RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1241/2012
af 11. december 2012
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«), forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I august 2010 indledte Kommissionen ved en indledningsmeddelelse, der blev offentliggjort den 13. august 2010 (2), en procedure vedrørende importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia (»de pågældende lande«).
(2)
I maj 2011 indførte Kommissionen ved forordning (EU) nr. 446/2011 (3) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia, og i november 2011 blev der indført en endelig antidumpingtold på den samme import ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 (4) (»forordningen om endelig told«).
(3)
Den 21. januar 2012 indgav PT Ecogreen Oleochemicals, en indonesisk eksporterende producent af fedtalkoholer og blandinger heraf, Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd og Ecogreen Oleochemicals GmbH (i det følgende samlet benævnt »Ecogreen«) en anmodning (sag T-28/12) til Retten om annullation af den endelige forordning for så vidt angår antidumpingtold for Ecogreen. Ecogreen anfægtede den justering, der blev foretaget på grundlag af grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), af virksomhedens eksportpris med henblik på en sammenligning af eksportprisen og virksomhedens normale værdi.
(4)
Den 16. februar 2012 afsagde Domstolen dom i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen mod Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT). Domstolen afviste appellerne og kontraappellerne af Rettens dom i sag T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) mod Rådet for Den Europæiske Union. Retten havde annulleret artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 954/2006 (5), hvad angår Interpipe NTRP VAT, bl.a. på grund af et åbenbart urigtigt skøn i forbindelse med justeringen baseret på artikel 2, stk. 10, litra i), og af andre grunde for så vidt angår Interpipe Niko Tube ZAT.
(5)
Eftersom de faktiske omstændigheder for Ecogreen ligner omstændighederne for Interpipe NTRP VAT i forbindelse med den justering, der er foretaget i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), særligt sammenholdt med følgende faktorer: mængden af direkte salg til tredjelande på under 8 % (1-5 %) af det samlede eksportsalg, forekomsten af fælles ejerskab/kontrol af forhandleren og den eksporterende producent og arten af de opgaver, som udføres af forhandleren og den eksporterende producent, anses det for hensigtsmæssigt at foretage en ny beregning af dumpingmargenen for Ecogreen uden at foretage en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), og at ændre forordningen om endelig told i overensstemmelse hermed.
A. NY VURDERING AF AFGØRELSERNE PÅ GRUNDLAG AF DEN DOM, DER ER AFSAGT AF RETTEN
(6)
På grundlag af fjernelse af justeringen i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), er den dumpingmargen, der var fastsat for Ecogreen, udtrykt i procent af cif-importprisen, EU's grænse, ufortoldet, på under 2 % og betragtes derfor som ubetydelig i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 3. På denne baggrund bør undersøgelsen afsluttes for Ecogreen uden indførelse af foranstaltninger.
(7)
Dumpingmargenen for alle virksomheder i Indonesien, undtagen for den anden eksporterende producent med en individuel margen, som var baseret på niveauet for den samarbejdsvillige indonesiske eksporterende producent, der havde den højeste dumpingmargen, bør revideres for at tage højde for den nye dumpingmargen for Ecogreen.
B. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(8)
De interesserede parter blev underrettet om forslaget om at ændre antidumpingtolden i to fremlæggelser. Den ene blev sendt den 13. juni 2012 og den anden den 25. september 2012. I henhold til grundforordningen blev alle parter indrømmet en frist til at fremsætte bemærkninger til hver fremlæggelse.
(9)
Bemærkninger til fremlæggelsen fremsendt den 13. juni 2012 blev modtaget fra P.T. Musim Mas (PTMM), den anden eksporterende producent i Indonesien, fra en producent i Unionen og fra en eksporterende producent i Malaysia. PTMM bad også om en mulighed for at blive hørt af Kommissionens tjenestegrene og blev indrømmet en høring.
(10)
PTMM, som også havde fået tildelt en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), hævdede, at Domstolens dom i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P burde resultere i en ny beregning af dumpingmargenen, sidestillet med den for Ecogreen, uden at der foretages en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), eftersom der ikke kan laves tilpasninger i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), når først en enkelt økonomisk enhed bestående af den eksporterende producent og forhandleren er etableret. Virksomheden hævdede desuden, at bevisbyrden for, at der burde foretages en justering, påhviler institutionerne, og de har ikke fremlagt beviser herfor i PTMM's tilfælde. Den hævdede ligeledes, at alle omstændigheder var identiske med Ecogreen, og enhver forskellighed i behandling ville derfor udgøre forskelsbehandling.
