal værdi, brugte virksomheden sine egne eksportpriser til at demonstrere, i hvor høj grad priserne svinger for hver enkelt skruetype.
(94)
Den oprindelige undersøgelse sammenlignede den normale værdi og eksportprisen, dels ved at skelne mellem standard- og specialskruer, som angivet i betragtning 102 i forordningen om endelig told, dels ved at fastsætte styrkeklassen. De komplette varekontrolnumre (PCN) blev ikke brugt i dette tilfælde, da producenten i referencelandet ikke fremlagde oplysninger på grundlag af PCN som ønsket. Et af elementerne i de originale PCN var at identificere de forskellige skruetyper i henhold til den KN-kode, de tilhørte. Da den indiske producent ikke fremlagde disse oplysninger, kunne dette element ikke bruges til sammenligning i den oprindelige undersøgelse.
(95)
Oplysningerne fremlagt af den eksporterende producent angav, at der var grundlag for justeringer i henhold til de forskellige skruetyper. Den foreslåede metodologi blev dog betragtet som passende, da virksomheden ikke oplyste den præcise produkttype i henhold til KN-koden, jf. betragtning 34, sådan som det oprindeligt var ønsket. Som alternativ blev der foretaget en undersøgelse af prisforskellene for EU-erhvervsgrenen på Unionens marked med henblik på at afgøre, hvorvidt der fandtes prisforskelle mellem de forskellige typer af skruer. EU-erhvervsgrenen havde fremlagt fuldstændige oplysninger efter PCN som oprindeligt ønsket. Denne undersøgelse bekræftede, at priserne på EU-markedet svingede afhængigt af typen af skruer. På dette grundlag blev det fundet passende at tilpasse de normale værdier for at afspejle disse forskelle. Som grundlag for justeringen blev EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris vurderet som »1«, og alle de individuelle typer blev tildelt en individuel værdi afhængigt af deres pris i forhold til førnævnte gennemsnit. Disse værdier blev efterfølgende anvendt på den normale værdi som anvendt i sammenligning med hver type eksporteret af den eksporterende producent.
(96)
Da disse justeringer blev foretaget på grundlag af markedsværdien af forskellene i de fysiske egenskaber på EU-markedet, blev det betragtet som passende at foretage lignende justeringer ved udregningen af dumpingmargener for alle eksporterende producenter.
(97)
Efter offentliggørelsen af det overordnede dokument om afgivelse af oplysninger hævdede CCME og en kinesisk eksportør, at Kommissionen stadig brød artikel 2.4, 6.2 og 6.4 i WTO-antidumpingaftalen ved at undlade at fremlægge rettidige oplysninger, på grundlag af hvilke eksportprisen og den normale værdi blev sammenlignet, og de opfordrede Kommissionen til at fremlægge omfattende oplysninger om de produkttyper af normal værdi, der blev anvendt for at opfylde forpligtelsen til at give de kinesiske eksporterede producenter mulighed for at sikre, at deres interesser blev forsvaret, fremlægge deres sag med fuldstændig baggrundsviden og sikre retfærdig sammenligning mellem eksportpriserne og den normale værdi. De pågældende parter bad derfor Kommissionen om på ny at undersøge:
a)
fuld angivelse af produkttyperne for den normale værdi
b)
sikring af, at standardskruer produceret af de kinesiske eksporterede producenter ikke sammenlignes med skruer fremstillet af referenceproducenter til anvendelse i den højere ende af markedet
c)
fremlæggelse af dokumentation om, hvorledes anmodninger om justeringer kan begrundes
d)
fremlæggelse af oplysninger om, hvorledes visse tilpasninger blev foretaget
e)
EU's forpligtelse til ikke at se bort fra eksporttransaktioner.
(98)
Med hensyn til litra a) og i lyset af oplysningsnoter dateret 30. maj 2012, 11. juli 2012, 13. juli 2012, det overordnede dokument om afgivelse af oplysninger sendt den 31. juli 2012 og navnlig betragtning 77 til 96 samt høringerne afholdt i løbet af konsultationsproceduren skønnes det, at de interesserede parter har modtaget al den information, der kunne videregives inden for rammerne af fortrolighedskravene.
(99)
Med hensyn til litra b) om behovet for at sikre, at standardskruer produceret af de kinesiske eksporterede producenter ikke sammenlignes med skruer fremstillet af referenceproducenter til anvendelse i den højere ende af markedet, er dette forhold blevet behandlet i ovenstående betragtning 78. I mangel af nye beviser og i betragtning af, at de interesserede parter alene har fremsat påstande om mulig medtagelse af skruer til anvendelse i den højere ende af markedet, ud over bilindustrien, betragter Kommissionen, at de oplysninger, der er tilgængelig i dossieret, er tilstrækkeligt pålidelige til at sikre, at der kun blev anvendt standardskruer til sammenligningen med den pågældende kinesiske eksportørs eksportpriser.
(100)
Hvad angår litra c) og påstandene om, at Kommissionen undlod at fremlægge oplysninger om, hvorledes de kinesiske eksporterende producenter kunne begrunde anmodninger om justeringer angående sporbarhedselementer, ISO-standard 9000, fejlrate og andre aspekter såsom »hårdhed, bøjelighed, styrke, stød, modstand, friktionskoefficient«(jf. betragtning 63 ovenfor) og told på importomkostninger (jf. betragtning 79 og 80 ovenfor), bemærker Kommissionen nedenstående. For det første minder Kommissionen om, at parterne fremførte disse elementer uden at tilføje yderligere detaljer. Under en høring ved høringskonsulenten den 11. juli 2012 opfordrede Kommissionen parterne til at fremlægge yderligere oplysninger om de ovenstående emner, men sådanne oplysninger blev ikke fremlagt. Hvad angår anmodningen om justeringer på eksportpriser for at tage høje for tolden på import af valsetråd til Indien og generelt de lavere omkostninger ved råmaterialer for de kinesiske eksporterende producenter, forklarede Kommissionen på detaljeret vis i betragtning 80 årsagen til, at denne justering ikke kunne godkendes. Desuden, som det fremføres i betragtning 63 i den oprindelige forordning, afspejlede omkostningen ved det vigtigste råmateriale, valsetråd, ikke i bund og grund markedsværdien. Det blev konkluderet, at priserne på valsetråd på hjemmemarkedet var konsekvent lavere end på andre markeder. Disse fordrejede priser kan således ikke anvendes som grundlag for de justeringer, de pågældende parter efterspørger. Under disse omstændigheder er det Kommissionen uklart, hvilke supplerende oplysninger, der - ifølge det kinesiske handelskammer og den eksporterende producent - kunne fremlægges for at begrunde disse to anmodninger om justeringer.
(101)
Hvad angår litra d) minder Kommissionen om, at oplysningerne om »EU-producenternes typer for normale værdier og deres prisniveauer, samt indvirkningen af de affødte justeringer af referenceproducentens typer for normale værdier« er fortrolige og ikke kan videregives. Det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent anmodede om yderligere forklaringer på, hvorledes justeringerne for prisforskelle på belægning blev foretaget. Som angivet i betragtning 92 ovenfor bør det bemærkes, at Kommissionen i det specifikke oplysende dokument angav, hvilke eksporterede produkttyper der er blevet justeret, hvilket gør det muligt for de interesserede parter at forstå, hvorledes justeringen blev foretaget.
(102)
Hvad angår litra e) og det påståede behov for at tage højde for alle sammenlignelige eksporttransaktioner i dumpingudregningen for at sikre rimelig sammenligning i henhold til artikel 2.4.2 i WTO-antidumpingaftalen, bemærker Kommissionen, at det netop er i henhold til anmodninger og forslag fra de pågældende parter, at den normale værdi for fastsættelse af dumpingmargener blev justeret. Den anvendte metodologi blev forklaret i betragtning 93 og 96 ovenfor, og årsagerne til at udtrykke det udregnede dumpingbeløb som en procentdel af eksporttransaktionerne anvendt i udregningen af det i betragtning 107 og 108 nedenfor er i fuld overensstemmelse med artikel 2.4.2 i WTO-antidumpingaftalen, der henviser til sammenlignelige eksporttransaktioner. I dette tilfælde er alle de sammenlignelige transaktioner (efter produkttype) blevet anvendt til sammenligningen. Det var derfor rimeligt at udtrykke det udregnede dumpingbeløb som en procentdel af de eksporttransaktioner, der blev anvendt til at udregne dumpingbeløbet.
(103)
I henhold til det overordnede dokument om afgivelse af oplysninger gentog to kinesiske eksporterende producenter, at der skulle foretages justeringer for forskelle i råmaterialets energiforbrug, lettere adgang til råmateriale, mere effektivt elforbrug og lavere produktivitet pr. medarbejder. Der mindes om, at ingen af de kinesiske eksporterende producenter modtog markedsøkonomisk behandling i den oprindelige undersøgelse, og at deres omkostningsstruktur ikke kan betragtes som en afspejling af markedsværdier, der kan anvendes som grundlag for tilpasninger, navnlig hvad angår adgang til råmaterialer. Det bør desuden bemærkes, at de eksisterende produktionsprocedurer i Folkerepublikken Kina blev vurderet som værende sammenlignelige med den indiske producents, og de påståede forskelle blev vurderet som meget små. I dette tilfælde konkluderede man, at den indiske producent befandt sig i konkurrence med flere andre producenter på det indiske hjemmemarked, og betragtede, at vedkommendes priser til fulde afspejlede situationen på hjemmemarkedet. Som angivet i betragtning 41 ovenfor var det nødvendigt at erstatte omkostninger og priser for producenterne i lande med fungerende markedsøkonomi med henblik på at fastsætte den normale værdi.
(104)
De samme to kinesiske eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen - i sammendraget af data om diameter og længde i kategorier - ikke burde henvise til kategorier, men anvende de virkelige tal for længde og diameter til sammenligningen. For det første, som angivet i betragtning 70 ovenfor, blev Kommissionen efter en høring af 26. juni 2012 enig med samme parter om at kategorisere diameter og længde med henblik på at tage højde for de fysiske egenskabers indflydelse på priserne. De pågældende parter angav selv en række mulige kategorier, men Kommissionen angav dog under høringen, at disse forslåede kategorier skulle gennemgås for at sikre overensstemmelse af alle de eksporterede typer til udpræget lignende typer fra den indiske producent. For det andet - i en fremlæggelse under høringen af 3. juli 2012 - fremførte de pågældende parter som eksempel, at diameter ville have ringe indvirkning på forbruget af råmateriale pr. enhed. Derfor blev denne påstand afvist.
2.11. Dumpingmargener
(105)
Dumpingmargenerne blev fastsat på grundlag af sammenligningen af den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris.
(106)
De endelige dumpingmargener for den eksporterende producent, denne fornyede undersøgelse omhandler, udtrykt i procent af cif-importprisen ved Unionens grænse, ufortoldet, er som følger:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
De endelige reviderede dumpingmargener udtrykt i procent af cif-importprisen ved Unionens grænse, ufortoldet, er som følger:
Eksporterende producent i Folkerepublikken Kina
Eksisterende dumpingmargin
Revideret dumpingmargin
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0 %
0 %
Samarbejdende eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven
78,1 %
54,1 %
Alle andre virksomheder
115,4 %
74,1 %
(108)
En eksporterende producent hævdede, at ved beregning af dumpingmargin skal det samlede dumpingbeløb udtrykkes i procent af cif-importprisen for samtlige eksporttransaktioner og ikke i procent af de eksporttransaktioner, der blev anvendt til at udregne dumpingbeløbet. En anden fremgangsmåde ville, efter denne virksomheds mening, resultere i en formodning af dumping for de eksporttransaktioner, der ikke anvendes i afgørelse af spørgsmålet om dumping.
(109)
En sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi fandt kun sted baseret på et vægtet gennemsnit for de typer, den kinesiske producent eksporterer, og for hvilke den indiske producent fremstiller og sælger en tilsvarende type. Dette betragtes som det mest pålidelige grundlag for fastsættelse af denne eksporterende producents eventuelle dumpingniveau. Forsøg på at sammenligne alle andre eksporterede typer med den indiske producents sammenlignelige typer ville have ledt til unøjagtige konklusioner. På dette grundlag er det korrekt at udtrykke det beregnede dumpingbeløb i procent af de eksporttransaktioner, der anvendtes i udregningen af dumpingbeløbet. Denne konklusion betragtes som repræsentativ for alle de eksporterede typer. Samme tilgang blev anvendt til at udregne de øvrige eksporterende producenters dumpingmargener.
3. Definition af EU-erhvervsgrenen
(110)
Som angivet i meddelelsen om indledning genvurderede Kommissionen definitionen af EU-erhvervsgrenen for at tage højde for tvistbilæggelsesorganets rapporter og fremførte, at EU havde handlet i modstrid med artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen, idet Unionen havde udelukket producenter, der ikke ønskede at deltage i stikprøven, fra definitionen af EU-erhvervsgrenen samt ved at skønne, at grænsen på 25 % fastsat i grundforordningen automatisk udgjorde en »større andel« af Unionens samlede produktion af det pågældende produkt. I afsnit 430 i appelorganets beretning offentliggjort den 15. juli 2011 blev det anerkendt, at »da erhvervsgrenen består af et stort antal producenter af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer kunne dette have muliggjort så lav en andel, grundet vanskelighederne ved at opnå yderligere oplysninger, forudsat at Kommissionens metode til at definere erhvervsgrenen ikke forårsagede nogen væsentlig risiko for fordrejning (…) ved at begrænse definitionen af den indenlandske erhvervsgren til de producenter, der var villige til at deltage i stikprøven udelukkede Kommissionen producenter, der fremlagde relevante oplysninger.« (Dette fremhæves). Det er sidstnævnte producenter, der nu er inkluderet i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(111)
Den oprindelige undersøgelse konkluderede, at produktionen for de producenter i Unionen, der havde accepteret at deltage i stikprøven og samarbejdet fuldt ud i den oprindelige undersøgelse, udgjorde 27,0 % af den samlede produktion af den pågældende vare i Unionen. Disse virksomheder anses derfor for at udgøre EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(112)
I henhold til tvistbilæggelsesorganets rapporter og baseret på alle relevante bemærkninger fra alle de EU-producenter, der havde givet sig til kende inden for fristen i afsnit 6, litra b), nr. i), i meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina. (8), og uanset om de angav at være villige til at deltage i stikprøven, genberegnede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenen faktisk stod for 36,3 % af den samlede produktion af den pågældende vare i Unionen i 2006.
(113)
Efter at have revideret definitionen af EU-erhvervsgrenen undersøgte Kommissionen, hvorvidt procentdelen af den erhvervsgrens produktion af skruer i forhold til den vurderede samlede produktion udgjorde en større andel i betydningen af artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen.
(114)
Som nævnt i betragtning 112 i forordningen om endelig told viste undersøgelsen, at den samme vare fremstilles af en lang række EU-producenter, anslået til over 300 virksomheder, overvejende små og mellemstore (SMV'er), men også enkelte større virksomheder eller sammenslutninger af sådanne. På tidspunktet for indledningen af den oprindelige undersøgelse kontaktede Kommissionen hver enkelt af disse kendte producenter og bad dem deltage i undersøgelsen og fremlægge visse oplysninger om deres aktiviteter. Hverken meddelelsen om indledning offentliggjort efter påbegyndelsen af den oprindelige undersøgelse eller det følgebrev, der blev fremsendt på datoen for indledningen til samtlige kendte EU-producenter, refererede til den kendsgerning, at oplysninger fremlagt af ikkesamarbejdsvillige EU-producenter ikke ville blive medtaget.
