EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 223/2014
af 11. marts 2014
om Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 175, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med konklusionerne fra mødet i Det Europæiske Råd den 17. juni 2010, hvorved EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020-strategien") blev vedtaget, har Unionen og medlemsstaterne sat sig som mål at bringe mindst 20 millioner mennesker uden for risiko for fattigdom og social udstødelse inden 2020. Ikke desto mindre var næsten en fjerdedel af de personer, der bor i Unionen, (119,82 millioner) i 2011 i risiko for fattigdom eller social udstødelse, hvilket var ca. 4 millioner flere end i det foregående år. Fattigdom og social udstødelse fordeler sig imidlertid ikke jævnt i Unionen, og graden heraf varierer fra medlemsstat til medlemsstat.
(2)
Antallet af personer, som lider materielle eller endog alvorlige materielle afsavn i Unionen er stigende, og næsten 8,8 % af Unionens borgere levede i 2011 med alvorlige materielle afsavn. Hertil kommer, at disse personer ofte er så udstødte, at de ikke kan drage fordel af aktiveringsforanstaltningerne under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4), og navnlig under Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1304/2013 (5).
(3)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør træffe passende foranstaltninger til at forebygge enhver forskelsbehandling og sikre ligestilling mellem mænd og kvinder og sammenhængende integrering af kønsaspektet på alle stadier i udarbejdelsen, programmeringen, forvaltningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede ("fonden") såvel som i forbindelse med oplysnings- og bevidstgørelseskampagner samt udveksling af bedste praksis.
(4)
I artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) understreges det, at Unionen bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal.
(5)
I artikel 6 i TEU understreges det, at Unionen anerkender de rettigheder, friheder og principper, der findes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
(6)
Artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) foreskriver, at Unionen skal udvikle og fortsætte indsatsen for at styrke sin økonomiske, sociale og territoriale samhørighed for at fremme en harmonisk udvikling af Unionen som helhed.
(7)
Fonden bør styrke den sociale samhørighed og bidrage til at reducere fattigdommen i Unionen og i sidste instans helt udrydde de værste former for fattigdom ved at støtte nationale ordninger, som yder ikke-økonomisk bistand med henblik på at afhjælpe fødevaremangel og alvorlige materielle afsavn og/eller bidrage til social inklusion af de socialt dårligst stillede personer. Fonden bør reducere de former for ekstrem fattigdom, som i særlig grad bevirker social udstødelse, såsom hjemløshed, børnefattigdom og fødevaremangel.
(8)
Det er ikke fondens formål at træde i stedet for medlemsstaternes politikker for bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, navnlig politikker, der er nødvendige for at forhindre marginalisering af sårbare lavindkomstgrupper og afværge den øgede risiko for fattigdom og social udstødelse.
(9)
I henhold til artikel 317 i TFEU og som led i princippet om delt forvaltning bør betingelserne for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser til at gennemføre EU- budgettet, fastlægges, og medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til samarbejde bør klarlægges. Disse betingelser bør gøre det muligt for Kommissionen at forvisse sig om, at medlemsstaterne bruger fonden lovligt og formelt rigtigt samt i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6) ("finansforordningen").
(10)
Disse bestemmelser sikrer endvidere, at de støttede operationer overholder bestemmelserne i gældende EU-ret og dermed forbundet national lovgivning, som direkte eller indirekte gennemfører denne forordning, samt politikker, navnlig med hensyn til sikkerheden af fødevarer og/eller elementær materiel bistand, som uddeles til de socialt dårligst stillede personer.
(11)
Fordelingen af fondens midler mellem medlemsstaterne i perioden 2014-2020 tager ligeligt hensyn til følgende indikatorer, fastsat på grundlag af data fra Eurostat, vedrørende den andel af befolkningen, som lider alvorlige materielle afsavn, og den andel af befolkningen, som lever i husstande med meget lav arbejdsintensitet. Endvidere tager fordelingen hensyn til de forskellige måder, hvorpå der ydes bistand til de socialt dårligst stillede personer i medlemsstaterne. Dog bør hver medlemsstat tildeles et mindstebeløb på 3 500 000 EUR for programmeringsperioden 2014-2020 for at kunne udforme et operationelt program med et meningsfuldt bevillingsniveau.
(12)
Det beløb, som medlemsstaten tildeles fra fonden, bør trækkes fra medlemsstatens strukturfondstildeling.
(13)
Medlemsstaternes operationelle programmer bør angive og begrunde de former for fødevaremæssige og/eller materielle afsavn der skal afhjælpes, og/eller de sociale inklusionsaktiviteter, der skal støttes, og bør beskrive elementerne i den bistand til de socialt dårligst stillede personer, som skal ydes gennem fondens støtte til nationale ordninger. De bør desuden omfatte elementer, som er nødvendige for at sikre en effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de operationelle programmer.
(14)
Alvorlig fødevaremangel optræder i Unionen sideløbende med et betydeligt fødevarespild. Fonden bør i den henseende fremme fødevaredonationer, når det er hensigtsmæssigt. Dette må imidlertid ikke fjerne fokus fra nødvendigheden af at fjerne de eksisterende hindringer for donation af overskydende fødevarer med henblik på bekæmpelse af fødevaremangel.
(15)
Med henblik på at sikre en effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de foranstaltninger, som finansieres af fonden, bør medlemsstaterne i relevant omfang fremme samarbejdet mellem regionale og lokale myndigheder og organer, som repræsenterer civilsamfundet, samt alle berørte parters deltagelse i udformningen og gennemførelsen af de aktiviteter, fonden finansierer.
(16)
For at sikre at gennemførelsen af fonden får den størst mulig virkning, navnlig hvad angår eventuelle ændringer i de nationale forhold, er det hensigtsmæssigt at fastlægge en procedure for ændringer af et operationelt program.
(17)
Partnerskabsprincippet bør anvendes for at kunne imødekomme de forskellige behov så effektivt og hensigtsmæssigt som muligt og for bedre at nå ud til de socialt dårligst stillede personer.
(18)
Udveksling af erfaringer og bedste praksis er forbundet med betydelig merværdi, fordi det fremmer gensidig læring. Kommissionen bør lette og fremme deres formidling, samtidig med at den stræber efter synergier med hensyn til udveksling af bedste praksis i forbindelse med de relevante fonde, navnlig Den Europæiske Socialfond (ESF).
(19)
For at overvåge fremskridt i gennemførelsen af de operationelle programmer bør medlemsstaterne udarbejde årlige og endelige gennemførelsesrapporter og forelægge dem for Kommissionen. Dette vil sikre, at der altid er væsentlige og ajourførte oplysninger om disse operationelle programmer til rådighed. Med samme mål for øje bør Kommissionen og hver medlemsstat hvert år afholde et møde for at gøre status, medmindre andet aftales. De relevante interessenter bør inddrages i overvågningen på passende vis.
(20)
For at forbedre kvaliteten og udformningen af det enkelte operationelle program og evaluere fondens effektivitet og virkning bør der gennemføres forhåndsevalueringer og efterfølgende evalueringer. Disse evalueringer bør være baseret på relevante data og suppleres i relevant omfang af undersøgelser om de socialt dårligst stillede personer, som har modtaget bistand under det operationelle program, og, hvis det er nødvendigt, af evalueringer, som gennemføres i løbet af programmeringsperioden. Disse evalueringer bør også respektere de endelige modtageres privatliv og gennemføres på en sådan måde, at de socialt dårligst stillede personer ikke stigmatiseres. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvar i denne henseende bør præciseres.
(21)
Ved evalueringen af fonden samt ved udformningen af evalueringsmetoden bør der tages højde for, at socialt afsavn er et komplekst begreb med flere dimensioner.
(22)
Borgerne har ret til at vide, hvordan Unionens finansielle midler investeres og med hvilken virkning. For at sikre en bred formidling af oplysninger om fondens resultater og sikre tilgængelighed og gennemsigtighed med hensyn til finansieringsmuligheder bør der fastsættes detaljerede bestemmelser om information og kommunikation, navnlig for så vidt angår støttemodtagernes, medlemsstaternes og i relevant omfang de lokale og regionale myndigheders ansvar.
(23)
EU-retten om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, især Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (7), finder anvendelse.
(24)
Det er nødvendigt at fastsætte et maksimumsniveau for fondens medfinansiering af de operationelle programmer for at sikre, at Unionens midler får en multiplikatoreffekt. Endvidere bør der tages hensyn til situationen for medlemsstater med midlertidige budgetproblemer.
(25)
Ensartede, enkle og rimelige regler vedrørende støtteberettigelsesperioden, operationerne og udgifterne for fonden bør finde anvendelse i hele Unionen. Betingelserne for støtteberettigelse bør afspejle den særlige karakter af fondens mål og målgrupper, navnlig gennem fastsættelse af passende og forenklede betingelser for operationers støtteberettigelse, støtteformer samt regler og betingelser for godtgørelse.
(26)
Under hensyntagen til fristen for offentliggørelsen af indkaldelsen af forslag, tidsfristerne for vedtagelse af denne forordning og den tid, der er nødvendig til forberedelsen af de operationelle programmer, bør der fastlægges regler, som muliggør en smidig overgang for at undgå afbrydelser i leveringen af fødevarebistand. Det er med dette for øje passende at lade støtteberettigelsesperioden for udgifter gælde fra den 1. december 2013.
(27)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (8) foreskriver, at produkter, der opkøbes ved offentlig intervention, kan stilles til rådighed for programmet for uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer i Unionen, hvis det er tilladt under det pågældende program. Eftersom anvendelse, forarbejdning eller salg af disse produkter alt efter omstændighederne kan være den mest økonomisk fordelagtige måde at tilvejebringe fødevarer på, er det hensigtsmæssigt at åbne mulighed herfor i nærværende forordning. Beløbene opnået ved transaktioner vedrørende sådanne produkter bør anvendes til gavn for de socialt dårligst stillede personer. Disse beløb bør ikke benyttes til at mindske medlemsstaternes forpligtelse til medfinansiering af programmet. For at sikre den mest effektive anvendelse af disse produkter og deres provenu bør Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1308/2013 vedtage gennemførelsesretsakter, som fastlægger procedurerne for anvendelse, forarbejdning og salg af disse produkter med henblik på programmet for de socialt dårligst stillede personer.
(28)
Det er nødvendigt at fastlægge, hvilke typer aktioner der kan iværksættes på Kommissionens og medlemsstaternes initiativ i form af teknisk bistand med støtte fra fonden. Kommissionen bør med henblik herpå høre medlemsstaterne og repræsentanterne for partnerorganisationer på EU-plan.
(29)
I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning bør medlemsstaterne og Kommissionen have ansvaret for forvaltningen af og kontrollen med programmerne. Medlemsstaterne bør via deres forvaltnings- og kontrolsystemer have hovedansvaret for gennemførelsen af og kontrollen med deres operationelle program.
(30)
Medlemsstaterne bør vedtage passende foranstaltninger for at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer oprettes og fungerer effektivt med henblik på at kunne give sikkerhed for, at anvendelsen af fonden er lovlig og formelt rigtig. Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til deres operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystemer samt forebyggelse, konstatering og afhjælpning af uregelmæssigheder og overtrædelser af EU-retten bør derfor præciseres.
(31)
Medlemsstaterne bør opfylde deres forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelser og påtage sig det ansvar, som er fastlagt i reglerne om delt forvaltning i denne forordning og i finansforordningen. Medlemsstaterne bør sikre, at der i overensstemmelse med betingelserne i nærværende forordning er indført en effektiv ordning for behandling af klager vedrørende fonden. I overensstemmelse med nærhedsprincippet bør medlemsstaterne på Kommissionens anmodning behandle klager indgivet til Kommissionen, som hører under anvendelsesområdet for deres ordninger, og bør på anmodning informere Kommissionen om resultaterne af behandlingen.
(32)
Medlemsstaterne bør udpege en forvaltningsmyndighed, en attesteringsmyndighed og en funktionelt uafhængig revisionsmyndighed for hvert operationelt program. For at give medlemsstaterne fleksibilitet med hensyn til etablering af kontrolsystemer bør det være muligt at lade attesteringsmyndighedens funktioner blive varetaget af forvaltningsmyndigheden. Medlemsstaterne bør også have mulighed for at udpege bemyndigede organer til at udføre visse af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver. Medlemsstaterne bør i så tilfælde præcisere disses respektive ansvarsområder og funktioner.
(33)
Forvaltningsmyndigheden har hovedansvaret for den effektive og virkningsfulde gennemførelse af fonden, og den vil således opfylde et stort antal funktioner vedrørende forvaltning og overvågning af det operationelle program, finansiel forvaltning og kontrol samt projektudvælgelse. Forvaltningsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør derfor fastlægges i denne forordning.
(34)
Attesteringsmyndigheden bør udarbejde betalingsanmodninger og forelægge dem for Kommissionen. Den bør udarbejde regnskaberne og attestere, at de er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i regnskaberne er i overensstemmelse med de gældende EU-regler og nationale regler. Attesteringsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør fastlægges i denne forordning.
(35)
Revisionsmyndigheden bør sikre, at der foretages revision af forvaltnings- og kontrolsystemerne, af et passende udsnit af operationer og af regnskaberne. Revisionsmyndighedens ansvarsområder og funktioner bør fastlægges i denne forordning. Revision af anmeldte udgifter bør udføres på et repræsentativt udsnit af operationer, således at resultaterne kan ekstrapoleres. Som hovedregel bør en statistisk prøveudtagningsmetode anvendes for at tilvejebringe en pålidelig repræsentativ prøve. Ikke desto mindre bør revisionsmyndighederne i behørigt begrundede tilfælde kunne anvende en ikke-statistisk metode for prøveudtagning eller transaktionsrevision, forudsat at betingelserne i denne forordning er overholdt.
(36)
For at tage hensyn til den særlige tilrettelæggelse af forvaltnings- og kontrolsystemerne i forbindelse med fonden og behovet for at sikre en forholdsmæssig tilgang bør der fastlægges særlige bestemmelser om udpegelse af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden. For at undgå en unødvendig administrativ byrde bør forhåndsverificeringen af overholdelsen af udpegelseskriterierne i denne forordning være begrænset til forvaltnings- og attesteringsmyndigheden. Der bør ikke være krav om, at Kommission skal godkende udpegelsen. Kontrollen med overholdelsen af udpegelseskriterierne, som udføres gennem revisions- og kontrolordninger, bør, hvis resultaterne viser manglende overholdelse af kriterierne, medføre korrigerende foranstaltninger og eventuelt tilbagetrækning af udpegelsen.
(37)
Uden at Kommissionens beføjelser vedrørende finanskontrol indskrænkes, bør der sikres samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af denne forordning, og der bør fastsættes kriterier, som gør det muligt for Kommissionen som led i sin strategi for kontrol af nationale systemer at fastlægge, hvilket sikkerhedsniveau den bør opnå hos de nationale revisionsorganer.
(38)
Kommissionens beføjelser og ansvar med hensyn til at verificere, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, og til at kræve handling fra medlemsstaternes side bør fastsættes. Kommissionen bør endvidere have beføjelse til at foretage revisioner og kontrol på stedet, der fokuserer på emner vedrørende forsvarlig økonomisk forvaltning med henblik på at drage konklusioner om fondens resultater.
(39)
Unionens budgetforpligtelser bør indgås årligt. For at sikre effektiv programforvaltning skal der fastlægges enkle regler for forfinansiering, anmodninger om mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo.
(40)
Navnlig med henblik på at sikre en rimelig sikkerhed for Kommissionen forud for godkendelsen af regnskaberne bør anmodninger om mellemliggende betalinger refunderes med en sats på 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende medfinansieringssatsen som fastsat i afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program på de støtteberettigede udgifter. De resterende udestående beløb bør udbetales til medlemsstaterne efter godkendelsen af regnskaberne, forudsat at Kommissionen kan konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende.
(41)
En forfinansieringsbetaling ved starten af det operationelle program bør sikre, at medlemsstaten har midlerne til at yde støtte til støttemodtagerne i forbindelse med gennemførelsen af operationerne fra vedtagelsen af det operationelle program. Denne forfinansiering bør udelukkende anvendes til dette formål, og således at støttemodtagerne bør modtage tilstrækkelige midler til at igangsætte en operation efter udvælgelsen.
(42)
Støttemodtagere bør modtage støtten fuldt ud senest 90 dage efter datoen for støttemodtagerens indgivelse af betalingsanmodningen med forbehold af disponible midler fra forfinansiering og fra mellemliggende betalinger. Forvaltningsmyndigheden bør kunne afbryde fristen, hvis dokumentationen er ufuldstændig, eller der er tegn på uregelmæssigheder, der kræver yderligere undersøgelse.
(43)
For at beskytte Unionens finansielle interesser bør der kunne træffes foranstaltninger, som er tidsbegrænsede, og som gør det muligt for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede at afbryde betalinger, hvis der er klare tegn på, at der er alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemets funktion, tegn på uregelmæssigheder i forbindelse med en betalingsanmodning eller manglende fremlæggelse af dokumenter i forbindelse med gennemgang og godkendelse af regnskaber. Afbrydelsesperiodens varighed bør være på op til seks måneder med mulighed for forlængelse op til ni måneder med medlemsstatens samtykke, med henblik på at give tilstrækkelig tid til at afhjælpe årsagerne til afbrydelsen og derved undgå anvendelse af suspensioner.
(44)
For at beskytte Unionens finansielle interesser og sørge for redskaber til at sikre en effektiv programgennemførelse bør der fastsættes bestemmelser, som gør det muligt for Kommissionen at suspendere betalinger.
(45)
For at anvende kravene i finansforordningen på den finansielle forvaltning af fonden er det nødvendigt at fastsætte procedurer for udarbejdelse, undersøgelse og godkendelse af regnskaber, som bør sikre et klart grundlag og retssikkerhed for disse ordninger. For at give en medlemsstat mulighed for at opfylde sine forpligtelser korrekt bør det endvidere være muligt for den pågældende medlemsstat at udelukke beløb, der er genstand for en igangværende vurdering af lovlighed og formel rigtighed.
(46)
For at nedsætte risikoen for angivelse af uregelmæssige udgifter bør det være muligt for en attesteringsmyndighed - uden at der er behov for videre begrundelse - at medtage de beløb, der kræver yderligere verificering, i en anmodning om mellemliggende betaling efter det regnskabsår, hvor beløbene blev bogført i dens regnskabssystem.
(47)
For at mindske den administrative byrde for støttemodtagerne bør der fastsættes specifikke frister, inden for hvilke forvaltningsmyndighederne er forpligtet til at holde dokumentation for operationer efter indgivelsen af udgifterne eller afslutningen af en operation tilgængelige. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør længden af den periode, hvor dokumentation skal opbevares, afhænge af de samlede støtteberettigede udgifter i forbindelse med en operation.
(48)
Da regnskaberne verificeres og godkendes hvert år, bør afslutningsproceduren være enkel. Den endelige afslutning af programmet bør derfor kun baseres på den dokumentation, der vedrører det sidste regnskabsår, og den endelige rapport om gennemførelsen eller den seneste årlige rapport om gennemførelsen, uden at der er behov for at forelægge nogen supplerende dokumentation.
(49)
For at beskytte Unionens budget er det muligt, at det kan blive nødvendigt for Kommissionen at foretage finansielle korrektioner. For at sikre retssikkerhed for medlemsstaterne er det vigtigt at fastlægge, under hvilke omstændigheder overtrædelser af gældende EU-ret eller national lovgivning relateret til dens anvendelse kan føre til finansielle korrektioner fra Kommissionens side. For at sikre, at eventuelle finansielle korrektioner, som Kommissionen pålægger medlemsstaterne, hænger sammen med beskyttelsen af Unionens finansielle interesser, bør sådanne korrektioner kun anvendes i tilfælde, hvor overtrædelsen af gældende EU-ret eller national lovgivning relateret til anvendelsen af relevant EU-ret vedrører støtteberettigelsen, den formelle rigtighed og forvaltningen eller kontrollen af operationer og modsvarende udgifter, der er anmeldt til Kommissionen. For at sikre proportionalitet er det vigtigt, at Kommissionen tager hensyn til overtrædelsens karakter og alvor og de dermed forbundne finansielle virkninger for Unionens budget, når den træffer afgørelser om en finansiel korrektion.
(50)
Det er nødvendigt at indføre en retlig ramme, der giver robuste forvaltnings- og kontrolsystemer og en passende fordeling af roller og ansvarsområder i forbindelse med delt forvaltning. Kommissionens rolle bør derfor præciseres og tydeliggøres, og der bør fastsættes forholdsmæssige regler for Kommissionens anvendelse af finansielle korrektioner.
(51)
Hyppigheden af revisioner af operationer bør stå i et rimeligt forhold til størrelsen af EU-støtten fra fonden. Navnlig bør antallet af revisioner nedsættes, hvis de samlede støtteberettigede udgifter til en operation ikke overstiger 150 000 EUR. Det bør dog være muligt at foretage revisioner på et hvilket som helst tidspunkt, hvis der er bevis for en uregelmæssighed eller svig, eller, efter afslutning af en fuldført operation, som led i en revisionsstikprøve. Kommissionen bør have mulighed for at revidere revisionsmyndighedens revisionsspor eller deltage i revisionsmyndighedernes revisioner på stedet. Hvis Kommissionen ikke opnår tilstrækkelig forsikring om revisionsmyndighedens effektivitet gennem disse foranstaltninger, bør den kunne gennemføre en gentagelse af dens revisionsvirksomhed, hvis dette er i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder. For at niveauet for Kommissionens revisioner kan stå i et rimeligt forhold til risikoen, bør Kommissionen kunne reducere sin revisionsindsats vedrørende operationelle programmer, hvor der ikke er væsentlige mangler, eller hvor der ikke er tvivl om revisionsmyndighedens pålidelighed. For at reducere den administrative byrde for støttemodtagerne bør der indføres specifikke regler for at nedsætte risikoen for overlapning mellem revisioner af de samme operationer, som foretages af forskellige institutioner, nemlig Den Europæiske Revisionsret, Kommissionen og revisionsmyndigheden. Desuden bør omfanget af revisioner fuldt ud tage hensyn til fondens mål og målgruppers karakteristika samt til den frivillige karakter af mange støttemodtagere.
(52)
For at sikre finansiel disciplin bør der fastlægges ordninger for frigørelse af en given del af budgetforpligtelsen under et operationelt program, navnlig hvis et beløb kan udelukkes fra frigørelsen, især når forsinkelserne i gennemførelsen skyldes omstændigheder, som er uafhængige af den berørte part, eller som er unormale eller uforudselige, og hvis følger ikke kan undgås på trods af den udviste omhu, såvel som i en situation, hvor en betalingsanmodning er indgivet, men hvor betalingsfristen er blevet afbrudt eller betalingen er blevet suspenderet.
(53)
For at supplere og ændre visse ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår fastsættelse af indholdet af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, kriterierne for fastlæggelse af hvilke sager om uregelmæssigheder, som skal indberettes, de data, der skal leveres, og inddrivelsen af uretmæssigt udbetalte beløb, nærmere bestemmelser om oplysninger i relation til de data, som skal registreres og lagres i elektronisk form i det overvågningssystem, som etableres af forvaltningsmyndighederne, minimumskravene for revisionsspor, anvendelsesområdet for og indholdet af nationale revisioner og metodologien for udvælgelse af stikprøver, detaljerede regler for anvendelsen af data indsamlet under revisioner, og kriterierne for fastlæggelse af alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, for fastlæggelse af det niveau af finansielle korrektioner, der skal anvendes, og for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
(54)
Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(55)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår afgørelser om fastsættelse af årlige planer for operationer, der skal finansieres fra teknisk assistance på Kommissionens initiativ, afgørelser om vedtagelse og ændring af operationelle programmer, afgørelser om suspension af mellemliggende betalinger, afgørelser om ikke-godkendelse af regnskabet og det beløb, der får udgiftsvirkning, hvis regnskabet ikke blev godkendt, afgørelser om finansielle korrektioner, afgørelser, der fastlægger den årlige fordeling af medlemsstaternes disponible forpligtelsesbevillinger, og, i forbindelse med frigørelse, afgørelser om ændring af afgørelser om vedtagelse af programmer.
(56)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for så vidt angår modellen for den strukturerede undersøgelse af de endelige modtagere, hyppigheden af indberetning af uregelmæssigheder og det indberetningsformat, der skal anvendes, vilkårene og betingelserne for systemet for elektronisk dataudveksling for forvaltning og kontrol, de tekniske specifikationer for registrering og lagring af data i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemet, modellen for forvaltningserklæringen, modellerne for revisionsstrategien, revisionsudtalelsen og kontrolrapporten, modellen for det uafhængige revisionsorgans beretning og erklæring og for beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og fastsatte procedurer, modellen for betalingsanmodninger og modellen for regnskaber. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (9).
(57)
For visse gennemførelsesretsakter, som skal vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011, er den potentielle indvirkning og de potentielle konsekvenser af så stor betydning for medlemsstaterne, at en undtagelse fra den generelle regel er begrundet. Kommissionen bør derfor ikke vedtage udkastet til gennemførelsesretsakt, hvis udvalget ikke afgiver nogen udtalelse. Disse gennemførelsesretsakter vedrører fastlæggelse af tekniske specifikationer for registrering og lagring af data i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemet. Artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 bør derfor finde anvendelse på disse gennemførelsesretsakter.
(58)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, som navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder respekt for den menneskelige værdighed og for privat- og familieliv, ret til beskyttelse af personoplysninger, børns rettigheder, ældres rettigheder, ligestilling mellem mænd og kvinder og forbud mod forskelsbehandling. Denne forordning bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(59)
Målene for denne forordning, nemlig at fremme social samhørighed i Unionen og bidrage til bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(60)
Det bør sikres, at fonden supplerer de aktioner, der modtager støtte fra ESF som aktiviteter for social inklusion, samtidig med udelukkende at støtte de socialt dårligst stillede personer.
(61)
For at sikre hurtig vedtagelse af gennemførelsesretsakterne i denne forordning, bør forordningen træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og formål
Denne forordning opretter Den Europæiske Fond for Bistand til de Socialt Dårligst Stillede ("fonden") for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020, og fastlægger fondens mål, anvendelsesområdet for dens støtte, de disponible finansielle midler og fordelingen af disse midler for hver medlemsstat, og fastlægger de regler, som er nødvendige for at sikre fondens effektivitet og virkning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "elementær materiel bistand": elementære forbrugsvarer af begrænset værdi og til personlig brug for de socialt dårligst stillede personer, f.eks. tøj, fodtøj, hygiejneartikler, skolematerialer og soveposer
2) "de socialt dårligst stillede personer": fysiske personer, dvs. enkeltpersoner, familier, husstande eller sammenslutninger af sådanne personer, hvis behov for bistand er blevet fastslået i overensstemmelse med objektive kriterier, som de nationale kompetente myndigheder fastsætter i samarbejde med relevante interessenter, idet de undgår interessekonflikter, eller som er fastlagt af partnerorganisationerne, og som er godkendt af de pågældende nationale myndigheder og som kan omfatte elementer, der gør det muligt at fokusere på de socialt dårligst stillede personer i bestemte geografiske områder
3) "partnerorganisationer": offentlige organer og/eller almennyttige organisationer, som direkte eller via partnerorganisationer uddeler fødevarer og/eller elementær materiel bistand, om nødvendigt kombineret med ledsageforanstaltninger, eller som udøver aktiviteter, som sigter direkte mod social inklusion af de socialt dårligst stillede personer, og hvis operationer er blevet udvalgt af forvaltningsmyndigheden i overensstemmelse med artikel 32, stk. 3, litra b)
4) "nationale ordninger": enhver ordning, som i det mindste delvist har det samme formål som fonden, og som gennemføres på nationalt, regionalt eller lokalt plan enten af offentlige organer eller af almennyttige organisationer
5) "det operationelle program for fødevarer og/eller elementær materiel bistand" (også benævnt "OP I"): et operationelt program, der støtter uddeling af fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer, om nødvendigt kombineret med ledsageforanstaltninger, med sigte på at afbøde den sociale udstødelse af de socialt dårligst stillede personer
6) "det operationelle program for social inklusion af de socialt dårligst stillede personer" (også benævnt "OP II"): et operationelt program, der støtter aktiviteter, som ligger uden for aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, i form af ikke-økonomisk, ikke-materiel bistand med sigte på social inklusion af de socialt dårligst stillede personer
7) "operation": et projekt, en kontrakt eller en aktion, som er udvalgt af forvaltningsmyndigheden for det pågældende operationelle program eller under dens ansvar, og som bidrager til at opfylde målene for det operationelle program, som operationen vedrører
8) "fuldført operation": en operation, der er fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført, og for hvilken alle betalinger er blevet foretaget af støttemodtagerne, og bidraget fra det relevante operationelle program er blevet betalt til støttemodtagerne
9) "støttemodtager": et offentligt eller privat organ, der har ansvaret for at iværksætte eller for at iværksætte og gennemføre operationer
10) "endelig modtager": den eller de socialt dårligst stillede personer, der modtager støtte som defineret i denne forordnings artikel 4
11) "ledsageforanstaltninger": foranstaltninger, der supplerer uddelingen af fødevarer og/eller elementær materiel bistand med henblik på at afbøde social udstødelse og/eller håndtere sociale nødsituationer på en mere myndiggørende og holdbar måde, f.eks. vejledning om en afbalanceret kost og rådgivning om budgetstyring
12) "offentlige udgifter": et offentligt bidrag til finansieringen af operationer, som hidrører fra nationale, regionale eller lokale offentlige myndigheders budget, Unionens budget i forbindelse med fonden, budgettet for offentlige myndigheder eller sammenslutninger af offentlige myndigheder eller ethvert offentligretligt organ som omhandlet i artikel 1, stk. 9, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF (10)
13) "bemyndiget organ": ethvert offentligt eller privat organ, der handler under en forvaltnings- eller attesteringsmyndigheds ansvar eller udfører opgaver på dennes vegne i forhold til støttemodtagere, som gennemfører operationer
14) "regnskabsår": perioden fra den 1. juli til den 30. juni, undtagen for programmeringsperiodens første regnskabsår, hvor perioden regnes fra begyndelsesdatoen for udgifternes støtteberettigelse til den 30. juni 2015. Det sidste regnskabsår er perioden fra den 1. juli 2023 til den 30. juni 2024
15) "finansår": perioden fra den 1. januar til den 31. december
16) "uregelmæssighed": enhver overtrædelse af EU-retten eller national lovgivning vedrørende dens anvendelse, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse i forbindelse med gennemførelsen af fonden, der skader eller vil kunne skade Unionens budget ved afholdelse af en uretmæssig udgift over Unionens budget
17) "økonomisk aktør": en fysisk eller juridisk person eller anden enhed, der deltager i gennemførelsen af støtte fra fonden, med undtagelse af en medlemsstat, som udøver sine beføjelser som offentlig myndighed
18) "systembetinget uregelmæssighed": enhver uregelmæssighed, der kan være af tilbagevendende art, og som med stor sandsynlighed forekommer i tilsvarende operationer som følge af en alvorlig mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, herunder manglende fastlæggelse af relevante procedurer i overensstemmelse med denne forordning
19) "alvorlig mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde": en mangel, som kræver væsentlige forbedringer i systemet, og som udsætter fonden for væsentlig risiko for uregelmæssigheder, og hvis eksistens er uforenelig med en revisionserklæring uden forbehold vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde.
Artikel 3
Mål
1. Fonden skal fremme social samhørighed, styrke social inklusion og derved i sidste ende bidrage til målet om at udrydde fattigdom i Unionen ved at bidrage til opfyldelsen af målet for bekæmpelse af fattigdom, nemlig at bringe mindst 20 millioner mennesker uden for risiko for fattigdom og social udstødelse i overensstemmelse med Europa 2020-strategien, og samtidig hermed være et supplement til strukturfondene. Fonden skal bidrage til opfyldelsen af det specifikke mål at afhjælpe de værste former for fattigdom ved at yde ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer ved hjælp af fødevarer og/eller elementær materiel bistand og aktiviteter vedrørende social inklusion med sigte på de socialt dårligst stillede personers sociale integration.
Dette mål og resultaterne af fondens gennemførelse skal vurderes kvalitativt og kvantitativt.
2. Fonden er et supplement til bæredygtige nationale politikker for fattigdomsbekæmpelse og social inklusion, som forsat henhører under medlemsstaternes ansvarsområde.
Artikel 4
Anvendelsesområde for støtten
1. Fonden støtter nationale ordninger for uddeling af fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer via partnerorganisationer, som er udvalgt af medlemsstaterne.
Fonden kan med henblik på at forøge og diversificere forsyningen af fødevarer til de socialt dårligst stillede personer og mindske og forhindre fødevarespild støtte aktiviteter i forbindelse med indsamling, transport, lagring og distribution af fødevaredonationer.
Fonden kan ligeledes støtte ledsageforanstaltninger, som supplerer uddelingen af fødevarer og/eller elementær materiel bistand.
2. Fonden støtter aktiviteter, som bidrager til social inklusion af de socialt dårligst stillede personer.
3. Fonden fremmer på EU-plan gensidig læring, netværksarbejde og formidling af god praksis på området ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer.
Artikel 5
Principper
1. Den del af Unionens budget, der er afsat til fonden, gennemføres ved delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Kommissionen i henhold til artikel 58, stk. 1, litra b), i finansforordningen, dog ikke hvad angår teknisk bistand på Kommissionens initiativ, som gennemføres ved direkte forvaltning i henhold til finansforordningens artikel 58, stk. 1, litra a).
2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger under hensyntagen til den enkelte medlemsstats specifikke situation for sammenhæng mellem på den ene side fondens støtte og på den anden side Unionens relevante politikker og prioriteter og komplementaritet med andre af Unionens instrumenter.
3. Støtte fra fonden gennemføres i tæt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne i overensstemmelse med nærhedsprincippet.
4. Medlemsstaterne og de organer, de har udpeget i dette øjemed, er ansvarlige for gennemførelsen af de operationelle programmer og for udførelse af deres opgaver i henhold til denne forordning i overensstemmelse med medlemsstatens institutionelle, retlige og finansielle rammer og under overholdelse af denne forordning.
5. Ordninger om gennemførelse og anvendelse af fonden, navnlig de økonomiske og administrative ressourcer, som er nødvendige i forbindelse med rapportering, evaluering, forvaltning og kontrol, skal tage højde for proportionalitetsprincippet under hensyntagen til det tildelte støtteniveau og den begrænsede administrative kapacitet i de organisationer, der fungerer hovedsagelig takket være frivillige.
6. Kommissionen og medlemsstaterne sørger i overensstemmelse med deres respektive ansvar og for at forhindre dobbeltfinansiering for koordination med ESF og med andre relevante EU-politikker, -strategier og -instrumenter, navnlig EU-initiativer inden for folkesundhed og imod fødevarespild.
7. Kommissionen og medlemsstaterne og støttemodtagerne anvender princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning i overensstemmelse med finansforordningens artikel 30.
8. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer en effektiv udnyttelse af fonden, bl.a. gennem overvågning, rapportering og evaluering.
9. Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at de operationelle programmer forberedes, programmeres, gennemføres, overvåges og evalueres med respekt for partnerskabsprincippet, når de gennemfører høringer med relevante interessenter som fastsat i denne forordning.
10. Kommissionen og medlemsstaterne træffer foranstaltninger til at sikre fondens effektivitet og varetager deres respektive funktioner i forbindelse med fonden med henblik på at reducere den administrative byrde for støttemodtagerne.
11. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at ligestilling mellem mænd og kvinder og integrering af kønsaspektet tages i betragtning og fremmes i de forskellige faser af forberedelsen, programmeringen, forvaltningen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af fonden samt i informations- og oplysningskampagner og ved udveksling af bedste praksis. Kommissionen og medlemsstaterne anvender data opdelt efter køn, hvor sådanne forefindes.
Kommissionen og medlemsstaterne tager passende skridt til at forhindre enhver forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering i forbindelse med adgang til fonden og til programmer og operationer, der støttes af fonden.
12. Operationer, der støttes af fonden, skal overholde gældende EU-ret og national ret vedrørende anvendelsen heraf ("gældende ret"). Fonden må navnlig kun anvendes til at støtte uddelingen af fødevarer og varer, som er i overensstemmelse med EU-retten vedrørende forbrugersikkerhed.
13. Medlemsstater og støttemodtagere udvælger fødevarerne og/eller den elementære materielle bistand på grundlag af objektive kriterier i relation til behovene hos de socialt dårligst stillede personer. Der tages hensyn til klimatiske og miljømæssige forhold i udvælgelseskriterierne for fødevarer og, hvor det er relevant, varer, navnlig med henblik på reduktion af fødevarespild. Hvor det er relevant, træffes valget af den type fødevarer, der skal uddeles, efter overvejelser om deres bidrag til en alsidig kost for de socialt dårligst stillede personer.
14. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at bistand, der leveres inden for rammerne af denne fond, tager hensyn til de socialt dårligst stillede personers værdighed.
AFSNIT II
MIDLER OG PROGRAMMERING
Artikel 6
Samlede midler
1. De midler, der er til rådighed til fondens budgetmæssige forpligtelser i løbet af perioden 2014-2020, er fastsat til 3 395 684 880 EUR i 2011-priser i overensstemmelse med den årlige fordeling, der er fastlagt i bilag II.
2. Fondens tildeling til hver medlemsstat i perioden 2014-2020 er anført i bilag III. Mindstebeløbet for hver medlemsstat er 3 500 000 EUR for hele perioden.
3. Med henblik på programmering og efterfølgende optagelse i Unionens almindelige budget indekseres beløbet med 2 % årligt.
4. 0,35 % af de samlede midler afsættes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ.
Artikel 7
Operationelle programmer
1. Hver medlemsstat forelægger senest seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden Kommissionen et OP I og/eller et OP II, som skal dække perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
2. Et OP I skal indeholde:
a)
en udpegning af og en begrundelse for udvælgelsen af, hvilke former for materielle afsavn det operationelle program skal afhjælpe, samt for hver enkelt type behandlet materielt afsavn en beskrivelse af og de vigtigste karakteristika for uddelingen af fødevarer og/eller den elementære materielle bistand og, hvor det er relevant, af de ledsageforanstaltninger, der skal gennemføres, under hensyntagen til resultaterne af den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16
b)
en beskrivelse af den eller de modsvarende nationale ordninger for hver type behandlet materielt afsavn
c)
en beskrivelse af, hvilke mekanismer der anvendes til at fastlægge kriterierne for støtteberettigelse for de socialt dårligst stillede personer, om nødvendigt opdelt efter behandlet type materielt afsavn
d)
kriterierne for udvælgelse af operationer og en beskrivelse af udvælgelsesmekanismerne, om nødvendigt opdelt efter type af materielt afsavn
e)
kriterierne for udvælgelse af partnerorganisationerne, om nødvendigt opdelt efter behandlet type materielt afsavn
f)
en beskrivelse af mekanismerne til sikring af komplementaritet med ESF
g)
en finansieringsplan med en tabel, der for hele programmeringsperioden angiver den samlede støttebevilling fra det operationelle program, vejledende opdelt på behandlet type materielt afsavn samt de tilhørende ledsageforanstaltninger.
3. Et OP II skal indeholde:
a)
en strategi for programmets bidrag til at fremme den sociale samhørighed og fattigdomsbekæmpelsen i overensstemmelse med Europa 2020-strategien, herunder en begrundelse for valget af prioriteringsområderne for støtten
b)
det operationelle programs specifikke mål baseret på en kortlægning af nationale behov under hensyntagen til resultaterne af den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16. Forhåndsevalueringen forelægges Kommissionen samtidig med det operationelle program
c)
en finansieringsplan med en tabel, der for hele programmeringsperioden angiver den samlede støttebevilling fra det operationelle program, vejledende opdelt på type af aktion
d)
identificering af de socialt dårligst stillede personer, som skal støttes
e)
de finansielle indikatorer for de hertil svarende tildelte udgifter
f)
de forventede resultater af de specifikke mål og de hertil svarende programspecifikke outputindikatorer og resultatindikatorer samt en basislinjeværdi og en målværdi
g)
en beskrivelse af typen af og eksempler på aktioner, der kan støttes, og deres forventede bidrag til de specifikke mål, jf. litra b), herunder de vejledende principper for udvælgelsen af operationer og, hvor det er relevant, identificeringen af forskellige typer støttemodtagere
h)
en beskrivelse af mekanismerne til sikring af komplementaritet med ESF samt forebyggelse af overlapninger og dobbeltfinansiering af operationer.
4. Derudover skal hvert af de operationelle programmer indeholde:
a)
en udpegning af forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden, hvis en sådan findes, revisionsmyndigheden og det organ, hvortil betalinger foretages af Kommissionen, samt en beskrivelse af overvågningsproceduren
b)
en beskrivelse af de foranstaltninger, der træffes for at inddrage alle relevante interessenter og, hvor det er relevant, de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder i udarbejdelsen af det operationelle program
c)
en beskrivelse af den planlagte anvendelse af teknisk bistand i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, herunder aktioner til styrkelse af støttemodtagernes administrative kapacitet i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program
d)
en finansieringsplan med en tabel med angivelse for hvert år, jf. artikel 20, af den bevilling, der påtænkes afsat som bidrag fra fonden og fra medfinansiering i overensstemmelse med artikel 20.
De partnerorganisationer, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, litra e), og som direkte uddeler fødevarer og/eller elementær materiel bistand, skal på egen hånd eller i samarbejde med andre organisationer gennemføre aktiviteter, eventuelt i form af en reorientering hen imod kompetente tjenester, som supplerer den materielle bistand, og som tager sigte på social inklusion af de socialt dårligst stillede personer, uanset om disse aktiviteter støttes af fonden eller ej. Sådanne ledsageforanstaltninger er imidlertid ikke obligatoriske i tilfælde, hvor fødevarer og/eller elementær materiel bistand udelukkende uddeles til de socialt dårligst stillede børn i børnepasningsfaciliteter eller lignende.
5. Medlemsstaterne eller enhver anden myndighed, som er udpeget af dem, udarbejder de operationelle programmer. De samarbejder med alle relevante interessenter samt, hvor det er relevant, kompetente regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder. Medlemsstaterne sikrer, at de operationelle programmer er tæt knyttet til nationale politikker for social inklusion.
6. Medlemsstaterne udarbejder deres udkast til de operationelle programmer i henhold til de relevante modeller, som er anført i bilag I.
Artikel 8
Vedtagelse af operationelle programmer
1. Kommissionen vurderer sammenhængen mellem hvert operationelt program og denne forordning og dets bidrag til fondens mål under hensyntagen til den forhåndsevaluering, som gennemføres i henhold til artikel 16. Kommissionen sikrer, at der ikke er overlapning med noget operationelt program, der finansieres af ESF i den pågældende medlemsstat.
2. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger senest tre måneder efter forelæggelsen af det operationelle program. Medlemsstaten forelægger Kommissionen alle nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, ændrer det foreslåede operationelle program.
3. Forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen i overensstemmelse med stk. 2 er taget tilstrækkeligt i betragtning, godkender Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, hvert enkelt operationelt program senest seks måneder efter medlemsstatens forelæggelse heraf.
Artikel 9
Ændring af operationelle programmer
1. En medlemsstat kan forelægge en anmodning om ændring af et operationelt program. Anmodningen ledsages af det ændrede operationelle program og en begrundelse for ændringen.
2. Kommissionen vurderer oplysningerne i henhold til stk. 1 under hensyntagen til den begrundelse, som medlemsstaten forelægger. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger, og medlemsstaten skal give Kommissionen alle nødvendige yderligere oplysninger.
3. Kommissionen godkender ved hjælp af en gennemførelsesretsakt ændringen af et operationelt program senest fire måneder efter medlemsstatens forelæggelse heraf, forudsat at eventuelle bemærkninger fra Kommissionen er taget tilstrækkeligt i betragtning.
Artikel 10
Udveksling af god praksis
Kommissionen fremmer, herunder ved hjælp af et websted, erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt formidling af relevante resultater på området ikke-finansiel bistand til de socialt dårligst stillede personer.
Relevante organisationer, som ikke anvender fonden, kan også medtages.
Desuden hører Kommissionen mindst en gang om året de organisationer, som repræsenterer partnerorganisationerne på EU-plan, om gennemførelsen af fondens støtte og aflægger efter sådan høring rapport til Europa-Parlamentet og Rådet inden for en rimelig tid.
Kommissionen fremmer endvidere online-formidling af relevante resultater, rapporter og oplysninger i forbindelse med fonden.
AFSNIT III
OVERVÅGNING OG EVALUERING, INFORMATION OG KOMMUNIKATION
Artikel 11
Overvågningsudvalget for et OP II
1. Senest tre måneder efter den dato, hvor medlemsstaten underrettes om afgørelsen om vedtagelse af et OP II, nedsætter eller udpeger medlemsstaten et udvalg i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats institutionelle, retlige og finansielle rammer, der skal overvåge programmet efter aftale med forvaltningsmyndigheden.
2. Hvert overvågningsudvalg udarbejder og vedtager selv sin forretningsorden i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats institutionelle, retlige og finansielle rammer.
3. Overvågningsudvalgets sammensætning afgøres af medlemsstaten, forudsat at det består af repræsentanter for den pågældende medlemsstats myndigheder og bemyndigede organer og alle relevante interessenter samt i givet fald af repræsentanter for de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder. Repræsentanter for de kompetente regionale, lokale og andre offentlige myndigheder og for relevante interessenter skal bemyndiges til at deltage i overvågningsudvalget af den respektive organisation via gennemsigtige processer. Hvert medlem af overvågningsudvalget kan have stemmeret. Listen over medlemmerne af overvågningsudvalget offentliggøres.
4. Kommissionen deltager i overvågningsudvalgets arbejde med rådgivende funktion.
5. Formandskabet for overvågningsudvalget varetages af en repræsentant for medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden.
Artikel 12
Overvågningsudvalgets funktioner for et OP II
1. Overvågningsudvalget mødes mindst en gang om året og gør status over gennemførelsen af programmet og fremskridt hen imod opfyldelse af dets specifikke mål. I forbindelse hermed tager udvalget hensyn til de finansielle data, de fælles og de programspecifikke indikatorer, herunder ændringer i værdien af resultatindikatorerne og fremskridt hen imod kvantificerede målværdier og, hvor det er relevant, resultaterne af kvalitative analyser.
2. Overvågningsudvalget undersøger alle faktorer, der påvirker programmets resultater. Det undersøger navnlig:
a)
fremskridt hen imod opfyldelse af det operationelle programs specifikke mål på grundlag at den dokumentation, der fremsendes af forvaltningsmyndigheden, herunder evalueringsresultater
b)
gennemførelsen af oplysnings- og kommunikationsaktioner
c)
aktioner, der tager højde for og fremmer lighed mellem mænd og kvinder, lige muligheder og ikke-forskelsbehandling.
3. Overvågningsudvalget undersøger og godkender:
a)
metoden til og kriterierne for udvælgelse af operationer i overensstemmelse med de vejledende principper, jf. artikel 7, stk. 3, litra f)
b)
de årlige og endelige gennemførelsesrapporter
c)
forslag fra forvaltningsmyndigheden om eventuelle ændringer af det operationelle program.
4. Overvågningsudvalget kan fremsætte bemærkninger til forvaltningsmyndigheden vedrørende gennemførelsen af programmet og evalueringen heraf.
Det overvåger aktioner, der er iværksat som resultat af dets bemærkninger.
Artikel 13
Gennemførelsesrapporter og -indikatorer
1. Inden den 30. juni hvert år fra 2015 til 2023 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årlig gennemførelsesrapport om det operationelle program, der er gennemført i det foregående finansår.
2. Medlemsstaterne udarbejder den årlige gennemførelsesrapport i overensstemmelse med den i stk. 6 omhandlede delegerede retsakt, herunder listen over fælles indikatorer, og for så vidt angår de operationelle programmer for social inklusion, de programspecifikke indikatorer.
Medlemsstaterne hører de relevante interessenter om gennemførelsesrapporterne for OP I, idet interessekonflikter undgås. Et sammendrag af de relevante interessenters bemærkninger vedføjes rapporten som bilag.
3. De årlige gennemførelsesrapporter betragtes som tilfredsstillende, hvis de indeholder alle de oplysninger, som kræves i henhold til den i stk. 6 omhandlede delegerede retsakt. Senest 15 arbejdsdage fra datoen for modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport underretter Kommissionen den pågældende medlemsstat, hvis rapporten ikke er tilfredsstillende. Har Kommissionen ikke underrettet medlemsstaten inden for den anførte frist, betragtes rapporten som tilfredsstillende.
4. Kommissionen behandler den årlige gennemførelsesrapport og underretter medlemsstaten om sine bemærkninger senest to måneder efter modtagelsen af den årlige gennemførelsesrapport.
Har Kommissionen ikke fremsat bemærkninger til medlemsstaten inden for den anførte frist, anses rapporten for at være godkendt.
5. Medlemsstaterne forelægger en endelig gennemførelsesrapport om det operationelle program senest den 30. september 2024.
Medlemsstaterne udarbejder den endelige gennemførelsesrapport i overensstemmelse med de i stk. 6 omhandlede delegerede retsakter.
Kommissionen behandler den endelige gennemførelsesrapport og underretter medlemsstaten om sine bemærkninger senest fem måneder efter modtagelsen af den endelige gennemførelsesrapport.
Har Kommissionen ikke fremsat bemærkninger til medlemsstaten inden for den anførte frist, anses rapporten for at være blevet godkendt.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til senest den 17. juli 2014 at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 med henblik på fastsættelse af indholdet af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, herunder listen over fælles indikatorer.
7. Kommissionen kan fremsætte bemærkninger til en medlemsstat vedrørende gennemførelsen af det operationelle program. Forvaltningsmyndigheden underretter inden for tre måneder Kommissionen om de korrigerende foranstaltninger, der er truffet.
8. Forvaltningsmyndigheden offentliggør et sammendrag af indholdet af alle årlige og endelige gennemførelsesrapporter.
9. Kommissionen forelægger et sammendrag af de årlige gennemførelsesrapporter og de endelige gennemførelsesrapporter for Europa-Parlamentet og Rådet i rimelig tid.
10. Proceduren vedrørende gennemførelsesrapporter må ikke være for omfattende i sammenligning med de tildelte midler og støttens art og må ikke skabe unødvendige administrative byrder.
Artikel 14
Statusmøder
1. Kommissionen og medlemsstaterne mødes hvert år fra 2014 til 2023, medmindre andet aftales, for at gøre status over fremskridtene i gennemførelsen af det operationelle program under hensyntagen til den årlige gennemførelsesrapport og Kommissionens bemærkninger i henhold til artikel 13, stk. 7, hvor det er relevant.
2. Statusmødet ledes af Kommissionen. De relevante interessenter indbydes til at deltage i statusmøder for OP I, undtagen i de dele af det pågældende møde, hvor deres deltagelse ville føre til interessekonflikter eller brud på fortroligheden i forbindelse med revisionsspørgsmål.
3. Medlemsstaterne sikrer en passende opfølgning på eventuelle bemærkninger fra Kommissionen efter statusmødet og henviser til denne opfølgning i gennemførelsesrapporten for det eller eventuelt de efterfølgende finansår.
Artikel 15
Generelle bestemmelser for evaluering
1. Medlemsstaterne tilvejebringer de midler, der er nødvendige for gennemførelsen af evalueringer, og sikrer, at der er indført procedurer til at fremstille og indsamle de oplysninger, der er nødvendige for evalueringerne, herunder oplysninger vedrørende fælles indikatorer i henhold til artikel 13.
2. Evalueringer skal foretages af eksperter, der er funktionelt uafhængige af de myndigheder, der har ansvaret for gennemførelsen af det operationelle program. Alle evalueringer skal offentliggøres i deres helhed, men må under ingen omstændigheder indeholde oplysninger om de endelige modtageres identitet.
3. Evalueringerne må ikke være for omfattende i sammenligning med de tildelte midler og støttens art og må ikke skabe unødvendige administrative byrder
Artikel 16
Forhåndsevaluering
1. Medlemsstaten foretager en forhåndsevaluering af hvert operationelt program.
2. Forhåndsevalueringen foretages under ansvar af den myndighed, der er ansvarlig for udarbejdelsen af det operationelle program. Den forelægges for Kommissionen samtidig med det operationelle program sammen med et resumé.
3. Forhåndsevalueringer af OP I skal bedømme følgende elementer:
a)
bidraget til Unionens mål om inden 2020 at bringe mindst 20 millioner mennesker, der lever i eller i risiko for fattigdom, ud af eller uden for risiko for fattigdom og social udstødelse for så vidt angår det udvalgte materielle afsavn, som skal afhjælpes, og under hensyntagen til de nationale forhold for så vidt angår fattigdom og social udstødelse og materielle afsavn
b)
det foreslåede operationelle programs indre sammenhæng og tilknytning til andre relevante finansielle instrumenter
c)
foreneligheden af tildelingen af budgetmidler med målene for det operationelle program
d)
hvordan de forventede output bidrager til resultaterne og dermed til fondens mål
e)
inddragelsen af relevante interessenter
f)
om procedurerne for overvågning af det operationelle program og for indsamling af de oplysninger, der er nødvendige for at foretage evalueringer, er formålstjenlige.
4. Forhåndsevalueringer af OP II skal bedømme følgende elementer:
a)
bidraget til at fremme den sociale samhørighed og fattigdomsbekæmpelsen i overensstemmelse med Europa 2020-strategien under hensyntagen til nationale behov
b)
det foreslåede programs indre sammenhæng og tilknytning til andre relevante instrumenter, navnlig ESF
c)
foreneligheden af tildelingen af budgetmidler med målene for programmet
d)
om de foreslåede programspecifikke indikatorer er relevante og klare
e)
hvordan de forventede output vil bidrage til resultater
f)
om de kvantificerede målværdier for indikatorer er realistiske for så vidt angår den påtænkte støtte fra fonden
g)
rationalet bag den foreslåede støtteform
h)
om programmet råder over tilstrækkelige menneskelige ressourcer og administrativ kapacitet til at forvalte programmet
i)
om procedurerne for overvågning af programmet og for indsamling af de oplysninger, der er nødvendige for at foretage evalueringer, er velegnede
j)
om de planlagte foranstaltninger for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og forhindre forskelsbehandling er tilstrækkelige.
Artikel 17
Evaluering i programmeringsperioden
1. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2018 Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevaluering af fonden.
2. Kommissionen kan på eget initiativ evaluere operationelle programmer.
3. Forvaltningsmyndigheden for et OP I kan i programmeringsperioden evaluere det operationelle programs effektivitet og virkninger.
4. Forvaltningsmyndigheden for et OP I gennemfører en struktureret undersøgelse af de endelige modtagere i 2017 og i 2022 i henhold til den metodologi, som vedtages af Kommissionen. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter vedrørende denne metodologi efter høring af de relevante interessenter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
5. Forvaltningsmyndigheden for et OP II gennemfører mindst én evaluering inden den 31. december 2022. Evalueringen skal vurdere effektiviteten og virkningen af de støttede operationer. Der sikres passende opfølgning.
Artikel 18
Efterfølgende evaluering
På eget initiativ og i tæt samarbejde med medlemsstaterne gennemfører Kommissionen med bistand fra eksterne eksperter en efterfølgende evaluering for at vurdere fondens effektivitet og virkning og holdbarheden af de opnåede resultater og for at måle fondens merværdi. Den efterfølgende evaluering skal være afsluttet senest den 31. december 2024.
Artikel 19
Information og kommunikation
1. Kommissionen og medlemsstaterne informerer om og promoverer de aktioner, som støttes af fonden. Informationen skal især rettes mod de socialt dårligst stillede personer samt mod den brede offentlighed og medierne. Den skal fremhæve Unionens rolle og sikre, at fondens, medlemsstaternes og partnerorganisationernes bidrag til Unionens mål om social samhørighed er synligt uden at stigmatisere de endelige modtagere.
2. Forvaltningsmyndigheden skal for at sikre gennemsigtighed i støtten fra fonden føre en liste over operationer, som støttes af fonden, i et regnearks-dataformat, der gør det muligt at sortere, søge, udvælge, sammenligne og nemt offentliggøre dataene på internettet. Listen over operationer skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
støttemodtagerens navn og adresse
b)
den tildelte EU-støtte
c)
for OP I, hvilken type materielt afsavn der behandles.
Forvaltningsmyndigheden ajourfører listen over operationer mindst hver tolvte måned.
3. Under gennemførelsen af en operation skal støttemodtagerne og partnerorganisationerne informere offentligheden om den støtte, der er opnået fra fonden ved enten at opsætte mindst én plakat med information om operationen (minimumsstørrelse A3) med omtale af den finansielle støtte fra Unionen eller et EU-logo i en rimelig størrelse på et sted, som er umiddelbart synligt for offentligheden. Dette krav skal opfyldes uden stigmatisering af de endelige modtagere på hvert enkelt OP I- og/eller OP II-leveringssted, med mindre dette ikke kan lade sig gøre på grund af særlige forhold ved distributionen.
Støttemodtagere og partnerorganisationer, som har et websted, skal desuden give en kort beskrivelse af operationen på deres websted, herunder dens mål og resultater, og fremhæve den finansielle støtte fra Unionen.
4. Støttemodtagerne og partnerorganisationerne skal i alle deres informations- og kommunikationsforanstaltninger anerkende fondens støtte til operationen ved at vise EU-logoet og henvise til Unionen og fonden.
5. Forvaltningsmyndigheden underretter støttemodtagerne om offentliggørelsen af listen over operationer i henhold til stk. 2. Forvaltningsmyndigheden sørger for informations- og kommunikationsmateriale, herunder elektroniske skabeloner, for at hjælpe støttemodtagerne og partnerorganisationerne med at opfylde deres forpligtelser i henhold til stk. 3.
6. For OP II gælder, at:
a)
medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden er ansvarlige for at organisere:
i)
en hovedinformationsaktivitet for at offentliggøre lanceringen af det operationelle program, og
ii)
mindst én hovedinformationsaktivitet årligt for at promovere de finansieringsmuligheder og strategier, der forfølges, og/eller fremlægge det operationelle programs resultater, herunder, når det er relevant, eksempler på operationer
b)
støttemodtageren under gennemførelsen af en operation skal informere offentligheden om den støtte, der modtages fra fonden, ved at sikre, at deltagerne i operationen er informeret om støtten fra fonden
c)
alle dokumenter, herunder deltagerbeviser eller andre attester, i forbindelse med en operation skal indeholde en erklæring om, at det operationelle program modtog støtte fra fonden
d)
forvaltningsmyndigheden skal sikre, at potentielle støttemodtagere har adgang til de relevante oplysninger om finansieringsmuligheder, indkaldelse af forslag og betingelser i denne forbindelse samt kriterierne for udvælgelse af de operationer, der skal støttes.
7. Forvaltningsmyndigheden, støttemodtagerne og partnerorganisationerne skal overholde direktiv 95/46/EF i forbindelse med behandling af personoplysninger i henhold til i artikel 15-19 i denne forordning.
AFSNIT IV
FONDENS FINANSIELLE STØTTE
Artikel 20
Medfinansiering
1. Medfinansieringssatsen for hvert operationelt program udgør op til 85 % af de støtteberettigede offentlige udgifter. Den kan forhøjes under de forhold, der er nævnt i artikel 21, stk. 1. Medlemsstaterne kan frit støtte fondens initiativer med supplerende nationale midler.
2. Kommissionen afgørelse om vedtagelse af et operationelt program fastsætter den medfinansieringssats, som skal gælde for det operationelle program, og den maksimale støtte fra fonden.
3. Foranstaltninger vedrørende teknisk bistand, der gennemføres på initiativ af eller på vegne af Kommissionen, kan finansieres med en sats på 100 %.
Artikel 21
Forhøjelse af betalinger til medlemsstater med midlertidige budgetproblemer
1. Efter anmodning fra en medlemsstat kan mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo forhøjes med 10 procentpoint over den medfinansieringssats, der finder anvendelse på det operationelle program. Den forhøjede sats, som højst kan udgøre 100 %, finder anvendelse på betalingsanmodninger, der vedrører det regnskabsår, hvor medlemsstaten har forelagt sin anmodning, og i efterfølgende regnskabsår, hvor medlemsstaten opfylder en af følgende betingelser:
a)
hvis den pågældende medlemsstat har indført euroen, modtager den makrofinansiel støtte fra Unionen i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (11)
b)
hvis den pågældende medlemsstat ikke har indført euroen, modtager den mellemfristet finansiel støtte i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (12)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme.
2. Uanset stk. 1 må EU-støtten i form af mellemliggende betalinger og betalinger af den endelige saldo ikke være højere end den offentlige støtte og den maksimale støtte fra fonden som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.
Artikel 22
Støtteberettigelsesperiode
1. Denne artikel berører ikke bestemmelserne om støtteberettigelse for teknisk bistand på Kommissionen initiativ, jf. artikel 27.
2. Udgifter er berettiget til støtte fra det operationelle program, hvis de er afholdt af en støttemodtager og betalt mellem den 1. december 2013 og den 31. december 2023.
3. Operationer kan ikke udvælges til støtte fra det operationelle program, hvis de fysisk er fuldført eller fuldt ud gennemført, før ansøgningen om støtte under det operationelle program har været forelagt af støttemodtageren for forvaltningsmyndigheden, uanset om alle tilhørende betalinger er blevet foretaget af støttemodtageren.
4. I tilfælde af ændring af et operationelt program, er udgifter, der bliver støtteberettigede som følge af ændringen af det operationelle program, først støtteberettigede fra datoen for medlemsstatens forelæggelse af anmodningen om ændring for Kommissionen.
Artikel 23
Operationers støtteberettigelse
1. Operationer med støtte fra et operationelt program skal gennemføres i den medlemsstat, som er omfattet af det operationelle program.
2. Operationer kan modtage støtte fra et operationelt program, hvis de er blevet udvalgt efter en rimelig og gennemsigtig procedure og på grundlag af et hvilket som helst af kriterierne, som er fastlagt i det operationelle program eller er godkendt af overvågningsudvalget, alt efter omstændighederne.
3. Udvælgelseskriterierne og listerne med operationer, der er udvalgt til støtte fra et OP II, meddeles efter vedtagelsen til overvågningsudvalgene for de operationelle programmer, der medfinansieres af ESF.
4. Fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer kan indkøbes af partnerorganisationerne selv.
Fødevarer og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer kan også indkøbes af et offentligt organ og stilles gratis til rådighed for partnerorganisationerne. I dette tilfælde kan fødevarerne tilvejebringes ved anvendelse, forarbejdning eller salg af varer, som er afsat i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1308/2013, forudsat at dette er den økonomisk mest fordelagtige mulighed og ikke unødigt forsinker leveringen af fødevarer til partnerorganisationerne. Ethvert beløb fra en sådan transaktion skal anvendes til fordel for de socialt dårligst stillede personer og må ikke svække medlemsstaternes forpligtelse til medfinansiering af programmet i henhold til nærværende forordnings artikel 20.
Kommissionen anvender procedurerne vedtaget i henhold til artikel 20, litra i), i forordning (EU) nr. 1308/2013, i henhold til hvilke produkter omhandlet deri kan anvendes, forarbejdes eller sælges med henblik på nærværende forordning for at sikre den mest effektive anvendelse heraf.
5. Fødevarerne og/eller den elementære materielle bistand skal uddeles gratis til de socialt dårligst stillede personer.
6. En operation, som støttes af fonden, kan ikke modtage støtte fra mere end ét operationelt program, der er medfinansieret af fonden, eller fra andre EU-instrumenter for at undgå dobbeltfinansiering.
Artikel 24
Støtteformer
1. Fonden anvendes af medlemsstaterne til at yde støtte i form af tilskud, udbud eller en kombination heraf. Denne støtte må dog ikke omfatte den form for støtte, der er omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
Artikel 25
Former for tilskud
1. Tilskud kan omfatte følgende:
a)
godtgørelse af faktisk afholdte og betalte støtteberettigede udgifter
b)
godtgørelse på grundlag af enhedsomkostninger
c)
faste beløb, der ikke overstiger 100 000 EUR i offentligt bidrag
d)
finansiering efter en fast takst bestemt ved anvendelse af en procentsats på en eller flere nærmere afgrænsede udgiftskategorier.
2. De muligheder, der er omhandlet i stk. 1, må kun kombineres i en enkelt operation, hvis hver mulighed dækker forskellige udgiftskategorier, eller hvis de anvendes til flere på hinanden følgende faser af operationen.
3. De beløb, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c) og d), fastlægges på grundlag af:
a)
en rimelig, retfærdig og kontrollerbar beregningsmetode baseret på et af følgende datasæt:
i)
statistiske data eller andre objektive oplysninger
ii)
verificerede historiske data for individuelle støttemodtagere eller anvendelse af deres sædvanlige driftsbogholderipraksis
b)
metoder og tilsvarende enhedsomkostninger, faste beløb og faste takster, der anvendes under tilskudsordninger, som finansieres fuldt ud af den pågældende medlemsstat for en lignende type operation og støttemodtager
c)
satser, der er fastsat ved denne forordning
d)
en konkret og individuel vurdering på grundlag af et budgetforslag, som er vedtaget af forvaltningsmyndigheden på forhånd, hvor den offentlige støtte ikke overstiger 100 000 EUR.
4. Med henblik på anvendelse af afsnit VI betragtes tilskud beregnet i henhold til de i stk. 1, litra b), c) og d), omtalte støtteformer som støtteberettigede udgifter, som er afholdt og betalt af støttemodtageren.
5. Det dokument, der fastlægger støttebetingelserne for hver enkelt operation, skal foreskrive, hvilken metode der anvendes til at bestemme operationens omkostninger og betingelserne for udbetaling af tilskuddet.
Artikel 26
Udgifters støtteberettigelse
1. Udgifters støtteberettigelse bestemmes på grundlag af nationale regler, medmindre der er fastsat specifikke regler i eller på grundlag af denne forordning.
2. Uanset stk. 1 er følgende udgifter berettiget til støtte fra et OP I:
a)
udgifter til indkøb af fødevarer og/eller elementær materiel bistand
b)
udgifter til transport af fødevarer eller elementær materiel bistand til partnerorganisationernes lagre, hvis det er et offentligt organ, som indkøber fødevarerne eller den elementære bistand og stiller disse til rådighed for partnerorganisationer, samt lagerudgifter som en fast takst på 1 % af udgifterne i litra a) eller i behørigt begrundede tilfælde faktisk afholdte og betalte støtteberettigede udgifter
c)
administrative udgifter, transport- og lagerudgifter, som bæres af partnerorganisationerne som en fast takst på 5 % af udgifterne i litra a) eller 5 % af værdien af de fødevarer, der er afsat i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1308/2013
d)
udgifter til indsamling, transport, lagring og distribution af fødevaredonationer og direkte relaterede oplysningsaktiviteter, der er afholdt og betalt af partnerorganisationerne
e)
udgifter til ledsageforanstaltninger, som gennemføres og anmeldes af de partnerorganisationer, der direkte eller inden for rammerne af samarbejdsaftaler yder fødevarebistand og/eller elementær materiel bistand til de socialt dårligst stillede personer som en fast takst på 5 % af udgifterne i litra a).
3. Uanset stk. 1 skal de udgifter, som er berettigede til støtte fra et operationelt program, være de udgifter, der er afholdt i medfør af artikel 27, stk. 4, eller for indirekte udgifter, der er afholdt som følge af artikel 27, stk. 4, en fast takst på 15 % af de støtteberettigede direkte personaleudgifter.
4. Følgende udgifter er ikke berettiget til støtte fra det operationelle program:
a)
renter af gæld
b)
etablering af infrastruktur
c)
udgifter til genbrugsvarer
d)
moms, medmindre den ikke kan blive tilbagebetalt i henhold til national momslovgivning.
Artikel 27
Teknisk bistand
1. Fonden kan på Kommissionens initiativ eller på dens vegne og inden for et loft på 0,35 % af sin årlige tildeling anvendes til at finansiere den forberedelse, overvågning, administrative og tekniske bistand, revision, information, kontrol og evaluering, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning, samt aktiviteter i medfør af artikel 10.
2. Kommissionen hører medlemsstaterne og de organisationer, der repræsenterer partnerorganisationerne på EU-plan, om den planlagte anvendelse af teknisk bistand.
3. Kommissionen fremlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter hvert år sine planer for den type aktioner, der vedrører foranstaltningerne i stk. 1, når der forventes et bidrag fra fonden.
4. Det operationelle program kan på initiativ af medlemsstaten og inden for et loft på 5 % af tildelingen fra fonden anvendes til at finansiere den forberedelse, forvaltning, overvågning, administrative og tekniske bistand, revision, information, kontrol og evaluering, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning. Den kan også anvendes til at finansiere teknisk bistand til og kapacitetsopbygning af partnerorganisationerne.
AFSNIT V
FORVALTNING OG KONTROL
Artikel 28
Generelle principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
Forvaltnings- og kontrolsystemer skal i overensstemmelse med artikel 5, stk. 7, omfatte:
a)
en beskrivelse af de funktioner, der udføres af de enkelte organer, som er involveret i forvaltning og kontrol, og fordelingen af funktionerne inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om adskillelse af funktioner mellem og inden for sådanne organer
c)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes, er korrekte og formelt rigtige
d)
it-systemer til regnskabsføring, oplagring og overførsel af finansielle data og data om indikatorer med henblik på overvågning og rapportering
e)
rapporterings- og overvågningssystemer, når det ansvarlige organ overdrager udførelse af opgaver til et andet organ
f)
ordninger for revision af forvaltnings- og kontrolsystemernes funktion
g)
systemer og procedurer til sikring af et passende revisionsspor
h)
forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder, herunder svig, og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb, inkl. eventuelle morarenter.
Artikel 29
Ansvar i forbindelse med delt forvaltning
I overensstemmelse med principperne om delt forvaltning har medlemsstaterne og Kommissionen ansvar for forvaltning og kontrol med programmerne i overensstemmelse med deres respektive ansvarsområder, der er fastlagt i denne forordning.
Artikel 30
Medlemsstaternes ansvarsområder
1. Medlemsstaterne opfylder deres forvaltnings-, kontrol- og revisionsforpligtelser og påtager sig det deraf følgende ansvar som fastsat i reglerne om delt forvaltning i finansforordningen og nærværende forordning.
2. Medlemsstaterne forebygger, afslører og korrigerer uregelmæssigheder og inddriver uretmæssigt udbetalte beløb, inkl. eventuelle morarenter. De underretter Kommissionen om uregelmæssigheder, der overstiger 10 000 EUR i bidrag fra fonden, og holder den underrettet om en betydelig udvikling med hensyn til administrative og retlige skridt i den forbindelse.