(11)
Med hensyn til de bemærkninger, der blev fremsat af PTMM, skal det bemærkes, at det ikke er en følge af Domstolens dom i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P, at så snart forekomsten af en økonomisk enhed er etableret, kan der ikke laves nogen justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i). En justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), betragtes som værende begrundet i PTMM's tilfælde, som forklaret i den endelige forordning, i kommunikationen med virksomheden og nedenfor.
(12)
Der er en række forskelle mellem omstændighederne for de to indonesiske eksporterende producenter, særligt sammenholdt med følgende: niveauet for det direkte eksportsalg fra producenten, betydningen af forhandlerens aktiviteter og opgaver vedrørende varer, der købes fra ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder og forekomsten af en kontrakt mellem forhandleren og producenten, som fastslog, at forhandleren skulle modtage provision for eksportsalget. I betragtning af forskellen i omstændighederne for de to virksomheder må påstanden om forskelsbehandling afvises.
(13)
Det bemærkes, at PTMM også fremsatte en anmodning (sag T-26/12) til Retten om annullation af den endelige forordning for så vidt angår antidumpingtold for PTMM.
(14)
En eksporterende producent i Malaysia hævdede, at den nye beregning af margenen for Ecogreen uden at foretage en justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra i), ikke var underbygget af dommen i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P eller af forhold deri. Den påpegede, at Retten i sag T-249/06 havde fundet et åbenbart urigtigt skøn ved anvendelsen af grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for så vidt som Rådet foretog en justering af eksportprisen opkrævet af Sepco inden for rammerne af transaktioner vedrørende rør produceret af Interpipe NTRP VAT, men ikke dem, der produceres af Interpipe Niko Tube ZAT. Ecogreens faktiske omstændigheder kan derfor ikke samtidig sidestilles med Interpipe NTRP VAT's og Interpipe Niko Tube ZAT's omstændigheder, da situationen for disse to virksomheder er forskellig.
(15)
Dette argument blev accepteret. Ecogreens situation kan faktisk sidestilles med Interpipe NTRP VAT's situation. Dette begrunder behovet for at tage de nødvendige skridt til at foretage en ny beregning af dumpingmargenen for Ecogreen uden anvendelse af justeringen i artikel 2, stk. 10, litra i).
(16)
Den eksporterende producent i Malaysia fremførte endvidere, at Ecogreens situation som beskrevet i forordningen om endelig told endda slet ikke kan sidestilles med Interpipe NTRP VAT's situation. Ved at revurdere de præcise faktiske omstændigheder for Ecogreen er det imidlertid opfattelsen, at disse kan tilstrækkeligt sidestilles med Interpipe NTRP VAT's omstændigheder, da en sådan kontrol som fastslået af Retten for Interpipe NTRP VAT ved vurderingen af, hvorvidt den virksomhed, der foretager salgsaktiviteter, er under tilsyn af den eksporterende producent eller, om der foreligger fælles kontrol, er blevet konstateret for Ecogreen, og sammen med flere andre faktorer, som anført i betragtning 4, fører til den konklusion, at justeringen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), ikke skulle have været foretaget.
(17)
Den samme eksporterende producent i Malaysia fremførte, som et alternativ til sin påstand om lighederne mellem situationen for Ecogreen og omstændighederne i sag T-249/06, at fremlæggelsen fremsendt den 13. juni 2012 var utilstrækkelig, og at supplerende oplysninger bør gives om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den nye beregning for Ecogreen er berettiget. En producent i Unionen bemærkede ligeledes, at begge fremlæggelser, der er omhandlet i betragtning 8, var utilstrækkelige, og fremførte, at retten til forsvar var blevet frataget.
(18)
I denne forbindelse skal det understreges, at visse detaljer vedrørende særlige virksomheder, som er af fortrolig karakter, ikke videregives til tredjeparter. Imidlertid blev de faktiske omstændigheder for Ecogreen, der kan sidestilles med dem, der findes for Interpipe NTRP VAT, jf. betragtning 5, meddelt de interesserede parter den 13. juni 2012 og den 25. september 2012, der blev indrømmet en frist, inden hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til hver fremlæggelse i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen.
(19)
Som svar på den anden fremlæggelse sendt den 25. september 2012 genfremsatte parterne hovedsageligt deres fordringer i deres svar på den første fremlæggelse af 13. juni 2012.
(20)
PTMM har udformet sine bemærkninger baseret på hovedkravet om, at forekomsten af en økonomisk enhed af PTMM og forhandleren udelukker en justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), med krav om, at institutionerne ændrer doktrinen om økonomiske enheder fastlagt af domstolene til en funktionel tilgang, hvor en analyse af de opgaver, som udføres af forhandleren, er påkrævet.
(21)
Det skal bemærkes, at dette spørgsmål drejer sig om et retsspørgsmål, der er genstand for en verserende sag.