(115)
Som nævnt er de fleste EU-skrueproducenter små virksomheder eller mikrovirksomheder (familieforetagender), hvis ressourcer ofte er begrænsede, herunder de menneskelige og finansielle ressourcer. De er som oftest ikke medlemmer af de nationale eller europæiske sammenslutninger, der ville kunne repræsentere dem under forhandlingerne, og som det oftest er tilfældet med SMV'er, har de ikke ressourcer til at hyre specialiserede handelsadvokater og regnskabskyndige. Små virksomheder nærer et stærkt ønske om at beskytte deres fortrolige data i forbindelse med sådanne undersøgelser, idet de betragter disse data som vitale. På trods af dette gav et større antal producenter sig til kende (63 EU-producenter i alt) og fremlagde de ønskede oplysninger. Der gøres opmærksom på, at disse producenter var både SMV'er og større virksomheder fra forskellige steder i hele Unionen. I lyset af ovenstående, og de specifikke omstændigheder for denne sag taget i betragtning, kan disse producenter, der udgjorde 36,3 % af den samlede produktion af den pågældende vare i EU, anses for at udgøre en større andel af den samlede EU-erhvervsgren og omfattes således af betydningen af artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen. Derudover, idet alle de største kendte producenter i EU som nævnt gav sig til kende efter indledningen og inden for fristen i den oprindelige meddelelse om indledning, kan den udvalgte stikprøve i den oprindelige undersøgelse betragtes som værende repræsentativ, selv efter medtagelsen af yderligere 18 EU-producenter i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(116)
Det kinesiske handelskammer hævdede, at Kommissionen ikke kunne nøjes med at anvende data fra de EU-producenter, der gav sig til kende inden fristen nævnt i betragtning 112 ovenfor, da visse EU-producenter kan have valgt ikke at give sig til kende, fordi de ikke var villige til at deltage i stikprøven og derfor vidste, at deres besvarelse ikke ville medtaget. Sammenslutningen af kinesiske producenter anmodede Kommissionen om at »genbegynde hele udvælgelsesprocessen og kontakte alle EU-producenter uden at nævne, at disse skulle indvillige i at deltage i stikprøven« (9). I lyset af ovenstående ansås det dog ikke for nødvendigt at genåbne udvælgelsesprocessen for den endelige stikprøve, da de største kendte EU-producenter gav sig til kende på tidspunktet for indledningen. Efter fremlæggelsen gentog det kinesiske handelskammer, at det ikke kunne udelukkes, at et større antal producenter blot ikke besvarede spørgeskemaet for stikprøven, »fordi de vidste, at deres manglende villighed til at deltage i stikprøven automatisk ville medføre udelukkelse fra den indenlandske erhvervsgren«. Det bemærkes, at samme argumenter er blevet fremført af kinesiske eksporterende producenter og europæiske importører under den oprindelige undersøgelse som argument mod eksistensen af statusniveauet. Som forklaret i betragtning 26 i forordningen om endelig told kontaktede Kommissionen et betydeligt antal EU-producenter efter indledningen af proceduren, men kun få af disse svarede. Det skal bemærkes, at der ikke blev henvist til deres mulige medtagelse eller mangel på samme i den endelige stikprøve. Faktisk var den mulige udvælgelse af Unionens producenter i den endelige stikprøve irrelevant i deres beslutning om at give sig til kende i proceduren, da deres beslutning var begrundet med andre faktorer end dem, der fremhæves i betragtning 115 ovenfor. Derfor blev anmodningen til Kommissionen om at gentage skadesvurderingen afvist.
4. EU-erhvervsgrenens situation
(117)
Ifølge rapporterne blev konklusionerne om skade i den oprindelige undersøgelse gennemgået på ny for EU-erhvervsgrenen som defineret i henhold til ovenstående betragtning 114, hvad angår tendenser inden for produktion, produktionskapacitet, brugskapacitet, salg, enhedspriser, markedsandel, beskæftigelse og produktivitet, dvs. oplysninger indhentet om de 6 producenter i stikprøven og de yderligere 57 producenter, der nu er en del af EU-erhvervsgrenen. Hvad angår de øvrige fundne skadesfaktorer for EU-erhvervsgrenen i stikprøven, bekræftes konklusionerne i den fornyede undersøgelse, idet de 6 producenter i stikprøven udfyldte spørgeskemaerne med oplysninger om lager, rentabilitet, likviditet, investeringer, afkast af investeringer, evne til at rejse kapital samt lønninger.
4.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(118)
Udviklingen af produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse for EU-erhvervsgrenen baseret på alle de tilgængelige oplysninger (jf. betragtning 112) var som følger:
Den samlede EU-erhvervsgren
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Produktion i mængde (MT)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Indeks
100
107
100
106
110
Produktionskapacitet (MT)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Indeks
100
102
105
107
110
Kapacitetsudnyttelse (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
På trods af den markante stigning i efterspørgslen på 29 % fra 2004 og frem til undersøgelsesperioden svingede EU-erhvervsgrenens produktionsmængde igennem hele den pågældende periode og var 9 % højere i undersøgelsesperioden end i 2003, mod 6 % i den oprindelige undersøgelse, dvs. stadig betydeligt lavere end stigningen i efterspørgslen på 29 %.
(120)
Hvad angår produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse blev den oprindelige undersøgelses konklusioner bekræftet, dog på grundlag af et andet datasæt (jf. betragtning 130 til 133 i forordningen om endelig told).
4.2. Salg, markedsandel, vækst og gennemsnitlige enhedspriser i Unionen
(121)
Nedenstående tal viser EU-erhvervsgrenens salg til selvstændige kunder i Unionen baseret på alle tilgængelige oplysninger (i omfang og værdi):
Hele EU-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
EU-erhvervsgrenens salg i Unionen (000 EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Indeks
100
106
111
121
130
EU-erhvervsgrenens salg i Unionen (MT)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Indeks
100
111
105
114
114
EU-erhvervsgrenens enhedspris ved salg i Unionen (EUR/MT)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Indeks
100
96
106
106
114
EU-erhvervsgrenens markedsandel (%)
Ikke relevant
28 %
27 %
24 %
22 %
Indeks
Ikke relevant
100
96
86
80
(122)
De reviderede data angivet i ovenstående tabel bekræfter konklusionerne i betragtning 137 til 140 i forordningen om endelig told, idet alle skadestendenser bekræftes. Omfanget af EU-erhvervsgrenens salg steg med 14 % i den pågældende periode, mod 12 % angivet i den oprindelige undersøgelse, og værdien med 30 %, mod 21 %. Tendenserne viser sig således i høj grad at svare til den oprindelige undersøgelse. Det samme fald i salgsmængden mellem 2004 og 2005 bekræfter konklusionen i betragtning 139 i forordningen om endelig told om, at EU-erhvervsgrenen ikke nød godt af stigningen i forbruget i Unionen, og at EU-producenternes markedsandel således faldt med 20 % på mindre end tre år.
4.3. Beskæftigelse og produktivitet
(123)
Udviklingen af beskæftigelse og produktivitet i Unionen var som følger:
Hele EU-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Antal ansatte
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Indeks
100
111
114
114
114
Produktivitet (MT/ansat)
65
63
58
61
63
Indeks
100
97
89
93
96
4.4. Konklusion vedrørende skade
(124)
I lyset af ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 153 til 161 i forordningen om endelig told.
5. Mængde af dumpingimport
(125)
Som angivet i meddelelsen om indledning tog Kommissionen højde for konklusionerne i tvistbilæggelsesorganets rapporter, der angav, at EU handlede i modstrid med artikel 3.1 og 3.2 i WTO-antidumpingaftalen, hvad angår omfanget af dumpingimport i den oprindelige undersøgelse af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
(126)
Således gennemgik Kommissionen sin skadesvurdering på ny i lyset af konklusionen om, at visse eksporterende producenter ikke havde foretaget dumping i undersøgelsesperioden. Der mindes om, at den oprindelige undersøgelse angav, at to kinesiske producenter ikke havde foretaget dumping. Som angivet i betragtning 105 ovenfor konkluderede den fornyede undersøgelse, at yderligere en eksporterende producent ikke havde foretaget dumping. De samlede importmængder fra disse tre eksporterende producenter udgjorde mellem 0,01 % og 0,40 % af den samlede import af den pågældende vare fra Kina i undersøgelsesperioden. Skadesanalysen om udviklingen af import fra Kina, der er udført på grundlag af omfanget af dumpingimport fraregnet importen til ikkedumpingpriser, viser ubetydelige forandringer i de tendenser, der beskrives i betragtning 121 i forordningen om endelig told.
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Importmængde fra Kina (MT)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Indeks
100
137
179
225
267
Kinas markedsandel
Ikke relevant
17 %
22 %
23 %
25 %
Kilde: Eurostat.
6. Årsagssammenhæng - EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(127)
Som angivet i meddelelsen om indledning genvurderede Kommissionen sin analyse af årsagssammenhæng for at tage højde for rapporternes konklusioner, ifølge hvilke EU handlede i modstrid med artikel 3.1 og 3.5 i WTO-antidumpingaftalen ved at anvende Eurostats overordnede statistiske eksportdata i stedet for EU-erhvervsgrenens specifikke eksportresultater.
(128)
EU-tjenestegrenens eksportresultater blev analyseret i betragtning 175 i forordningen om endelig told. Det fremgik, at eksport til tredjelande kun udgjorde 11 % af EU-tjenestegrenens produktion af den pågældende vare i 2006. Som tvistbilæggelsesorganets rapporter pointerede, var de anvendte data om alle EU-producenters eksport dog baseret på Eurostat-data og ikke på EU-tjenestegrenens eksport. I henhold til tvistbilæggelsesorganets rapporter genvurderede Kommissionen sin analyse om årsagssammenhæng ved at undersøge, hvorvidt eksportresultaterne for den nye definition af EU-tjenestegrenen kunne omfattes af den lidte skade. Konklusionen var, at eksport til tredjelande kun udgjorde 3,7 % af den nyligt definerede EU-tjenestegrens produktion af den pågældende vare i undersøgelsesperioden, mod de 11 % angivet i betragtning 175 i forordningen om endelig told. Denne eksport steg med ca. 4 % mellem 2003 og undersøgelsesperioden. De eksporterede varer solgtes desuden til konsekvent højere priser end på EU-markedet.
Hele EU-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
EU-eksport til resten af verden i den betragtede periode (MT)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Indeks
100
120
108
107
104
EU-eksport til resten af verden i den betragtede periode (000 EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Indeks
100
118
112
124
117
Enhedspris: (EURO/MT):
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Det kan således konkluderes, at EU-tjenestegrenens resultat af eksport til tredjelande ikke udgjorde en kilde til væsentlig skade. Desuden bekræftes den endelige konklusion i betragtning 184 i forordningen om endelig told om, at dumpingimport fra Kina har voldet væsentlig skade på EU-tjenestegrenen i betydningen af artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
7. Behandling af fortrolige oplysninger
(130)
Som angivet i meddelelsen om indledning iværksatte Kommissionen en genvurdering af konklusionerne baseret på rapporternes afgørelser, ifølge hvilke EU handlede i modstrid med artikel 6.5 og 6.5.1 i WTO-antidumpingaftalen, hvad angår håndtering af fortrolige oplysninger.
(131)
Ifølge rapporterne opfordrede Kommissionen de to relevante EU-producenter til at fremsætte redegørelser for årsagerne til, at der ikke kunne fremlægges et ikkefortroligt sammendrag af de fortrolige oplysninger. De to producenter fremlagde supplerende oplysninger på ikkefortrolig vis, eller såfremt der ikke kunne fremlægges et sammendrag af visse oplysninger, angav de, at dette var tilfældet. Alle interesserede parter modtog de oplysninger, disse producenter således havde fremlagt. En repræsentativ sammenslutning af EU-importører hævdede, at oplysningerne fra de to EU-producenter var uforståelige og ikke muliggjorde sammenholdelse med Eurostats offentligt tilgængelige data. Hvad angår denne påstand, bemærkes det, at idet oplysningerne fra disse to producenter er specifikke for disse virksomheder, findes der sandsynligvis ingen offentlige kilder, der muliggør sammenholdelse.
(132)
Det kinesiske handelskammer og EFDA hævdede, at de supplerende oplysninger var ufuldstændige, idet visse elementer i tabel 22, 23 og 32 til 34 stadig manglede og derfor ikke stemte overens med den måde, hvorpå tvistbilæggelsesorganets konklusioner burde have fundet anvendelse. Der blev ikke fremført yderligere bemærkninger efter fremsættelsen af disse supplerende, ikkefortrolige oplysninger. Da tabel 32 til 34 indeholder detaljer om den pågældende virksomheds salg og omkostninger, blev disse i sig selv fortrolige oplysninger sammendraget for at fremlægge oplysninger om indholdet, uden at bryde fortroligheden. De øvrige oplysninger, der hævdedes at mangle i tabel 22 (typer af råmaterialer leveret og omfang af indkøbte råmaterialer), tabel 23 (der fremsættes kun tal for fortjenstmargen før skat og ingen separate tal for salg i og uden for EU), blev fremsat på ny af den pågældende EU-virksomhed for at sikre god forståelse af oplysningerne, og svaret blev tilføjet dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter. Det konkluderes således, at rapporternes henstillinger på dette område blev efterlevet fuldstændigt.
(133)
EFDA hævdede desuden, at den af EU-producenten fremlagte tabel 24 ikke dannede grundlag for at konkludere, at denne virksomhed havde lidt betydelig skade, da den viser stadig fremgang i fortjeneste, anvendelse og produktion. Kommissionen foretog dog fastsættelsen af skade på ny og medtog data fra de seks EU-producenter i stikprøven og konkluderede, at der var sket væsentlig skade, som fastslået i betragtning 124 ovenfor. Kravet er derfor ubegrundet.
(134)
Endelig, som nævnt i punkt 6 i meddelelsen om indledning og i henhold til konklusionerne om artikel 6.5 og 6.5.1 i WTO-antidumpingaftalen, hvad angår håndtering af fortrolige oplysninger, fremlagde Kommissionen den 30. maj 2012 Eurostat-data om den samlede EU-produktion af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, som oprindeligt fremlagt.
8. Andre henstillinger og afgørelser
(135)
Som nævnt i meddelelsen agtede Kommissionen at overveje bemærkninger fra undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, fremsat af parter, der hævder at være blevet påvirket negativt af fremlæggelsen af konklusionerne vedrørende markedsøkonomisk behandling eller andre henstillinger og afgørelser fra tvistbilæggelsesorganet. Kommissionen tildelte individuel behandling til en virksomhed i henhold til henstillingerne om grundforordningens artikel 9, stk. 5, i tvistbilæggelsesorganets rapporter.
F. FREMLÆGGELSE
(136)
Alle parter blev informeret om ovenstående konklusioner. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger og krav i forbindelse med ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Der blev fremsat adskillige bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger.
(137)
Det fremgår af ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne vedrørende import af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina indført ved forordning (EF) nr. 91/2009 bør bibeholdes, og at import fra Bulten Fasteners China skal pålægges en toldafgift på 0 %.
G. KONKLUSION
(138)
På baggrund af ovenstående genvurdering konkluderes det, at den skadelige dumping, der blev konstateret i den oprindelige undersøgelse, bekræftes. En eksporterende producent fik dog indrømmet individuel behandling i overensstemmelse med henstillingerne i tvistbilæggelsesorganets rapporter vedrørende artikel 9, stk. 5, i grundforordningen. Således skal artikel 1, stk. 2, i forordningen om endelig told ændres i overensstemmelse hermed. Samme artikel skal ligeledes ændres for at tage højde for den reviderede antidumpingtold beregnet for visse af virksomhederne i tabellen i artikel 1, stk. 2, i forordningen om endelig told, jf. nedenfor:
Eksporterende producent i Folkerepublikken Kina
Dumpingmargen
Skadesmargen
Endelige foranstaltninger
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd.
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Samarbejdende eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Alle andre virksomheder
74,1 %
85,0 %
74,1 %
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Tabellen, der anfører satserne for den endelige antidumpingtold, der pålægges nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet for produkter fremstillet af virksomhederne anført i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 91/2009, affattes således:
»Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory og Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing
0,0 %
A997
Virksomheder opført i bilag I
54,1 %
A928
Alle andre virksomheder
74,1 %
A999«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 4. oktober 2012.
A TANÁCS 924/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. október 4.)
a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 91/2009/EK tanácsi rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a WTO Vitarendező Testülete által a dömping- és szubvencióellenes ügyekkel kapcsolatban elfogadott jelentés után a Közösség által hozható intézkedésekről szóló, 2001. július 23-i 1515/2001/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: a WTO-t felhatalmazó rendelet) és különösen annak 1. cikkére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság által benyújtott javaslatra,
mivel:
A. HATÁLYOS INTÉZKEDÉSEK
(1)
A Tanács a 91/2009/EK rendelettel (2) (a továbbiakban: a végleges rendelet) a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára végleges dömpingellenes vámot vetett ki.
B. A WTO VITARENDEZŐ TESTÜLETE ÁLTAL ELFOGADOTT JELENTÉSEK
(2)
A Kereskedelmi Világszervezet Vitarendezési Testülete 2011. július 28-án elfogadta a Fellebbezési Testület jelentését és a Fellebbezési Testületnek „Az Európai Közösségek - Az egyes Kínából származó vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes intézkedések” ügyről szóló jelentésével módosított vizsgálóbizottsági jelentést (3) (a továbbiakban: a jelentések). Ezek a jelentések megállapították többek között azt, hogy az EU eljárása nem volt összhangban a következőkkel:
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.10. és 9.2. cikke, az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletnek (4) (a továbbiakban: alaprendelet) a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó vizsgálatban (a továbbiakban: a kötőelemekre vonatkozó vizsgálat) alkalmazott 9. cikkének (5) bekezdése tekintetében,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.4., 6.2. és 2.4. cikke, a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban a dömping megállapításának egyes szempontjai tekintetében,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 4.1. cikke, az uniós gazdasági ágazat meghatározása tekintetében a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.2. cikke, a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban a dömpingelt behozatal figyelembe vett volumenének megállapítása tekintetében,
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.5. cikke, az okozati összefüggés elemzése tekintetében a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban, valamint
-
a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5. és 6.5.1. cikke, a bizalmas információk kezelése tekintetében a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban.