Medlemsstaterne underretter ikke Kommissionen om uregelmæssigheder i følgende tilfælde:
a)
hvor uregelmæssigheden udelukkende består i hel eller delvis manglende gennemførelse af en operation, som indgår i det medfinansierede operationelle program, på grund af støttemodtagerens konkurs
b)
de tilfælde, der af modtageren frivilligt bringes til forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens kendskab, før de selv har opdaget den, uanset om det sker før eller efter betaling af det offentlige bidrag
c)
de tilfælde, der opdages og korrigeres af forvaltningsmyndigheden eller attesteringsmyndigheden, før den pågældende udgift er medtaget i den udgiftsoversigt, der forelægges for Kommissionen.
I alle andre tilfælde, navnlig de tilfælde, der går forud for en konkurs, eller i tilfælde af mistanke om svig, skal de konstaterede uregelmæssigheder indberettes til Kommissionen sammen med de dertil knyttede forebyggende og korrigerende foranstaltninger.
Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en støttemodtager, ikke kan inddrives, og dette kan tilskrives fejl eller forsømmelse fra en medlemsstats side, er medlemsstaten ansvarlig for, at de pågældende beløb tilbagebetales til Unionens budget. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at inddrive et uretmæssigt udbetalt beløb, hvis det beløb, der skal inddrives fra modtageren, uden renter ikke overstiger 250 EUR i bidrag fra fonden.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 om yderligere nærmere bestemmelser om kriterierne for at fastlægge, hvilke sager om uregelmæssighed der skal indberettes, de data, der skal oplyses, og de betingelser og procedurer, som skal anvendes til at bestemme, om uinddrivelige beløb skal godtgøres af medlemsstaterne.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2, hvori hyppigheden af indberetningen samt det anvendte indberetningsformat angives.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der er indført effektive ordninger for undersøgelse af klager vedrørende fonden. Anvendelsesområdet, reglerne og procedurerne vedrørende sådanne ordninger er medlemsstaternes ansvar i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer. Medlemsstaterne undersøger på Kommissionens anmodning klager indgivet til Kommissionen, som hører under anvendelsesområdet for deres ordninger. Medlemsstaterne underretter efter anmodning Kommissionen om resultaterne af disse undersøgelser.
4. Al officiel udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen skal foregå ved brug af et elektronisk dataudvekslingssystem. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for at fastlægge de vilkår og betingelser, som det elektroniske dataudvekslingssystem skal overholde. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 31
Udpegelse af myndigheder
1. For hvert operationelt program udpeger hver medlemsstat en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ til forvaltningsmyndighed. Samme forvaltningsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
2. For hvert operationelt program udpeger medlemsstaten en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ til attesteringsmyndighed, jf. dog stk. 3. Samme attesteringsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
3. For et operationelt program kan medlemsstaten udpege en forvaltningsmyndighed til også at udføre attesteringsmyndighedens funktioner.
4. For hvert operationelt program udpeger medlemsstaten en national offentlig myndighed eller et tilsvarende organ, der fungerer uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden, til revisionsmyndighed. Samme revisionsmyndighed kan udpeges for to operationelle programmer.
5. Forudsat at princippet om adskillelse af funktionerne er overholdt, kan forvaltningsmyndigheden, attesteringsmyndigheden såfremt der er tale om et OP I, og såfremt der er tale om et OP II, hvor det samlede støttebeløb fra fonden ikke overstiger 250 000 000 EUR, revisionsmyndigheden være en del af samme offentlige myndighed eller organ.
6. Medlemsstaten kan udpege et eller flere bemyndigede organer til at udføre nogle af forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver under den pågældende myndigheds ansvar. De relevante ordninger mellem forvaltningsmyndigheden eller attesteringsmyndigheden og de bemyndigede organer registreres formelt og skriftligt.
7. Medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden kan overdrage forvaltningen af en del af et operationelt program til et bemyndiget organ ved en skriftlig aftale mellem det bemyndigede organ og medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden. Det bemyndigede organ giver garantier for sin solvens og sin kompetence på det pågældende område samt for sin administrative og finansielle forvaltningskapacitet.
8. Medlemsstaten fastsætter skriftligt regler for sine forbindelser med forvaltningsmyndighederne, attesteringsmyndighederne og revisionsmyndighederne, de indbyrdes forbindelser mellem disse myndigheder og disse myndigheders forbindelser med Kommissionen.
Artikel 32
Forvaltningsmyndighedens funktioner
1. Forvaltningsmyndigheden har ansvaret for forvaltning af det operationelle program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
2. Hvad angår det operationelle programs forvaltning skal forvaltningsmyndigheden:
a)
i relevant omfang støtte arbejdet i det overvågningsudvalg, der er nævnt i artikel 11, og forsyne det med de oplysninger, det kræver for at udføre sine opgaver, navnlig data om fremskridt med hensyn til at nå målene i det operationelle program, finansielle data og data vedrørende indikatorer
b)
udarbejde og, efter høring af de relevante interessenter og med undgåelse af interessekonflikter - såfremt der er tale om et OP I eller, efter det i artikel 11 omtalte overvågningsudvalgs godkendelse, et OP II - forelægge Kommissionen årlige og endelige gennemførelsesrapporter som omhandlet i artikel 13
c)
give de bemyndigede organer og støttemodtagerne adgang til oplysninger, som er relevante for henholdsvis udførelsen af deres opgaver og gennemførelsen af operationer
d)
etablere et system til registrering og lagring i elektronisk form af data om hver enkelt operation, der er nødvendige med henblik på overvågning, evaluering, finansiel forvaltning, verificering og revision, herunder data om individuelle deltagere i operationer, der medfinansieres af et OP II
e)
sikre, at de data, der er omhandlet i litra d), indsamles, indlæses og lagres i systemet, der er omhandlet i litra d), i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 95/46/EF og, hvor dette er muligt, opdeles efter køn.
3. Hvad angår udvælgelse af operationer skal forvaltningsmyndigheden:
a)
udarbejde og, hvor dette er relevant, når de er godkendt, anvende relevante udvælgelsesprocedurer og/eller -kriterier, som er ikke-diskriminerende og gennemsigtige
b)
sikre, at den udvalgte operation:
i)
falder ind under fondens og det operationelle programs anvendelsesområde
ii)
opfylder de kriterier, der er fastlagt i det operationelle program og i artikel 22, 23 og 26
iii)
i relevant omfang tager hensyn til principperne i artikel 5, stk. 11, 12, 13 og 14
c)
sikre, at støttemodtageren får et dokument, der fastlægger støttebetingelserne for hver enkelt operation, herunder specifikke krav vedrørende de varer eller tjenesteydelser, der skal leveres i henhold til operationen, finansieringsplanen og fristen for gennemførelsen
d)
sikre sig, at støttemodtageren har administrativ, finansiel og operationel kapacitet til at opfylde de betingelser, der er omhandlet i litra c), før operationen godkendes
e)
sikre sig, at gældende lovgivning med relevans for operationen er blevet overholdt, såfremt operationen er påbegyndt før indgivelse til forvaltningsmyndigheden af en støtteanmodning
f)
bestemme, til hvilken type materiel bistand for et OP I og hvilken type aktion for et OP II udgifterne under en operation skal afsættes til.
4. Hvad angår den finansielle forvaltning og kontrol af det operationelle program skal forvaltningsmyndigheden:
a)
verificere, at medfinansierede varer og tjenesteydelser er blevet leveret, og at de udgifter, som støttemodtagerne har anmeldt, er blevet betalt og er i overensstemmelse med gældende lovgivning og det operationelle program og opfylder betingelserne for støtte til operationen
b)
sikre, at støttemodtagere, der medvirker ved gennemførelsen af operationer, der refunderes på grundlag af faktisk afholdte støtteberettigede udgifter, enten har et særskilt regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til en operation
c)
indføre effektive og forholdsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af svig under hensyntagen til de identificerede risici
d)
etablere procedurer til sikring af, at alle udgifts- og revisionsbilag, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 28, litra g)
e)
udarbejde forvaltningserklæringen og den årlige oversigt, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a) og b).
5. Verificering i henhold til stk. 4, litra a), skal omfatte følgende procedurer:
a)
administrativ verificering af alle støttemodtageres anmodninger om godtgørelse
b)
verificering på stedet af operationer.
Hyppigheden og dækningen af verificeringen på stedet skal stå i et rimeligt forhold til størrelsen af den offentlige støtte til en operation og det risikoniveau, der efter denne verificering og revisionsmyndighedens revisioner er konstateret for forvaltnings- og kontrolsystemet som helhed.
6. Verificering på stedet af individuelle operationer i henhold til stk. 5, første afsnit, litra b), kan udføres på grundlag af stikprøver.
7. Er forvaltningsmyndigheden også støttemodtager under det operationelle program, skal særlige ordninger for den i stk. 4, litra a), omhandlede verificering sikre den fornødne adskillelse af funktioner.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende nærmere bestemmelser om oplysninger i relation til de data, som skal registreres og lagres i elektronisk form i det overvågningssystem, som er etableret i henhold til nærværende artikels stk. 2, litra d).
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger de tekniske specifikationer for det system, som etableres i henhold til nærværende artikels stk. 2, litra d). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende de detaljerede minimumskrav for revisionssporet, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 4, litra d), med hensyn til de posteringer, der skal føres, og den dokumentation, som attesteringsmyndigheden, forvaltningsmyndigheden, de bemyndigede organer og støttemodtagerne skal opbevare.
10. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende modellen for den forvaltningserklæring, der er omhandlet i stk. 4, litra e). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
Artikel 33
Attesteringsmyndighedens funktioner
Attesteringsmyndigheden for et operationelt program har navnlig ansvaret for at:
a)
udarbejde og indgive betalingsanmodninger til Kommissionen og attestere, at disse følger af pålidelige regnskabssystemer, er baseret på kontrollerbar dokumentation og er verificeret af forvaltningsmyndigheden
b)
udarbejde regnskaberne, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a)
c)
attestere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og pålidelige, og at udgifterne angivet i dem overholder gældende ret og er afholdt i forbindelse med operationer, der er udvalgt til finansiering i overensstemmelse med de gældende kriterier for det operationelle program og under overholdelse af gældende ret
d)
sikre, at der findes et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsregistreringer for hver operation, og som understøtter alle data, som kræves til udarbejdelse af betalingsanmodninger og regnskaber, herunder registreringer af beløb, som skønnes at kunne inddrives, inddrevne beløb og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af bidraget til en operation eller et operationelt program
e)
sikre, at den med henblik på udarbejdelse og indgivelse af betalingsanmodninger har modtaget relevante oplysninger fra forvaltningsmyndigheden om procedurer og verificeringer, der er gennemført i forbindelse med udgifterne
f)
med henblik på udarbejdelse og indgivelse af betalingsanmodninger tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
g)
opbevare regnskabsregistreringer i elektronisk form for så vidt angår de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen, og den modsvarende offentlige støtte, som er udbetalt til støttemodtagere
h)
føre regnskab over beløb, som skønnes at kunne inddrives, og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af bidraget til en operation. Inddrevne beløb betales tilbage til Unionens budget, inden det operationelle program afsluttes, ved at trække dem fra i den efterfølgende udgiftsoversigt.
Artikel 34
Revisionsmyndighedens funktioner
1. Revisionsmyndigheden sikrer, at der foretages revision af, at forvaltnings- og kontrolsystemet for de operationelle programmer fungerer hensigtsmæssigt, og af et passende udsnit af operationer på grundlag af de anmeldte udgifter.
De anmeldte udgifter revideres på grundlag af et repræsentativt udsnit og som hovedregel baseret på statistiske metoder til udvælgelse af stikprøver.
Der kan anvendes en ikke-statistisk metode til udvælgelse af stikprøver efter revisionsmyndighedens professionelle skøn i behørigt begrundede tilfælde, i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder og under alle omstændigheder, når antallet af operationer for et regnskabsår er utilstrækkeligt til, at der kan gøres brug af en statistisk metode.
I sådanne tilfælde skal stikprøvens størrelse være tilstrækkelig til at give revisionsmyndigheden mulighed for at udarbejde en gyldig revisionserklæring i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra b).
Den ikke-statistiske metode til udvælgelse af stikprøver skal dække mindst 5 % af de operationer, for hvilke udgifter er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår, og 10 % af de udgifter, som er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår.
Såfremt den samlede støtte fra fonden til et OP I ikke overstiger 35 000 000 EUR, kan revisionsmyndigheden begrænse revisionsaktiviteterne til en årlig systemrevision, som omfatter transaktionsrevision af en kombination af stikprøver og risikobaseret testning af operationer. Revisionsarbejdet skal udføres i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder og årligt kvantitativt opgøre fejlfrekvensen i de udgiftsanmeldelser, der er attesteret over for Kommissionen.
2. Foretages revisionerne af et andet organ end revisionsmyndigheden, sikrer revisionsmyndigheden, at det pågældende organ besidder den nødvendige funktionelle uafhængighed.
3. Revisionsmyndigheden sikrer, at der i revisionsarbejdet tages hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
4. Revisionsmyndigheden skal senest otte måneder efter vedtagelsen af et operationelt program udarbejde en revisionsstrategi for udførelsen af revisioner. I revisionsstrategien fastlægges revisionsmetodologien, stikprøvemetoden, og hvor dette er hensigtsmæssigt, transaktionsrevisionsmetoden vedrørende revisioner af operationer og planlægning af revisioner i forbindelse med det aktuelle regnskabsår og de efterfølgende to regnskabsår. Revisionsstrategien ajourføres årligt fra 2016 til og med 2024. I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles forvaltnings- og kontrolsystem for to operationelle programmer, kan der udarbejdes én revisionsstrategi for de pågældende operationelle programmer. Revisionsmyndigheden forelægger revisionsstrategien for Kommissionen efter anmodning.
5. Revisionsmyndigheden udarbejder:
a)
en revisionsudtalelse, jf. finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra b)
b)
en kontrolrapport med angivelse af de vigtigste resultater af de revisioner, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1, herunder resultater vedrørende mangler, der er konstateret ved forvaltnings- og kontrolsystemerne, samt de foreslåede og gennemførte korrigerende foranstaltninger.
I de tilfælde, hvor der anvendes et fælles forvaltnings- og kontrolsystem for to operationelle programmer, kan de oplysninger, der kræves i første afsnit, litra b), samles i en enkelt rapport.
6. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter som fastlægger modellerne til revisionsstrategien, revisionserklæringen og kontrolrapporten. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 63, stk. 2.
7. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 for at fastsætte anvendelsesområdet for og indholdet af revisioner af operationer og regnskaber samt metodologien for udvælgelse af det udsnit af operationer, der er omhandlet i stk. 1 i nærværende artikel.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62 vedrørende detaljerede regler for anvendelsen af data indsamlet under revisioner foretaget af tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter.
Artikel 35
Procedure for udpegelse af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden
1. Medlemsstaten underretter Kommissionen om datoen og formen for udpegelserne af forvaltningsmyndigheden, som skal være på et passende niveau, og i givet fald af attesteringsmyndigheden inden indgivelsen af den første mellemliggende betalingsanmodning til Kommissionen.
2. De i stk. 1 omhandlede udpegelser skal være baseret på en rapport og en udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan, der vurderer myndighedernes opfyldelse af kriterierne for det interne kontrolmiljø, risikostyring, forvaltnings- og kontrolaktiviteter og overvågning, jf. bilag IV.
Det uafhængige revisionsorgan skal være revisionsmyndigheden eller et andet offentligretligt eller privatretligt organ, som har den nødvendige revisionskapacitet, som er uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og i givet fald af attesteringsmyndigheden, og som udfører sit arbejde under hensyntagen til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
3. Medlemsstater kan beslutte, at en forvaltningsmyndighed eller en attesteringsmyndighed, som er blevet udpeget i forbindelse med et operationelt program, som medfinansieres af ESF, jf. forordning (EU) nr. 1303/2013, anses som værende udpeget med henblik på nærværende forordning.
4. Kommissionen kan inden en måned efter underretningen om de udpegelser, der omhandles i stk. 1, anmode om rapporten og udtalelsen fra det i stk. 2 omhandlede uafhængige revisionsorgan og beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og fastlagte procedurer. Kommissionen beslutter, om den skal anmode om disse dokumenter, på baggrund af sin risikovurdering.
Kommissionen kan fremsætte bemærkninger inden to måneder efter modtagelsen af de i første afsnit omhandlede dokumenter.
Med forbehold af artikel 46 afbryder undersøgelsen af disse dokumenter ikke behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger.
5. Viser eksisterende revisions- og kontrolresultater viser, at den udpegede myndighed ikke længere opfylder de kriterier, der er omhandlet i stk. 2, fastsætter medlemsstaten på et passende niveau og under hensyntagen til problemets alvor en undersøgelsesperiode, i hvilken der træffes de nødvendige korrigerende foranstaltninger.
Gennemfører den udpegede myndighed ikke den krævede korrigerende foranstaltning inden for den undersøgelsesperiode, der fastsættes af medlemsstaten, kan medlemsstaten på et passende niveau trække udpegelsen tilbage.
Medlemsstaten underretter straks Kommissionen, når en udpeget myndighed undersøges og giver i den forbindelse oplysninger om den respektive undersøgelsesperiode, når undersøgelsen afsluttes efter gennemførelse af korrigerende foranstaltninger, samt når udpegelsen af en myndighed trækkes tilbage. Underretningen om, at en udpeget myndighed undersøges af medlemsstaten, afbryder med forbehold for anvendelse af artikel 46 ikke behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger.
6. Trækkes udpegelsen af en forvaltningsmyndighed eller en attesteringsmyndighed tilbage, udpeger medlemsstaterne efter proceduren i stk. 2 et nyt organ, som efter udpegelsen overtager forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens funktioner, og underretter Kommissionen herom.
7. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter vedrørende modellen for det uafhængige revisionsorgans beretning og erklæring og for beskrivelsen af forvaltningsmyndighedens og i givet fald attesteringsmyndighedens funktioner og indførte procedurer. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 36
Kommissionens beføjelser og ansvarsområder
1. Kommissionen sikrer sig på grundlag af de foreliggende oplysninger, herunder oplysninger om udpegelse af organer, som er ansvarlige for forvaltning og kontrol, dokumenter, som hvert år fremlægges af disse udpegede organer i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 5, kontrolrapporter, årlige gennemførelsesrapporter og revisioner foretaget af nationale organer og EU-organer, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer, der overholder nærværende forordning og de fondsspecifikke regler, og at disse systemer fungerer effektivt under gennemførelsen af operationelle programmer.
2. Tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter kan på betingelse af, at den kompetente nationale myndighed gives mindst 12 arbejdsdages varsel herom, bortset fra i hastesager, foretage revisioner eller kontrol på stedet. Kommissionen overholder proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til behovet for at undgå uberettiget overlapning af revisioner eller kontroller foretaget af medlemsstaterne, risikoniveauet for Unionens budget og behovet for at minimere de administrative byrder for støttemodtageren i overensstemmelse med denne forordning. Sådanne revisioner eller kontroller kan bl.a. omfatte verificering af, om forvaltnings- og kontrolsystemerne i et program eller en del heraf eller i operationer fungerer effektivt, og vurdering af den forsvarlige økonomiske forvaltning af operationer eller programmer. Medlemsstatens embedsmænd eller bemyndigede repræsentanter kan deltage i sådanne revisioner eller kontroller.
Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter, der har behørig beføjelse til at foretage revision eller kontrol på stedet, skal have adgang til alle nødvendige fortegnelser, dokumenter og metadata, uanset hvilket medium de er lagret på, vedrørende operationer støttet af fonden eller forvaltnings- og kontrolsystemerne. Medlemsstaterne udleverer genparter af disse fortegnelser, dokumenter og metadata til Kommissionen efter anmodning.
Beføjelserne fastsat i dette stykke berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser, ifølge hvilke visse handlinger er forbeholdt myndighedspersoner, der er specifikt udpeget efter national lov. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter deltager bl.a. ikke i besøg på privat bopæl eller formel udspørgning af personer inden for rammerne af national lovgivning. Disse tjenestemænd eller repræsentanter skal dog have adgang til de oplysninger, der således tilvejebringes, uden at tilsidesætte nationale domstoles kompetencer og under fuld overholdelse af de berørte retssubjekters grundlæggende rettigheder.
3. Kommissionen kan kræve, at en medlemsstat iværksætter de fornødne aktioner for at sikre, at deres forvaltnings- og kontrolsystemer fungerer effektivt, eller verificere, at udgifterne er korrekte, i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 37
Samarbejde med revisionsmyndighederne
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler omgående resultaterne af de revisioner, der er foretaget af forvaltnings- og kontrolsystemerne, med disse myndigheder.
2. For at lette dette samarbejde i tilfælde af, at en medlemsstat udpeger flere revisionsmyndigheder, kan medlemsstaten udpege et koordinerende organ.
3. Kommissionen og revisionsmyndighederne samt eventuelle koordinerende organer mødes regelmæssigt, og som hovedregel mindst én gang om året, medmindre andet er aftalt, for at gennemgå den årlige kontrolrapport, revisionsudtalelsen og revisionsstrategien og for at udveksle synspunkter om spørgsmål vedrørende forbedring af forvaltnings- og kontrolsystemerne.
AFSNIT VI
FINANSIEL FORVALTNING, GENNEMGANG OG GODKENDELSE AF REGNSKABER, FINANSIELLE KORREKTIONER OG FRIGØRELSE
KAPITEL 1
Finansiel forvaltning
Artikel 38
Budgetforpligtelser
Unionens budgetforpligtelser i forbindelse med hvert operationelt program indgås i årlige rater i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et operationelt program udgør en finansieringsafgørelse, jf. finansforordningens artikel 84, og når den er meddelt den pågældende medlemsstat, udgør den en retlig forpligtelse i finansforordningens forstand.
For hvert operationelt program følger budgetforpligtelsen vedrørende første rate efter Kommissionens vedtagelse af det operationelle program.
Budgetforpligtelserne vedrørende de efterfølgende rater indgås af Kommissionen inden den 1. maj hvert år på grundlag af den afgørelse, der er omhandlet i stk. 2 i nærværende artikel, undtagen hvor finansforordningens artikel 16 finder anvendelse.
Artikel 39
Kommissionens betalinger
1. Kommissionens betalinger af fondsbidraget til hvert enkelt operationelt program foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne og forudsat, at der er disponible midler. Hver betaling opføres under den tidligst indgåede budgetforpligtelse for fonden.
2. Betalingerne tager form af forfinansiering, mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo.
Artikel 40
Kommissionens mellemliggende betalinger og betaling af den endelige saldo
1. Kommissionen refunderer som mellemliggende betalinger 90 % af det beløb, der fremkommer ved at anvende medfinansieringssatsen, der er fastsat i afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program, på de støtteberettigede offentlige udgifter inkluderet i betalingsanmodningen. Kommissionen fastsætter de resterende beløb, der skal refunderes som mellemliggende betalinger eller inddrives i overensstemmelse med artikel 50.
2. Uanset artikel 21 må fondens bidrag via mellemliggende betalinger og betalingen af den endelige saldo ikke være større end det maksimale bidrag fra fonden som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.
Artikel 41
Betalingsanmodninger
1. Betalingsanmodningen, der skal indgives til Kommissionen, skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for, at Kommissionen kan opstille et regnskab, jf. artikel 68, stk. 3, i finansforordningen.
2. Betalingsanmodninger skal for det operationelle program generelt og for teknisk bistand i henhold til artikel 27, stk. 4, indeholde:
a)
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter, som modtagerne har afholdt og betalt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, som angivet i attesteringsmyndighedens regnskabssystem
b)
de samlede offentlige udgifter anvendt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, som angivet i attesteringsmyndighedens regnskabssystem.
3. Støtteberettigede udgifter medtaget i en betalingsanmodning skal dokumenteres ved hjælp af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi, undtagen for støtteformer i henhold til artikel 25, stk. 1, litra b) og c) og d). Når det drejer sig om disse støtteformer, skal beløbene i betalingsanmodningen være de udgifter, der er beregnet på det relevante grundlag.
4. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, som fastlægger modellen for betalingsanmodninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 42
Betalinger til støttemodtagere
1. Forvaltningsmyndigheden sikrer, at støttemodtagerne i forbindelse med tilskud til partnerorganisationer modtager et beløb, der er tilstrækkeligt til at sikre en korrekt gennemførelse af operationerne.
2. Med forbehold af, at der er disponible midler fra forfinansieringen og de mellemliggende betalinger, sikrer forvaltningsmyndigheden, at en støttemodtager modtager det samlede beløb for de støtteberettigede offentlige udgifter fuldt ud og senest 90 dage fra datoen for modtagerens indgivelse af betalingsanmodningen. Der foretages ikke fradrag eller tilbageholdelse af noget beløb, og der pålægges ikke nogen specifik afgift eller andre afgifter med tilsvarende virkning, der kan nedsætte beløbene til støttemodtagerne.
3. Betalingsfristen i stk. 2 kan afbrydes af forvaltningsmyndigheden i behørigt begrundede tilfælde, hvis:
a)
betalingsanmodningen ikke er forfalden til betaling, eller den relevante dokumentation, herunder de dokumenter, der er nødvendige for forvaltningsverificering i henhold til artikel 32, stk. 4, litra a), ikke er blevet fremsendt
b)
en undersøgelse er blevet iværksat i forbindelse med en eventuel uregelmæssighed, der berører de pågældende udgifter.
Den pågældende støttemodtager underrettes skriftligt om afbrydelsen og årsagerne hertil.
Artikel 43
Anvendelse af euroen
1. Beløbene i medlemsstaternes fremlagte operationelle programmer, udgiftsoversigter, betalingsanmodninger, regnskaber og udgifter angivet i de årlige og endelige gennemførelsesrapporter udtrykkes i euro.
2. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for en betalingsanmodning, omregner de udgiftsbeløb, der afholdt i national valuta, til euro. Disse beløb omregnes til euro til ved hjælp af Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne blev registreret i det regnskab, som attesteringsmyndigheden for det operationelle program fører. Kommissionen offentliggør hver måned vekselkursen elektronisk.
3. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 2 fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i attesteringsmyndighedens regnskab inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
Artikel 44
Betaling og udligning af forfinansiering
1. Efter Kommissionens afgørelse om vedtagelse af det operationelle program, betaler Kommissionen et forfinansieringsbeløb på 11 % af fondens samlede bidrag til det pågældende operationelle program.
2. Forfinansieringen må kun anvendes til betalinger til støttemodtagerne som led i gennemførelsen af det operationelle program. Den stilles straks til rådighed for det ansvarlige organ til dette formål.
3. Det samlede beløb, der betales som forfinansiering, tilbagebetales til Kommissionen, hvis der ikke indsendes en betalingsanmodning for det pågældende operationelle program senest 24 måneder efter den dato, hvor Kommissionen udbetaler det første forfinansieringsbeløb. Unionens bidrag til det pågældende operationelle program påvirkes ikke af en sådan tilbagebetaling.
4. Det beløb, der er udbetalt som forfinansiering, skal være udlignet fuldstændigt i Kommissionens regnskab, senest når det operationelle program afsluttes.
Artikel 45
Frister for indgivelse af anmodninger om mellemliggende betaling og for betaling heraf
1. Attesteringsmyndigheden sender regelmæssigt en anmodning om mellemliggende betaling i overensstemmelse med artikel 41, stk. 2, som dækker beløb bogført i dens regnskabssystem i regnskabsåret. Attesteringsmyndigheden kan imidlertid, hvis den finder det nødvendigt, lade sådanne beløb indgå i betalingsanmodninger, der forelægges i efterfølgende regnskabsår.
2. Attesteringsmyndigheden fremlægger den endelige anmodning om mellemliggende betaling senest den 31. juli efter afslutningen af det foregående regnskabsår og under alle omstændigheder inden den første mellemliggende betalingsanmodning for det næste regnskabsår.
3. Den første anmodning om mellemliggende betaling må ikke fremlægges, før Kommissionen er underrettet om udpegelsen af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden i overensstemmelse med artikel 35.
4. Der må ikke foretages mellemliggende betalinger til et operationelt program, medmindre den årlige gennemførelsesrapport er blevet tilsendt Kommissionen i overensstemmelse med artikel 13.
5. Forudsat at der er disponible midler, foretager Kommissionen de mellemliggende betalinger senest 60 dage efter, at betalingsanmodningen er registreret hos Kommissionen.
Artikel 46
Afbrydelse af betalingsfristen
1. Betalingsfristen for en mellemliggende betalingsanmodning kan afbrydes af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen i en periode på højst seks måneder, hvis:
a)
der efter oplysninger fra et nationalt revisionsorgan eller EU-revisionsorgan er en klar begrundet mistanke om, at der er alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet
b)
den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede skal foretage supplerende verificering som følge af oplysninger, som den anvisningsberettigede har modtaget, og hvorved denne bliver opmærksom på, at der til udgifterne i en betalingsanmodning knytter sig en uregelmæssighed med alvorlige finansielle konsekvenser
c)
et af de dokumenter, der kræves i henhold til finansforordningens artikel 59, stk. 5, ikke er forelagt.
Medlemsstaten kan aftale en forlængelse af afbrydelsesperioden på yderligere tre måneder.
2. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede skal begrænse afbrydelsen til den del af udgifterne, som er omfattet af den betalingsanmodning, der er berørt af de i stk. 1, første afsnit, omhandlede elementer, medmindre det er umuligt at identificere den berørte del af udgifterne. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede underretter straks skriftligt medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden om årsagen til afbrydelsen og anmoder dem at afhjælpe situationen. Afbrydelsen bringes til ophør af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, så snart de fornødne foranstaltninger er truffet.
Artikel 47
Suspension af betalinger
1. Alle eller en del af de mellemliggende betalinger kan suspenderes af Kommissionen, hvis en eller flere af følgende betingelser er opfyldt:
a)
der er en alvorlig mangel ved det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, som har bragt EU-bidraget til det operationelle program i fare, og der er ikke truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt
b)
udgifterne i en udgiftsoversigt er behæftet med en uregelmæssighed med alvorlige finansielle konsekvenser, der ikke er korrigeret
c)
medlemsstaten har undladt at træffe de nødvendige foranstaltninger til at rette op på den situation, der gav anledning til en afbrydelse i henhold til artikel 46
d)
der er en alvorlig mangel i kvaliteten og pålideligheden af overvågningssystemet eller i dataene om indikatorer.
2. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter beslutte at suspendere alle eller en del af de mellemliggende betalinger efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Kommissionen bringer suspensionen af alle eller en del af de mellemliggende betalinger til ophør, når medlemsstaten har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at kunne ophæve suspensionen.
KAPITEL 2
Udarbejdelse, gennemgang og godkendelse af regnskaber og afslutning af operationelle programmer
Artikel 48
Forelæggelse af oplysninger
For hvert år fra 2016 til og med 2025 forelægger medlemsstaterne inden for den frist, der er fastsat i finansforordningens artikel 59, stk. 5, Kommissionen følgende dokumenter, som er anført i nævnte artikel, nemlig:
a)
de regnskaber, der er omhandlet i artikel 49, stk. 1, i nærværende forordning for det foregående regnskabsår
b)
den forvaltningserklæring og den årlige sammenfatning, der er omhandlet i artikel 32, stk. 4, litra e), i nærværende forordning for det foregående regnskabsår
c)
den revisionserklæring og kontrolrapport, som er omhandlet i artikel 34, stk. 5, litra a) og b), i nærværende forordning for det foregående regnskabsår.
Artikel 49
Udarbejdelse af regnskaber
1. Det i finansforordningens artikel 59, stk. 5, første afsnit, litra a), omhandlede regnskab forelægges Kommissionen for hvert operationelt program. Regnskaberne skal dække regnskabsåret og omfatte følgende:
a)
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter bogført i attesteringsmyndighedens regnskabssystemer, som indgår i betalingsanmodninger indgivet til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 41 og artikel 45, stk. 2, senest den 31. juli efter afslutningen af regnskabsåret, de samlede modsvarende støtteberettigede offentlige udgifter, der er afholdt i forbindelse med gennemførelsen af operationerne, og det samlede beløb af hertil svarende betalinger til støttemodtagere under artikel 42, stk. 2
b)
de beløb, som er trukket tilbage eller inddrevet i løbet af regnskabsåret, de beløb, der skal inddrives ved udgangen af regnskabsåret, og de uinddrivelige beløb
c)
en afstemning mellem de udgifter, der er angivet i henhold til litra a) i nærværende stykke, og de udgifter, der er anmeldt for samme regnskabsår i betalingsanmodninger, ledsaget af en redegørelse for eventuelle afvigelser.
2. Udelader en medlemsstat udgifter, der tidligere indgik i en anmodning om mellemliggende betaling for regnskabsåret, fra sine regnskaber på grund af en igangværende vurdering af disse udgifters lovlighed og formelle rigtighed, kan en del af eller alle disse udgifter, som efterfølgende findes lovlige og formelt rigtige, medtages i en anmodning om mellemliggende betaling, der vedrører et efterfølgende regnskabsår.
3. For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne artikel vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, som fastlægger modellen for de i denne artikel omhandlede regnskaber. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 63, stk. 3.
Artikel 50
Gennemgang og godkendelse af regnskaber
1. Senest den 31. maj i året efter afslutningen af et regnskabsår foretager Kommissionen i overensstemmelse med finansforordningens artikel 59, stk. 6, en gennemgang af de dokumenter, som er forelagt af medlemsstaterne i henhold til artikel 48 i nærværende forordning.
Medlemsstaterne leverer på Kommissionens anmodning alle de supplerende oplysninger, som er nødvendige for at Kommissionen kan fastslå, om regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende inden for fristen i nærværende stykkes første afsnit.
2. Kommissionen godkender regnskaberne, hvis den kan konkludere, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende. Kommissionen når frem til en sådan konklusion, når revisionsmyndigheden har fremsat en revisionserklæring uden forbehold vedrørende regnskabernes fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed, medmindre Kommissionen specifikt kan dokumentere, at revisionserklæringen vedrørende regnskaberne er upålidelig.
3. Kommissionen underretter inden for fristen i stk. 1 medlemsstaterne om, hvorvidt den kan godkende regnskaberne.
4. Er Kommissionen af årsager, der kan tilskrives en medlemsstat, ikke i stand til at godkende regnskaberne inden udløbet af fristen i stk. 1, underretter Kommissionen medlemsstaten herom med angivelse af årsagen i overensstemmelse med stk. 2 samt de foranstaltninger, der skal træffes, og fristen for deres gennemførelse. Ved udløbet af denne frist, underretter Kommissionen medlemsstaten om, hvorvidt den kan godkende regnskaberne.
5. Kommissionen tager i forbindelse med sin godkendelse af regnskaberne ikke stilling til spørgsmål forbindelse med lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner for udgifter, der er opført i regnskaberne. Proceduren for gennemgang og godkendelse af regnskaber må ikke afbryde behandlingen af anmodninger om mellemliggende betalinger og må ikke føre til suspension af betalinger, jf. dog artikel 46 og 47.