(22)
PTMM påstod ydermere, at argumenterne i betragtning 12 ovenfor ikke er overbevisende og ikke er tilstrækkelige til at kunne skelne mellem omstændighederne for hhv. Ecogreen og PTMM.
(23)
I denne henseende er det tilstrækkeligt at bemærke, at det er fast retspraksis, at forskellig behandling af virksomheder, der ikke befinder sig i en identisk situation, ikke udgør forskelsbehandling (6). På denne baggrund blev hvert enkelt tilfælde vurderet individuelt mod resultaterne i dommene i sag T-249/09 og i de forenede sager C-191/09 P og C-200/09 P.
(24)
Første argument: Niveauet for direkte eksport fra producenten. PTMM fremførte, at det ikke har nogen markedsførings- og salgsafdeling, og hævdede, at alt salg gennemført direkte fra producenten i Indonesien (og ikke af den forretningsmæssigt forbundne forhandler) fandt kun sted for at opfylde lovkrav. Markedsførings- og salgsopgaverne blev udført af forhandleren i Singapore. Af denne årsag hævdede PTMM, at dette argument ikke berettiger en justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), eller en skelnen mellem PTMM på den ene side og Interpipe NTRP VAT på den anden side.
(25)
Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 10, skal der foretages en rimelig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi i samme handelsled med behørig hensyntagen til de forskelle, der påvirker prisernes sammenlignelighed. Når den normale værdi og den konstaterede eksportpris ikke er umiddelbart sammenlignelige, tages der i hvert enkelt tilfælde behørigt hensyn i form af justeringer til forskelle i de faktorer, der påstås og påvises at påvirke priserne og dermed prisernes sammenlignelighed.
(26)
På dette grundlag og som forklaret i betragtning 38 i forordningen om midlertidig told blev justeringer for forskelle i provision bl.a. mellem eksportsalgspriser og salgspriserne på hjemmemarkedet i de oprindelige undersøgelser anset for at være berettiget som følge af forskellige salgskanaler mellem eksportsalget til Den Europæiske Union og på hjemmemarkedet.
(27)
De argumenter, som PTMM fremsatte, strider ikke mod det første argument, nemlig at PTMM's direkte eksportsalg er højere end andelen af Interpipe NTRP VAT, og at dette forhold adskiller PTMM fra Ecogreen. I betragtning af niveauet for det direkte eksportsalg kan det også kun konkluderes, at PTMM's eksportsalg ikke kun udføres fra den forretningsmæssigt forbundne forhandler i Singapore, men også fra Indonesien.
(28)
Andet argument: Betydningen af forhandlerens aktiviteter og opgaver vedrørende varer, der købes fra ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder. PTMM udelukkede ikke, at den forretningsmæssigt forbundne forhandler var involveret i en række forskellige palmeoliebaserede produkter, men hævdede, at denne påstand var fejlagtig, da den var baseret på aktiviteter ud over anvendelsesområdet for den oprindelige undersøgelse.
(29)
For at vurdere, om en forhandlers opgaver ikke er opgaver for en intern salgsafdeling, men som kan sammenlignes med dem, der udøves af en agent, der arbejder på provisionsbasis, i henhold til Rettens dom i sag T-249/06, skal forhandlerens opgaver vurderes på grundlag af de økonomiske realiteter. Der er ligheder, hvad angår forhandlerens opgaver med hensyn til den pågældende vare og andre varer, som forhandles. Dette bekræftes af den omstændighed, at, jf. betragtning 30 og 31, forholdet mellem PTMM og den forretningsmæssigt forbundne forhandler, herunder dennes opgaver, for de fleste, om ikke alle, varer - herunder den pågældende vare - er omfattet af en enkelt kontrakt, uden at der skelnes mellem varerne. Det skal bemærkes, at forhandlerens samlede aktiviteter i betydeligt omfang var baseret på leverancer fra ikke-forretningsmæssigt forbundne virksomheder. Forhandlerens opgaver kan derfor sidestilles med opgaver for en agent, der arbejder på provisionsbasis.
(30)
Tredje argument: Forekomsten af en kontrakt mellem forhandleren og producenten, som fastslog, at forhandleren skulle modtage provision for eksportsalget. PTMM hævdede, at denne kontrakt var en rammeaftale til regulering af intern afregning mellem forretningsmæssigt forbundne parter for at overholde gældende indonesiske/singaporeanske skattemæssige retningslinjer og internationalt accepterede retningslinjer for interne afregningspriser.