C. AZ ELJÁRÁS
(3)
Az eljárást 2012. március 6-án, a WTO-t felhatalmazó rendeletnek megfelelően, az eljárás megindításáról szóló értesítésnek (5) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételével indították meg. Az Európai Bizottság a 91/2009/EK rendeletet eredményező vizsgálat (a továbbiakban: az eredeti vizsgálat) alá vont feleket értesítette az eljárás megindításáról, és arról, hogyan szándékozik figyelembe venni a jelentések megállapításait a végleges rendeletre vonatkozóan.
D. AZ ÉRINTETT TERMÉK
(4)
Az érintett termék a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek, a rozsdamentes acélból készültek kivételével, pl. facsavarok (az állványcsavarok kivételével), önfúró csavarok, más csavarok és fejescsavarok (anyával vagy alátéttel is, de a legfeljebb 6 mm lyukátmérővel, tömör szelvényű rúdból, profilanyagból vagy huzalból alakított csavarok kivételével, és a vasúti sín szerkezeti anyagának rögzítéséhez használt csavarok és fejescsavarok kivételével), valamint alátétek (a továbbiakban: kötőelemek vagy érintett termék).
(5)
Az érintett termék jelenleg a 7318 12 90, a 7318 14 91, a 7318 14 99, a 7318 15 59, a 7318 15 69, a 7318 15 81, a 7318 15 89, az ex 7318 15 90, az ex 7318 21 00 és az ex 7318 22 00 KN-kódok alá tartozik.
(6)
A jelentések nem befolyásolják a végleges rendelet (40)-(57) preambulumbekezdésében megállapított, az érintett termékre és a hasonló termékre vonatkozó eredményeket.
E. A JELENTÉSEK ALAPJÁN FELÜLVIZSGÁLT MEGÁLLAPÍTÁSOK
(7)
A felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben jelzettek szerint a Bizottság újraértékelte az eredeti vizsgálat végleges megállapításait azáltal, hogy figyelembe vette a Vitarendező Testület ajánlásait és határozatait. Az újraértékelés az eredeti vizsgálat során gyűjtött információkon, valamint az értesítés közzétételét követően gyűjtött információkon alapult.
(8)
A dömping és a károkozás eredeti vizsgálata során a 2006. október 1. és 2007. szeptember 30. közötti időszakot (továbbiakban: a vizsgálati időszak) vették figyelembe. Az okozott kár értékelése szempontjából lényeges paraméterek vizsgálata a 2003. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra vonatkozó adatokra terjedt ki (a továbbiakban: a figyelembe vett időszak).
(9)
Ez a rendelet a végleges rendelet azon aspektusait igyekszik kiigazítani, amelyeket a Vitarendező Testület az általa elfogadott jelentésekben összeegyeztethetetlennek talált, és a végleges rendeletet összhangba kívánja hozni a Vitarendező Testület ajánlásaival és határozataival.
1. Egyéni elbánás: a végleges rendelet 9. cikke (5) bekezdésének alkalmazása
(10)
Ebben a részben az eredeti vizsgálat újraértékelt megállapításai szerepelnek a jelentések ajánlásai és határozatai vonatkozásában, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.10. és 9.2. cikkeivel a kötőelemekre vonatkozó eredeti vizsgálatban az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdése tekintetében.
(11)
Amint az a végleges rendelet (81) és (84) preambulumbekezdésében is szerepel, a mintában szereplő mind az öt exportáló gyártó, valamint három egyénileg megvizsgált exportáló gyártó, akik egyéni elbánást kértek, megfeleltek az egyéni elbánás biztosításához szükséges valamennyi követelménynek az alaprendelet 9. cikkének (5) bekezdése szerint. A végleges rendelet (62) és (78) preambulumbekezdésében olvasható, hogy a mintában eredetileg szereplő négy exportáló gyártót, valamint egy egyéni vizsgálat alá vont vállalatot együtt nem működő vállalatoknak tekintettek, mivel a vizsgálat során olyan információt nyújtottak be, amely nem volt összhangban a bizonyítékokkal.
(12)
A jelentésekben szereplő, az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlások fényében a Bizottság felkérte a Kínai Népköztársaságban működő exportáló gyártókat, hogy vegyék fel vele a kapcsolatot és szolgáltassanak a jelenlegi helyzetük felülvizsgálatához szükséges információt, amennyiben az Európai Unióba irányuló exportjaik a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó, hatályban lévő dömpingellenes intézkedések alá esnek, és ha úgy vélik, hogy az együttműködéstől és az egyéni elbánás kérelmezésétől az EU dömpingellenes alaprendelete 9. cikkének (5) bekezdéséből következő adminisztratív terhek tántorították el őket, vagy az, hogy úgy vélték, nem teljesítik az ott előírt összes kritériumot.
(13)
A Bizottság felkérte ezeket a gyártókat, hogy nyilatkozzanak arról, úgy vélik-e, hogy az EU dömpingellenes alaprendelete 9. cikkének (5) bekezdése által okozott adminisztratív terhek tántorították el őket az együttműködéstől és az egyéni elbánás kérelmezésétől, vagy az, hogy úgy ítélték meg, nem teljesítik az abban előírt összes kritériumot. Ezeket az érdekelt feleket felkérték, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételét követő harminc napon belül jelentkezzenek, és a következő két információelemet terjesszék be:
-
úgy ítélik-e meg, hogy eltántorították őket az együttműködéstől, és az egyéni elbánás kérelmezésétől az eredeti vizsgálat kezdeményezésének idején, valamint
-
szolgáltassanak információt az Európai Unióba exportált mennyiségekről és az eredeti vizsgálatban alkalmazott vizsgálati időszakra vonatkozó exportárakról.
(14)
Egyes kínai exportáló gyártók aggodalmuknak adtak hangot a Vitarendező Testület jelentéseinek végrehajtási eljárására vonatkozóan, amely az eljárás megindításáról szóló értesítésben szerepel. Különösen azt emelték ki, hogy a közzétett határidőket túl rövidnek tartják. Azt állították, hogy indokolatlan adminisztratív teher nehezedett az exportáló gyártókra, melynek visszatartó hatása van, és megakadályozza őket abban, hogy egyéni elbírálásban részesüljenek.
(15)
Az exportáló gyártók által kifejezésre juttatott aggodalmakat a Bizottság alaptalannak ítélte. A Bizottság megfelelőnek tartotta ezt a határidőt, tekintettel az adminisztratív teherre és az igényelt információ kis mennyiségére. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben kifejtették, hogy egy exportáló gyártó jelenlegi helyzetének felülvizsgálatát akkor vehetik fontolóra, amint beérkezik a következő információt tartalmazó kérelem:
-
egy egyszerű nyilatkozat arról, hogy az exportáló gyártó úgy ítéli meg, hogy eltántorították, és ezért nem működött együtt és nem kérelmezett egyéni elbánást, valamint
-
alapvető számadatok, melyek bizonyítják, hogy az eredeti vizsgálati időszakban a gyártó az érintett terméket az Európai Unióba exportálta.
(16)
Ezen információk bekérésének egyetlen célja az volt, hogy a Bizottság beazonosíthassa azokat az exportáló gyártókat, amelyek az eredeti vizsgálat során együtt tudtak volna működni és egyéni elbírálást tudtak volna kérni, de úgy ítélték meg, hogy ettől eltántorították őket. A 30 napos határidőt megfelelőnek tartották egy egyszerű nyilatkozat megtételére és alapvető számadatok megadására, és ez nem tekinthető aránytalan adminisztratív tehernek. A kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó úgy érvelt, hogy a fenti (15) preambulumbekezdésben említett információ kérésével a Bizottság feltételeket kényszerített a kínai exportáló gyártókra, jóllehet a WTO dömpingellenes megállapodása 6.10. és 9.3. cikkének értelmében az egyéni elbánást rendszerint meg szokás adni. Ez a hozzáállás ellentétes volt a Vitarendező Testület jelentéseinek ajánlásaival, és ezek a felek arra kérték a Bizottságot, hogy az érintett kínai exportáló gyártókat hivatalból keressék meg, és jelezzék, hogy egyéni elbánásban fognak részesülni. Ebben a tekintetben a Bizottság úgy véli, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételével, amelyet minden ismert kínai exportáló gyártónak, kereskedelmi szervezeteknek és nemzeti hatóságnak elküldtek, valamennyi kínai exportáló gyártóval kapcsolatba lépett, arra kérve őket, hogy 30 napon belül vegyék fel vele a kapcsolatot, amennyiben az eredeti vizsgálati időszak alatt exportáltak és annak ideje alatt nem jelentkeztek. Ez utóbbi kérdés nem tekintendő „feltételnek”, egyfajta „tesztnek”, amint az említett felek teszik, hanem egyszerű ténymegállapításnak, amellyel bizonyíthatták, hogy valóban érdekelte őket az eredeti vizsgálat. Végül meg kell jegyezni, hogy az exportált termékekre vonatkozó kérdéseket azért tették fel, hogy kiderüljön, módosítani kell-e az eredetileg kiválasztott mintát, és nem kapcsolódnak az egyéni elbánás kérdéséhez. Az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(17)
A 15 vállalat közül, amely az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételét követően jelentkezett, és a határidőn belül érdeklődött:
-
tíz vállalat olyan exportáló gyártó volt, amely már az eredeti vizsgálat idején jelentkezett és együttműködött. Ez azt mutatta, hogy az eredeti vizsgálat során nem sikerült őket az együttműködéstől és az egyéni elbánás kérelmezésétől eltántorítani, és ezért a helyzetüket nem lehetett a jelen felülvizsgálat keretében újra vizsgálni; e tíz vállalat közül az egyiket, amely a jelenlegi vámok felülvizsgálatát kérte, felkérték, hogy az alaprendelet 11.3. cikkének értelmében nyújtson be a Bizottsághoz egy felülvizsgálati kérelmet,
-
egy vállalat új exportáló gyártó volt (az eredeti vizsgálat idején nem exportált az Európai Unióba). Ezért ez a vállalat nem volt olyan helyzetben, hogy az eredeti vizsgálat idején együttműködhessen, és egyéni elbánást kérjen. Tájékoztatták arról, hogy a végleges rendelet 2. cikke értelmében milyen eljárás során kérelmezhet új exportáló gyártóknak járó elbánást,
-
két vállalatot nem exportáló gyártónak, hanem kereskedő cégnek tekintettek, ezért tájékoztatták őket, hogy ez a felülvizsgálat nem érinti őket,
-
két exportáló gyártó kijelentette, hogy megfelel a kritériumoknak és helyzetének megvizsgálását kéri. Ezen vállalatok egyike azonban később visszavonta jelentkezését.
(18)
Az érdeklődő vállalatoknak lehetőségük nyílt megjegyzéseket fűzni a számukra biztosított információkhoz.
(19)
Arról az exportáló gyártóról, amelyik kijelentette, hogy megfelel a kritériumoknak, és kérvényezte helyzetének kivizsgálását, kiderült, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítés 1. pontjában meghatározott kritériumok vonatkoznak rá. Ez az exportáló gyártó egyéni elbánást is kért az alaprendelet 17. cikke (3) bekezdése szerint, azt állítva, hogy ha az eredeti vizsgálat idején nem tántorították volna el, ilyen elbánást kért volna. Figyelembe véve, hogy az eredeti vizsgálat idején minden ilyen kérelmet benyújtó exportáló gyártót az egyenlő bánásmód érdekében egyenként megvizsgáltak, a gyártó kérelmét elfogadták.
(20)
2012. június 6-án értesítést tettek közzé (6) ezen exportáló gyártó, a Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (a továbbiakban: BFC) jelenlegi helyzetének felülvizsgálatára irányuló eljárás megindításáról. A vizsgálati időszak alatt az érintett exportáló gyártó által kivitt mennyiség az ezen időszak alatt a Kínai Népköztársaságból érkező teljes export kevesebb mint 0,4 %-át tette ki. Ennek figyelembevételével a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az exportáló gyártók eredeti mintájának módosítására nincs szükség. Kérdőívet küldtek a kínai exportáló gyártónak és azon, Unión belüli kapcsolt vállalatainak, amelyek az eredeti vizsgálati időszak alatt az érintett termék viszonteladásában voltak érintettek.
(21)
A Bizottság felkutatott és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet a dömping meghatározásához szükségesnek ítélt, és ellenőrző látogatást tett a következő vállalatok telephelyein:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Svédország
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Németország
(22)
A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a Vitarendező Testület jelentéseiben az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásoknak megfelelően a BFC-nek egyéni elbánást kell biztosítani.
2. A dömping megállapításának egyes szempontjai a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban
(23)
Ebben a részben az eredeti vizsgálat újraértékelt megállapításai szerepelnek a jelentések ajánlásai és határozatai vonatkozásában, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.4., 6.2. és 2.4. cikkeivel a kötőelemekre vonatkozó eredeti vizsgálatban a dömping megállapításának egyes szempontjai tekintetében.
(24)
Az egyes kínai exportáló gyártókkal és a kínai kereskedelmi kamarával folytatott nyílt párbeszéd keretében az indiai együttműködő gyártó által eladott termékekre vonatkozó részletesebb információ került a felek birtokába, a WTO Vitarendező Testület által a WTO dömpingellenes megállapodása 6.4., 6.2. és 2.4. cikkeire vonatkozóan tett ajánlások megválaszolása érdekében (lásd a (28)-(58) preambulumbekezdést). Ezek az információk a terméknek különösen azokra a jellemzőire vonatkoztak, amelyeket a rendes érték meghatározásánál tartottak jelentősnek, és amelyeket az érintett termékkel való összehasonlításnál használtak, vagyis arra a tényre, hogy az indiai belföldi értékesítéseket normál és speciális értékesítésekre osztották, és minden egyes ügylet biztonsági kategóriáját is azonosították. Ezután a termékkód-táblázatban szereplő valamennyi erősségi osztályra kiszámították a kilogrammonkénti rendes értéket.
(25)
A Bizottság az összehasonlításnál két lényeges elemre összpontosított, nevezetesen az erősségi osztályra, valamint a normál, illetve speciális kötőelemekre, a végleges rendelet (48)-(50) preambulumbekezdésében megjelöltek szerint. A speciális és normál termékek közötti megkülönböztetést az összehasonlítás új elemeként vezették be a vizsgálat során, és a biztonsági kategóriát, mint a másik fő összehasonlítási kritériumot, az eredeti vizsgálatban részt vevő kínai exportáló gyártók maguk javasolták.
(26)
Amint az a végleges rendelet (56) preambulumbekezdésében is szerepel, az analóg országban gyártott normál kötőelemeket a mintában szereplő kínai gyártók által az EU-ba exportált kötőelemekkel lehetett összehasonlítani, mivel ugyanolyan alapvető fizikai és technikai jellemzőkkel rendelkeznek, mint a Kínai Népköztársaságból exportált termékek.
(27)
A rendes értéket gyártelepi alapon fejezték ki, kiigazítva, az indiai gyártó által végzett minőség-ellenőrzés árat érintő hatásának figyelembevétele céljából. Ezt az ellenőrző lépést Kínában nem végezték el. Következésképpen két lista született a biztonsági kategória szerinti, kilónkénti rendes értékről, kínai jüanban megadva: egy a normál kötőelemekhez, egy pedig a speciális kötőelemekhez.
2.1. A 2012. május 30-i tájékoztató
(28)
2012. május 30-án valamennyi érdekelt fél számára további információkat tettek közzé azokról a terméktípusokról, melyeket a rendes érték és az export ár közötti összehasonlítás céljából használtak. Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben szerepel, valamennyi érdekelt fél számára pontosabb információt nyújtottak a rendes érték meghatározásához megfelelőnek ítélt termékjellemzőkről.
(29)
A tájékoztató tartalma ahhoz a rendes értékhez kapcsolódott, amelyet az indiai együttműködő gyártó által a belső piacon értékesített, érintett termék ára alapján állapítottak meg. Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontja szerint a piacgazdasági elbánásban nem részesülő exportáló gyártók esetében az árat az analóg országban érvényes ár vagy számtanilag képzett érték alapján kellett megállapítani. Két indiai gyártó hajlandó volt együttműködni, és kitöltött egy kérdőívet. A kitöltött kérdőívekben benyújtott adatokat e két vállalat létesítményeiben ellenőrizték. Azonban csak az egyik vállalat bocsátott rendelkezésre olyan adatokat, amelyek elég részletesek voltak a rendes érték meghatározásához.