6. Kommissionen beregner på grundlag af de godkendte regnskaber beløbet med udgiftsvirkning for fonden for regnskabsåret og de deraf følgende tilpasninger i forhold til betalinger til medlemsstaten. Kommissionen tager følgende i betragtning:
i)
de beløb i regnskabet omhandlet i artikel 49, stk. 1, litra a), og for hvilke medfinansieringssatsen, som er defineret i artikel 20, skal anvendes
ii)
de samlede betalinger foretaget af Kommissionen i løbet af det pågældende regnskabsår bestående af de mellemliggende betalinger foretaget af Kommissionen i henhold til artikel 21 og artikel 40, stk. 1.
7. Efter den i denne artikels stk. 6 omhandlede beregning betaler Kommissionen eventuelle yderligere skyldige beløb inden for 30 dage efter godkendelsen af regnskabet. Er der tale om et beløb, der skal inddrives fra medlemsstaten, gøres det til genstand for en indtægtsordre udstedt af Kommissionen, som så vidt muligt skal udføres ved modregning af beløb, medlemsstaten har til gode i forbindelse med efterfølgende betalinger til samme operationelle program. En sådan indtægtsordre udgør ikke en finansiel korrektion og reducerer ikke støtten fra fonden til det operationelle program. Det inddrevne beløb udgør formålsbestemte indtægter i henhold til finansforordningens artikel 177, stk. 3.
8. Såfremt Kommissionen efter at have anvendt proceduren i stk. 4 ikke kan godkende regnskabet, fastsætter den på grundlag af de foreliggende oplysninger og i overensstemmelse med stk. 6 det beløb, der får udgiftsvirkning for fonden for regnskabsåret, og underretter medlemsstaten herom. Hvis medlemsstaten inden to måneder efter Kommissionens fremsendelse af oplysninger meddeler Kommissionen sit samtykke, finder stk. 7 anvendelse. Foreligger der ikke sådant samtykke, vedtager Kommissionen en afgørelse ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, som fastsætter det beløb, der får udgiftsvirkning for fonden for det pågældende regnskabsår. En sådan afgørelse udgør ikke en finansiel korrektion og reducerer ikke støtten fra fonden til det operationelle program. Kommissionen anvender på grundlag af afgørelsen tilpasningerne af betalingerne til medlemsstaten i overensstemmelse med stk. 7.
9. Kommissionens godkendelse af regnskabet eller Kommissionens afgørelse i henhold til stk. 8 berører ikke anvendelsen af korrektioner i henhold til artikel 55 og 56.
10. Medlemsstaterne kan med forbehold af artikel 55 og 56 erstatte uregelmæssige beløb, som konstateres efter fremlæggelsen af regnskabet, ved at foretage de tilsvarende tilpasninger i regnskaberne for det regnskabsår, hvor uregelmæssigheden blev konstateret.
Artikel 51
Adgang til dokumenter
1. Forvaltningsmyndigheden sikrer, at al dokumentation vedrørende udgifter støttet af fonden til operationer, hvor de samlede støtteberettigede udgifter er på mindre end 1 000 000 EUR, efter anmodning stilles til rådighed for Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret i en periode på tre år fra den 31. december efter fremlæggelsen af de regnskaber, som indeholder udgifterne til operationen.
I forbindelse med andre operationer end dem, der er omhandlet i første afsnit, skal al dokumentation stilles til rådighed i en periode på to år fra den 31. december efter fremlæggelsen af de regnskaber, som indeholder de samlede udgifter til den fuldførte operation.
En forvaltningsmyndighed kan beslutte at anvende reglen i andet afsnit på operationer, hvor de samlede støtteberettigede udgifter er på mindre end 1 000 000 EUR.
Den i første afsnit nævnte tidsperiode afbrydes, hvis der anlægges sag, eller hvis Kommissionen fremsætter begrundet anmodning herom.
2. Forvaltningsmyndigheden underretter støttemodtagerne om startdatoen for den periode, der er omhandlet i stk. 1.
3. Dokumenterne opbevares enten i de originale udgaver eller som bekræftede genparter af de originale udgaver, eller på almindeligt anerkendte datamedier, herunder elektroniske udgaver af originaldokumenter eller dokumenter, der kun findes i elektronisk udgave.
4. Dokumenterne skal opbevares på en måde, der kun muliggør identifikation af de registrerede så længe det er nødvendigt af hensyn til de formål, hvortil personoplysningerne indsamles, eller de formål, hvortil de senere behandles.
5. Proceduren til attestering af, at dokumenter på almindeligt anerkendte datamedier stemmer overens med de originale udgaver, fastlægges af de nationale myndigheder og skal sikre, at de udgaver, der opbevares, opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til revisionsformål.
6. Hvis dokumenter kun foreligger i elektronisk form, skal de anvendte edb-systemer opfylde anerkendte sikkerhedsstandarder, som sikrer, at de dokumenter, der opbevares, opfylder nationale lovkrav og kan anvendes til revisionsformål.
Artikel 52
Fremlæggelse af afslutningsdokumenterne og betaling af den endelige saldo
1. Ud over de dokumenter, der er omhandlet i artikel 48, for det sidste regnskabsår fra den 1. juli 2023 til den 30. juni 2024 fremlægger medlemsstaterne en endelig rapport om gennemførelsen af det operationelle program.
2. Den endelige saldo udbetales senest tre måneder efter datoen for godkendelse af regnskaberne for det sidste regnskabsår eller senest en måned efter datoen for godkendelsen af den endelige gennemførelsesrapport.
KAPITEL 3
Finansielle korrektioner og inddrivelser
Artikel 53
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
1. Medlemsstaterne har i første række ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder, for at foretage de nødvendige finansielle korrektioner og for at søge inddrivelse. Hvis der er tale om systembetingede uregelmæssigheder, udvider medlemsstaten sine undersøgelser til at omfatte alle operationer, som kan tænkes at være berørt.
2. Medlemsstaterne foretager de finansielle korrektioner i forbindelse med enkeltstående eller systembetingede uregelmæssigheder, som konstateres i forbindelse med operationer eller operationelle programmer. Finansielle korrektioner består i helt eller delvis at annullere det offentlige bidrag til en operation eller et operationelt program. Medlemsstaten tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det økonomiske tab for fonden og foretager en forholdsmæssig korrektion. De finansielle korrektioner registreres i regnskabet af forvaltningsmyndigheden for det regnskabsår, i hvilket annulleringen besluttes.
3. De bidrag fra fonden, der annulleres i henhold til stk. 2, kan genanvendes af medlemsstaten inden for det pågældende operationelle program, jf. dog stk. 4.
4. Et bidrag, som er annulleret i henhold til stk. 2, kan ikke genanvendes til nogen af de operationer, som var genstand for korrektionen, eller, hvis der foretages en finansiel korrektion i forbindelse med en systembetinget uregelmæssighed, til nogen af de operationer, der er berørt af den systembetingede uregelmæssighed.
5. En finansiel korrektion berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til at sikre tilbagebetalinger i henhold til denne artikel.
Artikel 54
Kommissionens finansielle korrektioner
1. Kommissionen foretager finansielle korrektioner ved hjælp af gennemførelsesretsakter ved at annullere hele eller en del af EU-bidraget til et operationelt program og foretage inddrivelse fra medlemsstaten for at udelukke udgifter, som overtræder gældende ret, fra EU-støtte.
2. En overtrædelse af gældende ret medfører kun en finansiel korrektion i forbindelse med udgifter, som er blevet anmeldt til Kommissionen, og hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
overtrædelsen har påvirket det ansvarlige organs valg af en operation til at modtage støtte fra fonden, eller der er, i tilfælde, hvor det på grund af overtrædelsens art ikke er muligt at påvise denne virkning, begrundet risiko for, at overtrædelsen har haft en sådan virkning
b)
overtrædelsen har påvirket størrelsen af de udgifter, som er anmeldt med henblik på godtgørelse fra Unionens budget, eller der er, i tilfælde, hvor det på grund af overtrædelsens art ikke er muligt at sætte tal på dens finansielle virkning, begrundet risiko for, at overtrædelsen har haft en sådan virkning.
3. Når Kommissionen fastsætter en finansiel korrektion, jf. stk. 1, overholder den proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til arten og grovheden af overtrædelsen af gældende ret og de finansielle virkninger for Unionens budget. Kommissionen holder Europa-Parlamentet og Rådet underrettet om afgørelser vedrørende anvendelse af finansielle korrektioner.
Artikel 55
Kriterier for Kommissionens finansielle korrektioner
1. Kommissionen foretager finansielle korrektioner ved hjælp af gennemførelsesretsakter ved at annullere hele eller en del af EU-bidraget til et operationelt program, jf. artikel 54, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er alvorlige mangler ved det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde, som har bragt det EU-bidrag, der allerede er betalt til programmet, i fare
b)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 53 før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke
c)
udgifterne i en betalingsanmodning er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke.
Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede individuelle uregelmæssigheder og tager hensyn til, om en uregelmæssighed er systembetinget. Hvis det ikke er muligt præcist at fastslå størrelsen af uregelmæssighederne med udgiftsvirkning for fonden, anvender Kommissionen en fast takst eller en ekstrapoleret finansiel korrektion.
2. Når Kommissionen træffer afgørelse om en korrektion, jf. stk. 1, overholder den proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til uregelmæssighedens art og alvor og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler i forvaltnings- og kontrolsystemerne, der er konstateret ved det operationelle program.
3. Baserer Kommissionen sin holdning på rapporter fra andre revisorer end revisorerne i dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner om de finansielle følger efter at have undersøgt de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 53, stk. 2, de underretninger, der er sendt i henhold til artikel 30, stk. 2, og medlemsstatens eventuelle svar.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 62, som fastlægger de nærmere bestemmelser om kriterierne for at fastlægge alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, herunder de vigtigste typer af sådanne alvorlige mangler, kriterierne for at fastlægge, hvilket niveau af finansiel korrektion der skal anvendes, og kriterierne for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner.
Artikel 56
Procedure for Kommissionens finansielle korrektioner
1. Før Kommissionen træffer afgørelse om finansiel korrektion, indleder den proceduren ved at meddele medlemsstaten de foreløbige konklusioner af sin undersøgelse og anmode den om at fremsætte sine bemærkninger inden to måneder.
2. Hvis Kommissionen foreslår en finansiel korrektion på grundlag af en ekstrapolation eller til en fast takst, skal medlemsstaten have mulighed for via en gennemgang af de pågældende dokumenter at påvise, at uregelmæssighedens faktiske omfang er mindre end det, der fremgår af Kommissionens vurdering. Medlemsstaten kan efter aftale med Kommissionen begrænse denne gennemgang til kun at omfatte en passende andel eller stikprøver af de pågældende dokumenter. Medmindre det drejer sig om behørigt begrundede tilfælde, må den tid, der anvendes til denne gennemgang, ikke overstige en yderligere periode på to måneder efter tomånedersperioden i stk. 1.
3. Kommissionen tager hensyn til alle beviser, som medlemsstaten forelægger inden for fristerne i stk. 1 og 2.
4. Hvis medlemsstaten ikke godtager Kommissionens foreløbige konklusioner, indbyder Kommissionen medlemsstaten til en høring for at sikre, at alle relevante oplysninger og bemærkninger foreligger som grundlag for Kommissionens konklusioner om anvendelsen af den finansielle korrektion.
5. I tilfælde af enighed, og med forbehold af stk. 7 i nærværende artikel, kan medlemsstaten genanvende fonden i overensstemmelse med artikel 53, stk. 3.
6. For at anvende finansielle korrektioner træffer Kommissionen en afgørelse ved hjælp af gennemførelsesretsakter senest seks måneder efter høringsdatoen eller efter datoen for modtagelse af supplerende oplysninger, når medlemsstaten indvilliger i at fremlægge sådanne yderligere oplysninger efter høringen. Kommissionen tager hensyn til alle de oplysninger og bemærkninger, der er fremkommet under proceduren. Hvis der ikke finder nogen høring sted, begynder fristen på seks måneder to måneder efter modtagelsen af Kommissionens indbydelse til høringen.
7. Hvis Kommissionen, under udførelse af sine opgaver i henhold til artikel 36, eller Den Europæiske Revisionsret konstaterer uregelmæssigheder, der viser en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, skal den deraf følgende finansielle korrektion reducere støtten fra fondene til det operationelle program.
Første afsnit finder ikke anvendelse i tilfælde af en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemets effektive funktionsmåde, som inden den dato, hvor den blev opdaget af Kommissionen eller Den Europæiske Revisionsret:
a)
var blevet identificeret i forvaltningserklæringen, den årlige kontrolrapport eller revisionserklæringen forelagt Kommissionen i overensstemmelse med artikel 59, stk. 5, i finansforordningen, eller i andre revisionsberetninger fra revisionsmyndigheden, der er forelagt Kommissionen, og de relevante foranstaltninger er truffet, eller
b)
havde været genstand for passende afhjælpende foranstaltninger truffet af medlemsstaten.
Vurderingen af alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde baseres på gældende lovgivning på tidspunktet for forelæggelsen af de relevante forvaltningserklæringer, årlige kontrolrapporter og revisionserklæringer.
Når der træffes afgørelse om en finansiel korrektion, skal Kommissionen:
a)
respektere proportionalitetsprincippet ved at tage hensyn til arten og alvoren af den alvorlige mangel i et forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde samt dens finansielle virkninger for Unionens budget
b)
med henblik på anvendelse af en fast takst eller ekstrapoleret finansiel korrektion udelukke uregelmæssige udgifter, der tidligere er konstateret af den medlemsstat, hvis regnskaber er blevet tilpasset i overensstemmelse med artikel 50, stk. 10, samt udgifter, der er underlagt en igangværende vurdering med hensyn til deres lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 49, stk. 2
c)
i forbindelse med vurderingen af den resterende risiko for Unionens budget tage hensyn til en fast takst eller ekstrapolerede korrektioner, der anvendes på medlemsstatens udgifter, for andre alvorlige mangler, som medlemsstaten har konstateret.
Artikel 57
Tilbagebetaling
1. Enhver skyldig tilbagebetaling til Unionens budget foretages før den forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til finansforordningens artikel 73. Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden måned efter indtægtsordrens udstedelse.
2. Enhver forsinkelse i tilbagebetalingen giver anledning til morarenter fra forfaldsdatoen indtil datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender i sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første arbejdsdag i den måned, hvor beløbet forfalder til betaling, forhøjet med 1 ½procentpoint.
Artikel 58
Forholdsmæssig kontrol af operationelle programmer
1. Operationer, for hvilke de samlede støtteberettigede udgifter ikke overstiger 150 000 EUR, må ikke underkastes mere end én revision af enten revisionsmyndigheden eller Kommissionen forud for indgivelsen af regnskaberne for det regnskabsår, hvor operationerne er fuldført. Andre operationer må ikke underkastes mere end én revision pr. regnskabsår af revisionsmyndigheden eller Kommissionen forud for fremlæggelsen af regnskaberne for det år i hvilket operationen fuldføres. Operationer må ikke underkastes en revision af Kommissionen eller revisionsmyndigheden i et givent år, hvis Den Europæiske Revisionsret allerede har foretaget en revision i det pågældende år, forudsat at resultaterne af det revisionsarbejde, der er udført af Den Europæiske Revisionsret for sådanne operationer, kan anvendes af revisionsmyndigheden eller Kommissionen til opfyldelse af deres respektive opgaver.
2. Revisionen af en OP I-støttet operation kan omfatte alle gennemførelsesfaser og alle niveauer i distributionskæden med kontrol af de endelige modtagere som eneste undtagelse, medmindre en risikovurdering viser, at der en specifik risiko for uregelmæssigheder eller svig.
3. For operationelle programmer, for hvilke den seneste revisionsudtalelse viser, at der ikke er nogen væsentlige mangler, kan Kommissionen på det efterfølgende møde, der er omhandlet i artikel 37, stk. 2, aftale med revisionsmyndigheden, at niveauet for det krævede revisionsarbejde kan nedsættes, således at det står i forhold til den konstaterede risiko. I sådanne tilfælde skal Kommissionen ikke foretage egne revisioner på stedet, medmindre der er tegn på mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemet, som påvirker udgifter, der er anmeldt til Kommissionen i et regnskabsår, for hvilket regnskaberne er blevet godkendt af Kommissionen.
4. For operationelle programmer, hvorom Kommissionen konkluderer, at revisionsmyndighedens erklæring er pålidelig, kan Kommissionen aftale med revisionsmyndigheden at begrænse Kommissionens egne revisioner på stedet til en revision af revisionsmyndighedens arbejde, medmindre der er beviser på mangler i revisionsmyndighedens arbejde vedrørende et regnskabsår, for hvilket regnskaberne allerede er godkendt af Kommissionen.
5. Uanset stk. 1 kan revisionsmyndigheden og Kommissionen foretage revisioner af operationer, hvis en risikovurdering eller en revision foretaget af Den Europæiske Revisionsret viser, at der er en specifik risiko for uregelmæssigheder eller svig, i tilfælde af dokumentation for alvorlige mangler i det pågældende operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystems effektive funktionsmåde og i den periode, der omhandles i artikel 51, stk. 1. Kommissionen kan for at vurdere det arbejde, der er foretaget af en revisionsmyndighed, gennemgå revisionsmyndighedens revisionsspor eller deltage i revisionsmyndighedens revisioner på stedet eller, såfremt det i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder er nødvendigt, kan Kommissionen foretage revisioner af operationer for at opnå sikkerhed for, at revisionsmyndigheden fungerer effektivt.
KAPITEL 4
Frigørelse
Artikel 59
Frigørelse
1. Kommissionen frigør enhver del af beløbet i et operationelt program, som ikke er blevet anvendt til betaling af forfinansiering og mellemliggende betalinger senest den 31. december i det tredje finansår efter året for indgåelsen af budgetforpligtelsen under det operationelle program, eller for hvilken der ikke i overensstemmelse med artikel 45 er indgivet en betalingsanmodning udfærdiget i overensstemmelse med artikel 41, herunder eventuelle betalingsanmodninger, som helt eller delvist er omfattet af en afbrydelse af betalingsfristen eller en suspension af betalinger.
2. Den del af forpligtelserne, som stadig er åben den 31. december 2023, frigøres, hvis nogle af de dokumenter, der kræves i henhold til artikel 52, stk. 1, ikke er forelagt for Kommissionen inden for tidsfristen i artikel 52, stk. 1.
Artikel 60
Undtagelse fra frigørelsen
1. Det beløb, frigørelsen berører, nedsættes med beløb svarende til den del af budgetforpligtelsen, for hvilken:
a)
operationerne er suspenderet af en retssag eller en administrativ klage med opsættende virkning, eller
b)
det ikke har været muligt at forelægge en betalingsanmodning som følge af force majeure, der i væsentlig grad berører gennemførelsen af hele eller en del af det operationelle program.
De nationale myndigheder, som påberåber sig force majeure i henhold til første afsnit, litra b), skal påvise dens direkte konsekvenser for gennemførelsen af hele eller en del af det operationelle program.
Med henblik på første afsnit, litra a) og b), kan der anmodes om nedsættelse én gang, hvis suspensionen eller force majeure-forholdet har varet højst et år, eller et antal gange svarende til varigheden af force majeure-forholdet eller antallet af år mellem datoen for den retlige eller administrative beslutning om at suspendere gennemførelsen af operationen og datoen for den endelige retlige eller administrative beslutning.
2. Senest den 31. januar sender medlemsstaten Kommissionen oplysninger om de undtagelser, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, litra a) og b), for det beløb, der anmeldes ved udgangen af foregående år.
Artikel 61
Procedure
1. Kommissionen underretter medlemsstaten og forvaltningsyndigheden i god tid, når der er risiko for anvendelse af frigørelsesreglen i artikel 59.
2. På grundlag af de oplysninger, Kommissionen har modtaget pr. 31. januar, underretter den medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden om frigørelsesbeløbet på grundlag af disse oplysninger.
3. Medlemsstaten har to måneder til at godkende frigørelsesbeløbet eller fremsætte sine bemærkninger.
4. Senest den 30. juni forelægger medlemsstaten Kommissionen en revideret finansieringsplan, der afspejler det nedsatte støttebeløb til det operationelle program for det pågældende finansår. Hvis en sådan forelæggelse ikke finder sted, reviderer Kommissionen finansieringsplanen ved at reducere bidraget fra fonden for det pågældende finansår.
5. Kommissionen ændrer ved hjælp af gennemførelsesretsakter afgørelsen om vedtagelse af det operationelle program senest den 30. september.
AFSNIT VII
DELEGEREDE BEFØJELSER, GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 62
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 13, stk. 6, artikel 30, stk. 2, femte afsnit, artikel 32, stk. 8, første afsnit, artikel 32, stk. 9, artikel 34, stk. 7, artikel 34, stk. 8, og artikel 55, stk. 4, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
3. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
4. En delegeret retsakt træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Har hverken Europa-Parlamentet eller Rådet ved udløbet af denne frist gjort indsigelse mod den delegerede retsakt, offentliggøres den i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft på den dato, der er fastsat deri.
Den delegerede retsakt kan offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træde i kraft inden fristens udløb, hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse.
Hvis Europa-Parlamentet eller Rådet gør indsigelse mod en delegeret retsakt, træder den ikke i kraft. Den institution, der gør indsigelse mod den delegerede retsakt, angiver begrundelsen for sin indsigelse.
Artikel 63
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der er nævnt i artikel 32, stk. 8, andet afsnit, i nærværende forordning, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 64
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 223/2014/EU RENDELETE
(2014. március 11.)
a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alapról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 175. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
Az Európai Tanács 2010. június 17-i ülésének következtetéseivel összhangban, ahol elfogadták az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre vonatkozó uniós stratégiát (Európa 2020 stratégia), az Unió és a tagállamok célul tűzték ki, hogy 2020-ig legalább 20 millióval csökkentik a szegénység és társadalmi kirekesztés kockázatának kitett emberek számát. Mindazonáltal 2011-ben az Unióban élő lakosság közel egynegyedét (119,82 millió lakost) fenyegette szegénység vagy társadalmi kirekesztés, ami az előző évhez képest megközelítőleg 4 millióval több embert jelent. A szegénység és a társadalmi kirekesztés azonban nem mindenütt egyforma az Unióban, és súlyosságuk tagállamonként eltérő.
(2)
Az anyagi vagy akár súlyos anyagi nélkülözésben élő személyek száma növekszik az Unióban, és 2011-ben az uniós polgárok közel 8,8 %-a élt súlyos anyagi nélkülözésben. Ráadásul az említett személyek kirekesztettségének mértéke gyakran túl nagy ahhoz, hogy élvezhessék az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (4), és különösen az 1304/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) aktivizáló intézkedéseinek előnyeit.
(3)
A tagállamoknak és a Bizottságnak megfelelő lépéseket kell tenniük a hátrányos megkülönböztetés megakadályozására, és biztosítaniuk kell a férfiak és nők közötti egyenlőséget és a nemi dimenzió koherens integrálását a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alap (a továbbiakban: az alap) előkészítésének, programozásának, irányításának és végrehajtásának, monitoringjának és értékelésének valamennyi szakaszában, valamint a tájékoztató és figyelemfelkeltő kampányok és a bevált gyakorlatok cseréje során.
(4)
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 2. cikke hangsúlyozza, hogy az Unió az emberi méltóság tiszteletben tartása, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság, valamint az emberi jogok - ideértve a kisebbségekhez tartozó személyek jogait - tiszteletben tartásának értékein alapul.
(5)
Az EUSZ 6. cikke hangsúlyozza, hogy az Unió elismeri az Európai Unió Alapjogi Chartájában foglalt jogokat, szabadságokat és elveket.
(6)
Az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 174. cikke előírja, hogy átfogó harmonikus fejlődésének előmozdítása érdekében az Uniónak úgy kell kialakítania és folytatnia tevékenységét, hogy az a gazdasági, társadalmi és területi kohézió erősítését eredményezze.
(7)
Az alapnak meg kell erősítenie a társadalmi kohéziót azáltal, hogy hozzájárul az Unióban tapasztalható szegénység csökkentéséhez és végső soron a szegénység legrosszabb formáinak felszámolásához olyan nemzeti programok támogatásával, amelyek nem pénzügyi támogatást nyújtanak az élelmiszerhiány és a súlyos anyagi nélkülözés enyhítéséhez és/vagy hozzájárulnak leginkább rászoruló személyeknek a társadalmi befogadásához. Az alapnak enyhíteni kell a mélyszegénység azon formáit, amelyek a legnagyobb társadalmi kirekesztéshez vezetnek, például a hajléktalanságot, a gyermekszegénységet és az élelmiszerhiányt.
(8)
Az alapnak nem célja a tagállamok által a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem terén folytatott közpolitikák helyettesítése, különösen nem azoké, amelyek a kiszolgáltatott, alacsony jövedelemmel rendelkező csoportok marginalizálódásának megakadályozásához, valamint a szegénység és a társadalmi kirekesztés fokozott veszélyére való figyelmeztetéshez szükségesek.
(9)
Az EUMSZ 317. cikke értelmében, illetve a megosztott irányítás összefüggésében meg kell határozni azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára az Unió költségvetésének végrehajtásával kapcsolatos hatáskörének gyakorlását, és egyértelművé kell tenni a tagállamok együttműködési feladatait. E feltételek alkalmazása révén a Bizottságnak meg kell tudnia bizonyosodni arról, hogy a tagállamok jogszerűen és szabályosan, illetve a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) (a továbbiakban: a költségvetési rendelet) értelmében a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban használják fel az alapot.
(10)
Ezen előírásoknak biztosítaniuk kell azt is, hogy a támogatott műveletek összhangban legyenek az alkalmazandó uniós joggal, valamint a kapcsolódó, az e rendeletet közvetlenül vagy közvetve végrehajtó nemzeti joggal és szakpolitikákkal, különösen az élelmezésbiztonság és/vagy a leginkább rászoruló személyeknek juttatott alapvető anyagi támogatás tekintetében.
(11)
Az alap előirányzatainak tagállamok közötti elosztása során a 2014-2020-as időszakban egyforma mértékben figyelembe kell venni a következő mutatókat, amelyeket az Eurostat adatai alapján értékelnek: a súlyos anyagi nélkülözésben élő lakosság és a rendkívül alacsony munkaintenzitású háztartásokban élő lakosság. Az elosztás során figyelembe kell venni továbbá a leginkább rászoruló személyek segítésének tagállamonként eltérő módjait. A 2014-2020-as programozási időszakban azonban minden egyes tagállamnak legalább 3 500 000 EUR-t kell kapnia egy megfelelő szintű forrásokkal rendelkező operatív program kialakítása érdekében.
(12)
Az alap tagállamoknak szóló előirányzatait a strukturális alapokból a tagállamnak járó előirányzatokból kell levonni.
(13)
A tagállamok operatív programjainak meg kell határozniuk és indokolniuk kell az élelmiszerhiány és/vagy az anyagi nélkülözés kezelni kívánt formáit, és/vagy a támogatni kívánt társadalmi befogadást célzó tevékenységeket, és meg kell fogalmazniuk a nemzeti programok alap általi támogatása keretében a leginkább rászoruló személyeknek történő segítségnyújtás jellemzőit. További olyan elemeket is tartalmazniuk kell, amelyek szükségesek az operatív programok eredményes és hatékony végrehajtásának biztosításához.
(14)
Az Unióban a súlyos élelmiszerhiánnyal egyidejűleg jelentős élelmiszer-pazarlás tapasztalható. Ezért az alapnak adott esetben támogatnia kell az élelmiszer-adományozást. Ez azonban nem érinti a meglévő akadályok felszámolásának szükségességét az élelmiszertöbbletből származó adományok ösztönzése érdekében, az élelmiszerhiány leküzdése céljából.
(15)
Az alapból finanszírozott intézkedések eredményes és hatékony végrehajtása érdekében adott esetben a tagállamoknak elő kell segíteniük a regionális és helyi hatóságok, valamint a civil társadalmat képviselő szervezetek közötti együttműködést és az alapból finanszírozott intézkedések kidolgozásában és alkalmazásában érintett összes szereplő részvételét.
(16)
Az alap hatékonyságának maximalizálása céljából, különös tekintettel a nemzeti körülmények esetleges változására, helyénvaló az operatív programok módosítására szolgáló eljárás létrehozása.
(17)
A leginkább rászoruló személyek különböző szükségleteire való lehető leghatékonyabb és legmegfelelőbb reagálás és e személyek megsegítése érdekében a partnerség elvét kell alkalmazni.
(18)
A tapasztalatok és bevált gyakorlatok cseréje jelentős hozzáadott értéket képvisel, mivel megkönnyíti a kölcsönös tanulást. A Bizottságnak elő kell mozdítania és támogatnia kell ezek elterjedését, miközben törekednie kell a szinergiákra a bevált gyakorlatoknak a kapcsolódó alapok - különösen az Európai Szociális Alap (ESZA) - keretében történő cseréjével.
(19)
Az operatív programok végrehajtása előrehaladásának monitoringja érdekében a tagállamoknak éves végrehajtási jelentéseket és záró végrehajtási jelentéseket kell készíteniük, és be kell nyújtaniuk azokat a Bizottságnak. Ennek biztosítania kell, hogy lényeges és naprakész adatok álljanak ezen operatív programok rendelkezésére. Ugyanebből a célból a Bizottságnak és valamennyi tagállamnak - hacsak nem állapodnak meg másképp - minden évben ülésezniük kell felülvizsgálat elvégzése céljából. Az érintetteket megfelelő módon be kell vonni a monitoringba.
(20)
Az egyes operatív programok minőségének és kialakításának javítása, valamint az alap eredményességének és hatékonyságának értékelése érdekében előzetes és utólagos értékeléseket kell végezni. Ezeket az értékeléseket releváns adatokkal kell alátámasztani, és adott esetben az operatív program keretében támogatásban részesülő, leginkább rászoruló személyekkel kapcsolatos felmérésekkel, valamint szükség esetén a programozási időszak során végzett értékelésekkel kell kiegészíteni. Ezeknek az értékeléseknek tiszteletben kell tartaniuk a végső kedvezményezettek magánéletét, és úgy kell őket elvégezni, hogy ne bélyegezzék meg a leginkább rászoruló személyeket. Ezzel kapcsolatban meg kell határozni a tagállamok és a Bizottság feladatait.
(21)
Az alap értékelése és az értékelési módszertan kidolgozása során tekintetbe kell venni, hogy a rászorultság összetett, többdimenziós jellegű fogalom.
(22)
A polgároknak joguk van tudni, hogy az Unió pénzügyi forrásait miként és milyen célból fektetik be. Az alap eredményeire vonatkozó információk széles körű terjesztése és a finanszírozási lehetőségek hozzáférhetőségének és átláthatóságának biztosítása érdekében részletes tájékoztatási és kommunikációs szabályokat kell létrehozni, különösen a kedvezményezettek, a tagállamok és adott esetben a helyi és regionális hatóságok feladataira vonatkozóan.
(23)
A személyes adatok feldolgozásával és szabad áramlásával összefüggésben a személyek védelmére vonatkozó uniós jog, így különösen a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) alkalmazandó.
(24)
Meg kell határozni az alapból az operatív programokhoz nyújtott társfinanszírozás mértékének legmagasabb szintjét az uniós források multiplikátor hatásának biztosítása céljából. Emellett az átmeneti költségvetési nehézségekkel küzdő tagállamok helyzetére is megoldást kell találni.
(25)
A jogosultsági időszakra, valamint az alappal kapcsolatos műveletekre és kiadásokra vonatkozóan Unió-szerte egységes, egyszerű és méltányos szabályokat kell alkalmazni. A jogosultsági feltételeknek tükrözniük kell az alap célkitűzéseinek és lakossági célcsoportjainak egyedi jellegét, különösen a műveletek megfelelő és egyszerűsített támogathatósági feltételei, valamint a támogatási formák és a visszatérítésre vonatkozó szabályok és feltételek révén.
(26)
Tekintettel az ajánlati felhívások közzétételének időpontjára és e rendelet elfogadásának, valamint az operatív programok kidolgozásának határidőire, olyan szabályokra van szükség, amelyek zökkenőmentes átmenetet biztosítanak az élelmiszer-segélyezés megszakadásának elkerülése érdekében. Ennek érdekében helyénvaló a kiadásokat 2013. december 1-jétől elszámolhatóvá tenni.
(27)
Az 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) előírja, hogy az állami intervencióval vásárolt termékekkel való rendelkezés történhet úgy, hogy a termékeket az Unió leginkább rászoruló személyei részére történő élelmiszerosztásra irányuló program rendelkezésére bocsátják, amennyiben a szóban forgó program ezt lehetővé teszi. Mivel - a körülményektől függően - az intervenciós készletekből származó termékek felhasználásával, feldolgozásával vagy értékesítésével való élelmiszer-előállítás a gazdaságilag legkedvezőbb lehetőség, helyénvaló hogy e rendelet biztosítsa ezt a lehetőséget. Az ilyen termékekkel kapcsolatos ügyletekből származó összegeket a leginkább rászoruló személyek javára kellene felhasználni. Az említett összegeket nem lehetne a tagállamok program-társfinanszírozási kötelezettségeinek a csökkentésére felhasználni. Az említett termékek és az azokból eredő bevételek lehető leghatékonyabb felhasználásának biztosítása érdekében a Bizottságnak az 1308/2013/EU rendelettel összhangban, olyan eljárásokat létrehozó végrehajtási jogi aktusokat kell elfogadnia, amelyek révén az említett termékek felhasználhatók, feldolgozhatók vagy értékesíthetők a leginkább rászoruló személyek számára kidolgozott program céljaira.
(28)
Meg kell határozni az intézkedések azon típusait, amelyeket a Bizottság vagy a tagállamok kezdeményezésére - az alapból történő támogatással, technikai segítségnyújtásként - lehet végrehajtani. A Bizottságnak ennek érdekében konzultálnia kell a tagállamokkal és az uniós szintű partnerszervezetek képviselőivel.
(29)
A megosztott irányítás elvének megfelelően a programok irányításáért és kontrolljáért a tagállamoknak és a Bizottságnak kell felelniük. Operatív programjaik végrehajtásáért és kontrolljáért - irányítási és kontrollrendszerük révén -a tagállamok viselik az elsődleges felelősséget.
(30)
A tagállamoknak megfelelő intézkedéseket kell elfogadniuk az irányítási és kontrollrendszereik megfelelő struktúrájának és működésének biztosítására az alap jogszerű és szabályos felhasználása érdekében. Meg kell határozni ezért a tagállamoknak az operatív programjaik irányítási és kontrollrendszereivel kapcsolatos, valamint az uniós jog szabálytalan alkalmazásának vagy megsértésének megelőzése, felderítése és korrekciója tekintetében fennálló kötelezettségeit.
(31)
A tagállamoknak teljesíteniük kell az irányítási, kontroll- és auditkötelezettségeket, továbbá el kell látniuk az e rendeletben és a költségvetési rendeletben a megosztott irányítással kapcsolatban meghatározott szabályok által megállapított feladatokat. A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az e rendeletben megállapított feltételekkel összhangban hatékony szabályozás álljon rendelkezésre az alappal kapcsolatos panaszok kivizsgálására. A szubszidiaritási elvvel összhangban a tagállamoknak a Bizottság kérésére meg kell vizsgálniuk a Bizottsághoz benyújtott azon panaszokat, amelyek szabályozásuk hatálya alá tartoznak, és kérésre tájékoztatniuk kell a Bizottságot a vizsgálat eredményeiről.