(30)
Amint az a végleges rendelet (90) preambulumbekezdésében is szerepel, „számos importőr és exportőr megkérdőjelezte, hogy megfelelő volna az utóbbi indiai gyártó adatait felhasználni, mivel i. az említett gyártó által az indiai belföldi piacon előállított és értékesített mennyiség állítólag nem reprezentatív a Kínai Népköztársaságból a Közösségbe exportált mennyiséghez viszonyítva, és ii. az említett indiai gyártónak állítólag kereskedelmi kapcsolatai vannak a panaszt támogató egyik közösségi gyártóval. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy i. az indiai gyártó értékesítési volumenét kellően reprezentatívnak tekintették a megbízható rendes értékek megállapításához, és ii. önmagában attól, hogy az analóg ország gyártójának kapcsolatai vannak egy, a panaszt támogató közösségi gyártóval, az analóg ország még nem válik ésszerűtlen választássá. Azt is meg kell jegyezni, hogy ezek a kapcsolatok a vizsgálati időszak után jöttek létre. A fentiekre tekintettel és mivel más harmadik országok gyártói nem mutattak együttműködést, ésszerű volt Indiát választani analóg országként”.
(31)
Figyelembe véve az indiai piacon fennálló versenyfeltételeket és nyitottságot, valamint azt a tényt, hogy az együttműködő indiai gyártó a kínai exportáló gyártók által értékesített terméktípusokhoz hasonló terméktípusokat értékesített, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy India az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdése értelmében megfelelő piaci berendezkedésű harmadik ország.
(32)
A tájékoztató szerint a belföldi értékesítésre vonatkozó adatok kiterjedtek a vizsgálati időszakra, de a termékkódra (a továbbiakban: TK) nem. Az indiai gyártó azonban meg tudta határozni az eladott kötőelemek biztonsági kategóriáját, valamint azt, hogy a végleges rendeletben meghatározott normál vagy speciális kötőelemről volt-e szó. A vizsgálat kezdetén, a termékkód létrehozásának idején még nem merült fel annak szükségessége, hogy a normál és speciális kötőelemek között különbséget tegyenek.
(33)
A Bizottság azonban megjegyezte, hogy ez a különbségtétel hatással van az árak összehasonlíthatóságára, ezért az indiai gyártótól ezt az adatot is kérték, és meg is kapták. Ezért az indiai belföldi értékesítéseket normál és speciális értékesítésekre osztották, és minden egyes ügylet biztonsági kategóriáját azonosították. Ezután a termékkód-táblázatban eredetileg szereplő valamennyi biztonsági kategóriára kiszámították a kilogrammonkénti rendes értéket.
(34)
Az eredeti termékkód további jellemzőit nem használták, nem csak azért, mert az indiai gyártó nem tudott ilyen részletességű adattal szolgálni, hanem a következő okok miatt is:
-
Az átmérőt és a hosszúságot nem tekintették relevánsnak, mivel az elemzést súly alapján végezték, automatikusan figyelembe véve, hogy a különféle kötőelemek átmérői és hossza eltéréséből milyen különbségek adódtak.
-
Nem volt arra utaló jelzés, hogy a bevonaton lévő krómot, vagy általában a bevonatot - azaz alapvetően a galvanizáció mutatóját - illetően különbségek lettek volna az indiai gyártó termékei és a kínai kötőelemek között.
-
Az egyetlen fennmaradó termékkód-elem, a KN-kód tekintetében úgy ítélték meg, hogy nem lenne megbízható mutató, mivel az érintett termék meghatározásánál a kínai vagy indiai hatóságok nem különböztetik meg a 10 KN-kódot, ahogy azt az EU-s hatóságok teszik.
(35)
A Bizottság ezért a termékek között két lényeges különbséget hangsúlyozott ki: egyfelől a biztonsági kategóriát; másfelől a normál és a speciális kötőelemek közötti különbséget, mely a vevők és a minőség eltéréseit is jelzi.
(36)
A rendes értéket gyártelepi alapon fejezték ki, amiből levontak egy kiigazítást, hogy az indiai gyártó által végrehajtott - de Kínában nem gyakorolt - minőség-ellenőrzés árra tett hatását figyelembe vegyék. Következésképpen két lista született a biztonsági kategória szerinti, kilónkénti rendes értékről, kínai jüanban megadva: egy a normál kötőelemekhez, egy pedig a speciális kötőelemekhez.
(37)
A Bizottság valamennyi érintett felet értesített arról, hogy a rendes értéket nem lehet közzétenni, mivel egyetlen, a belföldi piacon jelen lévő indiai gyártó titkos árait érinti. Az érdekelt feleket azonban arról értesítették, hogy egy 8.8 biztonsági kategóriájú kötőelemnek (a termékkód-táblázatban G-vel jelölve), amely a kínai gyártók által gyakran exportált szabvány típus, a „normál” rendes értékét gyártelepi áron kilogrammonként 9-12 kínai jüanra kalkulálták.
2.2. A 2012. május 30-i tájékoztató nyomán beérkezett észrevételek
(38)
Egy importőr és négy exportáló gyártó azt állította, hogy a feleknek a további információval kapcsolatos észrevételek megtételére biztosított idő (10 nap) túl kevés. A Bizottság azonban úgy ítéli meg, hogy a fent említett határidő megfelelő, figyelembe véve, hogy az adott információ csak kiegészítése volt az eredeti vizsgálat végén, a végleges rendeletben közzétett információnak. Ezért elfogadhatónak tekinthető az idő, amit ezen további információ vizsgálatára és az észrevételek megtételére biztosítottak.
(39)
Egyes felek állítása szerint a Bizottság kijelentette, hogy a rendes érték megállapításához a fizikai jellemzők tekintetében csak a termékek biztonsági kategóriájára vonatkozó újabb információval rendelkezik. Ezt az állítást el kell vetni. A felülvizsgálat ama szakaszában a Bizottság csupán további felvilágosítást nyújtott arról, hogy az eredeti vizsgálat során hogyan határozták meg a rendes értéket. Fontos hangsúlyozni, hogy a „biztonsági kategóriát ” a kínai exportáló gyártók is az egyik releváns tulajdonságként határozták meg. Ez azonban nem jelentette azt, hogy a Bizottság nem rendelkezett más fizikai jellemzőre vonatkozó információval.
(40)
Ugyanezek a felek azt állították, hogy a meghallgatások során a Bizottság kijelentette, hogy az exportárak és a rendes érték összehasonlítása céljából történő lehetséges kiigazítás esetén inkább az árelemzés, mint a költségelemzés alapján történő kiigazítást tartaná jobbnak. A Bizottság ugyanis arra világított rá, hogy az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében az összehasonlítást úgy kell elvégezni, hogy az az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket, és ne a költségeket befolyásolókat vegye figyelembe.
(41)
Ezt követően e felek megismételték azon állításukat, hogy kiigazításokat kell végezni annak érdekében, hogy figyelembe vegyék a gyártási költségekben felmerülő olyan különbségeket, mint a nyersanyag-fogyasztás hatékonyságából adódó különbségek; a huzalalapanyag-fogyasztásban felmerülő különbségek; a villamosenergia-fogyasztásban, a saját előállítású energiában, a munkavállalónkénti termelékenységben, az ésszerű haszonkulcs elérésében és a felszerelésekbe történő beruházással kapcsolatos különbségek. Amint az fent már említésre került, az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése az árra utal, és nem a költségekre. E felek nem tudták bizonyítani, hogy a költségekben jelentkező állítólagos különbségek jelentős árkülönbségekkel jártak. Az olyan átmeneti gazdaságú országokkal kapcsolatos vizsgálatokban, mint amilyen Kína, analóg országot használnak, melynek célja annak elkerülése, hogy olyan árakat és költségeket vegyenek figyelembe, amelyek a nem piacgazdaságú országokban használatosak, mivel ezek nem a rendes piaci erők következtében előálló tényezők. Ezért a rendes érték megállapításához működő piacgazdaságok gyártóinak árai és költségei szolgáltak alapul. Következésképpen a kiigazításokra irányuló kérelmeket, melyek szerint figyelembe kell venni a gyártási költségekben felmerülő különbségeket, elutasították.
(42)
E felek továbbá azzal érveltek, hogy a 2012. május 30-án benyújtott, az indiai gyártó által értékesített termékek jellemzőire vonatkozó kiegészítő információ hiányos volt, mivel állítólag nem tájékoztatott a következő pontokra vonatkozóan: a kötőelemek típusaival kapcsolatos különbségek; a bevonat és a króm alkalmazása; az átmérő és a hosszúság; nyomonkövethetőség; ISO 9000; a hibás termékek arányának számítási egysége; valamint a keménység, hajlíthatóság, erősség, ütésszilárdság és egyéb súrlódási együtthatók jellemzői. A felek arra vonatkozóan is felvilágosítást kértek, hogy az eredeti termékkód további jellemzőit miért nem tekintették relevánsnak. Ezekre a kérdésekre a 2012. július 5-én elküldött és 2012. július 11-én az érdekelt felek számára konzultáció céljából az iratok közé felvett két tájékoztató adott magyarázatot.
2.3. 2012. július 5-i tájékoztató
(43)
Azt követően, hogy a felek további információt kértek, amint a fenti, (42) preambulumbekezdés említi, 2012. július 5-én egy második tájékoztatót küldtek minden érdekelt félnek. Ebben a következő kiegészítő információk szerepeltek:
-
Egy táblázat, melyben az egyetlen együttműködő indiai gyártó által az indiai belföldi piacon független fogyasztóknak értékesített normál kötőelemek biztonsági kategória szerinti rendes értéke árszintjeinek skálája látható. A Bizottság azt is meghatározta, hogy a kínai gyártók exportjának túlnyomó többsége a G biztonsági kategóriába sorolható.
-
Az Indiában összegyűjtött adatok mélyreható elemzése azt mutatta, hogy a belföldi piacon értékesített normál kötőelemeket, az „A” termékkódnak megfelelően galvanizálják. Ezért a Bizottság azt javasolta, hogy a rendes értéket az A-típusú bevonattal ellátott exportált minták értékével hasonlítsák össze.
-
Az indiai belföldi árakra vonatkozó adatok manuális elemzését követően az átmérőre és a hosszra vonatkozó információt kivették az indiai gyártó által használt értékesítési kódok szövegéből. Annak érdekében, hogy a kínai vállalatok exportjaival össze lehessen őket hasonlítani, ezeket az adatokat kategóriákba sorolták, hogy a fő termékdimenziók között különbséget lehessen tenni:
Mutató
Átmérő
Hosszúság
Kis formátum
M4-től M10-ig
0-100 mm
Közepes formátum
M12-től M20-ig
100-200 mm
Nagy formátum
M22-től M30-ig
200-300 mm
-
A Bizottság ezért a rendes érték további finomítását és a dömpingkülönbözetek kiszámítását javasolta ezen adatok felhasználásával. Amennyiben az exportált kötőelemek nem tartoztak ezekbe a kategóriákba, a dömpingkülönbözet kiszámításánál nem használták fel őket. Ez az exportoknak csak egy nagyon kis mennyiségét érintette.
-
A Bizottság referencia gyanánt megadta a javasolt felülvizsgált termékkódot:
Mutató
Ismertetés
Termékkód
Normál/Speciális
Normál kötőelem
S
Speciális kötőelem
P
Biztonsági kategória
3.6
A
4.6
B
4.8
C
5.6
D
5.8
E
6.8
F
8.8
G
9.8
H
10.9
I
12.9
J
Bevonat
Galvanizált bevonat
A
Átmérő
M4-től M10-ig
S
M12-től M20-ig
M
M22-től M30-ig
L
Hosszúság
0-100 mm
S
101-200 mm
M
201-300 mm
L
-
A Bizottság áttekintést nyújtott a tájékoztatóban felsorolt javaslatok alapján módosított dömpingkülönbözetekről, megjegyezve, hogy ezekből a felülvizsgált dömpingkülönbözetekből nem lesznek automatikusan dömpingellenes vámok, mivel azokra a kisebb vámtétel szabályai vonatkoznak.
-
Végezetül egy uniós gyártó új, 22., 23., 32., 33. és 34. táblázatait adták meg válaszul azokra a megjegyzésekre, amelyeket egyes érdekelt felek tettek arra vonatkozóan, hogy a 2012. május 30-i tájékoztatóban megadott kiegészítő információ hiányos volt, mivel e táblázatok egyes elemei hiányoztak, vagy nem voltak megfelelően összefoglalva.
2.4. Észrevételek a 2012. július 5-i tájékoztatóhoz
(44)
Egyes felek a rendes érték árszintjére vonatkozóan további információt kértek. Amint az alábbi (82) preambulumbekezdés említi, az árszintet nem lehetett felfedni az érdekelt felek számára, mivel egyetlen analóg gyártó áraival kapcsolatos bizalmas információról van szó. 2012. július 5-én azonban közzétették a normál kötőelemekre vonatkozó, biztonsági kategória szerinti rendes érték nem bizalmas verzióját azon kínai exportáló gyártók számára, akik erre vonatkozó további információt kértek, majd az érdekelt felek számára konzultációra az iratok közé felvették. Ebben a tájékoztatóban a Bizottság megadott egy táblázatot, melyben az egyetlen indiai együttműködő gyártó által az indiai belföldi piacon független fogyasztóknak értékesített normál kötőelemek biztonsági kategória szerinti rendes értéke árszintjeinek skálája látható.
(45)
Egyes felek azt is állították, hogy a Bizottság egy 2012. június 26-án tartott meghallgatás során arról tájékoztatta őket, hogy az indiai belföldi értékesítések az eredeti vizsgálatban használt termékkód-táblázat szerint két, „A” és „B” típusú bevonattal rendelkező termékeket érintettek. Ez az állítás megalapozatlan. A Bizottság arról tájékoztatta az említett feleket, hogy a felülvizsgálat adott szakaszában az indiai gyártó által a normál kötőelemeken használt bevonat-típusokat vizsgálta. Egy későbbi, 2012. július 3-i meghallgatás során, és egy 2012. július 11-én az érdekelt felek számára betekintésre összeállított aktában elhelyezett tájékoztató révén valamennyi felet arról tájékoztattak, hogy az indiai gyártó a normál kötőelemek gyártása során az „A” típusú bevonatot használja.
(46)
Egy 2012. július 11-i meghallgatás során ugyanezek a felek arra kérték a Bizottságot, magyarázza el, hogyan történt a rendes érték felosztása az indiai gyártó által gyártott speciális és normál kötőelemek között. A Bizottság jelezte, hogy a felosztás a vevők neve alapján történt. A Kereskedelmi Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő által szolgáltatott jegyzőkönyv azonban azt bizonyítja, hogy a Bizottság a meghallgatás vége előtt úgy nyilatkozott, tisztáznia kell majd ezt a kérdést, és ezt egy későbbi, 2012. július 13-i tájékoztatóban, amelyet a meghallgatáson részt vevő feleknek elküldtek, meg is tette. A tájékoztatót az érdekelt felek számára konzultációra bocsátott aktának a nyilvános változatában elhelyezték. Ezért az említett felek nyilatkozata, amely szerint a Bizottság kijelentette, hogy „a rendes érték normál és speciális kötőelemek közötti felosztása többek között a vevők neve alapján történt”, hiányosnak tekinthető, mivel ezzel a kérdéssel kapcsolatban további információt biztosítottak, amint az alábbi preambulumbekezdés is említi.
(47)
A normál és speciális kötőelemek közötti különbséggel kapcsolatban a Bizottság 2012. július 13-i tájékoztatója a következő magyarázatot adta: „nem lehet kizárni, hogy a gépjárműipar is használ normál kötőelemeket bizonyos alkalmazásokra.” Néhány fél arra hivatkozott, hogy a Bizottság véleménye szerint az autóiparban használt kötőelemeket normál kötőelemeknek is lehetett volna tekinteni. Ez az állítás megalapozatlan. Amint az említett tájékoztatóból is világosan kiderül, a Bizottság azt követően nyilatkozott így, hogy az indiai gyártó nem mellékelt vevőlistát. Mindemellett, amint az eredeti vizsgálat is megállapította, és a 2.7. szakasz ehhez további magyarázatokat fűzött, minőségi és kereskedelmi okokból a gépjárműipari gyártók mindig személyre szabott kötőelemeket rendelnek, hogy megfeleljenek az iparág ISO-szabványainak. Ezért a gyártók a gépjárműiparnak szánt valamennyi kötőelemet speciálisnak tekintik, így Indiában is, az indiai gépjármű-gyártók weboldalain található információk szerint. Mivel az indiai gyártó minden személyre szabott elemet egyértelműen „speciális kötőelemként” határozott meg, a Bizottság úgy véli, hogy a gépjárműiparnak szánt normál kötőelemek az eredeti vizsgálatban nem szerepeltek a normál kötőelemek listáján.
(48)
A kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó a fentiekhez hasonlókat állított arra vonatkozóan, hogy a gépjárműiparnak szánt kötőelemek esetleg részét képezik a rendes értéknek; továbbá azt is állították, hogy azoknak a gépjárműiparban használt kötőelemeknek, amelyek nem egyedi megrendelésre készültek, még egy külön minőségellenőrzésen kell átmenniük, vagy olyan nyomonkövethetőségi követelményeknek kell megfelelniük, amelyek miatt még költségesebb a gyártásuk, és ezért rendes körülmények között speciális kötőelemeknek tekintendők. Azt állították, hogy a Bizottság azon megállapításai, miszerint a csúcsminőségű alkalmazásokra használt, de nem a felhasználó rajzai szerint gyártott kötőelemeket mégis speciális kötőelemeknek kell tekinteni, alaptalanok voltak, és azzal, hogy a tisztességes összehasonlítás elvét megszegte, a Bizottság nem az alaprendelet 2.10. cikkével összhangban járt el. Úgy vélték továbbá, hogy a Bizottságnak az indiai gyártó által végzett felosztáson alapuló megállapításait nem igazolta helyszíni ellenőrzés. A fentiek fényében arra kérték a Bizottságot, hogy vizsgálja felül a normál és a speciális kötőelemek közötti megkülönböztetést, és amennyiben ez nem lehetséges, térjen át a normál értékre vonatkozó másik adategyüttesre.
(49)
A Bizottságnak a normál és speciális kötőelemek közötti különbségekre vonatkozó érvelését a fenti (47) preambulumbekezdés ismertette. Ami az indiai gyártó által végzett felosztás ellenőrzésének hiányára vonatkozó állítást illeti, a Bizottság számos folyamatkövető vizsgálat (azaz az értékesítési ügyletek egy mintájának a pontosság ellenőrzése céljából folytatott részletes vizsgálata) során ellenőrizte az értékesítési jegyzéket, szabványos ellenőrzési gyakorlat keretében. Ezen kívül az indiai gyártó által megadott értékesítési jegyzék későbbi felosztását a felosztás átlagos árszintjéhez mérték, amint az említett tájékoztató ismertette. Ezért az az állítás, miszerint a Bizottság készpénznek vette az indiai gyártó által szolgáltatott adatokat, alaptalan.
(50)
Emellett az indiai gyártó által a speciális kötőelemek meghatározásához használt kritériumok, azaz a vevő által készített terv elemei, ahogy a (47) preambulumbekezdés említi, megfelelő biztosítékot nyújtanak az adatok megbízhatóságára vonatkozóan. Az eredeti vizsgálatban a Bizottság már kiigazította a rendes értéket, hogy figyelembe vegye az indiai gyártó által alkalmazott minőségellenőrzési eljárásokat, amelyek a mintába felvett kínai gyártók esetében nem léteztek. Ilyen körülmények között a Bizottság nem tekinti szükségesnek, hogy a rendes értékre vonatkozó más adatokhoz folyamodjék, amint azt az érintett felek ajánlották. Végül, amint a végleges rendelet (89) preambulumbekezdésében is említésre került, a Bizottság erőfeszítései ellenére más lehetséges analóg ország gyártói nem ajánlották fel együttműködésüket az eljárás során.
(51)
A rendes érték meghatározásához az indiai analóg ország gyártója által használt adatok felhasználását illetően az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy az nem megfelelő módszer, figyelembe véve, hogy az indiai gyártó termékskálája, termelési volumene, az ügyfelek profilja, a forgalmazási módja és a piaci pozíciója nem hasonlítható össze a kínai exportáló gyártók helyzetével. A szövetség azt állította továbbá, hogy a kínai árak azért alacsonyak, mert tükrözik a szabvány termékek nagy gyártási volumenének előnyeit, mivel a kínaiak specializált és hatékony gyártók. Továbbá részletesebb információt kért az indiai gyártó normál kötőelemekre vonatkozó árait és termelési mennyiségét illetően. Végezetül az EFDA az Eurostat adataival támasztotta alá azon állításait, miszerint a Kínai Népköztársaság és India exportárainak összehasonlítása két konkrét KN-kód vonatkozásában azt bizonyítaná, hogy e termékek indiai exportja a kínai export kevesebb mint 4 %-át teszi ki, és India e termékeknek nem hitelt érdemlő szállítója az exportpiacok számára.
(52)
Ami az indiai analóg ország gyártójának megfelelő kiválasztását illeti, a fenti (49) preambulumbekezdés utolsó részére utalunk. Arra az általános állításra vonatkozóan, hogy a kínai exportárak a nagy gyártási mennyiségek előnyeit tükrözik, ezeket az állításokat nem támasztották alá és nem számszerűsítették olyan módon, amely elősegíthette volna, hogy a felülvizsgálat adott szakaszában elvégezzék az elemzést. Az indiai gyártóra vonatkozó további adatokra vonatkozó kérést illetően a (82) preambulumbekezdésre utalunk a bizalmas információ tekintetében. Ami azt az állítást illeti, hogy a rendes érték meghatározásához a vizsgálati időszak alatt és után az Indiából érkező export nem volt összehasonlítható a Kínából érkezővel, az alaprendelet értelmében az indiai belföldi árakat kell relevánsnak tekinteni, és nem az indiai exportárakat. Ezért az EFDA állításai megalapozatlanok.
(53)
Az indiai gyártó által használt bevonat kérdését illetően a kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó kétségeit fejezte ki, és arra kérte a Bizottságot, fejtse ki, hogy a bizalmas információ hogyan bizonyíthatja hitelt érdemlően, hogy az indiai gyártó a belföldi piacon csak galvanizált bevonattal ellátott kötőelemeket értékesített. Az ellenőrzés során az indiai gyártó bizonyítékot nyújtott be, amely alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a belföldi piacon értékesített normál kötőelemek galvanizált bevonattal rendelkeztek, amely az eredeti termékkód „A” típusú bevonatának felel meg. E körülmények között a Bizottság úgy véli, hogy az aktákban szereplő bizonyíték elégséges annak a következtetésnek a levonásához, hogy a belföldi piacon értékesített normál kötőelemek galvanizált bevonattal rendelkeztek. Ebben a tekintetben kiigazítás történt a különböző krómtartalmak szerint, amint azt a (81) preambulumbekezdés megemlíti.
2.5. A 2012. július 5-i tájékoztató után kért további információk
(54)
Egyes exportáló gyártók további felvilágosítást és információt kértek, hogy az eredeti vizsgálatban megállapított saját dömpingkülönbözetük esetleges kiigazítását kérhessék, az alábbi megfontolások alapján:
a)
a „terméktípusoknak” a rendes érték megállapításához használt jellemzői (KN-kódok, biztonsági kategória, normál vagy speciális alkatrészek);
b)
az indiai gyártó által értékesített termékeknek a rendes érték meghatározásához használt jellemzőire vonatkozó további információ;
c)
felvilágosítás arra vonatkozóan, hogy az eredeti termékkód további jellemzőit miért nem használták; valamint
d)
a fizikai jellemzők különbözősége miatt elvégzendő kiigazítások.
(55)
Az a) pont tekintetében, amint az a 2012. május 30-i tájékoztatóban is említésre került, az indiai együttműködő gyártó által értékesített kötőelemek biztonsági kategóriája a termékkódban szereplő biztonsági mutató volt, amit az összes félnek elküldött kérdőívben használtak. A biztonsági kategória meghatározásához az indiai gyártó a termékkód ugyanazon releváns elemét használta fel, a helyszíni ellenőrzés során ellenőrzött értékesítési listán.
(56)
A speciális és a normál kötőelemek közötti különbség magyarázata a végleges rendelet (54) preambulumbekezdésben található. A „különleges” kötőelemek az ügyfél tervei szerint készülnek. A „normál” kötőelemeket készletre gyártják, és nem egy egyedi vevő előírásai alapján. Teljes mértékben elismerték annak szükségességét, hogy az indiai együttműködő gyártó által gyártott normál és speciális kötőelemeket megkülönböztessék egymástól, és ahogy a végleges rendelet (51) és (54) preambulumbekezdése is megemlíti, az exportár és a rendes érték összehasonlítása a mintába felvett kínai exportáló gyártók esetében a „normális” típusú kötőelemek között történik.
(57)
Tekintettel a b) pontban felmerült kérdésekre, az információk bizalmas jellege miatt nem lehet nyilvánosságra hozni az indiai gyártó által értékesített csavarok és fejescsavarok pontos típusait. Azonban, amint azt fent jeleztük, az összehasonlítás súly alapján történt, ugyanazon a normál vagy speciális kategórián, és a termékkódban meghatározott azonos biztonsági kategórián belül.
(58)
A b) pont alatt felmerült kérdésekre vonatkozóan a bevonatról számos érdekelt fél kért több/további információt. Az eredeti vizsgálat adatait tovább elemezték, és ebből kiderült, hogy az indiai belföldi piacon értékesített normál terméken alapbevonat, azaz galvanizált bevonat volt. Ezt az információt az érdekelt felek által igényelt meghallgatásokon hozták nyilvánosságra, és azokkal az érdekelt felekkel osztották meg, akik ezt kérték, valamint elhelyezték az érdekelt felek számára betekintésre összeállított aktába.
(59)
A mintába felvett két exportáló gyártó további információt kért a bevonatban lévő króm használatát érintő kiigazításokat illetően. Az indiai együttműködő gyártó által szolgáltatott adatokat tovább vizsgálták, és ez a rendes érték kiigazításához vezetett a krómmal kapcsolatos különbségek miatt, amint azt az alábbi (81) preambulumbekezdés kifejti. Ugyanaz a két exportáló gyártó kért további felvilágosítást arra vonatkozóan, hogyan állapították meg a nyereségességet az indiai együttműködő gyártó belföldi értékesítéseinél; vajon a termelési költségeket a termékkód alapján jelentették be, vagy átlagköltségeket alkalmaztak; és a rendes értékbe beleszámították-e a kapcsolt vállalatoknak történt értékesítéseket.
(60)
A rendes értékre vonatkozó minden idevágó információ a végleges rendelet (94) preambulumbekezdésében szerepel. Az is ott szerepel, hogy csak a független vállalatoknak való belföldi értékesítéseket használták fel.
(61)
Ez a két exportáló gyártó később úgy érvelt, hogy súlyos kétségeik voltak arra vonatkozóan, hogy a nyereségességre és a reprezentativitásra irányuló vizsgálatokat megfelelő módon hajtották-e végre. Konkrétabban, a reprezentativitási vizsgálat tekintetében, ezek az exportáló gyártók kételkedtek abban, hogy az indiai gyártó belföldi értékesítéseinek mennyisége a felülvizsgált termékcsoportok vonatkozásában meghaladta az exportált termékek 5 %-át. A reprezentativitási vizsgálat tekintetében kiderült, hogy az olyan esetekben, ahol egy bizonyos terméktípusnál az 5 %-os teszt nem teljesült, a belföldi értékesítések a megfelelő összehasonlításhoz mégis kellő mértékűnek bizonyultak. A nyereségességi vizsgálatot illetően bebizonyosodott, hogy azt terméktípusonként végezték el.
(62)
Tekintettel a c) pont alatti kérdésekre, azaz hogy miért nem használták a rendes érték és az exportár összehasonlításához a teljes termékkódot, a vizsgálat során világossá vált, hogy a teljes termékkód nem lenne megbízható mutató. Először, mert az EU hatóságaival ellentétben sem a kínai, sem az indiai hatóságok nem tesznek különbséget a 10 KN-kód között, amellyel az érintett terméket meghatározzák. Másodszor, amint az a végleges rendelet (48) preambulumbekezdésében szerepel, néhány fél azt állította, hogy a kínai exportáló gyártók által gyártott kötőelemek szabványos termékek (főként 4.8-8.8 biztonsági kategória), amelyek a nyersanyagok, az ellenállás, a bevonat vagy a tanúsítással/biztonsággal kapcsolatos szempontok tekintetében nem rendelkeznek különleges jellemzőkkel; amelyeket alacsony szintű alkalmazásokra szántak (nem ipari használat és általános kereskedelem), nem pedig csúcstechnológiai alkalmazásokra; valamint nem feleltek meg az olyan különleges végfelhasználók szigorú előírásainak, mint például az autóipar, a vegyipar vagy a repülőgépipar.
(63)
Ami a fenti d) pontban felmerült kérdéseket illeti, a „nyomon követhetőség” elemei, a ISO 9000 szabvány, a hibás egységek aránya és más olyan kritériumok, mint „keménység, hajlíthatóság, erősség, ütközőszilárdság és súrlódási együtthatók”, amelyeket két másik exportáló gyártó vetett fel, nem voltak elfogadhatóak, mivel az érintett vállalatok nem tudták kimutatni, hogyan érintik ezek az elemek a rendes érték és az export ár összehasonlíthatóságát.
(64)
Az összehasonlíthatóság állítólagos hiányára vonatkozó konkrét információ híján, valamint az eredeti vizsgálat során az érdekelt felek által tett ajánlásokra tekintettel, figyelembe véve az olyan technikai jellemzőkre vonatkozó, rendelkezésre álló információt, mint például a bevonat, az eredeti vizsgálat során arra a következtetésre jutottak, hogy az érdekelt felek által kiemelt fő tényezők és különbségek, különösen a normál és a speciális biztonsági kategória, kellő alapot adtak a rendes érték és az exportárak összehasonlításához.
2.6. További információk közzététele a rendes értékről 2012. július 11-én
(65)
2012. július 11-én a Bizottság közzétette a rendes érték fent leírt újraosztályozását, és a fentiek alapján a dömpingkülönbözet újraszámítását javasolta, valamint észrevételek megtételét kérte.
(66)
A fenti (32) preambulumbekezdésben említettek szerint az indiai gyártó az eredeti beadványában termékkódok nélküli, belföldi értékesítési jegyzéket mellékelt. Az egyes eladások egyetlen azonosítója a tételkód volt, azaz egy belső kód minden egyes termék számára, valamint egy szöveglánc a termék leírására, például:
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
(67)
A végleges rendelet (48)-(57) preambulumbekezdésében szereplő magyarázatok szerint az indiai vállalat belföldi értékesítéseit normál és speciális kötőelemekre osztotta fel a (77) preambulumbekezdésben említett megkülönböztetés alapján. Következésképpen a belföldi értékesítési jegyzéket két fájlban nyújtották be: „Normál belföldi értékesítési jegyzék” és „Speciális belföldi értékesítési jegyzék”. Azokat az értékesítéseket, amelyek sem a normál, sem a speciális értékesítésekhez nem voltak sorolhatók, kizárták a rendes értékre vonatkozó további számításokból.
(68)
A vizsgálat során az is világossá vált, hogy a rendes érték megállapításához a kötőelem biztonsági kategóriája is szükséges. Az indiai vállalat a biztonsági kategóriát a „Normál belföldi értékesítési jegyzék” és a „Speciális belföldi értékesítési jegyzék” fájlokban soronként határozta meg, és ezeket egy „fokozat” elnevezésű oszlopban helyezte el, jelezve a biztonsági kategóriát, például:
Leírás
Fokozat
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
8.8
(69)
Az eredeti rendes értéket ezen az alapon számították ki, a normál/speciális felosztást és a biztonsági kategóriát alkalmazva, ahogy a 2012. május 30-i alkalmazási jelentésben szerepel.
(70)
Amint azt az (54) preambulumbekezdés említi, egyes exportáló gyártók további felvilágosítást kértek, arra hivatkozva, hogy a kötőelem bevonata, átmérője és hossza alapján történő összehasonlítás hiányzik, és azzal érveltek, hogy ez hatással lehet az eredetileg kiszámított rendes érték szintjére.
(71)
A termékkód hiányában az egyes ügyletekhez tartozó valamennyi szöveges leírást (az azonos leírással ellátott ügyletek csoportosítását követően) elemezték az értékesített kötőelemek átmérőjének és hosszának megismerése céljából. A fenti példát véve, M8 = átmérő, és 16 = hossz. Ebben az esetben ez egy 8 milliméter átmérőjű, 16 milliméter hosszúságú csavarnak a leírása. Az 1,25 a csavarmenetre vonatkozik, amelyet az érintett termék osztályozásánál nem használtak fel.
(72)
A kínai exportáló gyártók által használt termékkód ezt az adatot kicsit másképp jelzi. A fenti csavar átmérőjét és hosszát „080016”-ként jelölték volna.
(73)
A rendes érték és az exportár egyeztetése érdekében a Bizottság három egyenlő sávba sorolta az átmérőt és a hosszúságot, a 2012. július 5-i második tájékoztató levélnek megfelelően.
Mutató
Átmérő
Hosszúság
Kis formátum
M4-től M10-ig
0-100 mm
Közepes formátum
M12-től M20-ig
100-200 mm
Nagy formátum
M22-től M30-ig
200-300 mm
(74)
Az indiai gyártó néhány értékesítése kívül esett ezeken a paramétereken, így a rendes érték kiszámításához nem használták fel őket. A fent leírt csavar a felülvizsgált termékkóddal „GSS” = 8.8 biztonsági kategóriába tartozna; kis átmérőjű, és rövidnek minősülne.
(75)
A fenti példából világosan kitűnik, hogy a termék szövegláncos leírása az indiai belföldi gyártó által használt bevonatról nem tartalmaz információt. Ezért a vizsgálati aktát megvizsgálták, hogy nem szerepel-e benne az indiai gyártó által a belföldi piacon értékesített normál kötőelemnél használt, a bevonatra vonatkozó információ. Az aktában szereplő bizalmas információk szerint, melyeket az indiai gyártó telephelyén ellenőriztek, a belföldi piacra szánt normál kötőelemeket galvanizált bevonattal látták el (a termékkód szerinti A típusú bevonat), és ezt az információt a Bizottság 2012. július 5-én valamennyi fél számára közzétette.