(32)
A tagállamoknak egy irányító hatóságot, egy igazoló hatóságot és egy feladatkörében független audithatóságot kell kijelölniük minden egyes operatív program esetében. A tagállamok számára a kontrollrendszerek felállításával kapcsolatos rugalmasság érdekében helyénvaló annak a lehetőségnek a biztosítása, hogy az igazoló hatóság feladatkörét az irányító hatóság lássa el. Lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy közreműködő szervezeteket jelöljenek ki az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság bizonyos feladatainak az elvégzésére. Ilyen esetben a tagállamoknak egyértelműen meg kell határozniuk ezek feladatait és funkcióit.
(33)
Az irányító hatóság viseli az elsődleges felelősséget az alap eredményes és hatékony végrehajtásáért, aminek során számos olyan funkciót tölt be, amely kapcsolatban áll az operatívprogram-irányítással és monitoringgal, pénzügyi irányítással és kontrollal, valamint a projekt kiválasztásával. Az irányító hatóság feladatait és funkcióit ennek megfelelően kell e rendeletben meghatározni.
(34)
Az igazoló hatóságnak kifizetési kérelmeket kell elkészítenie, és azokat be kell nyújtania a Bizottságnak. El kell készítenie az elszámolásokat, igazolnia kell azok teljességét, pontosságát és helytállóságát, valamint azt, hogy az elszámolásokban szereplő kiadások megfelelnek a vonatkozó uniós és nemzeti szabályoknak. Az igazoló hatóság feladatait és funkcióit e rendeletben kell meghatározni.
(35)
Az audithatóságnak biztosítania kell, hogy sor kerüljön az irányítási és kontrollrendszereknek a műveletekből megfelelően összeállított minta, valamint az elszámolások alapján történő auditjára. Az audithatóság feladatait és funkcióit e rendeletben kell meg határozni. A bejelentett kiadások auditját a műveletek reprezentatív mintáján kell elvégezni, hogy az eredményeket extrapolálni lehessen. Általános szabályként a megbízható reprezentatív minta biztosítása érdekében statisztikai mintavételi módszert kell alkalmazni. Mindazonáltal lehetővé kell tenni az audithatóságok számára, hogy megfelelően indokolt esetekben nem statisztikai mintavételi módszert vagy tételes tesztelést is alkalmazzanak, feltéve, hogy az e rendeletben megállapított feltételek teljesülnek.
(36)
Annak érdekében, hogy figyelembe lehessen venni az alaphoz tartozó irányítási és kontrollrendszerek konkrét felépítését, valamint az arányos megközelítés biztosításának szükségességét, egyedi rendelkezéseket kell hozni az irányító hatóság és az igazoló hatóság kijelölésére vonatkozóan. A szükségtelen adminisztratív terhek elkerülése érdekében az e rendeletben meghatározott kijelölési kritériumoknak való megfelelés előzetes ellenőrzésének az irányító és az igazoló hatóságra kell korlátozódnia. Nem szükséges előírni a kijelölés Bizottság általi jóváhagyását. A kijelölési kritériumoknak való megfelelés audit- és kontrollintézkedések alapján történő monitoringjának jogorvoslati kiigazító intézkedések megtételéhez, illetve esetlegesen a kijelölés megszüntetéséhez kell vezetnie, amennyiben az eredmények szerint nem valósul meg a kritériumoknak való megfelelés.
(37)
A Bizottság pénzügyi kontrollra vonatkozó jogkörének sérelme nélkül biztosítani kell a tagállamok és a Bizottság közötti, e rendelet keretében történő együttműködést, és meg kell állapítani azokat a feltételeket, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára, hogy - a nemzeti rendszerek kontrolljára irányuló stratégia tekintetében - meghatározza a biztosítékok azon szintjét, amelyet a nemzeti auditszervezetektől meg kell kapnia.
(38)
Meg kell határozni a Bizottság azon jogköreit és feladatait, amelyek keretében ellenőrzi az irányítási és a kontrollrendszerek eredményes működését, valamint felhívhatja a tagállamokat intézkedések meghozatalára. A Bizottság hatáskörét ki kell terjeszteni olyan helyszíni auditok elvégzésére, amelyek a hatékony és eredményes pénzgazdálkodással kapcsolatos kérdésekre összpontosítanak, annak érdekében, hogy az alap teljesítményéről következtetéseket lehessen levonni.
(39)
Az Unió költségvetési kötelezettségvállalásait évente kell megtenni. A programozás eredményes irányítása érdekében az előfinanszírozásra, az időközi kifizetési kérelmekre és a végső egyenlegre vonatkozóan egyszerű szabályokat kell megállapítani.
(40)
Annak érdekében, hogy Bizottság számára az elszámolások elfogadása előtt megfelelő biztosítékok álljanak rendelkezésre, az időközi kifizetési kérelmek esetében a visszatérítés mértéke annak az összegnek a 90 %-a kell, hogy legyen, amelyet az operatív program elfogadásáról szóló határozatban meghatározott társfinanszírozási aránynak az elszámolható kiadásokra történő alkalmazása eredményez. A fennmaradó kifizetendő összegeket az elszámolások elfogadásakor kell kifizetni a tagállamoknak, feltéve, hogy a Bizottság meg tudja állapítani, hogy az elszámolások teljesek, pontosak és a valóságnak megfelelőek.
(41)
Az operatív program kezdetén történő előfinanszírozás kifizetésének biztosítania kell, hogy a tagállam az operatív program elfogadásától kezdve támogatást tudjon nyújtani a kedvezményezetteknek a műveletek végrehajtásához. Ez az előfinanszírozás kizárólag erre a célra használható fel, és úgy, hogy a kedvezményezetteknek elegendő támogatást kell kapniuk ahhoz, hogy kiválasztása esetén el tudjanak indítani egy adott műveletet.
(42)
A kedvezményezetteknek az előfinanszírozásból és az időközi kifizetésekből rendelkezésre álló összegek függvényében a kifizetési kérelem kedvezményezett általi benyújtási idejétől számított legfeljebb 90 napon belül meg kell kapniuk a támogatást. Lehetővé kell tenni az irányító hatóság számára, hogy megszakítsa ezt a határidőt, amennyiben a támogató dokumentumok hiányosak vagy bizonyíték van további vizsgálatot igénylő szabálytalanságokra.
(43)
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében olyan időben korlátozott intézkedéseket kell megállapítani, amelyek lehetővé teszik az felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő számára a kifizetések megszakítását, amennyiben egyértelmű bizonyítékokból arra lehet következtetni, hogy az irányítási és kontrollrendszer működésében jelentős hiányosság tapasztalható, bizonyíték van kifizetési kérelemmel kapcsolatos szabálytalanságokra, vagy elmarad az elszámolások vizsgálatához és elfogadásához szükséges dokumentumok benyújtása. Célszerű, hogy a megszakítási időszak legfeljebb hat hónap legyen, amely időszakot a tagállam egyetértésével legfeljebb kilenc hónapra lehessen meghosszabbítani, hogy elegendő idő álljon rendelkezésre a megszakítás okainak megszüntetésére, és ezáltal elkerülhető legyen a felfüggesztések alkalmazása.
(44)
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében és a programok végrehajtásának hatékonyságát célzó eszközök biztosítására olyan intézkedéseket kell meghatározni, amelyek lehetővé teszik a Bizottság számára a kifizetések felfüggesztését.
(45)
A költségvetési rendeletben foglalt követelményeknek az alap pénzügyi irányítására való alkalmazása érdekében egyszerű eljárásokat kell megállapítani az elszámolások elkészítésére, vizsgálatára és elfogadására, hogy biztosítva legyen e rendelkezések egyértelmű alapja és jogbiztonsága. Ezenfelül annak érdekében, hogy a tagállamok megfelelően teljesíthessék feladataikat, lehetővé kell tenni számukra, hogy kizárják azokat az összegeket, amelyek a jogszerűség és szabályosság vonatkozásában folyamatban lévő értékelés tárgyát képezik.
(46)
A kiadások szabálytalan elszámolásával kapcsolatos kockázat csökkentése érdekében az igazoló hatóságok számára biztosítani kell a lehetőséget, hogy - anélkül, hogy erre bárminemű további indokolással kellene szolgálniuk - az időközi kifizetési kérelmekben szereplő azon összegeket, amelyek további ellenőrzést igényelnek, csak az azt követő számviteli év összegeivel együtt szerepeltessék, amelyben az adott összeg elszámolási rendszerükbe bekerült.
(47)
A kedvezményezettek adminisztratív terheinek csökkentése érdekében egyedi határidőket kell meghatározni, amelyek lejártáig az irányító hatóságok a kiadások benyújtása vagy valamely művelet lezárása után is kötelesek biztosítani a dokumentumok rendelkezésre állását a műveletekhez. Az arányosság elvének megfelelően a dokumentumok megőrzésének időtartamát differenciáltan kell megállapítani annak függvényében, hogy mekkora az adott művelethez kapcsolódó elszámolható kiadások teljes összege.
(48)
Mivel az elszámolásokat évente ellenőrzik és elfogadják, a lezárási eljárásnak egyszerűnek kell lennie. A program végső lezárását ennek megfelelően kizárólag az utolsó számviteli évhez kapcsolódó dokumentumok és a záró végrehajtási jelentés vagy az utolsó éves végrehajtási jelentés alapján kell elvégezni, és ahhoz semmilyen további dokumentumot nem kell biztosítani.
(49)
Az uniós költségvetés védelme érdekében lehetséges, hogy a Bizottságnak pénzügyi korrekciókat szükséges végrehajtania. A jogbiztonság tagállamok számára történő biztosítása érdekében fontos meghatározni azokat a körülményeket, amelyek mellett az alkalmazandó uniós jognak vagy nemzeti jognak az alkalmazásával kapcsolatos megsértése esetén a Bizottság pénzügyi korrekciót végezhet. Annak biztosítása érdekében, hogy a Bizottság által a tagállamokra kirótt pénzügyi korrekciók az Unió pénzügyi érdekeinek védelméhez kapcsolódjanak, az ilyen korrekcióknak olyan esetekre kell korlátozódniuk, ahol az alkalmazandó uniós jognak vagy nemzeti jognak a vonatkozó uniós jog alkalmazásával kapcsolatos megsértése a műveletek, illetve az azokhoz kapcsolódó, a Bizottságnak bejelentett kiadások elszámolhatóságát, szabályosságát, irányítását vagy kontrollját érinti. Az arányosság biztosítása érdekében fontos, hogy a Bizottság a pénzügyi korrekcióról való döntéskor figyelembe vegye a jogsértés jellegét és súlyosságát, valamint az uniós költségvetésre gyakorolt kapcsolódó pénzügyi hatásokat.
(50)
Olyan jogi keretet kell létrehozni, amely biztosítja az erőteljes irányítási és kontrollrendszerek meglétét, valamint a szerepek és a hatáskörök megfelelő megosztását a megosztott irányítással összefüggésben. Ennek megfelelően pontosan és egyértelműen meg kell határozni a Bizottság szerepét, valamint arányos szabályokat kell megállapítani a pénzügyi korrekciók Bizottság általi alkalmazására vonatkozóan.
(51)
A műveletek auditja gyakoriságának arányosnak kell lenni az Uniónak az alapból kifizetett támogatásával. Különösen csökkenteni kell az elvégzett auditok számát, amennyiben egy művelet teljes elszámolható kiadása nem haladja meg a 150 000 EUR-t. Mindazonáltal lehetővé kell tenni az auditok bármely időpontban történő elvégzését, amennyiben bizonyíték van szabálytalanságra vagy a csalásra, illetve egy befejezett művelet lezárását követően egy auditminta részeként. Lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy felülvizsgálja az audithatóság auditnyomvonalát vagy részt vegyen az audithatóság helyszíni auditjaiban. Amennyiben a Bizottság ily módon nem szerez kellő bizonyítékot az audithatóság hatékony működéséről, lehetővé kell tenni a Bizottság számára, hogy újra elvégezze az audittevékenységet, amennyiben ez a nemzetközileg elfogadott auditszabványok szerint lehetséges. Annak érdekében, hogy a Bizottság által végzett audit arányos legyen a kockázattal, a Bizottságnak tudnia kell csökkenteni az operatív programok auditjával kapcsolatos munkát, amennyiben nincsenek jelentős hiányosságok, vagy amennyiben az audithatóság megbízható. A kedvezményezettekre háruló adminisztratív terhek csökkentése érdekében egyedi szabályokat kell bevezetni az azzal kapcsolatos kockázat csökkentésére, hogy ugyanazon műveletekre vonatkozóan több intézmény, nevezetesen az Európai Számvevőszék, a Bizottság és az audithatóság egymást átfedő auditokat végezzen. Ezenfelül az auditok során teljes körűen figyelembe kell venni az alap lakossági célcsoportjaira vonatkozó célkitűzést és e célcsoport jellemzőit, valamint számos kedvezményezett önkéntes jellegét.
(52)
A pénzügyi fegyelem biztosítása érdekében helyénvaló az operatív program költségvetési kötelezettségvállalása bármely részének visszavonására vonatkozó rendelkezések meghatározása, különösen abban az esetben, amikor egy összeg mentesíthető a visszavonás alól, amikor a végrehajtási késedelmek olyan körülményekre vezethetők vissza, amelyek az érintett féltől függetlenek, rendkívüliek vagy előre nem láthatók, és amelyek minden igyekezet ellenére is elkerülhetetlen következményekkel járnak, továbbá olyan helyzetben, amikor a kifizetési kérelem benyújtására sor került, de annak tekintetében a fizetési határidőt megszakították vagy a kifizetést felfüggesztették.
(53)
E rendelet egyes nem alapvető elemeinek kiegészítése és módosítása érdekében az EUMSZ 290. cikke szerinti jogi aktusok elfogadására felhatalmazást kell adni a Bizottság részére a következők tekintetében: az éves és záró végrehajtási jelentések tartalma, ideértve a közös mutatók jegyzékét, a jelentendő szabálytalanságok meghatározásának kritériumai, a nyújtandó adatok és a jogosulatlanul kifizetett összegek visszatérítése, az irányító hatóságok által létrehozott monitoringrendszerben számítógépesített formában rögzítésre és tárolásra kerülő adatokkal kapcsolatos információkat meghatározó szabályok, az auditnyomvonalat érintő minimumkövetelmények, a nemzeti auditok hatóköre és tartalma, a mintavétel módszertana, az auditok során gyűjtött adatok felhasználására vonatkozó részletes szabályok, az irányítási és kontrollrendszer hatékony működése súlyos hiányosságainak meghatározására, az alkalmazandó pénzügyi korrekció szintjének megállapítására és a százalékban meghatározott átalányalapú vagy extrapolált pénzügyi korrekciók alkalmazására vonatkozó kritériumok. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is.
(54)
A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(55)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy végrehajtási jogi aktusok révén határozatokat fogadjon el a következőkről: a Bizottság kezdeményezésére a technikai segítségnyújtásból finanszírozott éves cselekvési tervekről, operatív programok és azok módosításainak elfogadásáról, a kifizetések felfüggesztéséről, az elszámolások el nem fogadásáról és a számviteli évre vonatkozóan az alap terhére felszámítandó összegről, a pénzügyi korrekciókról, a kötelezettségvállalási előirányzatok tagállamonkénti éves lebontásának meghatározásáról, valamint a kötelezettségvállalás visszavonása esetén a programok elfogadásáról szóló határozatok módosításáról.
(56)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében, a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy végrehajtási jogi aktusokat fogadjon el a végső kedvezményezettekről végzett strukturált felmérések mintájáról, a szabálytalanságokról szóló jelentés gyakoriságáról és az alkalmazandó jelentési formátumról, az elektronikus adatcsererendszernek az irányítás és kontroll vonatkozásában való alkalmazási feltételeiről, az irányítási és kontrollrendszerrel kapcsolatos adatrögzítésre és tárolásra vonatkozó műszaki specifikációról, a vezetői nyilatkozat mintájáról, az auditstratégia mintáiról, az auditvéleményről és a kontrolljelentésről, a független auditszervezet jelentésére és véleményére vonatkozó mintáról és az irányító hatóság vagy adott esetben az igazoló hatóság feladatkörének és eljárásainak ismertetéséről, valamint a kifizetési kérelmek mintájáról. Az említett hatáskörök gyakorlásának összhangban kell lennie a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9).
(57)
A 182/2011/EU rendelet 5. cikkében meghatározott vizsgálóbizottsági eljárás keretében elfogadandó bizonyos végrehajtási jogi aktusok esetében a tagállamokra gyakorolt lehetséges hatás és a következmények olyan nagymértékűek, hogy indokolt az általános szabály alóli kivétel. Ennek megfelelően, amennyiben a bizottság nem ad ki véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét. Ilyen végrehajtási jogi aktusok fektetik le az irányítási és kontrollrendszerrel kapcsolatos nyilvántartásra és adattárolásra vonatkozó műszaki specifikációt. Ezért ezekre a végrehajtási jogi aktusokra a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdését kell alkalmazni.
(58)
E rendelet tiszteletben tartja az alapvető jogokat és betartja különösen az Európai Unió Alapjogi Chartája által elismert elveket, többek között az emberi méltóság, valamint a magán- és a családi élet tiszteletben tartását, a személyes adatok védelméhez való jogot, a gyermekek jogait, az idősek jogait, a férfiak és nők közötti egyenlőséget és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát. E rendeletet az említett jogokkal és elvekkel összhangban kell alkalmazni.
(59)
Mivel e rendelet céljait, nevezetesen az uniós társadalmi kohézió javítását és a szegénység és a társadalmi kirekesztés elleni küzdelem előmozdítását a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az EUMSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket.
(60)
Biztosítani kell, hogy az alap kiegészítse azon intézkedéseket, amelyeket az ESZA társadalmi befogadást célzó tevékenységekként finanszíroz, miközben kizárólag a leginkább rászoruló személyeket támogatja,
(61)
Az e rendeletben előírt felhatalmazáson alapuló jogi aktusok azonnali elfogadása érdekében e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és cél
E rendelet a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra létrehozza a leginkább rászoruló személyeket támogató európai segítségnyújtási alapot (a továbbiakban: az alap), és meghatározza az alap célkitűzéseit, támogatásának hatókörét, a rendelkezésére álló pénzügyi forrásokat és az egyes tagállamoknak történő elosztásukat, valamint megállapítja az alap eredményességének és hatékonyságának biztosításához szükséges szabályokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
A következő meghatározások kerülnek alkalmazásra:
1. „alapvető anyagi támogatás”: korlátozott értékű alapvető fogyasztási javak a leginkább rászoruló személyek személyes használatára, például ruhák, lábbelik, tisztálkodási szerek, iskolai felszerelések és hálózsákok;
2. „leginkább rászoruló személyek”: olyan természetes személyek, legyenek azok egyének vagy az e személyekből álló családok, háztartások vagy csoportok, akiknek rászorultságát a nemzeti illetékes hatóságok által megállapított objektív kritériumokkal összhangban, az érintettekkel konzultálva és az összeférhetetlenséget elkerülve, vagy a partnerszervezetek által meghatározott és az említett illetékes nemzeti hatóságok által jóváhagyott olyan kritériumok szerint állapították meg, és amelyek lehetővé tehetik a leginkább rászoruló személyek bizonyos földrajzi területeken történő megcélzását;
3. „partnerszervezet”: olyan közszervezet és/vagy nonprofit szervezet, amely közvetlenül vagy más partnerszervezetek révén élelmiszert és/vagy alapvető anyagi támogatást - adott esetben kísérő intézkedésekkel együtt - juttat a leginkább rászoruló személyekhez, vagy olyan tevékenységeket végez, amelyek közvetlenül a leginkább rászoruló személyek társadalmi befogadását célozzák, és amelynek műveleteit a 32. cikk (3) bekezdésének b) pontja értelmében az irányító hatóság választja ki;
4. „nemzeti program”: bármely program, amely az alap célkitűzéseivel legalább részben megegyező célkitűzésekkel rendelkezik, és amelyet valamely közszervezet vagy nonprofit szervezet hajt végre nemzeti, regionális vagy helyi szinten;
5. „élelmiszert és/vagy alapvető anyagi támogatást biztosító operatív program (OP I)”: olyan operatív program, amely élelmiszer és/vagy alapvető anyagi támogatás juttatását támogatja a leginkább rászoruló személyek számára, adott esetben olyan kísérő intézkedésekkel kombinálva, amely a leginkább rászoruló személyek társadalmi kirekesztésének enyhítését célozza;
6. „a leginkább rászoruló személyek társadalmi befogadását célzó operatív program (OP II)”: olyan operatív program, amely a leginkább rászoruló személyek társadalmi befogadását célzó, az aktív munkaerő-piaci intézkedésektől eltérő, nem pénzügyi és nem anyagi támogatásból álló tevékenységeket támogatja;
7. „művelet”: az érintett operatív program irányító hatósága által vagy hatáskörében kiválasztott projekt, szerződés vagy intézkedés, amely hozzájárul azon operatív program célkitűzéseihez, amelyhez kapcsolódik;
8. „befejezett művelet”: olyan művelet, amelyet fizikailag befejeztek vagy teljes körűen végrehajtottak, és amellyel kapcsolatban a kedvezményezettek minden kifizetést elvégeztek, és a megfelelő operatív programból származó támogatást kifizették a kedvezményezettek részére;
9. „kedvezményezett”: a közszférához vagy a magánszférához tartozó szerv, amely felelős a műveletek kezdeményezéséért vagy azok kezdeményezéséért és végrehajtásáért;
10. „végső kedvezményezett”: az e rendelet 4. cikkében meghatározott támogatásban részesülő leginkább rászoruló személy vagy személyek;
11. „kísérő intézkedések”: az élelmiszerosztáson és/vagy az alapvető anyagi támogatásnyújtáson túlmutató tevékenységek, amelyek célja a társadalmi kirekesztés enyhítése, és/vagy a társadalmi vészhelyzetek nagyobb részvételen alapuló és fenntarthatóbb kezelése, például a kiegyensúlyozott étrendre vonatkozó iránymutatás és költségvetés-kezelési tanácsadás;
12. „közkiadás”: közpénzekből nyújtott hozzájárulás műveletek finanszírozására, amelyek forrása nemzeti, regionális vagy helyi közigazgatási szervek költségvetéséből, az Unió alaphoz kapcsolódó költségvetéséből, közjogi intézmények költségvetéséből vagy közigazgatási szervek társulásainak, illetve a 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (10) 1. cikkének (9) bekezdése szerinti közjogi intézmények költségvetéséből származik;
13. „közreműködő szervezet”: bármely közjogi vagy magánjogi intézmény, amely irányító hatóság vagy igazoló hatóság felelőssége alatt működik, vagy ilyen hatóság nevében hajt végre feladatokat a műveleteket végrehajtó kedvezményezettek vonatkozásában;
14. „számviteli év”: a július 1. és június 30. közötti időszak, kivéve a programozási időszak első számviteli évét, amelynek tekintetében ez a kiadások elszámolhatóságának első napjától 2015. június 30-ig tartó időszak. Az utolsó számviteli év 2023. július 1-től2024. június 30-ig tart;
15. „pénzügyi év”: a január 1. és december 31. közötti időszak;
16. „szabálytalanság”: az uniós jog vagy az alkalmazásához kapcsolódó nemzeti jog valamely rendelkezésének egy, az alap végrehajtásában részt vevő gazdasági szereplő cselekedetéből vagy mulasztásából adódó bármilyen megsértése, ami az Unió költségvetését a költségvetésre rótt indokolatlan költség formájában sérti vagy sértheti;
17. „gazdasági szereplő”: az alapból nyújtott támogatás végrehajtásában részt vevő természetes vagy jogi személy vagy egyéb jogalany, a közigazgatási szerv jogkörét gyakorló tagállam kivételével;
18. „rendszerszintű szabálytalanság”: bármely szabálytalanság, amely esetében fennáll az ismétlődés lehetősége, amely nagy valószínűséggel hasonló művelettípusok esetében következik be, és amelyet valamely irányítási és kontrollrendszer hatékony működésének súlyos hiányossága okoz, beleértve azt is, hogy nem történt meg az e rendelet szerinti megfelelő eljárások kialakítása;
19. „az irányítási és kontrollrendszer hatékony működésének súlyos hiányossága”: olyan hiányosság, amely jelentős javító intézkedéseket tesz szükségessé a rendszerben, és amely az alapot szabálytalanságok jelentős kockázatának teszi ki, és amelynek megléte nem egyeztethető össze egy, az irányítási és kontrollrendszer működéséről adott fenntartás nélküli auditvéleménnyel.
3. cikk
Célkitűzések
(1) Az alap azáltal ösztönzi a társadalmi kohéziót, fokozza a társadalmi befogadást és végül ezáltal hozzájárul a szegénység felszámolásának célkitűzéséhez az Unión belül, hogy az Európa 2020 stratégiának megfelelően hozzájárul a szegénység és a társadalmi kirekesztés kockázatának kitett személyek számát legalább 20 millióval csökkenteni kívánó célkitűzés megvalósításához, egyúttal kiegészítve a strukturális alapokat. Az alap a leginkább rászoruló személyek számára nyújtott nem pénzügyi támogatás - élelmiszer és/vagy alapvető anyagi támogatás juttatása a leginkább rászoruló személyeknek és a társadalmi befogadásukat célzó tevékenységek - biztosításával hozzájárul a szegénység legsúlyosabb formáinak enyhítésére irányuló egyedi célkitűzés megvalósításához.
E célkitűzést és az alap végrehajtásának eredményeit minőségi és mennyiségi szempontból értékelni kell.
(2) Az alap kiegészíti a szegénység felszámolását és a társadalmi befogadást elősegítő fenntartható nemzeti szakpolitikákat, amelyek továbbra is tagállami hatáskörben maradnak.
4. cikk
A támogatás köre
(1) Az alap olyan nemzeti programokat támogat, amelyek keretében a tagállamok által kiválasztott partnerszervezeteken keresztül élelmiszert és/vagy alapvető anyagi támogatást juttatnak a leginkább rászoruló személyek számára.
A leginkább rászoruló személyek élelmiszer-ellátásának növelése és diverzifikálása, valamint az élelmiszer-pazarlás csökkentése és megelőzése érdekében az alap támogathat élelmiszer-adományok gyűjtéséhez, szállításához, tárolásához és elosztásához kapcsolódó tevékenységeket.
Az alap kísérő intézkedéseket is támogathat az élelmiszer és/vagy az alapvető anyagi támogatás kiegészítéseképpen.
(2) Az alap támogatja a leginkább rászoruló személyek társadalmi befogadásához hozzájáruló tevékenységeket.
(3) Az alap uniós szinten előmozdítja a kölcsönös tanulást, a hálózatépítést és a bevált gyakorlatok terjesztését a leginkább rászoruló személyeknek nyújtott nem pénzügyi támogatás területén.
5. cikk
Elvek
(1) Az Unió költségvetésének az alap számára juttatott részét a tagállamok és a Bizottság közötti megosztott irányítás keretében hajtják végre a költségvetési rendelet 58. cikke (1) bekezdése b) pontjával összhangban, a Bizottság kezdeményezésére végzett technikai segítségnyújtás kivételével, amelyet a költségvetési rendelet 58. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összhangban közvetlen irányítás keretében hajtanak végre.
(2) A Bizottság és a tagállamok - valamennyi tagállam sajátos helyzetének figyelembevételével - biztosítják, hogy az alapból származó támogatás összhangban legyen az Unió vonatkozó szakpolitikáival és prioritásaival, és kiegészítse az Unió egyéb eszközeit.
(3) Az alapból származó támogatás a Bizottság és a tagállamok közötti szoros együttműködés révén kerül megvalósításra, a szubszidiaritás elvének megfelelően.
(4) A tagállamok és az általuk erre a célra kijelölt szervek feladata az operatív programok végrehajtása és az e rendelet szerinti feladataik elvégzése a tagállam intézményi, jogi és pénzügyi keretének megfelelően és e rendelet betartásával.
(5) Az alap végrehajtására és felhasználására - különösen a pénzügyi és igazgatási források felhasználására - vonatkozó, a jelentéstétellel, értékeléssel, irányítással és kontrollal kapcsolatos intézkedéseknek figyelembe kell venniük az arányosság elvét a nyújtott támogatás mértékének tekintetében, valamint a főként önkéntesek révén működő szervezetek korlátozott adminisztratív kapacitásait.
(6) A saját felelősségi körüknek megfelelően és a kettős finanszírozás elkerülése érdekében a Bizottság és a tagállamok biztosítják az Európai Szociális Alappal (ESZA), valamint más vonatkozó uniós szakpolitikákkal, stratégiákkal és eszközökkel, különösen az egészségügyhöz és az élelmiszer-pazarláshoz kapcsolódó uniós kezdeményezésekkel történő koordinációt.
(7) A Bizottság, a tagállamok és a kedvezményezettek a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét alkalmazzák a költségvetési rendelet 30. cikkének megfelelően.
(8) A Bizottság és a tagállamok biztosítják az alap eredményességét, különösen a monitoring, a jelentéstétel és az értékelés révén.
(9) A tagállamok és a Bizottság biztosítják, hogy az operatív programokat az érintettekkel való konzultációk során a partnerség elvének tiszteletben tartásával készítsék el, programozzák, hajtsák végre, vonják monitoring alá és értékeljék, az e rendeletben rögzítettek szerint.
(10) A Bizottság és a tagállamok megteszik az alap eredményességének biztosításához szükséges lépéseket, és az alappal kapcsolatos szerepüket a kedvezményezettek adminisztratív terhei csökkentését célozva látják el.
(11) A Bizottság és a tagállamok biztosítják a nők és a férfiak közötti egyenlőség és a nemi dimenzió integrálásának figyelembevételét és az alap elkészítésének, programozásának, irányításának és végrehajtásának, monitoringjának és értékelésének különböző szakaszaiban, valamint a tájékoztató és figyelemfelkeltő kampányok, illetve a bevált gyakorlatok cseréje során. Ahol lehetséges, a Bizottság és a tagállamok nemek szerint lebontott adatokat használ.
A Bizottság és a tagállamok megteszik a megfelelő lépéseket a nemen, faji vagy etnikai származáson, valláson vagy meggyőződésen, fogyatékosságon, koron vagy szexuális irányultságon alapuló bármilyen megkülönböztetés megakadályozása érdekében az alaphoz, valamint az alap által támogatott programokhoz és műveletekhez való hozzáférés megszerzése során.
(12) Az alap által támogatott műveletek megfelelnek az alkalmazandó uniós jognak és az uniós jog alkalmazásához kapcsolódó nemzeti jognak (alkalmazandó jog). Az alap különösen csak olyan élelmiszer- vagy áruelosztás támogatására használható fel, amely megfelel a fogyasztói termékbiztonságra vonatkozó uniós jognak.
(13) A tagállamok és a kedvezményezettek a leginkább rászoruló személyek szükségleteihez kapcsolódó objektív kritériumok alapján választják ki az élelmiszereket és/vagy az alapvető anyagi támogatást. Az élelmiszer-ipari termékek és adott esetben áruk kiválasztási szempontjai ugyancsak figyelembe veszik az éghajlati és környezeti vonatkozásokat, különösen az élelmiszer-pazarlás csökkentése céljából. Adott esetben a kiosztani kívánt élelmiszer-ipari termékek típusának kiválasztása során figyelembe veszik a leginkább rászoruló személyek kiegyensúlyozott étrendjéhez való hozzájárulást is.
(14) A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy az ezen alap keretében biztosított segítségnyújtás a leginkább rászoruló személyek méltóságát tiszteletben tartva történjék.
II. CÍM
FORRÁSOK ÉS PROGRAMOZÁS
6. cikk
Globális források
(1) A 2014-2020 közötti időszak vonatkozásában az alapból finanszírozandó költségvetési kötelezettségvállalások tekintetében rendelkezésre álló források összege 2011. évi árakon 3 395 684 880 EUR, a II. mellékletben meghatározott éves bontással összhangban.
(2) A 2014-2020 közötti időszakban az egyes tagállamok számára az alapból nyújtandó összegek elosztását a III. melléklet tartalmazza. Az egyes tagállamok számára rendelkezésre álló minimális összeg az egész időszakra nézve 3 500 000 EUR.
(3) A programozás, majd az Unió általános költségvetésébe történő későbbi belefoglalás céljából a források összegének évi 2 %-os indexálására kerül sor.
(4) A globális források 0,35 %-át a Bizottság kezdeményezésére technikai segítségnyújtásra kell fordítani.
7. cikk
Operatív programok
(1) E rendelet hatálybalépésétől számított hat hónapon belül minden tagállam benyújt a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakra vonatkozóan egy OP I-et és/vagy OP II-t a Bizottságnak, amely a következő információkat tartalmazza:
(2) Az OP I tartalmazza:
a)
az anyagi nélkülözés operatív program keretében kezelni kívánt típusának vagy típusainak azonosítása és kiválasztásának indokolása, valamint az anyagi nélkülözés egyes kezelni kívánt típusai tekintetében az élelmiszer-elosztás és/vagy alapvető anyagi támogatás, valamint adott esetben a biztosítani kívánt kísérő intézkedések fő jellemzőinek ismertetése, a 16. cikkel összhangban elvégzett előzetes értékelés eredményeire figyelemmel;
b)
az anyagi nélkülözés egyes kezelni kívánt típusainak megfelelő nemzeti program vagy programok ismertetése;
c)
a leginkább rászoruló személyekre vonatkozó támogathatósági szempontokat meghatározó mechanizmus ismertetése, szükség esetén az anyagi nélkülözés kezelni kívánt típusa szerinti bontásban;
d)
a műveletekre vonatkozó kiválasztási szempontok és a kiválasztási mechanizmus - szükség esetén a kezelni kívánt anyagi nélkülözés típusa szerint megkülönböztetett - ismertetése;
e)
a partnerszervezetekre vonatkozó kiválasztási szempontok, szükség esetén az anyagi nélkülözés kezelni kívánt típusa szerinti bontásban;
f)
az ESZA-nak kiegészítő jelleget biztosító mechanizmus ismertetése;
g)
az operatív programokból származó támogatásra vonatkozó teljes pénzügyi előirányzat összegét az anyagi nélkülözés kezelni kívánt típusa szerinti bontásban ismertető táblázatot tartalmazó pénzügyi terv az egész programozási időszakra, valamint a megfelelő kísérő intézkedések.
(3) Az OP II tartalmazza:
a)
a program társadalmi kohézió előmozdításához és a szegénység csökkentéséhez való hozzájárulásának stratégiája, összhangban az Európa 2020 stratégiával, beleértve a támogatás prioritásai kiválasztásának indokolását is;
b)
az operatív program egyedi, a nemzeti szükségletek azonosítása alapján meghatározott célkitűzései, tekintettel a 16. cikknek megfelelően elvégzett előzetes értékelésre. Az előzetes értékelést az operatív program benyújtásával egy időben kell benyújtani a Bizottságnak;
c)
pénzügyi terv, amely tartalmaz egy, az operatív programokból származó támogatásra vonatkozó teljes pénzügyi előirányzat összegét a fellépés típusa szerinti bontásban az egész programozási időszakra ismertető táblázatot;
d)
a megcélozni kívánt leginkább rászoruló személyek azonosítása;
e)
a megfelelő nyújtott kiadásokkal kapcsolatos pénzügyi mutatók;
f)
az egyedi célkitűzések esetében várt eredmények és a megfelelő programspecifikus teljesítmény- és eredménymutatók bázisértékekkel és célértékekkel;
g)
a támogatni kívánt fellépések típusainak és példáinak, valamint a b) pontban szereplő egyedi célkitűzésekhez való hozzájárulásuknak az ismertetése, beleértve a műveletek kiválasztásának vezérlőelveit és adott esetben a kedvezményezettek típusainak azonosítását is;
h)
az ESZA-val való kiegészítő jelleg biztosítása, valamint a tevékenységek közötti átfedések és a kettős finanszírozás elkerülését célzó mechanizmus ismertetése.
(4) Minden operatív program tartalmazza továbbá:
a)
az irányító hatóság, adott esetben az igazoló hatóság, az audithatóság és azon szerv azonosítása, amely számára a Bizottság kifizetéseket teljesít, valamint a monitoringeljárás ismertetése;
b)
valamennyi érintett és adott esetben az illetékes regionális, helyi és más közigazgatási szerveknek, az operatív program elkészítésében történő részvételét biztosító intézkedések ismertetése;
c)
a 27. cikk (4) bekezdése szerinti technikai segítségnyújtás tervezett felhasználásának ismertetése, beleértve a kedvezményezetteknek az operatív programok végrehajtásával kapcsolatos adminisztratív kapacitásának megerősítését célzó intézkedéseket;
d)
az alapból származó támogatásra tervezett pénzügyi előirányzat összegének évenkénti bontását, valamint a társfinanszírozás mértékét a 20. cikkel összhangban tartalmazó táblázatot magában foglaló pénzügyi terv;
A 7. cikk (2) bekezdésének e) pontjában említett, az élelmiszert és/vagy alapvető anyagi támogatást közvetlenül juttató partnerszervezetek saját maguk vagy más szervezetekkel együttműködve olyan anyagi támogatás nyújtását kiegészítő tevékenységeket látnak el, adott esetben az illetékes szolgálatok felé átirányítva, amelyek célja a leginkább rászoruló személyek társadalmi befogadásának megvalósítása, függetlenül attól, hogy az alap támogatja-e ezeket a tevékenységeket. Azonban az ilyen kísérő intézkedések nem lehetnek kötelezőek azokban az esetekben, amikor az élelmiszert és/vagy alapvető anyagi támogatást kizárólag a leginkább rászoruló gyermekeknek nyújtják gyermekgondozó vagy hasonló jellegű intézményekben.
(5) A tagállam vagy a tagállam által kijelölt hatóság operatív programokat dolgoz ki. A tagállam vagy a tagállam által kijelölt hatóság együttműködik minden érintettel, valamint adott esetben az illetékes regionális, helyi és más közigazgatási szervekkel. A tagállamok biztosítják, hogy az operatív programok szorosan kapcsolódjanak a társadalmi befogadást célzó nemzeti szakpolitikákhoz.
(6) A tagállamok adott esetben az I. mellékletben meghatározott minták szerint készítik el operatív programjaik tervezetét.
8. cikk
Az operatív programok elfogadása
(1) A Bizottság értékeli az egyes operatív programok összhangját e rendelettel, valamint annak az alap célkitűzéseihez való hozzájárulását, figyelembe véve a 16. cikkel összhangban elvégzett előzetes értékelést. A Bizottság biztosítja, hogy ne legyen átfedés egyetlen, az ESZA-ból finanszírozott tagállami operatív programmal sem.
(2) A Bizottság az operatív program benyújtását követő három hónapon belül észrevételeket tehet. A tagállam megadja a Bizottság számára az összes további szükséges információt és adott esetben felülvizsgálja a javasolt operatív programot.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktus útján legkésőbb a tagállam általi benyújtást követő hat hónapon belül elfogad minden operatív programot, feltéve hogy a Bizottság által a (2) bekezdéssel összhangban tett észrevételeket megfelelő módon figyelembe vették.
9. cikk
Az operatív programok módosítása
(1) A tagállamok az operatív program módosítására vonatkozó kérelmet nyújthatnak be. A kérelemhez csatolni kell a felülvizsgált operatív programot és a módosítás indokolását.
(2) A Bizottság értékeli az (1) bekezdéssel összhangban megadott információkat, figyelembe véve a tagállam által benyújtott indokolást. A Bizottság észrevételeket tehet, a tagállam pedig megadja a Bizottság számára az összes szükséges további információt.
(3) A Bizottság az operatív program tagállam általi benyújtása után legkésőbb négy hónappal végrehajtási jogi aktusok útján jóváhagyja annak módosítását, feltéve hogy a Bizottság által tett észrevételeket megfelelő módon figyelembe vették.
10. cikk
A bevált gyakorlatok cseréje
A Bizottság elősegíti a leginkább rászoruló személyek részére biztosított nem pénzügyi segítségnyújtás területén folytatott tapasztalatcserét, kapacitás- és hálózatépítést, valamint a lényeges eredmények terjesztését, többek között egy weboldal révén.
A területen tevékenykedő olyan szervezetek is bevonhatók, amelyek nem veszik igénybe az alap forrásait.
A Bizottság ezenfelül évente legalább egy alkalommal konzultál a partnerszervezeteket uniós szinten képviselő szervezetekkel az alapból származó támogatás végrehajtásáról, majd az ilyen konzultációt követően kellő időben jelentést készít az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
A Bizottság is elősegíti az alappal kapcsolatos releváns eredmények, jelentések és információk online terjesztését.
III. CÍM
MONITORING, ÉRTÉKELÉS, TÁJÉKOZTATÁS ÉS KOMMUNIKÁCIÓ
11. cikk
Az OP II monitoring-bizottság
(1) A tagállam számára egy OP II elfogadásáról szóló határozatról megküldött értesítést követő három hónapon belül a tagállam - az érintett tagállam intézményi, jogi és pénzügyi keretének megfelelően - az irányító hatósággal egyetértésben létrehozza vagy kijelöli a program végrehajtását monitoring alá vonó bizottságot.
(2) Minden monitoring-bizottság - az érintett tagállam intézményi, jogi és pénzügyi keretein belül - kidolgozza és elfogadja a saját eljárási szabályzatát.
(3) A monitoring-bizottság összetételéről a tagállam határoz, feltéve, hogy a monitoring-bizottság az érintett tagállami hatóságok, a közreműködő szervezetek és valamennyi érintett, továbbá adott esetben az illetékes regionális, helyi és más közigazgatási szervek képviselőiből áll. Az illetékes regionális, helyi és más hatóságok, valamint az érintettek képviselőit az adott szervezetek átlátható eljárások révén delegálják a monitoring-bizottságba. A monitoring-bizottság minden tagja rendelkezhet szavazati joggal. A monitoring-bizottság tagjainak listáját közzéteszik.
(4) A Bizottság tanácsadói minőségben részt vesz a monitoring-bizottság munkájában.
(5) A monitoring-bizottság elnöke a tagállam vagy az irányító hatóság képviselője.
12. cikk
Az OP II monitoring-bizottság feladatai
(1) A monitoring-bizottság évente legalább egyszer ülésezik és felülvizsgálja a program végrehajtását és az egyedi célkitűzései teljesítése terén elért eredményeit. Ennek során figyelembe veszi a pénzügyi adatokat, a közös és programspecifikus mutatókat, beleértve az eredménymutatók értékének változásait, illetve a számszerűsített célértékek teljesítése terén elért eredményeket és adott esetben a minőségi elemzések eredményeit.
(2) A monitoring-bizottság megvizsgálja a program teljesítését érintő valamennyi kérdést, különösen a következőket:
a)
az irányító hatóság által benyújtott dokumentumok alapján az operatív program konkrét célértékeinek teljesítése terén elért eredmények, beleértve az értékelés megállapításait is;
b)
a tájékoztatással és a kommunikációval kapcsolatos intézkedések végrehajtása;
c)
a férfiak és a nők közötti egyenlőséget, az esélyegyenlőséget és a megkülönböztetésmentességet figyelembe vevő és előmozdító intézkedések.
(3) A monitoring-bizottság a következőket vizsgálja és hagyja jóvá:
a)
a műveletek kiválasztási módszertana és kritériumai, összhangban a 7. cikk (3) bekezdésének f) pontjában rögzített vezérelvekkel;
b)
az éves végrehajtási jelentések és záró végrehajtási jelentések;
c)
az irányító hatóság által az operatív program módosítására tett javaslatok.
(4) A monitoring-bizottság a program végrehajtásával és értékelésével kapcsolatos észrevételeket intézhet az irányító hatósághoz.
Monitoring alá vonja az észrevételek eredményeképpen hozott intézkedéseket.
13. cikk
Végrehajtási jelentések és mutatók
(1) 2015-től 2023-ig minden év június 30-ig a tagállamok éves végrehajtási jelentést nyújtanak be a Bizottságnak az előző pénzügyi évben végrehajtott operatív programról.
(2) A tagállamok az éves végrehajtási jelentés tervezetét a (6) bekezdésben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban foglaltaknak megfelelően készítik el, beleértve a közös mutatók listáját, valamint a társadalmi befogadást elősegítő operatív programok esetében a programspecifikus mutatók listáját.
A tagállamok az összeférhetetlenségeket elkerülve konzultálnak az érintettekkel az OP I-re vonatkozó végrehajtási jelentésekről. Az érintettek észrevételeiről készített összefoglalót csatolni kell a jelentéshez.
(3) Az éves végrehajtási tervek akkor fogadhatóak el, ha tartalmazzák a (6) bekezdésben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban foglaltaknak megfelelően előírt valamennyi információt. Amennyiben a jelentés nem elfogadható, a Bizottság az éves végrehajtási jelentés kézhezvételétől számított 15 munkanapon belül tájékoztatja erről az érintett tagállamot. Amennyiben a Bizottság az előírt határidőn belül nem tájékoztatta a tagállamot, a jelentést elfogadottnak kell tekinteni.
(4) A Bizottság megvizsgálja az éves végrehajtási jelentést, és annak kézhezvételétől számított két hónapon belül tájékoztatja a tagállamot az észrevételeiről.
Amennyiben a Bizottság nem tesz észrevételeket a tagállam részére a fenti határidőn belül, akkor a jelentéseket elfogadottnak kell tekinteni.
(5) A tagállamok 2024. szeptember 30-ig záró jelentést nyújtanak be az operatív program végrehajtásáról.
A tagállamok a (6) bekezdésben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusban foglaltaknak megfelelően elkészítik a záró végrehajtási jelentés tervezetét.
A Bizottság megvizsgálja a záró végrehajtási jelentést, és annak kézhezvételétől számított öt hónapon belül tájékoztatja a tagállamot az észrevételeiről.
Amennyiben a Bizottság nem tesz észrevételeket a tagállam részére a fenti határidőn belül, a jelentéseket elfogadottnak kell tekinteni.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy 2014. július 17-ig a 62. cikkben foglaltaknak megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek rögzítik az éves végrehajtási jelentések és záró végrehajtási jelentések tartalmát, ideértve a közös mutatók listáját.
(7) A Bizottság észrevételeket tehet a tagállamok részére az operatív program végrehajtására vonatkozóan. Az irányító hatóság három hónapon belül tájékoztatja a Bizottságot a végrehajtott korrekciós intézkedésekről.
(8) Az irányító hatóság minden egyes éves végrehajtási jelentés és a záró végrehajtási jelentés tartalmáról összefoglalót tesz közzé.
(9) A Bizottság az éves végrehajtási jelentések és a záró végrehajtási jelentések összefoglalóját kellő időben benyújtja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(10) A végrehajtási jelentésekkel kapcsolatos eljárás a juttatott forrásokhoz és a támogatás jellegéhez képest nem lehet túl bonyolult, és nem okozhat szükségtelen adminisztratív terheket.
14. cikk
Felülvizsgálati ülések
(1) A Bizottság és a tagállamok 2014-től 2023-ig - eltérő megállapodás hiányában - évente egy alkalommal üléseznek, hogy felülvizsgálják az operatív program végrehajtása terén tett előrelépéseket, figyelembe véve az éves végrehajtási jelentést és adott esetben a Bizottság 13. cikk (7) bekezdésében említett észrevételeit.
(2) A felülvizsgálati ülés elnöki tisztségét a Bizottság tölti be. Az érintetteket meg kell hívni az OP I felülvizsgálati ülésein való részvételre az említett ülések azon részeinek kivételével, amikor részvételük összeférhetetlenséghez vagy az audit ügyekre vonatkozó titoktartás megsértéséhez vezetne.
(3) A tagállam biztosítja, hogy a felülvizsgálati ülés után megfelelően nyomon kövessék a Bizottság esetleges észrevételeit, és a következő pénzügyi évi vagy - adott esetben - a következő évekre vonatkozó végrehajtási jelentésben kitér erre a nyomon követésre.
15. cikk
Az értékelésre vonatkozó általános rendelkezések
(1) A tagállamok biztosítják az értékelések elvégzéséhez szükséges forrásokat, továbbá az értékelésekhez szükséges - többek között a 13. cikkben említett közös mutatókra vonatkozó - adatok előállításához és gyűjtéséhez szükséges eljárások rendelkezésre állását.
(2) Az értékeléseket az operatív program végrehajtásáért felelős hatóságoktól független szakértők végzik. Minden értékelést teljes egészében nyilvánosságra kell hozni, ugyanakkor azok nem tartalmazhatnak a végső kedvezményezettek személyazonosságára vonatkozó információkat.
(3) Az értékelések a juttatott forrásokhoz vagy a támogatás jellegéhez képest nem lehetnek túl bonyolultak, és nem okozhatnak szükségtelen adminisztratív terheket.
16. cikk
Előzetes értékelés
(1) A tagállamok minden egyes operatív program vonatkozásában előzetes értékelést végeznek.
(2) Az előzetes értékelést az operatív program előkészítéséért felelős hatóság felelősségi körében kell elvégezni. Ezt az operatív programmal egyidejűleg, vezetői összefoglalóval együtt kell benyújtani a Bizottságnak.
(3) Az OP I előzetes értékelése a következő elemeket méri fel:
a)
a 2020-ig a szegénységben élők, valamint a szegénység és társadalmi kirekesztés kockázatának kitett lakosok számának 20 millióval történő csökkentésére irányuló uniós célkitűzés megvalósításához való hozzájárulás, tekintettel az anyagi nélkülözés kiválasztott kezelni kívánt típusára, és figyelembe véve a szegénység és társadalmi kirekesztés, valamint az anyagi nélkülözés tekintetében felmerülő nemzeti szükségleteket;
b)
a javasolt operatív program belső koherenciája, valamint annak kapcsolata más releváns pénzügyi eszközökkel;
c)
a költségvetési források elosztása és az operatív program célkitűzései közötti összhang;
d)
a várható teljesítmények eredményekhez és ezáltal az alap célkitűzéseihez való hozzájárulása;
e)
az érintettek részvétele;
f)
az operatív program monitoringja és az értékelések elvégzéséhez szükséges adatok gyűjtését végző eljárások alkalmassága.
(4) Az OP II előzetes értékelése a következő elemeket méri fel:
a)
figyelembe véve a nemzeti igényeket, az Európa 2020 stratégiával összhangban a társadalmi kohézió és a szegénység csökkentése elősegítéséhez való hozzájárulás;
b)
a javasolt operatív program belső koherenciája, valamint annak kapcsolata más kapcsolódó pénzügyi eszközökkel, különösen az ESZA-val;
c)
a költségvetési források elosztása és a program célkitűzései közötti összhang;
d)
a javasolt programspecifikus mutatók relevanciája és egyértelműsége;
e)
a várható teljesítmények miként járulnak hozzá az eredményekhez;
f)
a mutatók számszerűsített célértékei reálisak-e, tekintettel az alapból előirányzott támogatásra;
g)
a javasolt támogatási forma indokoltsága;
h)
a program irányításához szükséges emberi erőforrások és adminisztratív kapacitás megfelelősége;
i)
a program monitoring alá vonását és az értékelések elvégzéséhez szükséges adatok gyűjtését végző eljárások alkalmassága;
j)
a nemek közötti egyenlőség előmozdítása és mindennemű megkülönböztetés megakadályozása érdekében tervezett intézkedések megfelelősége.
17. cikk
Értékelés a programozási időszak során
(1) A Bizottság 2018. december 31-ig benyújtja az alap félidős értékelését az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A Bizottság saját kezdeményezésére értékelheti az operatív programokat.
(3) Valamely OP I irányító hatósága a programozási időszak során értékelheti az operatív program eredményességét és hatékonyságát.
(4) Valamely OP I irányító hatósága 2017-ben és 2022-ben a Bizottság által elfogadott minta szerint strukturált felmérést készít a végső kedvezményezettekről. A Bizottság az érintettekkel folytatott konzultációt követően a mintát meghatározó végrehajtási jogi aktusokat fogad el. A végrehajtási jogi aktusokat a 63. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadó bizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(5) Az OP II irányító hatósága 2022. december 31-ig legalább egy értékelést végez. Az értékelés felméri a támogatott műveletek eredményességét, hatékonyságát és hatását. Biztosítani kell a megfelelő nyomon követést.
18. cikk
Utólagos értékelés
A Bizottság saját kezdeményezésére és a tagállamokkal szoros együttműködésben, külső szakértők segítségével utólagos értékelést végez az alap eredményességéről és hatékonyságáról és a kapott eredmények fenntarthatóságáról, valamint az alap hozzáadott értékének felmérése céljából. Az utólagos értékelést 2024. december 31-ig kell befejezni.
19. cikk
Tájékoztatás és kommunikáció
(1) Az alap által támogatott intézkedésekről a Bizottság és a tagállam információt szolgáltat, és népszerűsíti azokat. A tájékoztatás címzettjei elsősorban a leginkább rászoruló személyek, valamint a szélesebb közönség és a média. A tájékoztatás kiemeli az Unió szerepét és biztosítja az alapból, a tagállamoktól és a partnerszervezetektől származó, az Unió társadalmi kohéziós célkitűzéseihez való hozzájárulás láthatóságát, a végső kedvezményezettek megbélyegzése nélkül.
(2) Az alapból származó támogatás átláthatóságának biztosítása érdekében az irányító hatóság listát vezet az alap által támogatott műveletekről egy adatokat tartalmazó táblázat formájában, amely lehetővé teszi az adatok szétválogatását, keresését, kivonatolását, összehasonlítását és könnyű internetes közzétételét. A műveletek listája legalább a következő információkat tartalmazza:
a)
kedvezményezett neve, lakcíme;
b)
a kiutalt uniós támogatás;
c)
az OP I esetében az anyagi nélkülözés kezelni kívánt típusát.
Az irányító hatóság legalább tizenkét havonta aktualizálja a műveletek listáját.
(3) Egy művelet végrehajtása során a kedvezményezettek és a partnerszervezetek úgy tájékoztatják a nyilvánosságot az alaptól kapott támogatásról, hogy a nyilvánosság számára jól látható helyen vagy legalább egy - a műveletről, többek között az Uniótól kapott pénzügyi támogatásról tájékoztató - (minimum A3-as méretű) plakátot, vagy egy megfelelő méretű európai uniós emblémát helyeznek el. Ezt az előírást az OP I és/vagy az OP II minden egyes megvalósítási helyszínén a végső kedvezményezettek megbélyegzése nélkül teljesítik, kivéve, ha az elosztás körülményei miatt erre nincs lehetőség.
A saját weboldallal rendelkező kedvezményezettek és partnerszervezetek rövid leírást is közölnek a műveletről, megemlítve annak céljait és eredményeit, és kiemelve az Uniótól kapott pénzügyi támogatást.
(4) A kedvezményezett és a partnerszervezetek valamennyi tájékoztatási és kommunikációs intézkedésükben elismerik az alapból a művelet számára nyújtott támogatást, feltüntetve az Unió jelképét, valamint az Unióra és az alapra utaló hivatkozást.
(5) Az irányító hatóság a (2) bekezdéssel összhangban tájékoztatja a kedvezményezetteket a műveletek listájának közzétételéről. Az irányító hatóság tájékoztatási és kommunikációs segédanyagokat biztosít, beleértve elektronikus formátumú mintákat, hogy megkönnyítse a kedvezményezettek és a partnerszervezetek számára a (3) bekezdés szerinti kötelezettségeik teljesítését.
(6) Az OP II esetében:
a)
a tagállam vagy az irányító hatóság feladatai:
i.
az operatív program elindulását nyilvánosságra hozó nagyszabású tájékoztató kampány megszervezése; továbbá
ii.
évente legalább egy olyan nagyszabású tájékoztató kampány szervezése, amely népszerűsíti a finanszírozási lehetőségeket és az alkalmazott stratégiákat, és/vagy bemutatja az operatív program által elért eredményeket, beleértve adott esetben a műveletek példáit;
b)
valamely művelet végrehajtása során a kedvezményezett tájékoztatja a nyilvánosságot az alaptól kapott támogatásról, gondoskodva arról, hogy a műveletben részt vevőket tájékoztassák az alaptól kapott támogatásról;
c)
minden dokumentumnak, beleértve az e műveletekre vonatkozó részvételi vagy egyéb igazolást, tartalmaznia kell egy nyilatkozatot arról, hogy az operatív program végrehajtása az alap támogatásával történt;
d)
az irányító hatóság biztosítja, hogy a potenciális kedvezményezettek hozzáférjenek a finanszírozási lehetőségekre, a pályázati felhívások kiírására és feltételeire, valamint a támogatni kívánt műveletek kiválasztására vonatkozó információkhoz.
(7) A személyes adatoknak az e rendelet 15-19. cikke értelmében történő feldolgozása során az irányító hatóság, valamint a kedvezményezettek és a partnerszervezetek a 95/46/EK irányelvnek megfelelően járnak el.
IV. CÍM
AZ ALAPBÓL SZÁRMAZÓ PÉNZÜGYI TÁMOGATÁS
20. cikk
Társfinanszírozás
(1) Az operatív program társfinanszírozási aránya az elszámolható kiadások legfeljebb 85 %-a. A 21. cikk (1) bekezdésében ismertetett körülmények között az arány növelhető. A tagállamok szabadon dönthetnek az alap tevékenységeinek nemzeti forrásból történő további támogatásáról.
(2) A Bizottság operatív programot elfogadó határozata rögzíti az operatív program esetében alkalmazandó társfinanszírozási arányt és az alapból igénybe vehető támogatás maximális összegét.
(3) A Bizottság kezdeményezésére vagy nevében végrehajtott technikai segítségnyújtási intézkedések 100 %-os finanszírozási aránya engedélyezett.
21. cikk
Kifizetések emelése az átmeneti költségvetési nehézségekkel küzdő tagállamok esetében
(1) A tagállam kérésére az időközi kifizetést és a végső egyenleg összegét az operatív programra vonatkozó társfinanszírozási arányhoz képest tíz százalékponttal növelt szintnek megfelelő összeggel meg lehet emelni. A megemelt arány, amely nem lépheti túl a 100 %-ot, az olyan kifizetési kérelmekre vonatkozik, amelyek azzal a elszámolási időszakkal kapcsolatosak, amelyre a tagállam a kérelmét benyújtotta, és az azt követő elszámolási időszakokra, amelyek során a tagállam megfelel a következő feltételek egyikének:
a)
amennyiben az érintett tagállam bevezette pénznemeként az eurót, makrofinanszírozási támogatást kap az Uniótól a 407/2010/EU tanácsi rendelettel (11) összhangban;
b)
amennyiben az érintett tagállam nem vezette be pénznemeként az eurót, középtávú finanszírozási támogatást kap a 332/2002/EK tanácsi rendelettel (12) összhangban;
c)
a finanszírozási támogatás az Európai Stabilitási Mechanizmus létrehozásáról szóló szerződéssel összhangban áll rendelkezésre.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak ellenére az időközi kifizetések és a végsőegyenleg-kifizetések révén nyújtott uniós támogatás nem haladhatja meg a közpénzből nyújtott támogatást és a Bizottságnak az operatív programot jóváhagyó határozatában előírt, az alapból nyújtott támogatás legmagasabb összegét.
22. cikk
Támogathatósági időszak
(1) E cikk nem érinti a Bizottság kezdeményezésére történő technikai segítségnyújtásra való jogosultság 27. cikkben előírt szabályait.
(2) A kiadás abban az esetben jogosult az operatív programból származó támogatásra, ha az a kedvezményezettnél merül fel, és kifizetését 2013. december 1. és 2023. december 31. között teljesítik.
(3) Az operatív programból nem ítélhető meg támogatás olyan műveletekre, amelyeket fizikailag befejeztek vagy teljes egészében végrehajtottak, mielőtt az operatív program finanszírozására irányuló kérelmet a kedvezményezett az irányító hatósághoz benyújtotta, tekintet nélkül arra, hogy a kedvezményezett teljesítette-e az összes kapcsolódó kifizetést.
(4) Az operatív program módosítása esetén a módosítás miatt támogathatóvá váló kiadás csak a módosítási kérelem tagállam által a Bizottságnak történő benyújtásának időpontjától kezdve támogatható.
23. cikk
A műveletek támogathatósága
(1) Valamely operatív program által támogatott műveleteket az operatív program által érintett tagállamban valósítják meg.
(2) A műveletek abban az esetben támogathatók valamely operatív programból, ha méltányos és átlátható eljárásban, és vagy az operatív programban meghatározott feltételek, vagy adott esetben a monitoring-bizottság által jóváhagyott feltételek alapján választották ki azokat.
(3) A kiválasztási kritériumokat és a valamely OP II-ből támogatásra kiválasztott műveletek listáját elfogadásukat követően közölni kell az ESZA által társfinanszírozott operatív programok monitoring-bizottságaival.
(4) A leginkább rászoruló személyeknek szánt élelmiszert és/vagy alapvető anyagi támogatást maguk a partnerszervezetek is beszerezhetik.
A leginkább rászoruló személyeknek szánt élelmiszert és/vagy alapvető anyagi támogatást közszervezet is megvásárolhatja, és díjmentesen a partnerszervezetek rendelkezésére bocsáthatja. Ebben az esetben az élelmiszer az 1308/2013/EU rendelet 16. cikke (2) bekezdésének megfelelően rendelkezésre bocsátott intervenciós készletekből származó termékek felhasználásából, feldolgozásából vagy értékesítéséből is származhat, feltéve, hogy ez a gazdaságilag legkedvezőbb lehetőség, és nem késlelteti indokolatlanul az élelmiszerek partnerszervezetekhez való szállítását. Minden olyan összeg, amely ilyen ügyletből származik, a leginkább rászoruló személyek javára használandó fel, és nem használható fel a tagállamok e rendelet 20. cikkében előírt, a program társfinanszírozására vonatkozó kötelezettségeinek csökkentésére.
A Bizottság az 1308/2013/EU rendelet 20. cikke i) pontjának értelmében elfogadott eljárásokat alkalmazza, amelyek szerint az abban említett termékek felhasználhatók, feldolgozhatók vagy értékesíthetők e rendelet céljaira annak érdekében, hogy biztosítsák azok maximális hatékonyságát.
(5) Az említett élelmiszereket és/vagy alapvető anyagi támogatást díjmentesen kell eljuttatni a leginkább rászoruló személyekhez.
(6) A kettős finanszírozás elkerülése érdekében az alapból támogatásban részesülő valamely művelet az alapból társfinanszírozott egynél több operatív programból vagy más uniós eszközből nem kaphat támogatást.
24. cikk
Támogatási formák
Az alap vissza nem térítendő támogatások, beszerzés, illetve ezek kombinációjának formájában nyújt segítséget a tagállamoknak. Ez a támogatás azonban nem lehet az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdésének hatálya alá eső támogatás.
25. cikk
Vissza nem térítendő támogatási formák
(1) A vissza nem térítendő támogatás a következő formákban valósulhat meg:
a)
a ténylegesen felmerült és kifizetett elszámolható költségek visszatérítése;
b)
egységköltségek alapján történő visszatérítés;
c)
közpénzből nyújtott egyösszegű, 100 000 EUR-t nem meghaladó támogatás;
d)
százalékban meghatározott átalányalapú finanszírozás alkalmazása egy vagy több meghatározott költségkategóriára.
(2) Az (1) bekezdésben említett lehetőségek kombinálása csak akkor lehetséges egy művelet tekintetében, ha az egyes lehetőségek különböző költségkategóriákra vonatkoznak, illetve ha azok az említett művelet egymást követő szakaszaiban kerülnek felhasználásra.
(3) Az (1) bekezdés b), c) és d) pontjaiban említett összegek meghatározása a következők alapján történik:
a)
igazságos, méltányos és ellenőrizhető számítási módszerrel, amely a következők valamelyikén alapul:
i.
statisztikai adatok vagy más objektív információk;
ii.
az egyes kedvezményezettek ellenőrzött múltbeli adatai vagy a szokásos költségelszámolási gyakorlatuk alkalmazása;
b)
a teljes egészében az érintett tagállam által finanszírozott vissza nem térítendő támogatási rendszerekben hasonló típusú művelet és kedvezményezett esetén alkalmazott módszerek és ezeknek megfelelő egységköltségek, egyösszegű átalányok és százalékban meghatározott átalányalapú finanszírozás;
c)
e rendeletben meghatározott arányok;
d)
eseti alapú kiszámítás az előzőleg az irányító hatóság által jóváhagyott költségvetés-tervezet alapján, amennyiben a közpénzből nyújtott támogatás összege nem haladja meg a 100 000 EUR-t.
(4) Az (1) bekezdés b), c) és d) pontjában említett vissza nem térítendő támogatási formákban kiszámított összegek a VI. cím alkalmazása céljából a kedvezményezettnél felmerült és általa kifizetett, elszámolható kiadásoknak tekintendők.
(5) Az egyes műveletek támogatásának feltételeit meghatározó dokumentum rögzíti a művelet költségeinek kiszámítására alkalmazandó módszert és a vissza nem térítendő támogatás folyósításának feltételeit.
26. cikk
A kiadások elszámolhatósága
(1) A kiadások elszámolhatóságának meghatározása a nemzeti szabályozás alapján történik, kivéve abban az esetben, ha e rendeletben, illetve e rendelet alapján egyedi szabályok megállapítására kerül sor.
(2) Az (1) bekezdésben foglaltak ellenére az OP I-ből elszámolható költségek a következők:
a)
az élelmiszerek beszerzésével és/vagy az alapvető anyagi támogatással kapcsolatos költségek;
b)
amennyiben közszervezet vásárolja meg az élelmiszert vagy az alapvető anyagi támogatást, és partnerszervezetek számára továbbítja azokat, az élelmiszernek vagy alapvető anyagi támogatásnak a partnerszervezetek raktárába történő szállításának költségei, valamint a tárolás költségei az a) pontban említett költségek 1 %-ának megfelelő átalányösszegként megadva, illetve - megfelelően indokolt esetekben- a ténylegesen felmerült és kifizetett költségek;
c)
a partnerszervezetek által viselt adminisztratív, szállítási és tárolási költségek, az a) pontban említett költségek 5 %-ának megfelelő átalányösszegként megadva; vagy az 1308/2013/EU rendelet 16. cikkének megfelelően rendelkezésre bocsátott élelmiszerek értékének 5 %-a;
d)
az élelmiszer-adományok begyűjtésének, szállításának, tárolásának és szétosztásának, továbbá az ezekkel közvetlenül kapcsolatos figyelemfelkeltő tevékenységeknek a partnerszervezeteknél felmerült és általuk kifizetett költségei;
e)
az élelmiszert és/vagy az alapvető anyagi támogatást a leginkább rászoruló személyekhez közvetlenül vagy együttműködési megállapodás keretében eljuttató partnerszervezetek által vállalt kísérő intézkedések bejelentett költségei, az a) pontban említett költségek 5 %-ának megfelelő átalányösszegként megadva;
(3) Az (1) bekezdés ellenére a valamely operatív programból támogatásra jogosult költségek a 27. cikk (4) bekezdése értelmében felmerülő költségek, illetve közvetett költségek esetében a 27. cikk (4) bekezdésében foglaltaknak megfelelően felmerült költségek az elszámolható közvetlen személyi jellegű költségek 15 %-áig terjedő átalányösszegként számolhatók el.
(4) A következő költségek nem jogosultak az operatív programból származó támogatásra:
a)
hitelkamat;
b)
infrastruktúra nyújtása;
c)
a használt áruk költségei;
d)
hozzáadottérték-adó (héa), kivéve, ha a héára vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján nem igényelhető vissza.
27. cikk
Technikai segítségnyújtás
(1) A Bizottság kezdeményezésére vagy nevében és az éves elosztható források legfeljebb 0,35 %-áig az alapból finanszírozhatók az e rendelet végrehajtásához szükséges előkészítő, monitoring, adminisztratív és technikai segítségnyújtási, audit-, tájékoztatási, kontroll- és értékelési intézkedések, valamint tevékenységek a 10. cikknek megfelelően.
(2) A Bizottság konzultál a tagállamokkal és a partnerszervezeteket uniós szinten képviselő szervezetekkel a technikai segítségnyújtás tervezett igénybevételéről.
(3) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok révén évente megállapítja, hogy milyen típusú intézkedéseket tervez az (1) bekezdésben felsorolt intézkedésekkel kapcsolatban arra az esetre, ha azokra támogatást irányoznak elő az alapból.
(4) A tagállamok kezdeményezésére és az alapból elkülönített források legfeljebb 5 %-áig az operatív programból finanszírozhatók az e rendelet végrehajtásához szükséges előkészítő, irányítási, monitoring, adminisztratív és technikai segítségnyújtási, audit-, tájékoztatási, kontroll- és értékelési intézkedések. Az alapból ugyancsak finanszírozható a partnerszervezetek számára biztosított technikai segítségnyújtás és kapacitásépítés.
V. CÍM
IRÁNYÍTÁS ÉS KONTROLL
28. cikk
Az irányítási és kontrollrendszerek általános alapelvei
Az irányítási és kontrollrendszerek az 5. cikk (7) bekezdésével összhangban biztosítják a következőket:
a)
az irányításban és a kontrollban részt vevő szervezetek feladatainak ismertetése, valamint a feladatok megosztása az egyes szervezeteken belül;
b)
a feladatköröknek e szervezeteken belüli és e szervezetek közötti szétválasztása elvének való megfelelés;
c)
a bejelentett kiadások helytállóságát és szabályszerűségét biztosító eljárások;
d)
számítógépesített rendszerek elszámolási célokra, pénzügyi adatok és mutatószámok tárolására és továbbítására, monitoring és jelentéstételi célokra;
e)
jelentéstételi és monitoringrendszerek olyan esetben, amikor a felelős szervezet egy másik szervezetet bíz meg a feladatok elvégzésével;
f)
az irányítási és kontrollrendszerek működésének auditjára vonatkozó szabályok;
g)
megfelelő auditnyomvonalat biztosító rendszerek és eljárások;
h)
a szabálytalanságok, többek között a csalás megelőzése, felderítése és helyrehozása, és a jogosulatlanul kifizetett összegeknek az esetleges késedelmi kamatokkal együtt történő visszafizettetése.
29. cikk
Megosztott irányítás alá tartozó feladatok
A megosztott irányítás elvével összhangban a tagállamok és a Bizottság az ebben a rendeletben meghatározott feladatköreiknek megfelelően felelősek a programok irányításáért és kontrolljáért.
30. cikk
A tagállamok felelőssége
(1) A tagállamok teljesítik az irányítási, kontroll és auditkötelezettségeket, továbbá vállalják azokat a feladatokat, amelyeket a költségvetési rendeletben és az e rendeletben a megosztott irányítással kapcsolatban meghatározott szabályok megállapítanak.