2.7. Észrevételek a 2012. július 11-i tájékoztatóhoz
(76)
A fenti tájékoztatóra több exportáló gyártó válaszolt. Ezeknek az exportáló gyártóknak a kérésére a Kereskedelmi Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő elnökletével meghallgatást tartottak, hogy folytassák a párbeszédet a Bizottsággal, és megbeszéljék a felmerült kérdéseket. Az exportáló gyártók főképp a következő kérdéseket érintették:
a)
a módszer, amellyel az indiai gyártó a belföldi értékesítéseit normál és speciális csoportokra osztotta fel;
b)
„fontos kiigazítás” garantálása abban az esetben, ha egyes, a gépjárműiparban értékesített kötőelemeket normál kötőelemeknek tekintenek;
c)
a rendes értéknek a 2. cikk (10) bekezdés b) pontja szerinti kiigazítása az Indiába importált huzalra kivetett közvetett adókra tekintettel;
d)
a normál kötőelemek bevonatában található króm VI;
e)
a Bizottság módszere, amikor egy adott exportügyletnek nem felelt meg belföldi értékesítés, valamint
f)
az indiai gyártó belföldi értékesítései termékkódjainak közzététele.
(77)
A fenti a) pont tekintetében az indiai gyártó belföldi értékesítéseit normál és speciális csoportokra osztotta fel, úgy ítélve meg, hogy az ügyfél tervei szerint készült kötőelemek speciális kötőelemeknek tekintendők, míg az egyéb értékesítések normál kötőelemekre vonatkoztak, azaz nem az ügyfél vagy mások speciális tervének megfelelő termékek.
(78)
A fenti b) pont tekintetében, ahogy az említett érdekelt feleknek a július 11-i meghallgatást követően, 2012. július 13-án elküldött, az aktához tartozó tájékoztatóban is szerepel, a Bizottság megerősítette, hogy mivel hiányzik a vevők neve, a Bizottság a fenti, (47) preambulumbekezdésre hivatkozik. A Bizottság megjegyzi továbbá, hogy az Európai Kötőelemgyártók Szövetsége szerint, „Európában, ha egy vevő - különösen a gépjárműiparban - olyan kötőelemet rendel, melyet tervrajz alapján gyártanak, de amely egyúttal teljes mértékben megfelel a nemzetközi szabványoknak (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), ezt a terméket a kötőelem gyártója mindenképpen speciális terméknek tekinti, ennek megfelelően sorolja be, a vállalat nemzetközi osztályozásán belül speciálisként, … világszerte, tehát Indiában is így működnek a kötőelemgyártók”. A Bizottság ezért bízik benne, hogy a gépjárműiparnak szánt normál kötőelemek nem szerepeltek az eredeti vizsgálat megállapításaihoz csatolt normál kötőelemek listáján. Ezért ezt a kérést elutasították.
(79)
A fenti c) pont tekintetében egy meghallgatáson az exportáló gyártók felvetették a kiigazítás kérdését, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének b) pontja értelmében, hogy figyelembe legyen véve az Indiába importált huzal behozatali vámja, amely a rendes érték részét képezi, de a kínai exportárban nincsen benne. Az eredeti vizsgálat idején a mintába felvett kínai vállalatok Kínában gyártott hengerhuzalt vettek.
(80)
Az indiai gyártó által importált nyersanyagra az alapvám (a felmérhető érték 5 %-a), és a vámra kivetett oktatási illeték (az alapvám értékének 3 %-a, valamint a kiegyenlítő vám összege) vonatkozott. Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése b) pontja szerint azonban a közvetett adókhoz kapcsolódó kiigazítás akkor kérhető, ha a vámokat a hasonló termékre és az abba fizikailag beépített anyagokra vetik ki, ha a termékeket a belföldi piacon való felhasználásra szánják, és az Európai Unióba exportált termék vonatkozásában nem szednék be, vagy nem térítenék vissza. Érvek és olyan bizonyíték hiányában, miszerint a fent említett, az EU-ba exportáló gyártóknak kedvezne, ha a nyersanyag (huzal) importjára vonatkozó importköltségeket nem szednék be, illetve visszatérítenék, a kérést el kell vetni. Emellett egy ilyen kiigazítás általában nem kérhető olyan esetben, amikor az érintett exportáló gyártó, mint ahogy ennek a felülvizsgálatnak az esetében is, az összes nyersanyagot belföldi szállítóktól szerzi be, és ezért nincs behozatali költsége.
(81)
A fenti d) pontra tekintettel az eredeti vizsgálat aktájában szereplő bizonyíték azt mutatta, hogy az indiai belföldi piacon árusított normál kötőelemeken lévő szabvány bevonat króm Cr3-at tartalmazott, és ezért megfelelt a termékkód azon definíciójának, hogy a bevonat nem tartalmaz hozzáadott krómVI-ot. Ezért újraszámították a dömpingkülönbözetet, az export oldalon a legdrágább krómbevonatot véve alapul, exportár-kiigazítás nélkül. Két exportáló gyártó azzal érvelt, hogy a bevonattal kapcsolatos információ inkább a jelenlegi helyzetre vonatkozik, és nem a vizsgálati időszakra. Ez nem felel meg a valóságnak. Az eredeti vizsgálat alatt az ellenőrzés során igazolt bizonyítékokat szereztek be, amelyekből kiderült, hogy az eredeti vizsgálati időszak alatt Indiában valamennyi belföldön értékesített normál kötőelem galvanizált bevonattal rendelkezett.
(82)
A fenti e) pont tekintetében megerősíthető, hogy a dömpingkülönbözeteket olyan alapon számították ki, hogy ahol nem volt megfelelő belföldi értékesítés, ott a dömping kiszámításából kizárták az exportügyletet. Egyes felek azzal érveltek, hogy a dömpingkülönbözet kiszámításánál semmi alapja nem volt egyes exportügyletek kizárásának. A mintába felvett valamennyi kínai exportáló gyártó esetében azonban a belföldi és az exportértékesítések között jelentős számú egyezést találtak ahhoz, hogy megfelelően képviselve legyenek a különféle felek értékesítései.
(83)
A fenti f) pont tekintetében a kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló azt állították, hogy az indiai gyártó nem indokolta megfelelően, hogy miért nem engedte meg a Bizottságnak a belföldi értékesítései termékkódjaival kapcsolatos konkrét információk közzétételét. A Bizottság a lehető legtöbb információt nyújtotta, betartva ugyanakkor a titoktartási szabályokat, az aktához tartozó számos feljegyzés és a valamennyi érdekelt fél számára hozzáférhető tájékoztatók révén, és meghallgatást biztosított a kínai kereskedelmi kamara és minden olyan kínai exportáló számára, akik ezt kérték. Az indiai gyártó termékkódjainak közzétételére vonatkozó kéréssel kapcsolatban úgy ítéli meg, hogy ezen információ közzététele lehetővé tenné, hogy a többi fél viszonylagos pontossággal ki tudja számolni az indiai gyártó belföldi árait, amit a bizalmas üzleti információk védelme érdekében el kell kerülni. A bizalmas információk védelmének elmulasztásáért a Bizottság ellen kártérítési keresetet nyújthatnának be, és eltántoríthatná a vizsgálatokban való részvételtől az olyan, analóg országokban működő vállalatokat, amelyek önkéntesen együttműködtek volna. A kérést ezért elutasították.
2.8. Változtatások a végleges rendeletben használt, a rendes érték kiszámításánál alkalmazott módszerben
(84)
Figyelembe véve a felülvizsgálatban szereplő kínai exportáló gyártóknak az indiai rendes érték kiszámításához szükséges terméktípusok meghatározására vonatkozó észrevételeit (miszerint a normál és speciális elemekre, valamint a biztonsági kategóriára vonatkozó megkülönböztetésen kívül az átmérő, a hosszúság és a bevonat is fontos), valamint a meghallgató tisztviselő jelenlétében zajló meghallgatásokat és párbeszédeket, az indiai gyártóra vonatkozó adatokat újravizsgálták.
(85)
Az újravizsgálatot követően a Bizottság meg tudta határozni az indiai belföldi piacon értékesített kötőelemek átmérőjét és hosszúságát. Ahhoz, hogy ezeket a kötőelemeket a Kínai Népköztársaságból exportált kötőelemekkel tisztességesen össze lehessen hasonlítani, az átmérőt és a hosszúságot osztályozni kellett, és minden fokozatra ki kellett számítani a rendes értéket. Ezt két, 2012. július 5-i és 11-i, minden érdekelt fél számára hozzáférhető tájékoztatóban részletesen elmagyarázták. A termék osztályokba sorolása révén meg lehetett különböztetni az indiai gyártó által értékesített termékek főbb dimenzióit, és így ez a módszer tisztességes összehasonlítást tett lehetővé a kínai vállalatok exportjaival az érdekelt felek kérésének megfelelően. Ezt követően két exportáló gyártó azt állította, hogy nem volt hiánytalan az információ, és mivel az osztályozás homályos volt és nem megfelelő, ezért nem állt rendelkezésükre elég információ ahhoz, hogy fizikai különbségek miatt kiigazítást kérjenek. Ezeken az általános kijelentéseken túl azonban a két exportáló gyártó nem tett érvényes elfogadható javaslatot, és nem nyújtott be érdemi bizonyítékot. Ezért az állítást elutasították.
(86)
Az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy az átmérő és a hosszúság használata nem tükrözte a valóságot, és olyan alternatívát javasolt, amely két kritériumot kapcsolt össze, hogy ezzel véleményük szerint elkerülhessék egyes termékek kimaradását; ezt az alternatív megközelítést azonban nem támasztották alá. A Bizottság által javasolt osztályozás nem zárt ki egy terméktípust sem (minden lehetséges átmérő- és hossz-kombinációra kiterjedt), ezért ennek a javaslatnak a vizsgálatát nem lehetett folytatni.
(87)
Valamennyi értékesített normál kötőelemről kiderült, hogy galvanizált bevonattal rendelkezik, így a rendes értéket olyan bevonat alapján számították ki, amely megfelel az „A” típusú termékkódnak. Olyan esetben, amikor a kínai exportáló gyártó nem „A” típusú bevonatú kötőelemeket exportált, az ahhoz legközelebbi bevonat-típust használták, exportár-kiigazítás nélkül.
(88)
A biztonsági kategóriára vonatkozó adatok, a normál és speciális közötti felosztás változatlan maradt.
(89)
Két exportáló gyártó a Kereskedelmi Főigazgatóságon működő meghallgató tisztviselő közbenjárását kérte az indiai analóg gyártó bizalmas adatainak megvizsgálása céljából, és hogy garanciát nyújtson a belföldi értékesítéseinek bizalmas jellegére, valamint a normál kötőelemek bevonatának, a bevonaton lévő krómnak, és a normál kötőelemek hosszával és átmérőjével kapcsolatos információ megszerzésének kérdésére vonatkozóan. Az indiai analóg gyártó bizalmas adatainak vizsgálata után a meghallgató tisztviselő válaszolt a két exportáló gyártó által feltett kérdésekre. A meghallgató tisztviselő jelentését az érdekelt felek számára betekintésre az aktában helyezték el.
(90)
A fent említett kiegészítő információ, tisztázások, meghallgatások és párbeszédek ellenére bizonyos felek továbbra is azt állították, hogy nem rendelkeznek kellő információval ahhoz, hogy kiigazítási kérelmet nyújthassanak be az igazságos összehasonlítás biztosítására. A Bizottság kiterjedt tájékoztatást biztosított a feleknek a rendes érték megállapításához használt termékcsoportokról, a Fellebbezési Testület (7) előírásainak megfelelően. Ezen felül a 2012. május 30-tóljúlius 19-ig terjedő hosszú időszak alatt a Bizottság információt szolgáltatott és minden fél által feltett minden kérdésre válaszolt. Ezen felül további 20 napot biztosított valamennyi félnek arra, hogy az utolsó tájékoztató értesítéssel kapcsolatban kifejtsék észrevételeiket.
(91)
Ugyanazok a felek úgy érveltek, hogy a Fellebbezési Testület jelentésével ellentétesen a Bizottság, indokolás nélkül, nem volt hajlandó információt közzétenni az indiai gyártó azon konkrét termékeiről, amelyeket a rendes érték meghatározásához használtak. A WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5. cikke kiköti, hogy a bizalmas információt, vagy a bizalmas alapon nyújtott információt a vizsgáló hatóságok ennek megfelelően kezelik. Ebben az esetben az indiai gyártó a belföldi piacon értékesített terméktípusokra vonatkozó információt bizalmas alapon szolgáltatta, és a vállalat ismételten bizalmas kezelés iránti kérelmet nyújtott be a Bizottsághoz, melyben kijelenti, hogy továbbra is szigorúan bizalmasnak tekinti az említett információt ahogyan a (82) preambulumbekezdésben szerepel. Ezek a felek azt is állították, hogy a Bizottság nem tudott világos, nyilvánosságra hozható összefoglalót készíteni az indiai gyártó által benyújtott információról, bár a jelentések ezt előírták. A folyamatos párbeszéd részeként, és a fenti preambulumbekezdésekben említettek szerint a Bizottság azonban az indiai gyártóhoz kapcsolódó minden releváns információt közzétett - a bizalmas közlés megszabta kereteken belül - valamennyi érdekelt fél számára, hogy meg tudják védeni saját érdekeiket.
2.9. A rendes érték meghatározása a kínai exportáló gyártók esetében, rendes érték, exportárak, összehasonlítás
(92)
A rendes értéket kiszámították és az exportárakkal összehasonlították, a fentieknek megfelelően. Ott, ahol az érintett kötőelemek bevonatához króm VI-ot adtak hozzá, az exportárakat kiigazították, hogy eltűnjön az árkülönbözet. A kettő összehasonlítása gyártelepi alapon történt, hasonlóan az eredeti vizsgálatban történtekhez.
2.10. Kiigazítási kérelmek a termék jellemzői alapján
(93)
Egy exportáló gyártó az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése a) pontja értelmében, az érintett termék különböző típusainak (hatszögű csavarok, facsavarok, csavarok stb.) eltérő fizikai jellemzőire tekintettel kért kiigazítást. Mivel az érintett exportáló gyártó titoktartási okokból nem fér hozzá a rendes értékre vonatkozó teljes adatokhoz, a vállalat saját exportárait vette alapul annak bizonyítására, hogy az egyes kötőelemek árai mennyire eltérnek egymástól.
(94)
Az eredeti vizsgálatban a rendes érték és az exportár összehasonlítása úgy történt, hogy megkülönböztették a normál és a speciális kötőelemeket, amint az a végleges rendelet (102) preambulumbekezdésében szerepel, valamint meghatározták a biztonsági kategóriát. A teljes termékkódot ebben az esetben nem használták, mivel az analóg országban lévő gyártó nem a termékkód alapján kategorizáltan nyújtotta be az információt, noha úgy kérték tőle. Az eredeti termékkód egyik eleme aszerint határozta meg a különböző kötőelem-típusokat, hogy melyik KN-kód alá tartoztak. Mivel az indiai gyártó ezt az információt nem biztosította, ezt az elemet nem lehetett felhasználni az eredeti vizsgálatban lévő összehasonlításban.
(95)
Az exportáló gyártó által nyújtott információ szerint megalapozott lenne a különböző típusú kötőelemek különbözősége miatti kiigazítás. A javasolt módszert azonban nem tekintették megfelelőnek, mivel a vállalat nem biztosított pontos információt a KN-kód szerinti terméktípusról, a (34) preambulumbekezdés magyarázatai szerint, és amint azt eredetileg kérték. Alternatív megoldásként megvizsgálták az uniós gazdasági ágazat árkülönbségeit az uniós piacon, annak meghatározása érdekében, hogy a különböző kötőelemek között léteznek-e árkülönbségek. Az uniós gazdasági ágazat által szolgáltatott információ az eredeti kérésnek megfelelően a teljes termékkód felhasználásával történt. Ez a vizsgálat megerősítette, hogy az EU piacán az árak a kötőelem típusától függően különböznek. Ezen az alapon megfelelőnek tekintették a rendes érték kiigazítását, hogy tükrözzék ezeket a különbségeket. A kiigazítás alapjául az uniós gazdasági ágazat átlagos értékesítési árait az uniós piacon 1-nek értékelték, és minden egyes típus saját egyéni értéket kapott, attól függően, hogyan viszonyul az ára az átlagárhoz. Ezeket az értékeket azután arra a rendes értékre alkalmazták, amelyet az exportáló gyártó által gyártott minden egyes típussal való összehasonlításhoz használtak.