(2) A tagállamoknak meg kell akadályozniuk, fel kell deríteniük és kezelniük kell a szabálytalanságokat, és a jogosulatlanul kifizetett összegeket vissza kell téríttetniük a késedelmi kamattal együtt. Értesítik a Bizottságot azokról a szabálytalanságokról, amelyeknél az alapból nyert támogatás mértéke meghaladja a 10 000 EUR-t, és folyamatosan tájékoztatják a Bizottságot a vonatkozó igazgatási és bírósági eljárások jelentős előrehaladásáról.
A tagállamoknak nem kell értesíteniük a Bizottságot a következő esetekkel kapcsolatos szabálytalanságokról:
a)
amikor a szabálytalanság kizárólag abban áll, hogy a társfinanszírozott operatív programban szereplő valamely művelet részben vagy egészben nem került végrehajtásra a kedvezményezett csődje miatt;
b)
amelyeket a kedvezményezett önként hozott az irányító hatóság vagy igazoló hatóság tudomására, még mielőtt e hatóságok bármelyike maga fedezte volna azt fel, akár a közpénzből nyújtott hozzájárulás kifizetése előtt, akár azt követően;
c)
amelyeket az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság még azelőtt derített fel, mielőtt az érintett kiadás bekerült volna a Bizottságnak benyújtott költségnyilatkozatba.
Minden más esetben, különösen a csődöt megelőző szabálytalanságok vagy a csalás gyanújának esetében jelentést kell küldeni a Bizottságnak a tapasztalt szabálytalanságokról és az azokhoz kapcsolódó megelőző és korrekciós intézkedésekről.
Amennyiben valamely, a kedvezményezettnek jogosulatlanul kifizetett összeg nem téríttethető vissza és ez a tagállam hibájából vagy hanyagságából kifolyólag következik be, a tagállam felelőssége, hogy az érintett összeget visszatérítse az unió költségvetésébe. A tagállamok dönthetnek úgy, hogy nem téríttetnek vissza egy jogosulatlanul kifizetett összeget, amennyiben az alapból való hozzájárulásnak a kedvezményezett által visszatérítendő összege kamatok nélkül nem haladja meg a 250 EUR-t.
A Bizottságot felhatalmazást kap arra, hogy a 62. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyek további részletes szabályokat írnak elő a jelentendő szabálytalanságok meghatározásának kritériumairól, a nyújtandó adatokról, valamint az annak meghatározása érdekében alkalmazandó feltételekről és eljárásokról, hogy a vissza nem téríttethető összegeket a tagállamoknak meg kell-e téríteniük.
A Bizottság a 63. cikk (2) bekezdése szerinti tanácsadó bizottsági eljárással összhangban végrehajtási jogi aktusokat fogad el a jelentés gyakoriságának és az alkalmazandó jelentési formátumnak a meghatározására.
(3) A tagállamok biztosítják az alappal kapcsolatos panaszok kivizsgálására vonatkozó hatékony szabályozás meglétét. E szabályozás hatálya, szabályai és eljárásai a tagállamok felelősségi körébe tartoznak intézményi és jogi keretükkel összhangban. A tagállamok a Bizottság kérésére megvizsgálják azokat a Bizottsághoz benyújtott panaszokat, amelyek szabályozásuk hatálya alá tartoznak. Kérésre a tagállam tájékoztatja a Bizottságot e vizsgálatok eredményeiről.
(4) A tagállam és a Bizottság között minden hivatalos információcsere elektronikus adatcsere-rendszeren keresztül történik. A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el azon feltételek meghatározására vonatkozóan, amelyeknek az említett elektronikus adatcsererendszernek meg kell felelnie. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 63. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálati eljárás keretében kell elfogadni.
31. cikk
A hatóságok kijelölése
(1) Minden egyes tagállam minden egyes operatív program számára kijelöl egy nemzeti közigazgatási szervet vagy közszervezetet irányító hatóságként. Ugyanaz az irányító hatóság két operatív program irányító hatóságaként is kijelölhető.
(2) A tagállam - a (3) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül - minden egyes operatív program számára kijelöl egy nemzeti közigazgatási szervet vagy közszervezetet igazoló hatóságként. Ugyanaz az igazoló hatóság két operatív program igazoló hatóságaként is kijelölhető.
(3) A tagállam valamely operatív programhoz kijelölhet olyan irányító hatóságot, amely az igazoló hatóság feladatait is ellátja.
(4) A tagállam minden egyes operatív program számára audithatóságként olyan nemzeti közigazgatási szervet vagy közszervezetet jelöl ki, amely funkcionálisan független az irányító hatóságtól és az igazoló hatóságtól. Ugyanaz az audithatóság két operatív program audithatóságaként is kijelölhető.
(5) A feladatkörök szétválasztásának tiszteletben tartásával az irányító hatóság, az igazoló hatóság, azon OP I és OP II esetében, ahol az alapból történő támogatás teljes összege nem haladja meg a 250 000 000 EUR-t, az audithatóság lehet ugyanannak a közigazgatási szervnek vagy közszervezetnek a része.
(6) A tagállam egy vagy több közreműködő szervezetet is kijelölhet arra, hogy az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság bizonyos feladatait annak felelősségére elvégezze. Az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság és a közreműködő szervezetek közötti feladatmegosztást hivatalosan, írásban kell rögzíteni.
(7) A tagállam vagy az irányító hatóság valamely operatív program egy részének irányítását közreműködő szervezetre ruházhatja át a közreműködő szervezet és a tagállam vagy az irányító hatóság között létrejött írásos megállapodással. A közreműködő szervezet biztosítékokat nyújt fizetőképessége, illetve az érintett területre, valamint az adminisztratív és a pénzügyi irányítási képességére vonatkozó szakértelme vonatkozásában.
(8) A tagállam írásba foglalja az irányító hatóságokkal, igazoló hatóságokkal és audithatóságokkal fenntartott kapcsolataira, az e hatóságok közötti kapcsolatokra, valamint az e hatóságok és a Bizottság közötti kapcsolatokra vonatkozó szabályait.
32. cikk
Az irányító hatóság feladatai
(1) Az irányító hatóság felelős az operatív programnak a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban történő irányításáért.
(2) Az operatív program irányításával kapcsolatosan az irányító hatóság feladata, hogy:
a)
adott esetben támogassa a 11. cikkben említett monitoring-bizottság munkáját, és biztosítsa számára mindazon információkat, amelyek a feladatai elvégzéséhez szükségesek, különösen az operatív program során a célkitűzések megvalósítása terén elért előrehaladásra vonatkozó adatokat, a pénzügyi adatokat és a mutatószámokhoz kapcsolódó adatokat;
b)
az érintettekkel való konzultációt követően és az OP I esetében az összeférhetetlenségeket elkerülve, illetve az OP II esetében a 11. cikkben említett monitoring-bizottság jóváhagyása után elkészítse a 13. cikkben említett éves végrehajtási jelentéseket és záró végrehajtási jelentéseket, és azokat benyújtsa a Bizottságnak;
c)
a közreműködő szervezeteket, illetve a kedvezményezetteket ellássa a feladataik elvégzése, illetve a műveletek végrehajtása terén lényeges információkkal;
d)
nyilvántartási rendszert hozzon létre, amely számítógépesített formában tárolja az egyes műveletekre vonatkozó, azok monitoringjához, értékeléséhez, pénzügyi irányításához, ellenőrzéséhez és auditjához szükséges adatokat, beleértve az OP II által társfinanszírozott műveletek egyes résztvevőire vonatkozó adatokat is;
e)
a 95/46/EK irányelv rendelkezéseivel összhangban biztosítsa, hogy a d) pontban említett adatokat összegyűjtsék, rögzítsék és tárolják a rendszerben, amennyiben lehetséges, nemek szerinti bontásban.
(3) A műveletek kiválasztásával kapcsolatban az irányító hatóság:
a)
olyan megfelelő kiválasztási eljárásokat és/vagy kritériumokat alakít ki és - adott esetben, amennyiben jóváhagyták őket - alkalmaz, amelyek nem megkülönböztető jellegűek, ugyanakkor átláthatók;
b)
biztosítja, hogy a kiválasztott művelet:
i.
az alap és az operatív program hatálya alá tartozzon;
ii.
teljesíti az operatív programban, valamint a 22., 23. és 26. cikkben meghatározott feltéteket;
iii.
adott esetben figyelembe veszi az 5. cikk (11), (12), (13) és (14) bekezdésében előírt alapelveket;
c)
biztosítja, hogy a kedvezményezett számára rendelkezésre bocsátják azt a dokumentumot, amely az egyes műveletekre vonatkozóan részletezi a támogatás feltételeit, beleértve a művelet keretében nyújtandó termékekre és szolgáltatásokra vonatkozó konkrét követelményeket, a pénzügyi tervet és a végrehajtás határidejét;
d)
a művelet jóváhagyása előtt meggyőződik arról, hogy a kedvezményezett rendelkezik a c) pontban említett feltételek teljesítéséhez szükséges igazgatási, pénzügyi és működési kapacitással;
e)
meggyőződik arról, hogy amennyiben a művelet azelőtt kezdődött el, hogy a támogatási kérelmet az irányító hatóságnak benyújtották, a műveletre vonatkozóan alkalmazandó jogot betartották-e;
f)
meghatározza az OP I esetében az anyagi támogatásnyújtás és az OP II esetében az intézkedés azon típusait, amelyekhez az adott művelet kiadása rendelendő.
(4) Az operatív program pénzügyi irányításával és kontrolljával kapcsolatosan az irányító hatóság:
a)
megvizsgálja, hogy megtörtént-e a társfinanszírozott termékek és szolgáltatások nyújtása, valamint hogy a műveleteknek a kedvezményezettek által bejelentett kiadásai kifizetésre kerültek-e, és hogy azok az alkalmazandó jogszabályokkal, az operatív programmal és a műveletre vonatkozó támogatási feltételekkel összhangban állnak-e;
b)
biztosítja, hogy a műveletek végrehajtásában részt vevő kedvezményezettek, akik a ténylegesen felmerült elszámolható költségek alapján kapnak költségtérítést, vagy külön elszámolási rendszert vagy a művelettel kapcsolatos valamennyi ügylet tekintetében megfelelő elszámolási szabályzatot alkalmazzanak;
c)
eredményes és arányos csalásellenes intézkedéseket alkalmaz figyelembe véve az azonosított kockázatokat;
d)
eljárásokat alakít ki annak érdekében, hogy a megfelelő auditnyomvonal biztosításához szükséges, a kiadásokra és auditokra vonatkozó minden dokumentumot a 28. cikk g) pontjában szereplő követelményeknek megfelelően tartsanak nyilván;
e)
elkészíti a költségvetési rendelet 59. cikke (5) bekezdése első albekezdésének a) és b) pontjában említett vezetői nyilatkozatot és éves összefoglalót.
(5) A (4) bekezdés a) pontja szerinti ellenőrző vizsgálatok a következő eljárásokat tartalmazzák:
a)
a kedvezményezettek minden egyes kifizetési kérelmének adminisztratív ellenőrzése;
b)
a műveletek helyszíni ellenőrzése.
A helyszíni ellenőrzések gyakorisága és kiterjedése arányos a művelethez rendelt közpénzből nyújtott támogatás összegével és az ilyen vizsgálatok, valamint az audithatóság által a teljes irányítási és kontrollrendszer vonatkozásában végzett ilyen ellenőrzések és auditok által kimutatott kockázat mértékével.
(6) Az egyes műveleteknek az (5) bekezdés első albekezdésének b) pontja szerinti helyszíni ellenőrzését mintavétel alapján is el lehet végezni.
(7) Amennyiben az irányító hatóság valamely operatív program kedvezményezettje is egyben, a (4) bekezdés a) pontja szerinti ellenőrzési szabályoknak megfelelően kell biztosítaniuk a feladatkörök szétválasztását.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 62. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben megállapítja az e cikk (2) bekezdésének d) pontja szerint létrehozott monitoringrendszerben számítógépesített formában rögzítésre és tárolásra kerülő adatokkal kapcsolatos információkat meghatározó szabályokat.
A Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el az e cikk (2) bekezdésének d) pontja szerint létrehozott rendszer műszaki specifikációjának megállapítására. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 63. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
(9) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 62. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben megállapítja az e cikk (4) bekezdésének d) pontjában említett auditnyomvonalra vonatkozó részletes minimumkövetelményeket a fenntartandó számviteli nyilvántartások, valamint az igazoló hatóság, az irányító hatóság, a közreműködő szervezetek és a kedvezményezettek szintjén tartandó igazoló dokumentumok tekintetében.
(10) A Bizottság, e cikk végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében, végrehajtási jogi aktusokat fogad el a (4) bekezdés e) pontjában említett vezetői nyilatkozat mintájára vonatkozóan. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 63. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadói eljárás keretében kell elfogadni.
33. cikk
Az igazoló hatóság feladatai
Az operatív program igazoló hatósága különösen a következőkért felel:
a)
a kifizetési kérelmek elkészítése, azok benyújtása a Bizottságnak, valamint annak igazolása, hogy a bennük foglalt eredmények megbízható elszámolási rendszerekből származnak, ellenőrizhető dokumentumokon alapulnak és azokat az irányító hatóság ellenőrző vizsgálatnak vetette alá;
b)
a költségvetési rendelet 59. cikke (5) bekezdése első albekezdésének a) pontjában említett elszámolások elkészítése;
c)
az elszámolások teljességének, pontosságának és hitelességének, valamint annak az igazolása, hogy az azokban szereplő kiadások megfelelnek az alkalmazandó jognak, és az operatív programra alkalmazandó kritériumokkal összhangban finanszírozásra kiválasztott, valamint az alkalmazandó jognak megfelelő műveletek tekintetében merültek fel;
d)
gondoskodik arról, hogy rendelkezésre álljon egy olyan rendszer, amely számítógépesített formában nyilvántartásba veszi és tárolja az egyes műveletekhez kapcsolódó számviteli adatokat, és amely kiterjed a kifizetési kérelmekhez és az elszámolásokhoz szükséges összes adatra, beleértve az egy művelethez vagy operatív programhoz kapcsolódó hozzájárulás részben vagy egészben történő megszüntetése következtében visszafizetendő, visszafizetett, valamint visszavont összegekre vonatkozó adatokra;
e)
a kifizetési kérelem elkészítése és benyújtása céljából megbizonyosodik arról, hogy az irányító hatóságtól megfelelő információkat kapott a kiadásokkal kapcsolatosan lefolytatott eljárásokról és vizsgálatokról;
f)
az audithatóság által vagy annak felelősségére elvégzett valamennyi audit eredményének figyelembevétele a kifizetési kérelmek elkészítése és benyújtása során;
g)
a Bizottsághoz bejelentett kiadások és a kedvezményezetteknek közpénzből nyújtott hozzájárulás számítógépesített formában történő számviteli nyilvántartása;
h)
a művelethez nyújtott hozzájárulás részben vagy egészben történő megszüntetése következtében visszafizetendő, valamint visszavont összegek nyilvántartása. A visszafizetett összegek az operatív program lezárását megelőzően a következő költségnyilatkozatból történő levonásuk útján az Unió költségvetésébe kerülnek visszafizetésre.
34. cikk
Az audithatóság feladatai
(1) A bejelentett kiadások alapján az audithatóság biztosítja, hogy elvégzik az operatív program irányítási és kontrollrendszere megfelelő működésének és a műveletek egy megfelelő mintájának auditját.
A bejelentett kiadások auditját reprezentatív minta vagy adott esetben tételes vizsgálat alapján, és főszabályként statisztikai mintavételi módszerek alapján végzi.
Nem statisztikai mintavétel az audithatóság szakmai megítélése alapján kellően indokolt esetekben alkalmazható a nemzetközileg elfogadott auditszabványoknak megfelelően, és minden olyan esetben, amikor az adott számviteli év műveleteinek száma elégtelen valamely statisztikai módszer alkalmazására.
Ezekben az esetekben a mintának elég nagynak kell lennie ahhoz, hogy az audithatóság érvényes auditvéleményt készíthessen a költségvetési rendelet 59. cikke (5) bekezdése első albekezdésének b) pontjával összhangban.
A nem statisztikai mintavételi módszer lefedi azon műveletek legalább 5 %-át, amelyek tekintetében a számviteli év során kiadásokat jelentettek be a Bizottságnak, és a számviteli év során a Bizottságnak bejelentett kiadások 10 %-át.
Amennyiben az alapból valamely OP I számára nyújtott támogatás teljes összege nem haladja meg a 35 000 000 EUR-t, az audithatóság audittevékenységeit éves rendszerauditra korlátozhatja, amely a műveletek kombinált - szúrópróbaszerű és kockázatalapú -tételes tesztelésére is kiterjed. Az auditot a nemzetközileg elfogadott auditszabványoknak megfelelően kell elvégezni, és évente számszerűsíteni kell a Bizottság számára készített hitelesített kiadásigazoló nyilatkozatok hibaszintjét.
(2) Amennyiben az ellenőrzéseket az audithatóságtól eltérő szervezet végzi, az audithatóság biztosítja, hogy e szervezet a szükséges funkcionális függetlenséggel rendelkezzen.
(3) Az audithatóság biztosítja, hogy az audittevékenység során figyelembe vegyék a nemzetközileg elfogadott auditszabványokat.
(4) Az audithatóság az operatív program jóváhagyásától számított nyolc hónapon belül az ellenőrzések megvalósítására vonatkozó auditstratégiát alakít ki. Az auditstratégia megállapítja az auditok módszerét, a műveletekből audit céljára történő mintavétel vagy adott esetben a tételes vizsgálat módját és az auditok tervét az aktuális számviteli évre és a két következő számviteli évre vonatkozóan. Az auditstratégiát 2016-tól évente kell aktualizálni 2024-ig bezárólag. Abban az esetben, ha egy közös irányítási és ellenőrzési rendszer alkalmazandó két operatív programra, akkor egy auditstratégiát lehet kidolgozni az érintett operatív programokra. Kérésre az audithatóság az auditstratégiát benyújtja a Bizottságnak.
(5) Az audithatóság elkészíti:
a)
a költségvetési rendelet 59. cikke (5) bekezdése első albekezdésének b) pontja szerinti könyvvizsgálói véleményt;
b)
az (1) bekezdéssel összhangban végzett ellenőrzések fő megállapításait tartalmazó kontrolljelentést, beleértve az irányítási és kontrollrendszerekben fellelt hiányosságokra vonatkozó megállapításokat, valamint a javasolt és végrehajtott korrekciós intézkedéseket.
Abban az esetben, ha két operatív programnak egy közös irányítási és kontrollrendszere van, az első albekezdés b) pontja szerinti információt egy jelentésbe lehet csoportosítani.
(6) A Bizottság, e cikk végrehajtása egységességének biztosítása érdekében, végrehajtási jogi aktusokat fogad el az auditstratégia, az auditvélemény és az kontrolljelentés mintáira vonatkozóan. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 63. cikk (2) bekezdésében említett tanácsadói eljárás keretében kell elfogadni.
(7) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 62. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el, amelyekben meghatározza a műveletek auditjának és az elszámolások auditjának hatókörét és tartalmát, valamint a műveletek e cikk (1) bekezdésében említett mintájának kiválasztási módszertanát.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 62. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a Bizottság tisztviselői vagy az arra jogosult bizottsági képviselők által elvégzett auditok során gyűjtött adatok felhasználására vonatkozó részletes szabályok tekintetében.
35. cikk
Az irányító hatóság és az igazoló hatóság kijelölésére vonatkozó eljárás
(1) A tagállamok az első időközi kifizetési kérelem Bizottság számára történő benyújtása előtt értesítik a Bizottságot az irányító hatóság és adott esetben az igazoló hatóság megfelelő szinten elvégzendő kijelölésének időpontjáról és formájáról.
(2) Az (1) bekezdésben említett kijelölések alapjául egy független auditszervezet azon jelentése és véleménye szolgál, amely értékeli a belső kontrollkörnyezettel, a kockázatkezeléssel, az irányítási és kontrolltevékenységekkel, valamint a monitoringgal kapcsolatban a IV. mellékletben foglalt kritériumok hatóságok általi teljesítését.
A független auditszervezet az audithatóság vagy más olyan közjogi, illetve magánjogi szerv, amely rendelkezik a szükséges auditkapacitással, továbbá független az irányító hatóságtól és adott esetben az igazoló hatóságtól, és amely feladatát a nemzetközileg elfogadott auditszabványoknak megfelelően végzi.
(3) A tagállamok határozhatnak arról, hogy az 1303/2013/EU rendelet szerinti, ESZA által társfinanszírozásban részesített operatív program vonatkozásában kijelölt irányító hatóságot vagy igazoló hatóságot e rendelet alkalmazásában kijelöltnek kell-e tekinteni.
(4) A Bizottság a kijelölésekről szóló, az (1) bekezdésben említett értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül kérheti a (2) bekezdésben említett független auditszervezet jelentését és véleményét, valamint az irányító hatóság vagy adott esetben az igazoló hatóság feladatainak és eljárásainak ismertetését. A Bizottság saját kockázatértékelése alapján határoz arról, hogy kéri-e az említett dokumentumok benyújtását.
A Bizottság az első albekezdésben említett dokumentumok kézhezvételétől számított két hónapon belül észrevételeket tehet.
A 46. cikk sérelme nélkül e dokumentumok vizsgálata miatt nem szakíthatja meg az időközi kifizetési kérelmek feldolgozását.
(5) Amennyiben az elvégzett audit és kontroll eredményei azt mutatják, hogy a kijelölt hatóság már nem teljesíti a (2) bekezdésben említett kritériumokat, a tagállam a probléma súlyosságának megfelelő szinten próbaidőt állapíthat meg, amely alatt meg kell hozni a szükséges kiigazító intézkedéseket.
Amennyiben a kijelölt hatóság nem hajtja végre a tagállam által megállapított próbaidőn belül a szükséges kiigazító intézkedéseket, a tagállam megfelelő szinten megszüntetheti annak kijelölését.
A tagállam haladéktalanul értesíti a Bizottságot, ha egy kijelölt hatóságnak próbaidőt szabott meg, tájékoztatást nyújt a próbaidő hosszáról, arról, ha a kiigazító intézkedések végrehajtása után a próbaidő véget ért, valamint a hatóság kijelölésének megszüntetéséről is. A 46. cikk alkalmazásának sérelme nélkül az arról szóló értesítés, hogy egy tagállam próbaidőt határozott meg egy kijelölt hatóság számára, nem szakíthatja meg az időközi kifizetési kérelmek feldolgozását.
(6) Amennyiben egy irányító hatóság vagy igazoló hatóság kijelölése megszűnik, a tagállamok a (2) bekezdésben előírt eljárással összhangban új szervezetet jelölnek ki az irányító hatóság vagy az igazoló hatóság feladatainak átvételére, és értesítik erről a Bizottságot.
(7) A Bizottság, e cikk végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében, végrehajtási jogi aktusokat fogad el a független auditszervezet jelentésére és véleményére, valamint az irányító hatóság vagy adott esetben az igazoló hatóság feladatainak és eljárásainak ismertetésére vonatkozó minta tekintetében. Ezeket a végrehajtási jogi aktusok a 63. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálati eljárás keretében kell elfogadni.
36. cikk
A Bizottság hatáskörei és feladatai
(1) A Bizottság a rendelkezésre álló információk alapján - beleértve az irányításért és a kontrollért felelős szervezetek kijelölésével kapcsolatos információkat, a kijelölt szervezetek által évente a költségvetési rendelet 59. cikkének (5) cikke szerint benyújtott dokumentumokat, a kontrolljelentéseket, az éves végrehajtási jelentéseket, valamint a nemzeti és uniós szervezetek által végzett auditokat - meggyőződik arról, hogy a tagállamok felállították az e rendeletnek megfelelő irányítási és kontrollrendszereket, és hogy ezek a rendszerek eredményesen működnek az operatív program végrehajtása során.
(2) A Bizottság tisztségviselői vagy meghatalmazott képviselői helyszíni auditokat vagy ellenőrzéseket végezhetnek, feltéve, hogy - a sürgős esetek kivételével - az ellenőrzést megelőzően legalább tizenkét munkanappal értesítik az illetékes nemzeti hatóságot. A Bizottság tiszteletben tartja az arányosság elvét azáltal, hogy figyelembe veszi, hogy el kell kerülni a tagállamok által végzett auditok vagy ellenőrzések indokolatlan megkettőzését, továbbá szem előtt tartja az uniós költségvetésre jelentett kockázat mértékét és azt, hogy e rendeletnek megfelelően minimalizálni kell a kedvezményezettekre nehezedő adminisztratív terheket. Az ilyen auditok vagy ellenőrzések kiterjedhetnek különösen az irányítási és kontrollrendszerek eredményes működésének vizsgálatára valamely programban vagy annak egy részében, műveletek vagy programok hatékony és eredményes pénzgazdálkodásának műveleteiben vagy értékelésében. A tagállamok tisztségviselői vagy meghatalmazott képviselői is részt vehetnek ezekben az auditokban, illetve vagy ellenőrzésekben.
A Bizottság helyszíni auditok vagy ellenőrzések végzésére felhatalmazott tisztviselői vagy képviselői hozzáférnek az alapból támogatott műveletekkel, illetve az irányítási és kontrollrendszerekkel kapcsolatos minden szükséges nyilvántartáshoz, dokumentumhoz és metaadathoz, tekintet nélkül arra, hogy azokat milyen hordozón tárolják. A tagállamok a Bizottság kérésére másolatot adnak ezekről a nyilvántartásokról, dokumentumokról és metaadatokról.
Az ebben a bekezdésben meghatározott hatáskörök nem érintik azon nemzeti rendelkezések alkalmazását, amelyek egyes intézkedéseket a nemzeti jogszabályokban külön meghatározott személyek számára tartanak fenn. A Bizottság tisztviselői és meghatalmazott képviselői nem vehetnek részt többek között olyan házkutatásokban vagy személyek hivatalos kihallgatásában, amelyek az érintett tagállam nemzeti jogszabályainak keretében zajlanak. Ugyanakkor ezek a tisztviselők és meghatalmazott képviselők - a tagállami bíróságok hatáskörének sérelme nélkül és az érintett jogalany alapvető jogainak maradéktalan tiszteletben tartása mellett - hozzáférhetnek az így szerzett információkhoz.
(3) A Bizottság előírhatja a tagállamoknak olyan intézkedések végrehajtását, amelyek szükségesek irányítási és kontrollrendszereik eredményes működésének biztosításához vagy a kiadások helyességének ellenőrzéséhez a rendeletnek megfelelően.
37. cikk
Együttműködés az audithatóságokkal
(1) A Bizottság együttműködik az audithatóságokkal auditterveik és módszereik összehangolása érdekében, és gondoskodik az irányítási és kontrollrendszereken végzett auditok eredményeinek e hatóságokkal történő azonnali megosztásáról.
(2) Amennyiben egy tagállam több audithatóságot jelöl ki, ezen együttműködés megkönnyítése érdekében koordináló szervezetet is kijelölhet.
(3) A Bizottság és az audithatóságok, valamint bármely koordináló szervezet rendszeresen és - eltérő megállapodás hiányában főszabályként - évente legalább egy alkalommal összeülnek, hogy megvizsgálják az éves kontrolljelentést, az auditvéleményt és az auditstratégiát, valamint véleményt cseréljenek az irányítási és kontrollrendszerek fejlesztésével kapcsolatos kérdésekről.
VI. CÍM
PÉNZÜGYI IRÁNYÍTÁS, ELSZÁMOLÁSOK VIZSGÁLATA ÉS ELFOGADÁSA ÉS PÉNZÜGYI KORREKCIÓK ÉS KÖTELEZETTSÉGVÁLLALÁSOK VISSZAVONÁSA
1. FEJEZET
Pénzügyi irányítás
38. cikk
Költségvetési kötelezettségvállalások
Az Unió költségvetési kötelezettségvállalásait az egyes operatív programok vonatkozásában a 2014. január 1. és 2020. december 31. közötti időszakban éves részletekben teljesítik. A Bizottság operatív programot jóváhagyó határozata képezi a költségvetési rendelet 84. cikke szerinti finanszírozási határozatot, és - az érintett tagállam értesítése után - az említett rendelet szerinti jogi kötelezettségvállalást.
Minden egyes operatív program esetében az első részletre vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalás teljesítésére az adott operatív program Bizottság általi elfogadását követően kerül sor.
A következő részletekre vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalásokat a Bizottság minden év május 1-je előtt teljesíti a (2) bekezdésben említett határozat alapján, kivéve azokban az esetekben, amelyekre a költségvetési rendelet 16. cikke vonatkozik.
39. cikk
A Bizottság által teljesített kifizetések
(1) Az alapból származó hozzájárulás kifizetését a Bizottság a költségvetési előirányzatoknak megfelelően és a rendelkezésre álló finanszírozási eszközök függvényében teljesíti minden operatív program részére. Minden kifizetést az alap legkorábbi, nyitott költségvetési kötelezettségvállalásainak terhére kell teljesíteni.
(2) A kifizetés történhet előfinanszírozás, időközi kifizetések, valamint végsőegyenleg-kifizetés formájában.
40. cikk
A Bizottság által teljesített időközi kifizetések és végsőegyenleg-kifizetés
(1) Időközi kifizetésként a Bizottság visszatéríti az operatív programot jóváhagyó határozatban szereplő társfinanszírozási arány felhasználásával kiszámolt összeg 90 %-át a kifizetési kérelemben szereplő elszámolható közkiadásnak. A Bizottság határozza meg azon fennmaradó összegeket, amelyeket az 50. cikkel összhangban időközi kifizetésként meg kell téríteni vagy vissza kell fizettetni.
(2) A 21. cikkben foglaltaktól függetlenül az időközi kifizetések és a végsőegyenleg-kifizetés révén az alapból nyújtott hozzájárulás nem haladhatja meg az operatív programot jóváhagyó bizottsági határozatban előírt, az alapból nyújtott hozzájárulás maximális összegét.
41. cikk
Kifizetési kérelmek
(1) A Bizottságnak benyújtandó kifizetési kérelemnek tartalmaznia kell valamennyi olyan információt, amelyre a Bizottságnak szüksége van a költségvetési rendelet 68. cikke (3) bekezdésének megfelelő elszámolások elkészítéséhez.
(2) Az operatív program egészére és a 27. cikk (4) bekezdésében említett technikai segítségnyújtásra vonatkozó kifizetési kérelemnek a következő adatokat kell tartalmaznia:
a)
a kedvezményezetteknél a műveletek végrehajtása során felmerült és általuk kifizetett elszámolható közkiadások teljes összegét, az igazoló hatóság elszámolási rendszerében szereplő adatok szerint;
b)
a műveletek végrehajtása során felmerült közkiadás teljes összegét, az igazoló hatóság elszámolási rendszerében szereplő adatok szerint;
(3) A kifizetési kérelemben szereplő elszámolható kiadásokat igazolt számlákkal vagy azonos bizonyító erejű számviteli bizonylatokkal kell igazolni, kivéve az e rendelet 25. cikke (1) bekezdésének b), c) és d) pontja cikke szerinti támogatási formák esetében. Ez utóbbi támogatási formák esetében a kifizetési kérelemben az alkalmazandó alap szerint kiszámított költségeket kell feltüntetni.
(4) A Bizottság, e cikk végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében végrehajtási jogi aktusok révén meghatározza a kifizetési kérelmek mintáját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 63. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
42. cikk
A kedvezményezettek számára teljesített kifizetés
(1) Az irányító hatóság biztosítja, hogy a partnerszervezeteknek nyújtott vissza nem térítendő támogatások esetében a kedvezményezetteknek folyamatosan rendelkezésére álljanak a műveletek megfelelő végrehajtását biztosító elegendő források.
(2) Az előfinanszírozásból és az időközi kifizetésekből származó finanszírozási eszközök rendelkezésre állásának függvényében az irányító hatóság biztosítja, hogy a kedvezményezettek az elszámolható közkiadások teljes összegét maradéktalanul, és a kifizetési kérelemnek a kedvezményezett által történő benyújtását követő 90 napon belül megkapják. Nem alkalmazható olyan levonás, visszatartás vagy bármilyen további külön díj vagy azzal megegyező hatású egyéb díj, amely csökkentené ezeket a kedvezményezettek számára kifizetendő összegeket.
(3) A (2) bekezdésben említett kifizetési határidőt az irányító hatóság megszakíthatja a következő, kellően indokolt esetek valamelyikében:
a)
a kifizetési kérelemben szereplő összeg nem esedékes, vagy nem nyújtották be a megfelelő igazoló dokumentumokat, beleértve a 32. cikk (4) bekezdésének a) pontja szerinti irányító hatósági ellenőrzésekhez szükséges dokumentumokat;
b)
az adott kiadást érintő esetleges szabálytalanságra vonatkozó vizsgálat indult;
Az érintett kedvezményezetteket írásban kell tájékoztatni a kifizetés megszakításáról és annak indokairól.
43. cikk
Az euro szerepe
(1) A tagállamok által benyújtott operatív programokban megállapított összegeket, a kiadási kimutatásokat, a kifizetési kérelmeket, az elszámolásokat, valamint az éves és a záró végrehajtási jelentésekben említett kiadásokat euróban kell megadni.
(2) Azok a tagállamok, amelyek a kifizetési kérelem időpontjában még nem vezették be az eurót pénznemként, a nemzeti pénznemben felmerült kiadások összegét átszámítják euróra. Az említett összegeket a Bizottság azon hónapban érvényes átváltási árfolyamán kell átszámítani euróra, amelyikben az érintett operatív program igazoló hatósága a kiadást elszámolásaiban rögzítette. Ezt az átváltási árfolyamot a Bizottság minden hónapban elektronikus úton közzéteszi.
(3) Amikor egy adott tagállam bevezeti pénznemeként az eurót, a (2) bekezdésben megállapított átszámítási eljárást továbbra is alkalmazni kell valamennyi olyan kiadásra, amelyet az igazoló hatóság a nemzeti pénznem és az euró közötti rögzített átváltási árfolyam hatálybalépését megelőzően rögzített elszámolásaiban.
44. cikk
Előfinanszírozás kifizetése és elszámolásból történő kivezetése
(1) Az operatív program elfogadásáról szóló határozatát követően a Bizottság átutal az érintett operatív programhoz az alapból nyújtott teljes hozzájárulás 11 %-ának megfelelő előfinanszírozási összeget.
(2) Az előfinanszírozás kizárólag az operatív program végrehajtása során a kedvezményezettek számára történő kifizetésekre használható fel. Erre a célra az előfinanszírozást haladéktalanul a felelős szervezet rendelkezésére kell bocsátani.
(3) Az előfinanszírozásként kifizetett teljes összeget vissza kell téríteni a Bizottság részére, amennyiben az előfinanszírozás első részletének a Bizottság általi kifizetésétől számított 24 hónapon belül nem érkezik kifizetési kérelem az operatív programra. Az ilyen visszatérítés nem érinti az érintett operatív programhoz való uniós hozzájárulást.
(4) Az előfinanszírozásként kifizetett összeg legkésőbb az operatív program lezárásakor teljes egészében kivezetésre kerül a Bizottság elszámolásaiból.
45. cikk
Az időközi kifizetési kérelmek benyújtásának és kifizetésének határideje
(1) Az igazoló hatóság a 41. cikk (2) bekezdésével összhangban rendszeresen benyújt időközi kifizetésekre vonatkozó kifizetési kérelmeket az elszámolási rendszerében a számviteli évben szereplő összegekről. Mindazonáltal az igazoló hatóság - amennyiben ezt szükségesnek véli - ezeket az összegeket az azt követő számviteli években benyújtott kifizetési kérelmekbe is felveheti.
(2) Az igazoló hatóság az utolsó időközi kifizetési kérelmet az előző számviteli év végét követő év július 31-ig nyújtja be, de minden esetben a következő számviteli évre vonatkozó első időközi kifizetési kérelmet megelőzően.
(3) Az első időközi kifizetési kérelem nem készíthető el mindaddig, amíg a 35. cikknek megfelelően a Bizottságot nem értesítik az irányító hatóság és az igazoló hatóság kijelöléséről.
(4) Nem történhet időközi kifizetés operatív programra, kivéve, ha az éves végrehajtási jelentését megküldték a Bizottságnak a 13. cikknek megfelelően.
(5) A finanszírozási eszközök rendelkezésére állásának függvényében a Bizottság az időközi kifizetést legkésőbb a kifizetési kérelemnek a Bizottság által történt igazolt átvételét követő 60 napon belül teljesíti.
46. cikk
A kifizetési határidő megszakítása
(1) Valamely időközi kifizetési kérelem fizetési határidejét a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő a költségvetési rendelet szerinti felhatalmazás révén legfeljebb hat hónapra megszakíthatja, amennyiben:
a)
valamely nemzeti vagy uniós auditszervezet által szolgáltatott tájékoztatás szerint egyértelmű bizonyíték utal arra, hogy az irányítási és kontrollrendszerek működésében súlyos hiányosságok állnak fenn;
b)
a felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselőnek további vizsgálatokat kell elvégeznie, miután olyan információ jutott a tudomására, amely szerint egy kifizetési kérelemben szereplő kiadás súlyos pénzügyi következményekkel járó szabálytalansághoz kapcsolódik;
c)
a költségvetési rendelet 59. cikkének (5) bekezdésében előírt dokumentumok valamelyikét nem nyújtották be.
A tagállam hozzájárulhat a megszakítási időszak további három hónappal történő meghosszabbításához.
(2) A felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő a megszakítást az (1) bekezdés első albekezdésében hivatkozott feltételek által érintett kifizetési kérelemben szereplő kiadásokra korlátozza, kivéve, ha a kiadások érintett részének azonosítása nem lehetséges. A felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő haladéktalanul, írásban tájékoztatja a tagállamot és az irányító hatóságot a kifizetés megszakításának okáról és felkéri őket a helyzet orvoslására. A felhatalmazás által engedélyezésre jogosult tisztviselő közvetlenül a szükséges intézkedések meghozatalát követően megszünteti a megszakítást.
47. cikk
Kifizetések felfüggesztése
(1) A Bizottság felfüggesztheti az időközi kifizetés egy részét vagy egészét, amennyiben a következő feltételek közül egy vagy több teljesül:
a)
az operatív program irányítási és kontrollrendszerének hatékony működésében olyan súlyos hiányosság tapasztalható, amelyre nézve nem hoztak korrekciós intézkedéseket, és amely veszélyezteti az operatív program számára kifizetett uniós hozzájárulást;
b)
egy költségnyilatkozatban szereplő kiadás olyan súlyos pénzügyi következményekkel járó szabálytalansághoz kapcsolódik, amelyet nem korrigáltak;
c)
a tagállam nem hozta meg a szükséges intézkedéseket azon helyzet orvoslására, amely indokolta a 46. cikk szerinti megszakítást;
d)
súlyos hiányosságok tapasztalhatók a monitoringra szolgáló rendszer minőségében és megbízhatóságában vagy a mutatókra vonatkozó adatokban.
(2) A Bizottság - végrehajtási jogi aktusok útján - határozhat az időközi kifizetések részben vagy egészben történő felfüggesztéséről, miután lehetőséget adott a tagállamnak arra, hogy megtegye az észrevételeit.
(3) A Bizottság akkor szünteti meg az időközi kifizetések egy részének vagy egészének felfüggesztését, amikor a tagállam meghozta a felfüggesztés megszüntetését lehetővé tevő, szükséges intézkedéseket.
2. FEJEZET
Az elszámolások elkészítése, vizsgálata és elfogadása, valamint az operatív programok lezárása
48. cikk
Információk benyújtása
A tagállamok 2016-tól 2025-ig bezárólag minden évben, a költségvetési rendelet 59. cikkének (5) bekezdésében említett határidőig benyújtják a Bizottság részére az ugyanebben a cikkben említett következő dokumentumokat, nevezetesen:
a)
az e rendelet 49. cikkének (1) bekezdésében említett, a megelőző számviteli évre vonatkozó elszámolások;
b)
az e rendelet 32. cikke (4) bekezdésének e) pontjában említett, a megelőző számviteli évre vonatkozó vezetői nyilatkozat és éves összefoglaló;
c)
az e rendelet 34. cikke (5) bekezdésének a) pontjában említett, a megelőző számviteli évre vonatkozó auditvélemény és kontrolljelentés.
49. cikk
Az elszámolások elkészítése
(1) A költségvetési rendelet 59. cikke (5) bekezdése első albekezdésének a) pontjában említett, az egyes operatív programokra vonatkozó elszámolásokat be kell nyújtani a Bizottságnak. Az elszámolások az adott számviteli évre vonatkoznak, és tartalmazzák a következőket:
a)
a Bizottság számára a 41. cikkel és a 45. cikk (2) bekezdésével összhangban a számviteli év lezárását követő év július 31-éig benyújtott, kifizetési kérelmekben feltüntetett és az igazoló hatóság elszámolási rendszerébe felvett elszámolható közkiadások teljes összege, a műveletek végrehajtása során felmerült, elszámolható közkiadások teljes összege, és a 42. cikk (2) bekezdése alapján a kedvezményezetteknek juttatott megfelelő kifizetések;
b)
a számviteli év során visszavont és visszatérített összegek, a számviteli év végén visszatérítendő összegek és a nem visszatéríthető összegek;
c)
az a) pont szerint bejelentett kiadások és az ugyanazon számviteli évben a kifizetési kérelmekben bejelentett kiadások egyeztetése, az esetleges eltérések magyarázatával együtt.
(2) Amennyiben valamely tagállam - mivel folyamatban van az adott kiadás jogszerűségének és szabályszerűségének értékelése - az elszámolásaiban nem szerepelteti az adott számviteli évre vonatkozóan benyújtott időközi kifizetési kérelmekben korábban feltüntetett kiadásokat, úgy a később jogszerűnek és szabályszerűnek minősített kiadás teljes összege vagy ilyennek minősített része feltüntethető valamely, a következő számviteli évekre vonatkozó időközi kifizetési kérelemben.
(3) A Bizottság, e cikk egységes végrehajtása feltételeinek meghatározása érdekében végrehajtási jogi aktusokat fogad el, amelyek meghatározzák az e cikkben említett elszámolások mintáját. Ezeket a végrehajtási jogi aktusok a 63. cikk (3) bekezdésében említett vizsgálati eljárás keretében kell elfogadni.
50. cikk
Az elszámolások vizsgálata és elfogadása
(1) Az elszámolási időszak végét követő év május 31-ig a Bizottság a költségvetési rendelet 59. cikkének (6) bekezdésével összhangban elvégzi a tagállam által az e rendelet 48. cikke alapján benyújtott dokumentumok vizsgálatát.
A tagállam a Bizottság kérésére rendelkezésre bocsát minden ahhoz szükséges további információt, hogy a Bizottság az e bekezdés első albekezdésében előírt határidőn belül meg tudja állapítani, hogy az elszámolások teljesek és pontosak-e, valamint megfelelnek-e a valóságnak.
(2) A Bizottság elfogadja az elszámolásokat, amennyiben azokról meg tudja állapítani, hogy teljesek, pontosak és megfelelnek a valóságnak. A Bizottság akkor jut erre a következtetésre, ha az audithatóság fenntartás nélküli auditvéleményt adott az elszámolások teljességéről, pontosságáról és helytállóságáról, kivéve, ha a Bizottságnak konkrét bizonyíték áll rendelkezésére, amely szerint az elszámolásokról készült auditvélemény nem megbízható.
(3) A Bizottság az érintett tagállamokat az (1) bekezdésben előírt határidőn belül értesíti arról, hogy el tudja-e fogadni az elszámolásokat.
(4) Amennyiben a Bizottság a tagállamnak felróható okokból az (1) bekezdésben előírt határidőig nem tudja elfogadni az elszámolásokat, a Bizottság értesíti a tagállamot, a (2) bekezdéssel összhangban pontosan megnevezve az okokat, valamint azt, hogy milyen intézkedéseket kell foganatosítani, és azok teljesítésére milyen határidők vonatkoznak. Az említett határidő lejártakor a Bizottság tájékoztatja a tagállamot arról, hogy el tudja-e fogadni az elszámolásokat.
(5) Az elszámolásokban szereplő kiadásokhoz kapcsolódó ügyletek jogszerűségével és szabályszerűségével kapcsolatos szempontokat a Bizottság nem veszi figyelembe az elszámolások elfogadása céljából. Az elszámolások vizsgálatára és elfogadására irányuló eljárás - a 46. és 47. cikk sérelme nélkül - nem szakíthatja meg az időközi kifizetési kérelmek feldolgozását, és nem vezethet a kifizetések felfüggesztéséhez.
(6) A Bizottság az elfogadott elszámolások alapján kiszámítja az adott számviteli évben az alap terhére felszámítható összeget, valamint a tagállamnak történő kifizetések ebből adódó kiigazításait. A Bizottság figyelembe veszi:
i.
a 49. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett elszámolásokban szereplő összegek, és azok, amelyekre a 20. cikkben meghatározott társfinanszírozási arány alkalmazandó;
ii.
az adott számviteli évben a Bizottság által teljesített kifizetések teljes összege, azaz a Bizottság által a 21. cikk és a 40. cikk (1) bekezdése szerint teljesített időközi kifizetések összege.
(7) A Bizottság az e cikk (6) bekezdése szerinti számítás alapján az elszámolások elfogadásától számított 30 napon belül kifizeti az ennek alapján esetleg fizetendő különbözetet. Amennyiben a tagállam tartozik visszafizetéssel, erre vonatkozóan a Bizottság visszafizetési felszólítást ad ki, amelyet lehetőség szerint a tagállam részére az ugyanazon operatív programhoz nyújtandó következő kifizetésekből történő levonással kell teljesíteni. Az ilyen visszatéríttetés nem minősül pénzügyi korrekciónak, és nem csökkenti az alapból az operatív programhoz nyújtott támogatás összegét. A visszatéríttetett összeg a költségvetési rendelet 177. cikkének (3) bekezdésével összhangban belső címzett bevételt képez.
(8) Amennyiben a Bizottság a (4) bekezdésben meghatározott eljárás során nem tudja elfogadni az elszámolásokat, a rendelkezésére álló információk alapján és a (6) bekezdéssel összhangban meghatározza az adott számviteli évre vonatkozóan az alap terhére felszámítandó összeget, és erről tájékoztatja a tagállamot. Amennyiben a tagállam az említett információk Bizottság általi megküldésétől számított két hónapon belül egyetértéséről értesíti a Bizottságot, a (7) bekezdést kell alkalmazni. Ilyen egyetértés hiányában a Bizottság végrehajtási jogi aktus útján határozatot fogad el, amelyben meghatározza az adott számviteli évre vonatkozóan az alap terhére felszámítandó összeget. Az ilyen határozat nem minősül pénzügyi korrekciónak, és nem csökkenti az alapból az operatív programhoz nyújtott támogatás összegét. A Bizottság a határozat alapján a (7) bekezdéssel összhangban végrehajtja a tagállamnak teljesítendő kifizetések kiigazítását.
(9) Az elszámolások Bizottság általi elfogadása vagy a (8) bekezdés szerinti határozat Bizottság általi meghozatala nem érintheti az 55. és az 56. cikk szerinti korrekciók alkalmazását.
(10) A tagállamok az elszámolások benyújtását követően felfedezett szabálytalan összegeket - az 55. és az 56. cikk sérelme nélkül - helyesbíthetik azzal, hogy az adott számviteli év szabálytalan összegeket tartalmazó elszámolásaiban elvégzik a megfelelő kiigazításokat.
51. cikk
A dokumentumok elérhetősége
(1) Az irányító hatóság biztosítja, hogy az adott műveletre elszámolt kiadást tartalmazó elszámolásoknak a benyújtását követő december 31-étől számított három éven keresztül kérésre a Bizottság és az Európai Számvevőszék rendelkezésére bocsássák az 1 000 000 EUR-t meg nem haladó teljes elszámolható közkiadással elszámolt műveletekre vonatkozó valamennyi, az alapból támogatott kiadásokkal kapcsolatos igazoló dokumentumot.
Az első albekezdésben említettektől eltérő műveletek esetében az összes igazoló dokumentum a lezárt művelet végső összkiadásait tartalmazó elszámolások benyújtását követő december 31-étől számított két évig áll rendelkezésre.
Az irányító hatóság határozhat úgy, hogy az 1 000 000 EUR-t meg nem haladó teljes elszámolható kiadással elszámolt műveletekre a második albekezdésben említett szabályt alkalmazza.
Az első albekezdésben említett időszak jogi eljárás esetén vagy a Bizottság megfelelően indokolt kérelmére megszakad.
(2) Az irányító hatóság tájékoztatja a kedvezményezetteket, hogy az (1) bekezdésben említett időszak mely nappal veszi kezdetét.
(3) A dokumentumokat vagy eredeti példányban vagy az eredetinek megfelelő, hitelesített példányban vagy általánosan elfogadott adathordozón kell megőrizni, beleértve az eredeti dokumentumok elektronikus változatát, illetve a csak elektronikusan változatban létező dokumentumokat.
(4) A dokumentumokat olyan formában kell megőrizni, amely az adatalanyok azonosítását csak addig teszi lehetővé, ameddig az adatgyűjtés eredeti célja, illetve a továbbfeldolgozás célja indokolja.
(5) A nemzeti hatóságok dolgozzák ki azt az eljárást, amely az általánosan elfogadott adathordozón tárolt dokumentumoknak az eredeti dokumentumokkal való egyezőségét tanúsítja; az eljárás biztosítja, hogy a tárolókon őrzött változatok megfeleljenek a nemzeti jogszabályokban előírt követelményeknek, és azok audit céljára megbízhatóan felhasználhatók legyenek.
(6) Amennyiben a dokumentumok csak elektronikus formában léteznek, az alkalmazott számítógépes rendszereknek meg kell felelniük az elfogadott biztonsági szabványoknak, amelyek biztosítják, hogy a tárolt dokumentumok megfelelnek a nemzeti jogszabályok által előírt követelményeknek, és audit céljára megbízhatóan felhasználhatók legyenek.
52. cikk
Lezárási dokumentumok benyújtása és a végső egyenleg kifizetése
(1) A tagállamok a 48. cikkben említett dokumentumok mellett a 2023. július 1. és 2024. június 30. közötti utolsó számviteli év vonatkozásában benyújtják az operatív program záró végrehajtási jelentését.
(2) A végsőegyenleg-kifizetésre legkésőbb az utolsó számviteli év elszámolásai elfogadásának időpontját követő három hónapon belül, vagy amennyiben az későbbi időpont, a záró végrehajtási jelentés elfogadását követő egy hónapon belül kerül sor.
3. FEJEZET
Pénzügyi korrekciók és visszafizettetések
53. cikk
A tagállamok által végrehajtott pénzügyi korrekciók
(1) Elsődlegesen a tagállamok feladata a szabálytalanságok kivizsgálása és a szükséges pénzügyi korrekciók elvégzése, valamint a visszatérítések kezdeményezése. Az egész rendszert érintő szabálytalanság esetén a tagállamnak minden, potenciálisan érintett műveletre kiterjeszti a vizsgálatát.
(2) A tagállamok elvégzik a műveletek vagy az operatív programok esetében feltárt egyedi, illetve a rendszerből adódó szabálytalanságokkal kapcsolatban szükséges pénzügyi korrekciókat. A pénzügyi korrekciók a művelet vagy az operatív program számára közpénzből nyújtott hozzájárulás részben vagy egészben történő megszüntetését jelentik. A tagállamnak figyelembe kell vennie a szabálytalanságok jellegét és súlyosságát, valamint az alapot ért pénzügyi veszteséget, és arányos korrekciót alkalmaz. A pénzügyi korrekciókat az irányító hatóság rögzíti annak a számviteli évnek az elszámolásaiban, amelyben a megszüntetésről szóló határozat született.
(3) Az alapból nyújtandó, de a (2) bekezdés szerint megszüntetett hozzájárulást a tagállam újra felhasználhatja az érintett operatív programban a (4) bekezdés figyelembevételével.
(4) A (2) bekezdésnek megfelelően törölt hozzájárulás nem használható fel újra sem a korrekció tárgyát képező művelethez, sem - amennyiben a pénzügyi korrekció az egész rendszert érintő szabálytalanság miatt szükséges - az egész rendszert érintő szabálytalanság által érintett más művelethez.
(5) A pénzügyi korrekció nem érinti a tagállamoknak az e cikk szerinti visszafizetésre vonatkozó kötelezettségét.
54. cikk
A Bizottság által végrehajtott pénzügyi korrekciók
(1) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján pénzügyi korrekciókat hajt végre valamely operatív programnak nyújtott hozzájárulás részben vagy egészben történő megszüntetésével és a támogatás összegének a tagállam általi visszafizettetésével annak érdekében, hogy kizárja az uniós finanszírozásból az alkalmazandó jogot sértő kiadásokat;
(2) Az alkalmazandó jog megsértése kizárólag a Bizottságnak bejelentett kiadásokat illetően és abban az esetben vezet pénzügyi korrekcióhoz, ha a következő feltételek valamelyike teljesül:
a)
a jogsértés befolyásolta a felelős szervezet által egy műveletnek az alapból történő támogatásra való kiválasztását, illetve olyan esetekben, amikor a jogsértés jellege miatt nem lehetséges megállapítani ezt a hatást, de jelentős a kockázata annak, hogy a jogsértés ilyen hatással járt;
b)
a jogsértés befolyásolta az uniós költségvetésből visszatérítendőnek ítélt kiadás összegét, illetve olyan esetekben, amikor a jogsértés jellege miatt nem lehet számszerűsíteni annak pénzügyi hatását, de jelentős a kockázata annak, hogy a jogsértés ilyen hatással járt.
(3) Az (1) bekezdés szerinti pénzügyi korrekcióról szóló határozat meghozatalakor a Bizottság tiszteletben tartja az arányosság elvét azzal, hogy figyelembe veszi az alkalmazandó jog megsértésének jellegét és súlyosságát, valamint annak az Unió költségvetését érintő pénzügyi következményeit. A Bizottság folyamatosan tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot a pénzügyi korrekciók alkalmazásáról hozott határozatokról.
55. cikk
A Bizottság pénzügyi korrekcióira vonatkozó feltételek
(1) A Bizottság valamely operatív programhoz nyújtott uniós hozzájárulás részben vagy egészben történő megszüntetésével, az 54. cikknek megfelelően, végrehajtási jogi aktusok révén pénzügyi korrekciókat hajt végre, amennyiben - a szükséges vizsgálatokat követően - a következőket állapítja meg:
a)
az operatív program irányítási és kontrollrendszerének hatékony működésében olyan súlyos hiányosság van, amely kockáztatja az operatív program számára már korábban kifizetett uniós hozzájárulást;
b)
a tagállam az e bekezdés szerinti korrekciós eljárás megindítását megelőzően nem teljesítette az 53. cikkben foglalt kötelezettségeit;
c)
valamely kifizetési kérelemben szereplő kiadás szabálytalan, és azt a tagállam az e bekezdés szerinti korrekciós eljárás megindítását megelőzően nem korrigálta.
A Bizottság pénzügyi korrekcióit az azonosított szabálytalanságok egyedi esetei alapján határozza meg, és figyelembe veszi, hogy az adott szabálytalanság az egész rendszert érinti-e. Abban az esetben, ha nem lehetséges pontosan megállapítani az alap terhére szabálytalanul elszámolt kiadás összegét, a Bizottság átalányalapú vagy extrapolált pénzügyi korrekciót alkalmaz.
(2) A Bizottság az (1) bekezdés szerinti korrekcióra vonatkozó döntése során tiszteletben tartja az arányosság elvét azáltal, hogy figyelembe veszi a szabálytalanság jellegét és súlyosságát, valamint az érintett operatív program irányítási és ellenőrzési rendszerében feltárt hiányosságok nagyságát és pénzügyi hatásait.
(3) Amennyiben a Bizottság az álláspontját nem a saját szolgálatainak ellenőrei által megállapított jelentések alapján alakítja ki, a pénzügyi következményekre vonatkozó saját következtetéseit az érintett tagállam által az 53. cikk (2) bekezdése alapján meghozott intézkedések, a 30. cikk (2) bekezdése szerint küldött értesítések és a tagállam válaszainak megvizsgálása alapján vonja le.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 62. cikkel összhangban felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el, amelyek részletes szabályokat írnak elő az irányítási és kontrollrendszer hatékony működése súlyos hiányosságainak - ideértve a súlyos hiányosságok fő típusait is - meghatározására vonatkozó kritériumok, az alkalmazandó pénzügyi korrekció szintjének megállapítására vonatkozó kritériumok, valamint a százalékban meghatározott átalányalapú vagy extrapolált pénzügyi korrekciók alkalmazására vonatkozó kritériumok tekintetében.
56. cikk
A Bizottság pénzügyi korrekciókra vonatkozó eljárása
(1) A Bizottság - mielőtt pénzügyi korrekcióval kapcsolatos határozatot hoz - azzal kezdi az eljárást, hogy tájékoztatja a tagállamot vizsgálata ideiglenes következtetéseiről, és felkéri arra, hogy két hónapon belül nyújtsa be észrevételeit.
(2) Amennyiben a Bizottság extrapoláció alapján vagy százalékban meghatározott átalány formájában végrehajtott pénzügyi korrekciót javasol, a tagállamnak lehetőséget kell kapnia - az érintett dokumentumok átvizsgálása révén - annak bizonyítására, hogy a szabálytalanság tényleges mértéke kisebb a Bizottság értékelésében szereplő mértéknél. A Bizottsággal egyetértésben a tagállam a vizsgálatot a dokumentumok megfelelően arányos részére vagy mintájára korlátozhatja. A kellően indokolt esetek kivételével az említett vizsgálat időtartama nem haladhatja meg az (1) bekezdésben említett két hónapos időtartamot követő további két hónapot.
(3) A Bizottság figyelembe veszi a tagállam által az (1) és (2) bekezdésben meghatározott határidőn belül rendelkezésre bocsátott valamennyi bizonyítékot.
(4) Amennyiben a tagállam nem fogadja el a Bizottság ideiglenes következtetéseit, a Bizottság meghallgatásra hívja a tagállamot, hogy meggyőződjön afelől, hogy a Bizottságnak a pénzügyi korrekció alkalmazásával kapcsolatos következtetéseinek az alapját képező minden releváns információ és észrevétel hozzáférhető.
(5) Megállapodás esetén, és az e cikk (7) bekezdésének sérelme nélkül, a tagállam az 53. cikk (3) bekezdésével összhangban újra felhasználhatja az alapot.
(6) Pénzügyi korrekciók alkalmazásához a Bizottság - végrehajtási jogi aktusok révén - a meghallgatást követő hat hónapon belül, vagy ha a tagállam vállalja, hogy a meghallgatás után további információkat nyújt be, ezen információk kézhezvételét követő hat hónapon belül hoz határozatot. A Bizottság az eljárás során benyújtott valamennyi információt és észrevételt figyelembe vesz. Amennyiben nem kerül sor meghallgatásra, a hathónapos időszak a Bizottság által a meghallgatásról küldött meghívó keltezésétől számított két hónap elteltével kezdődik.
(7) Amennyiben a 36. cikk szerinti feladatainak ellátása során a Bizottság, illetve az Európai Számvevőszék olyan szabálytalanságokat tár fel, amelyek az irányítási és kontrollrendszerek súlyos működési hatékonyságbeli hiányosságairól tanúskodnak, az ennek kapcsán meghatározott pénzügyi korrekció csökkenti az alapból az operatív programhoz nyújtott támogatás mértékét.
Az első albekezdés nem alkalmazandó az irányítási és kontrollrendszer hatékony működésének azon súlyos hiányosságai esetében, amelyek vonatkozásában a Bizottság vagy az Európai Számvevőszék általi feltárást megelőzően:
a)
a költségvetési rendelet 59. cikkének (5) bekezdésével összhangban a Bizottságnak benyújtott vezetői nyilatkozatban, éves kontrolljelentésben és auditvéleményben, illetve az audithatóság által a Bizottságnak benyújtott egyéb auditjelentésekben már említést tettek; vagy
b)
a tagállam megfelelő kiigazító intézkedéseket hozott.
Az irányítási és kontrollrendszer hatékony működésének súlyos hiányosságaira vonatkozó értékelés az alkalmazandó jogon alapul, amennyiben sor került a vonatkozó vezetői nyilatkozatok, éves kontrolljelentések és auditvélemények benyújtására.
A pénzügyi korrekcióra vonatkozó döntés során a Bizottság:
a)
tiszteletben tartja az arányosság elvét azáltal, hogy figyelembe veszi az irányítási és kontrollrendszer hatékony működése súlyos hiányosságának jellegét és mértékét, valamint az uniós költségvetésre gyakorolt pénzügyi hatásait;
b)
a százalékban meghatározott átalányalapú vagy extrapolált korrekció alkalmazása során kizárja a tagállam által már korábban észlelt és az 50. cikk (10) bekezdésével összhangban az elszámolásokban kiigazított szabálytalan kiadásokat, valamint a 49. cikk (2) bekezdése szerinti jogszerűségi és szabályszerűségi értékelés alatt álló kiadásokat;
c)
az uniós költségvetést érintő fennmaradó kockázat meghatározása során figyelembe veszi a tagállam által észlelt egyéb súlyos hiányosságok okán a tagállam által az érintett kiadásokra alkalmazott százalékban meghatározott átalányalapú vagy extrapolált korrekciókat.
57. cikk
Visszafizetés
(1) Az Unió költségvetésébe teljesítendő visszafizetést a költségvetési rendelet 73. cikkének megfelelően kiállított visszafizetési felszólításon feltüntetett esedékességi időpont előtt kell teljesíteni. Az esedékesség a felszólítás kiadását követő második hónap utolsó napja.
(2) Késedelmes visszafizetés esetén az esedékesség időpontjától a tényleges visszafizetés napjáig terjedő időszakra vonatkozóan késedelmi kamatot kell fizetni. A kamatláb másfél százalékponttal haladja meg azt a kamatlábat, amelyet az Európai Központi Bank az irányadó refinanszírozási műveletekre az esedékesség napja szerinti hónap első munkanapján alkalmaz.
58. cikk
Az operatív programok arányos ellenőrzése
(1) Azon műveletek esetében, amelyeknél a teljes elszámolható kiadás nem haladja meg a 150 000 EUR-t, az audithatóság vagy a Bizottság csak egy az auditvizsgálatot végez a művelet lezárásának számviteli évével azonos számviteli évre vonatkozó elszámolások benyújtása előtt. A többi művelet esetében vagy az audithatóság vagy a Bizottság számviteli évenként legfeljebb egy auditvizsgálatot végez a művelet lezárásának számviteli évével azonos számviteli évre vonatkozó elszámolások benyújtása előtt. A Bizottság vagy az audithatóság egy adott évben nem végezheti el a műveletek auditját, ha az Európai Számvevőszék abban az évben már végzett auditot, feltéve, hogy az Európai Számvevőszék által e műveletek tekintetében elvégzett audit eredményeit az audithatóság vagy a Bizottság fel tudja használni feladatai teljesítéséhez.
(2) Egy OP I által támogatott művelet auditja a végrehajtásának minden szakaszára és az elosztási lánc valamennyi szintjére kiterjedhet, egyedül a végső kedvezményezettek kontrolljának kivételével, hacsak egy kockázatértékelés alkalmával nem merül fel konkrét szabálytalanság vagy csalás kockázata.
(3) Amennyiben operatív programok esetében a legutóbbi auditvélemény nem mutatott ki jelentős hiányosságokat, a Bizottság megállapodhat az audithatósággal a 37. cikk (2) bekezdésében említett következő találkozó alkalmával, hogy a szükséges auditmunka mértékét csökkenteni lehet, hogy az arányos legyen a megállapított kockázattal. Ezen esetekben a Bizottság nem végez saját helyszíni auditokat, hacsak nem áll rendelkezésre az irányítási és kontrollrendszer hiányosságára utaló bizonyíték, amely a Bizottságnak bejelentett kiadást érint egy olyan számviteli évben, amelynek elszámolásait a Bizottság már elfogadta.
(4) Azon operatív programok esetében, amelyeknél a Bizottság azt a következtetést vonja le, hogy az audithatóság véleménye megbízható, megállapodhat az audithatósággal, hogy a Bizottság saját helyszíni auditjait az audithatóság munkájának auditjára korlátozza, hacsak nem merül fel bizonyíték az audithatóság munkájának hiányosságaira egy olyan számviteli évre vonatkozóan, amelynek elszámolásait a Bizottság már elfogadta.
(5) Az (1) bekezdéstől eltérve, az audithatóság és a Bizottság végezhet műveletekre irányuló auditokat, amennyiben egy kockázatértékelés vagy az Európai Számvevőszék által végzett audit alkalmával konkrét szabálytalanság vagy visszaélés kockázata merül fel, vagy amennyiben bizonyított, hogy az érintett operatív program irányítási és kontrollrendszerének hatékony működésében súlyos hiányosságok tapasztalhatók, valamint az 51. cikk (1) bekezdésében említett időszak során. A Bizottság az audithatóság munkájának értékelése céljából felülvizsgálja az audithatóság auditnyomvonalát, vagy részt vesz az audithatóság helyszíni auditjaiban, és - amennyiben ez a nemzetközileg elfogadott auditszabványokkal összhangban szükséges ahhoz, hogy megbizonyosodjon az audithatóság hatékony működéséről - a Bizottság elvégezheti a műveletek auditját.
4. FEJEZET
Kötelezettségvállalás visszavonása
59. cikk
A kötelezettségvállalás visszavonása
(1) A Bizottság visszavonja a kötelezettségvállalást az operatív programhoz kapcsolódó összeg bármely olyan része tekintetében, amelyet az operatív programra vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalás évét követő harmadik pénzügyi év december 31-ig nem használtak fel az előfinanszírozás kifizetésére és időközi kifizetésekre, illetve amelyre vonatkozóan nem nyújtottak be a 45. cikk értelmében a 41. cikknek megfelelően kiállított kifizetési kérelmet, ideértve azokat a kifizetési kérelmeket, amelyek egy részét vagy teljes egészét illetően a fizetési határidőt megszakították vagy a kifizetéseket felfüggesztették.
(2) A kötelezettségvállalásoknak a 2023. december 31-én még nyitott részét vissza kell vonni, ha az 52. cikk (1) bekezdésében előírt dokumentumokat az 52. cikk (1) bekezdésében előírt határidőig nem nyújtották be a Bizottsághoz.
60. cikk
Kivétel a kötelezettségvállalás visszavonása alól
(1) A kötelezettségvállalás visszavonása által érintett összegből a költségvetési kötelezettségvállalás következőkre vonatkozó részével egyenértékű összegek kerülnek levonásra:
a)
a műveleteket valamely bírósági eljárás vagy felfüggesztő hatályú közigazgatási fellebbezés miatt felfüggesztették; vagy
b)
az operatív program egy részének vagy egészének végrehajtását súlyosan érintő vis maior következtében nem lehetett kifizetési kérelmet benyújtani.
Az első albekezdés b) pontja szerinti vis maiorra hivatkozó nemzeti hatóságoknak igazolniuk kell a vis maiornak az operatív program részének vagy egészének végrehajtására gyakorolt közvetlen következményeit.
Az első albekezdés a) és a b) pontja alkalmazásában a levonást egy alkalommal lehet kérni, abban az esetben, ha a felfüggesztés vagy a vis maior nem haladta meg az egy évet, vagy több alkalommal a vis maior időtartamának megfelelő ideig, illetve a művelet végrehajtását felfüggesztő bírósági vagy közigazgatási határozat dátuma és a jogerős bírósági vagy közigazgatási határozat dátuma között eltelt évek számának megfelelő alkalommal.
(2) A tagállam az előző év végéig bejelentendő összeg vonatkozásában január 31-ig tájékoztatja a Bizottságot az (1) bekezdés első albekezdésének a) és b) pontjában említett kivételekről.
61. cikk
Eljárás
(1) A Bizottság a kellő időben tájékoztatja a tagállamot és az irányító hatóságot, amennyiben az 59. cikk szerinti kötelezettségvállalás-visszavonási szabály alkalmazásának kockázata fennáll.
(2) A január 31-ét követően kapott információk alapján a Bizottság tájékoztatja a tagállamot és az irányító hatóságot a birtokában lévő információk alapján visszavonásra kerülő összegről.
(3) A tagállamnak két hónap áll rendelkezésére, hogy elfogadja a visszavonásra ítélt összeget, vagy benyújtsa az észrevételeit.
(4) A tagállam június 30-ig benyújtja a Bizottságnak a felülvizsgált pénzügyi tervét, amely a szóban forgó pénzügyi évre tartalmazza a támogatás csökkentett összegét az operatív programra vonatkozóan. Amennyiben nem nyújtanak be ilyen tervet, a Bizottság felülvizsgálja a pénzügyi tervet és levonja az alapból történő hozzájárulást az érintett pénzügyi évre vonatkozóan.
(5) A Bizottság legkésőbb szeptember 30-ig végrehajtási jogi aktusok révén módosítja az operatív programot jóváhagyó határozatot.
VII. CÍM
FELHATALMAZÁS, VÉGREHAJTÁSI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
62. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottságra ruházott hatáskör gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg.
(2) A Bizottság a 13. cikk (6) bekezdésében, a 30. cikk (2) bekezdése ötödik albekezdésében, a 32. cikk (8) bekezdése első albekezdésében, a 32. cikk (9) bekezdésében, a 34. cikk (7) bekezdésében, a 34. cikk (8) bekezdésében és az 55. cikk (4) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása határozatlan időre szól az e rendelet hatálybalépésétől kezdődő hatállyal.
(3) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően a egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(4) A felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
Amennyiben az említett időszak lejártakor sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt kifogást a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, akkor sor kerül annak kihirdetésére az Európai Unió Hivatalos Lapjában; és az az ott megadott napon hatályba lép.
A felhatalmazáson alapuló jogi aktus a fenti időszak lejárta előtt is kihirdetésre kerülhet az Európai Unió Hivatalos Lapjában, és hatályba léphet, amennyiben mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni.
Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács kifogást emel egy felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen, akkor az nem lép hatályba. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen kifogást emelő intézménynek meg kell indokolnia a kifogását.
63. cikk
A bizottsági eljárás
(1) A 182/2011/EU rendelet értelmében a Bizottság munkáját egy bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre való hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 4. cikke alkalmazandó.
(3) Az e bekezdésre való hivatkozás esetén a 182/2011/EU rendelet 5. cikke alkalmazandó.
Ha a bizottság nem ad ki véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét az e rendelet 32. cikkének (8) bekezdése második albekezdésében említett végrehajtási hatáskörök tekintetében, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdése alkalmazandó.
64. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetésének napján lép hatályba. Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. március 11-én.