(96)
Mivel ezeket a kiigazításokat az uniós piacon értékesített termékek fizikai jellemzőiből adódó különbségek piaci értékének alapján végezték, megfelelőnek vélték, hogy hasonló kiigazításokat tegyenek minden exportáló gyártó dömpingkülönbözetének kiszámításánál.
(97)
Az általános tájékoztató dokumentum közzétételét követően a gépek és elektronikai termékek behozatalával és kivitelével foglalkozó kínai kereskedelmi kamara (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronics Products) és egy kínai exportáló azt állította, hogy a Bizottság továbbra is megsérti a WTO dömpingellenes megállapodásának 2.4., 6.2., és 6.4. cikkét azzal, hogy nem szolgáltat megfelelő időben információt, amelynek alapján az exportárat és a rendes értéket összehasonlítják, és felkérte a Bizottságot, hogy tegyen közzé átfogó információt a rendes értékű terméktípusokról, eleget téve kötelezettségeinek, hogy a kínai exportáló gyártóknak lehetőséget biztosítson érdekeik védelmére, ügyük megfelelően informált bemutatására, valamint az exportárak és a rendes érték igazságos összehasonlítására. Nevezett felek ezért arra kérték a Bizottságot, hogy vizsgálja újra a következőket:
a)
a rendes értékhez használt terméktípusok teljes nyilvánosságra hozatala;
b)
annak biztosítása, hogy a kínai exportáló gyártó által gyártott normál kötőelemeket nem hasonlítják össze az analóg gyártó által gyártott, csúcstechnológiai alkalmazásokra használt kötőelemekkel;
c)
a kiigazítások iránti kérelmek megfelelő bizonyítékainak bemutatása;
d)
információ nyújtása egyes kiigazítások végrehajtásának módjáról; valamint
e)
az EU azon kötelezettsége, hogy nem hagyhatja figyelmen kívül az exportügyleteket.
(98)
Az a) pont tekintetében a 2012. május 30-i, 2012. július 11-i és július 13-i tájékoztatókban, a 2012. július 31-i általános tájékoztató dokumentumban és különösen a (77)-(96) preambulumbekezdésekben, valamint a konzultációs folyamat alatti meghallgatások során nyújtott információ fényében, a Bizottság szerint az érdekelt feleknek minden olyan információt biztosítottak, amelyet a titoktartási előírások határain belül nyilvánosságra lehetett hozni.
(99)
A b) pont tekintetében annak biztosítására vonatkozóan, hogy a kínai exportáló gyártók által gyártott normál kötőelemeket nem hasonlítják össze az analóg gyártó által gyártott, csúcstechnológiai alkalmazásokra használt kötőelemekkel, ezt a kérdést már a fenti (78) preambulumbekezdés is tárgyalta. Újabb bizonyíték hiányában, és szembesülve nevezett felek bizonyítatlan állításaival, miszerint esetleg nemcsak a gépjárműiparnak szántak csúcstechnológiai alkalmazásokra használt kötőelemeket, a Bizottság úgy véli, hogy az aktában szereplő információ kellőképpen megbízható ahhoz, hogy garantálni lehessen, hogy az említett kínai exportáló exportárainak összehasonlítása céljából csak a normál kötőelemeket használták fel a rendes érték meghatározásához.
(100)
A c) pont és azon állítások tekintetében, melyek szerint a Bizottság nem szolgáltatott információt arról, hogyan tudják a kínai exportáló gyártók alátámasztani a „nyomon követhetőség” elemeire, az ISO 9000 szabványra, a hibás egységek arányára és más olyan kritériumokra, mint „keménység, hajlíthatóság, erősség, ütközőszilárdság és súrlódási együtthatók” (lásd a fenti, (63) preambulumbekezdést) vonatkozó kiigazítási kérelmeiket, valamint a behozatali vámokról (lásd a (79) és (80) preambulumbekezdéseket), a Bizottság a következőket jegyzi meg. Először, emlékeztet arra, hogy ezeket az elemeket a felek úgy hozták fel, hogy további részletekkel nem szolgáltak. Egy 2012. július 11-i, a meghallgató tisztviselő által tartott meghallgatás során a Bizottság a fent említett kérdésekkel kapcsolatos további információ benyújtására kérte a feleket, de nem érkezett be kiegészítő információ. Az exportárak kiigazítására vonatkozó kérelmek tekintetében azon az alapon, hogy figyelembe vegyék az Indiába irányuló hengerhuzal behozatali vámját, és azt, hogy a kínai exportáló gyártók általában olcsóbban férnek hozzá a nyersanyagokhoz, a Bizottság a (80) preambulumbekezdésben részletesen elmagyarázta, miért nem elfogadható ez a kiigazítás. Továbbá, amint az eredeti rendelet (63) preambulumbekezdésében szerepel, a fő nyersanyag - az acélhuzal - költsége alapjában véve nem tükrözte a piaci értéket. Kiderült, hogy a belföldi piacon számlázott acél hengerhuzalok ára jelentősen alacsonyabb volt a más piacokon kapható huzalok áránál. Ezért ezeket a torzított árakat nem lehet a nevezett felek által kért kiigazítások alapjául használni. Ilyen körülmények között a Bizottság nem látja, hogy a kínai kereskedelmi kamara és az exportáló gyártó véleménye szerint milyen további információra lenne szükség e két kiigazítási kérelem alátámasztásához.
(101)
A d) pont tekintetében emlékeztetni kell arra, hogy „az uniós gyártók rendesérték-típusai és árszintjei, valamint az ebből következő kiigazítások hatása az analóg gyártó rendes érték-típusaira” bizalmas adat és nem hozható nyilvánosságra. A kínai kereskedelmi kamara és egy kínai exportáló gyártó további felvilágosítást kért arról, hogyan történt a bevonat árkülönbségének kiigazítása. Amint a fenti (92) preambulumbekezdésben is szerepel, meg kell jegyezni, hogy a különleges tájékoztatóban a Bizottság jelezte, melyik exportált terméktípusokat igazították ki, és ezzel lehetővé tette, hogy az érintett felek megértsék, hogyan is történt a kiigazítás.
(102)
Az e) pont és azon állítólagos igény tekintetében, hogy minden összehasonlítható exportügyletet figyelembe kell venni a dömpingszámításoknál annak érdekében, hogy a WTO dömpingellenes megállapodása 2.4.2. cikkének megfelelően biztosítani lehessen az árak méltányos összehasonlítását, a Bizottság megjegyzi, hogy éppen az említett felek által benyújtott kérelmet és javaslatokat követően igazították ki a dömpingkülönbözet meghatározásához használt rendes értéket. Az alkalmazott módszer magyarázata a fenti (93)-(96) preambulumbekezdésekben található, és annak oka, hogy a dömping összegét miért azon exportügyletek százalékaként fejezik ki, amelyeket a dömping kiszámításához használtak, az alábbi, (107) és (108) preambulumbekezdésekben szerepel. ami maradéktalanul megfelel a WTO dömpingellenes megállapodása 2.4.2. cikkének, amely az összehasonlítható exportügyletekre hivatkozik. Ebben az esetben az összehasonlításhoz minden összehasonlítható ügyletet felhasználtak (terméktípusok szerint). Ezért volt ésszerű a dömping összegét azon exportügyletek százalékaként kifejezni, amelyeket a dömping összegének kiszámításához használtak.
(103)
Az általános tájékoztatót követően két kínai exportáló gyártó megismételte, hogy kiigazításokat kell végezni az nyersanyagfogyasztás hatékonyságára és a nyersanyaghoz való könnyebb hozzáférésre, a hatékonyabb villamosenergia-fogyasztásra és az alkalmazottak alacsonyabb egyéni termelékenységére vonatkozó állítólagos különbségek miatt. Emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálatban egyik kínai exportáló gyártó sem részesült piacgazdasági elbánásban, és költségszerkezetük nem tekinthető olyannak, amely piaci értékeket tükröz és ezért kiigazítások alapjául szolgálhat, különös tekintettel a nyersanyagokhoz való hozzáférésre. Ezen felül meg kell jegyezni, hogy a Kínai Népköztársaságban meglévő gyártási folyamatokat az indiai gyártóéival összehasonlíthatónak ítélték, és az állítólagos különbségekről kiderült, hogy egészen csekélyek. Ebben az esetben kiderült, hogy az indiai gyártó az indiai belföldi piacon sok más gyártóval versenyzett, ezért úgy ítélhető meg, hogy az árai megfelelően tükrözték a belföldi piacon uralkodó helyzetet. Amint az a (41) preambulumbekezdésben is szerepel, a rendes érték meghatározásához működő piacgazdaságok gyártóinak árai és költségei szolgáltak helyettesítőként alapul.
(104)
Ugyanaz a két kínai exportáló gyártó azt hangoztatta, hogy az átmérőre és hosszúságra vonatkozó adatok kategóriákba való összefoglalásakor a Bizottságnak az összehasonlításnál nem kategóriákat, hanem a hosszúságra és átmérőre vonatkozó konkrét adatokat kellene használnia. Először is, amint a fenti (70) preambulumbekezdésben szerepel, egy 2012. június 26-án ugyanazokkal a felekkel tartott meghallgatást követően a Bizottság beleegyezett abba, hogy az átmérő és a hosszúság adatait kategóriákba sorolja, hogy figyelembe vegye a fizikai jellemzők hatását az árakra. Nevezett felek maguk is jeleztek lehetséges kategóriákat, a Bizottság azonban a meghallgatás alatt jelezte, hogy ezeket felül kell vizsgálni, hogy valamennyi exportált típust össze lehessen hasonlítani az indiai gyártó nagyon hasonló típusú termékeivel. Másodszor az említett felek a 2012. július 3-i meghallgatáson tartott prezentációjuk során (példaként) azt állították, hogy az átmérőnek csekély hatása van az egységnyi nyersanyagfogyasztásra. Ezért ezt a kérést a Bizottság elutasította.
2.11. Dömpingkülönbözetek
(105)
A dömpingkülönbözet meghatározása a rendes érték súlyozott átlagának és az exportár súlyozott átlagának összehasonlítása alapján történt.
(106)
A felülvizsgálat hatálya alá tartozó exportőr számára a végleges dömpingkülönbözet a vámfizetés előtti CIF uniós határparitásos importár százalékában kifejezve a következő:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Peking
0,0 %
(107)
A felülvizsgált végleges dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti CIF uniós határparitásos importár százalékában kifejezve a következők:
Kínai exportáló gyártó
Fennálló dömpingkülönbözet
Felülvizsgált dömpingkülönbözet
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók
78,1 %
54,1 %
Minden más vállalat
115,4 %
74,1 %
(108)
Egy exportáló gyártó azt hangsúlyozta, hogy a dömpingkülönbözetének kiszámításakor a dömping teljes összegét az összes exportügyletei teljes CIF-értékének százalékaként kellene kifejezni, és nem a dömping összegének kiszámításához használt exportügyletek százalékaként. A vállalat véleménye szerint ellenkező esetben a dömping meghatározásánál nem használt exportügyletek esetében ez a dömping vélelmét jelentené.
(109)
Az exportár és a rendes érték súlyozott átlag alapján megállapított összehasonlítását a kínai exportáló gyártó által gyártott azon típusoknál végezték el, amelyeknek megfelelő típust az indiai gyártó is gyártott és értékesített. Ezt tekintették a legmegbízhatóbb alapnak az exportáló gyártó esetleges dömpingszintjének meghatározásához; pontatlan ténymegállapításokhoz vezetett volna, ha valamennyi exportált típust megpróbáltak volna az indiai exportáló gyártó által gyártott, nagyon hasonló típusokkal párosítani. Ezen az alapon helyénvaló a dömping mértékét azon exportügyletek százalékaként kifejezni, amelyeket a dömping kiszámításához használtak - ez a következtetés minden exportált típusra nézve reprezentatívnak tekinthető. Ugyanezt a módszert alkalmazták a többi exportáló gyártó dömpingkülönbözetének kiszámításakor.
3. Az uniós gazdasági ágazat meghatározása
(110)
A felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben jelzettek szerint a Bizottság újraértékelte az uniós gazdasági ágazat definícióját annak érdekében, hogy figyelembe vegye a Vitarendező Testület jelentéseinek ajánlásait, miszerint az EU a WTO dömpingellenes megállapodásának 4.1. cikkével összeegyeztethetetlen módon járt el, amikor az uniós gazdasági ágazat definíciójából kizárta azokat a gyártókat, akik nem akartak részt venni a mintavételben, és azzal, hogy az alaprendelet 4.1. cikkében előírt 25 %-os küszöb véleménye szerint automatikusan az érintett termék teljes uniós termelésének „jelentős részét” képviselte. A Fellebbezési Testület 2011. július 15-én közzétett jelentésének (430) bekezdésében elismeri, hogy „a kötőelem-ágazat szétaprózottsága azonban lehetővé tehetett egy ilyen alacsony arányt, a további információ megszerzésének lehetetlensége miatt, feltéve, hogy a folyamat, amellyel a Bizottság meghatározta a gazdasági ágazatot, nem idézi elő a lényeges torzulás kockázatát. […] azáltal, hogy a belföldi gazdasági ágazat definícióját azokra a gyártókra korlátozza, akik hajlandók részt venni a mintavételben, a Bizottság olyan gyártókat zárt ki, akik releváns információval szolgáltak.” (a kiemelés utólagos). Most ezeket a gyártókat veszik bele az uniós gazdasági ágazat definíciójába.
(111)
Az eredeti vizsgálatban kiderült, hogy a mintavételben résztvevő, és az eredeti vizsgálatban teljes mértékben együttműködő uniós gyártók termelése az érintett termék uniós össztermelésének 27 %-át képviselte. Ezért úgy tekintették, hogy az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdésének és 5. cikke (4) bekezdésének értelmében az uniós gazdasági ágazatot e vállalatok alkotják.
(112)
A Vitarendező Testület jelentéseinek következtetései, és valamennyi olyan uniós gyártótól beérkező érvényes jelentkezések alapján, amelyek az egyes Kínai Népköztársaságból származó vas vagy acél kötőelemek behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás megindításáról szóló értesítés (8) (6) bekezdése b) pontjának i. alpontjában megadott határidőn belül jelentkeztek, és tekintet nélkül arra, hogy jelezték-e, hogy készek részt venni a mintavételben, a Bizottság újra kiszámította, hogy az uniós gazdasági ágazat valójában az érintett termék 2006-os uniós össztermelésének 36,3 %-át képviselte.
(113)
Az uniós gazdasági ágazat definíciójának felülvizsgálatát követően a Bizottság értékelte, hogy a WTO dömpingellenes megállapodás 4.1. cikke értelmében a gazdasági ágazatban gyártott kötőelemek százaléka a becsült össztermelés jelentős részét képviselte-e.
(114)
Amint a végleges rendelet (112) preambulumbekezdésében is szerepel, a vizsgálat szerint a hasonló termék előállításával számos uniós gyártó, a becslések szerint több mint 300 kis- és középvállalkozás (kkv), de néhány nagyobb vállalkozás is foglalkozik. Az eredeti vizsgálat megindításának idején a Bizottság kapcsolatba lépett valamennyi ilyen ismert gyártóval, és felkérte őket, hogy vegyenek részt a vizsgálatban, és adjanak meg bizonyos információkat működésükkel kapcsolatban. Sem az eredeti vizsgálat megindítása idején közzétett, az eljárás megindításáról szóló értesítésben, sem a megindítás napján minden ismert uniós gyártónak elküldött kísérőlevélben nem történt utalás arra a tényre, hogy az együttműködni nem kívánó uniós gyártók által benyújtott információkat nem fogják figyelembe venni.
(115)
Amint ez már említésre került, a legtöbb uniós kötőelem-gyártó kis-, vagy mikrovállalkozás (családi vállalkozások), amelyeknek jellemzően korlátozottak a pénzügyi és emberi erőforrásai, nem tagjai olyan tagállami vagy uniós egyesületeknek, amelyek a vizsgálat során képviselhetnék őket, és a kkv-kre jellemző módon nem rendelkeznek elegendő forrással ahhoz, hogy kereskedelmi ügyekben jártas ügyvédeket és könyvelőket foglalkoztassanak. Az ilyen vizsgálatok során a kisvállalatoknak igen sokat jelent saját bizalmas adataik védelme is, ez létfontosságú számukra. Mindazonáltal igen sok gyártó jelentkezett (összesen 63 uniós gyártó), és adta meg a szükséges információkat. Meg kell említeni, hogy ezek a gyártók kis-és középvállalkozások és nagyobb vállalatok voltak, az egész Európai Unió területéről. A fentiek fényében és ennek az ügynek a konkrét körülményeire való tekintettel, ezek a gyártók, akik az érintett termék uniós össztermelésének 36,3 %-át képviselik, tekinthetők úgy, mint a teljes uniós gazdasági ágazatnak a jelentős része, a WTO dömpingellenes megállapodás 4.1. cikkének megfelelően. Emellett - amint az már említésre került - mivel a vizsgálat megindításakor a legnagyobb uniós gyártók az eredeti eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkeztek, az eredeti vizsgálat mintájában szereplő vállalatok reprezentatívnak tekinthetők, még az után is, hogy az uniós gazdasági ágazat meghatározásába további 18 uniós gyártó is bekerült.
(116)
A kínai kereskedelmi kamara kijelentette, hogy a Bizottság nem teheti meg, hogy csak olyan uniós gyártóktól beérkező adatokat használ fel, akik a (112) preambulumbekezdésben említett határidőn belül jelentkeztek, mivel egyes uniós gyártók szándékosan dönthettek úgy, hogy nem jelentkeznek, mivel nem akartak részt venni a mintavételben, és tudták, hogy válaszaikat emiatt nem veszik majd figyelembe. A kínai exportálók arra kérték a Bizottságot, hogy „kezdje el újra az egész kiválasztási folyamatot, és lépjen kapcsolatba valamennyi uniós gyártóval, annak megemlítése nélkül, hogy a gyártóknak készen kell állniuk a mintavételben való részvételre” (9). A fentiek fényében azonban a Bizottság úgy ítélte meg, hogy nem kell újra megnyitni a végső minta kiválasztásának folyamatát, mivel a legnagyobb ismert uniós gyártók már a megindítás szakaszában jelentkeztek. A tájékoztatót követően a kínai kereskedelmi kamara megismételte, hogy nem zárható ki, hogy nagyszámú gyártó azért nem válaszolt a kérdőívre, „mert pontosan tudta, hogy amennyiben nem hajlandó részt venni a mintavételben, az automatikusan a belföldi gazdasági ágazatból való kizárását eredményezné.” Meg kell említeni, hogy az eredeti vizsgálat alatt ugyanezeket az érveket hozták fel azok a kínai exportáló gyártók és európai importőrök, akik a keresetindítási jog ellen érveltek. A végleges rendelet (26) preambulumbekezdése szerint a Bizottság az eljárás kezdeményezését követően jelentős számú uniós gyártóval lépett kapcsolatba, de csak néhányan válaszoltak. Meg kell jegyezni, hogy nem történt utalás a végső mintába való lehetséges felvételükre vonatkozóan. Valójában az uniós gyártóknak a végső mintába való lehetséges felvételük nem függött össze azzal a döntésükkel, hogy az eljárás során jelentkeznek-e, mivel a döntésüket a (115) preambulumbekezdésben kiemeltektől eltérő tényezők befolyásolták. Ezért a Bizottság a neki címzett kérelmet, miszerint ismét végezzen kárfelmérést, elutasította.
4. Az uniós gazdasági ágazat helyzete
(117)
A jelentéseket követően az eredeti vizsgálatban szereplő kárral kapcsolatos megállapításokat újra vizsgálták a (114) preambulumbekezdésnek megfelelően meghatározott uniós gazdasági ágazat szintjén, a termelés, a termeléskapacitás, a kapacitáskihasználás, az értékesítések, az egységárak, a piaci részesedés, a foglalkoztatás és a termelékenység trendjeivel kapcsolatosan, azaz a mintavételben szereplő hat gyártóról és az uniós gazdasági ágazatba jelenleg belefoglalt további 57 gyártóról összegyűjtött információból. A mintavételben szereplő uniós gazdasági ágazatban megismert egyéb kártényezőket illetően, mivel az árukészletre, a jövedelmezőségre, a pénzforgalomra (cash flow), a beruházásokra, a beruházások megtérülésére, a tőke- és befektetés-bevonási képességre és a bérekre vonatkozó információk a mintában szereplő hat uniós gyártó által a kérdőívekre adott ellenőrzött válaszokból származnak, a megállapításokat a felülvizsgálat alátámasztja.
4.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(118)
A rendelkezésre álló információ alapján (lásd a (112) preambulumbekezdést) az uniós gazdasági ágazat termelésre, termelési kapacitásra és kapacitáskihasználásra vonatkozó adatai a következők:
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
A termelés volumene (tonna)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Index
100
107
100
106
110
Termelési kapacitás (tonna)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Index
100
102
105
107
110
Kapacitáskihasználás (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
A 2004 és a vizsgálati időszak közötti jelentős, 29 %-os keresletnövekedés ellenére az uniós gazdasági ágazat termelési volumene a figyelembe vett időszak során végig ingadozott; a vizsgálati időszakban 9 %-kal volt magasabb a 2003-as értéknél az eredeti vizsgálat alatti 6 %-kal szemben, azaz még így is jelentősen alacsonyabb a 29 %-os keresetnövekedésnél.
(120)
A termelési kapacitás és a kapacitáskihasználás tekintetében az eredeti vizsgálat következtetéseit, jóllehet különböző adatsorokat használva, megerősítették (lásd a végleges rendelet (130)-(133) preambulumbekezdéseit.
4.2. Értékesítés, piaci részesedés, növekedés és átlagos egységárak az Unióban
(121)
Az alábbi számok a rendelkezésre álló teljes információ (mennyiség és érték) alapján az uniós gazdasági ágazatnak az Unión belüli, független fogyasztók számára történt értékesítéseit mutatják:
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat értékesítései az Unióban (1 000 EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Index
100
106
111
121
130
Az uniós gazdasági ágazat értékesítései az Unióban (tonna)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Index
100
111
105
114
114
Az uniós gazdasági ágazat eladási egységárai az Unióban (EUR/tonna)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Index
100
96
106
106
114
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (%)
N.A.
28 %
27 %
24 %
22 %
Index
N.A.
100
96
86
80
(122)
A fenti táblázatban szereplő felülvizsgált adatok megerősítik a végleges rendelet (137)-(140) preambulumbekezdésében leírt megállapításokat, abban a tekintetben, hogy a károkozási tendenciák megerősítést nyertek. Az uniós gazdasági ágazat értékesítési mennyiségei a figyelembe vett időszak alatt 14 %-kal nőttek az eredeti vizsgálatban szereplő 12 % helyett, és értékben 30 %-kal, a megadott 21 % helyett. Valójában a tendenciák nagyon hasonlóak az eredeti vizsgálatban szereplő tendenciákhoz. Az értékesítési volumen esése 2004 és 2005 között megerősíti a végleges rendelet (139) preambulumbekezdésében említett következtetést, miszerint az uniós gazdasági ágazat nem tudta kihasználni az uniós fogyasztás növekedését, következésképpen az uniós gyártók piaci részesedése 20 %-kal kevesebb mint három év alatt.
4.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(123)
Az uniós gazdasági ágazatban a következőképpen alakult a foglalkoztatás és a termelékenység:
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Index
100
111
114
114
114
Termelékenység (tonna/alkalmazott)
65
63
58
61
63
Index
100
97
89
93
96
4.4. A károkozásra vonatkozó következtetések
(124)
A fentiek fényében a végleges rendelet (153)-(161) preambulumbekezdésében említett következtetések megerősítést nyertek.
5. A dömpingelt import mennyisége
(125)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság figyelembe vette a Vitarendező Testület jelentéseinek következtetéseit, amelyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.2. cikkével a dömpingelt behozatal mennyisége tekintetében a kötőelemekre vonatkozó eredeti vizsgálatban.
(126)
Következésképpen a Bizottság az okozott kárra vonatkozó értékelését újravizsgálta annak fényében, hogy kiderült, egyes exportáló gyártók nem dömpingeltek a vizsgálati időszak alatt. Emlékeztetni kell arra, hogy az eredeti vizsgálatban két kínai exportáló gyártó nem dömpingelt. A fenti (105) preambulumbekezdésben említettek szerint további egy exportáló gyártóról derült ki, hogy a felülvizsgálat alatt nem dömpingelt. E három exportáló gyártó összes behozatalának mennyisége a vizsgálatai időszak alatt az érintett termék Kínai Népköztársaságból érkező teljes behozatalának csupán 0,01 % és 0,40 % közötti részét tette ki. A Kínai Népköztársaságból érkező behozatal alakulására vonatkozó kárelemzés, amelyet a dömpingelt behozatalok mennyisége alapján a nem dömpingelt behozatalok levonásával végeztek, nem mutat jelentős változást a végleges rendelet (121) preambulumbekezdésében leírt tendenciákhoz képest.
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
A Kínából származó behozatal mennyisége (tonna)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Index
100
137
179
225
267
A Kínai Népköztársaság piaci részesedése
N.A.
17 %
22 %
23 %
25 %
Forrás: Eurostat.
6. Okozati összefüggés - Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(127)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság újraértékelte okozati elemzését, hogy figyelembe vegye a jelentések következtetéseit, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 3.1. és 3.5. cikkeivel, mivel az EUROSTAT által szolgáltatott általános exportstatisztikát vette figyelembe, és nem az uniós gazdasági ágazat külön exportteljesítményét.
(128)
Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítményének elemzése a végleges rendelet (175) preambulumbekezdésében található. Kiderült, hogy a harmadik országokba irányuló export 2006-ban a hasonló termék uniós gazdasági ágazat általi termelésének csak 11 %-át tette ki. Amint azonban a Vitarendező Testület jelentéseiben is hangsúlyozták, az uniós gyártók összes exportjára vonatkozó adatok az Eurostat adataira épültek, és nem az uniós gazdasági ágazat exportjaira. A Vitarendező Testület jelentéseit követően a Bizottság újraértékelte okozati elemzését, megvizsgálta, hogy vajon az újonnan meghatározott uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye tényezőként szerepelhetett-e az ért kár tekintetében. Kiderült, hogy a vizsgálati időszakban a harmadik országokba irányuló export az újonnan meghatározott uniós gazdasági ágazat hasonlótermék-gyártásának csak 3,7 %-át képviselte, és nem 11 %-át, amint az a végleges rendelet (175) preambulumbekezdésében szerepel. 2003 és a vizsgálati időszak között ezek az kivitelek körülbelül 4 %-kal növekedtek. Emellett az export árai az uniós piacon érvényes eladási áraknál folyamatosan lényegesen magasabbak voltak.
A teljes uniós gazdasági ágazat
2003
2004
2005
2006
Vizsgálati időszak
A világ többi részébe irányuló uniós export a figyelembe vett időszakban (tonna)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Index
100
120
108
107
104
A világ többi részébe irányuló uniós export a figyelembe vett időszakban (1 000 EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Index
100
118
112
124
117
Egységár (EUR/tonna)
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Megállapítható, hogy a harmadik országokba irányuló uniós export nem járult hozzá az Unió gazdasági ágazata által elszenvedett kárhoz. Továbbá a végleges rendelet (184) preambulumbekezdésében olvasható végső következtetés, miszerint a Kínai Népköztársaságból származó dömpingelt behozatalok az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének értelmében jelentős kárt okoztak az uniós gazdasági ágazatnak, megerősítést nyert.
7. A bizalmas információk kezelése
(130)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben is szerepel, a Bizottság felvállalta, hogy újraértékeli a jelentések döntésein alapuló következtetéseket, melyek szerint az EU eljárása nem volt összhangban a WTO dömpingellenes megállapodásának 6.5. és 6.5.1. cikkeivel a bizalmas információk kezelése tekintetében.
(131)
A jelentések nyomán a Bizottság felkérte a két érintett uniós gyártót, hogy nyilatkozzanak arról, miért nem készülhetett nyilvánosságra hozható összefoglaló a bizalmas információkról. A két gyártó további információt szolgáltatott nem bizalmas módon, illetve amennyiben valamilyen információt nem lehetett összefoglalni, megmagyarázták ennek okát. Az e gyártók által biztosított információt minden érdekelt félnek elküldték. Egy uniós importőröket képviselő szövetség kijelentette, hogy a két uniós gyártó által szolgáltatott információ érthetetlen volt, és nem tette lehetővé az EUROSTAT-on mindenki számára hozzáférhető adatok keresztellenőrzését. Erre az érvelésre vonatkozóan meg kell jegyezni, hogy mivel e két gyártó által szolgáltatott információ vállalatspecifikus, nem valószínű, hogy léteznek olyan közforrások, amelyek lehetővé tennék a keresztellenőrzést.
(132)
A kínai kereskedelmi kamara és az Európai Forgalmazók Szövetsége (EFDA) azt állította, hogy a szolgáltatott kiegészítő információ hiányos volt, mivel a 22., 23. és 32-34. táblázatok egyes elemei hiányoztak, ezért eltérnek attól, ahogy a Vitarendező Testület megállapításait alkalmazni kellett volna. Ezen újabb, nem titkos információ közzétételét követően nem érkeztek más észrevételek. Mivel a 32-34. táblázatok az érintett vállalat eladásainak és költségeinek részleteit tartalmazzák, ezt az információt, mely természeténél fogva bizalmas, összefoglalták, hogy tartalmát tekintve némi információt nyújtsanak anélkül, hogy bizalmas információkat hoztak volna nyilvánosságra. A többi információt, amit a 22. (a szállított nyersanyagok típusai és a vásárolt nyersanyag mennyisége), és a 23. táblázatból (az adózás előtti átlagos haszonkulcsnak csak az indexált számadatait adták meg, nincsenek külön adatok az EU-n belüli és kívüli eladásokról) hiányoltak, az érintett uniós vállalat újra benyújtotta az információ jobb megértése érdekében, és a választ bevitték az érdekelt felek számára az irathoz adott, megtekinthető jegyzékbe. Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy ebben az ügyben a jelentések ajánlásai teljes mértékben teljesültek.
(133)
Ezen felül az EFDA azt állította, hogy az uniós gyártó által benyújtott 24. táblázatból nem lehetett azt a következtetést levonni, hogy ez a vállalat jelentős kárt szenvedett, mivel a nyereség, a hasznosítás és a teljesítmény tekintetében fokozatos növekedést mutatott. A Bizottság azonban újra felmérte az okozott kárt, a mintavételbe vett hat uniós gyártó adatait is felhasználva, és arra a következtetésre jutott, hogy a gazdasági ágazatot jelentős kár érte, amint azt a fenti (124) preambulumbekezdésben is megerősítette. Az állítás ezért megalapozatlan.
(134)
Végül, amint az eljárás megindításáról szóló értesítés 6. pontjában is említésre került, a WTO dömpingellenes megállapodás 6.5. és 6.5.1. cikkével kapcsolatos, a bizalmas információ kezelésére vonatkozó megállapítást követően, 2012. május 30-án a Bizottság közzétette a kötőelemek uniós termelésére vonatkozó eredetileg bemutatott Eurostat adatokat.
8. Egyéb ajánlások és határozatok
(135)
Amint az eljárás megindításáról szóló értesítésben említésre került, a Bizottság mérlegelni kívánja a kötőelemekre vonatkozó vizsgálatban érintett azon felek észrevételeit, akiket állításuk szerint a piacgazdasági elbánással vagy a Vitarendező Testület bármely egyéb ajánlásával vagy határozatával összefüggésben hátrányosan érintett a megállapítások ismertetése. A Bizottság a Vitarendező Testület jelentéseinek az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásai szerint egy vállalatnak egyéni elbánást biztosított.
F. KÖZZÉTÉTEL
(136)
A fent említett megállapításokról valamennyi felet tájékoztatták. Határidőt is megállapítottak számukra, melyen belül a nyilvánosságra hozatalt követően észrevételeiket és nyilatkozataikat benyújthatják. A nyilvánosságra hozatalt követően számos észrevétel érkezett.
(137)
A fentiekből következik, hogy a 91/2009/EK rendelettel a Kínai Népköztársaságból származó egyes vas vagy acél kötőelemek behozatalára kivetett dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani, és a Bulten Fasteners China behozatalára 0 %-os vámot kell kivetni.
G. KÖVETKEZTETÉS
(138)
A fenti felülvizsgálat alapján megállapítható, hogy az eredeti vizsgálatban megállapított kárt okozó dömping megerősítést nyert. A Vitarendező Testület jelentéseinek az alaprendelet 9. cikke (5) bekezdésére vonatkozó ajánlásainak megfelelően azonban egy vállalatnak egyéni elbánást biztosítottak. Ezért a végleges rendelet 1. cikke (2) bekezdését ennek megfelelően módosítani kell. Ugyanezt a cikket abban a tekintetben is módosítani kell, hogy a végleges rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében felsorolt vállalatok tekintetében kiszámított felülvizsgált dömpingellenes vámokat az alábbiak szerint vegye figyelembe:
Kínai exportáló gyártó
Dömpingkülönbözet
Kár-különbözet
Végleges intézkedések
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,0 %
0,0 %
A mintában nem szereplő együttműködő exportáló gyártók
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Minden más vállalat
74,1 %
85,0 %
74,1 %
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
A 91/2009/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésében felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti, nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámokat tartalmazó táblázat helyébe a következő táblázat lép:
„Vállalat
Vám (%)
TARIC-kiegészítő kód
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Sanghaj
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory és Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd, Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd. Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd, Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Peking
0,0 %
A997
Az I. mellékletben felsorolt vállalatok
54,1 %
A928
Minden más vállalat
74,1 %
A999”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxemburgban, 2012. október 4-én.