(31)
Den omstændighed, at denne aftale også kan anvendes til beregning af frie markedspriser i overensstemmelse med gældende skattemæssige retningslinjer, er ikke til hinder for den konklusion, at forhandleren i henhold til aftalen modtog provision i form af en fast sats udelukkende for de internationale salgs- og marketingsaktiviteter. Det blotte navn og det nærmere indhold af aftalen giver også grundlag for at konkludere, at kontrakten havde til formål at regulere forholdet mellem PTMM og forhandleren og ikke var begrænset til de interne afregningspriser eller skattemæssige spørgsmål. Kontrakten er altså indiciebevis for, at forhandlerens opgaver kan sidestilles med dem, som udføres af en agent, der arbejder på provisionsbasis.
(32)
På baggrund af de ovenfor anførte argumenter har institutionerne opfyldt de gældende beviskrav i henhold til fast retspraksis (7): Deres konklusioner blev baseret på direkte beviser eller i det mindste indiciebeviser. Hvad angår PTMM og af ovenstående grunde, er en justering af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), berettiget, og det nuværende niveau for antidumpingtolden bør derfor bibeholdes.
C. KONKLUSION
(33)
På grundlag af ovenstående bør toldsatserne for Ecogreen og for alle andre virksomheder i Indonesien (undtagen P.T. Musim Mas) ændres. De ændrede satser bør anvendes med tilbagevirkende kraft fra datoen for ikrafttrædelsen af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 herunder eventuel import, der er underlagt midlertidig told, mellem den 12. maj 2011 og 11. november 2011. Følgelig bør den endelige antidumpingtold, der er betalt eller bogført i henhold til artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 i den oprindelige udgave, og den midlertidige antidumpingtold, der er endeligt opkrævet i henhold til artikel 2 i samme forordning i den oprindelige udgave, som overstiger den toldsats, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011, som ændret ved denne forordning, tilbagebetales eller udlignes. Anmodninger om tilbagebetaling eller udligning bør indgives til de nationale toldmyndigheder i overensstemmelse med gældende toldlovgivning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Punktet om Indonesien i tabellen i artikel 1, stk. 2, i gennemførselsforordning (EU) nr. 1138/2011 affattes således:
Land
Virksomhed
Endelig antidumpingtold (EUR pr. ton netto)
Taric-tillægskode
»Indonesien
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Alle andre virksomheder
45,63
B999«
Artikel 2
De toldbeløb, der er betalt eller bogført i henhold til artikel 1 i gennemførselsforordning (EU) nr. 1138/2011 i den oprindelige udgave, og omfanget af den midlertidige told, som er blevet endeligt opkrævet i henhold til artikel 2 i samme forordning i den oprindelige udgave, som overstiger den told, der er fastsat i artikel 1 i nærværende forordning, tilbagebetales eller udlignes. Anmodninger om tilbagebetaling eller udligning indgives til de nationale toldmyndigheder i overensstemmelse med gældende toldlovgivning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 12. november 2011.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2012.
A TANÁCS 1241/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. december 11.)
az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó egyes zsíralkoholok és keverékeik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről szóló 1138/2011/EU végrehajtási rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) által benyújtott javaslatra,
mivel:
(1)
A Bizottság a 2010 augusztusában, egy 2010. augusztus 13-án (2) közzétett, eljárás megindításáról szóló értesítéssel eljárást indított az Indiából, Indonéziából és Malajziából (a továbbiakban: az érintett országok) származó egyes zsíralkoholok és keverékeik behozatalára vonatkozóan.
(2)
A Bizottság 2011 májusában a 446/2011/EU rendelettel (3) (a továbbiakban: az ideiglenes rendelet) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki az Indiából, Indonéziából és Malajziából származó egyes zsíralkoholok és keverékeik behozatalára, 2011 novemberében pedig az 1138/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet (4) (a továbbiakban: a végleges rendelet) végleges dömpingellenes vámot vetett ki az említett áruk behozatalára.
(3)
A PT Ecogreen Oleochemicals, az egyes zsíralkoholok és keverékeik egyik indonéz exportáló-gyártója, az Ecogreen Oleochemicals (Singapore) Pte. Ltd. and Ecogreen Oleochemicals GmbH (a továbbiakban együtt: Ecogreen) 2012. január 21-én benyújtott egy kérelmet a Törvényszékhez (T-28/12. sz. ügy), hogy az semmisítse meg a végleges rendeletnek az Ecogreenre vonatkozó dömpingellenes vámot tartalmazó részét. Az Ecogreen azt az exportár-kiigazítást vitatta, amelyre az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja alapján került sor az említett exportár és a vállalat rendes értéke közötti összehasonlítás érdekében.
(4)
Az Európai Bíróság 2012. február 16-án ítéletet hozott a C 191/09 P. és C 200/09 P. sz., Európai Unió Tanácsa és Európai Bizottság kontra Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) és Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) egyesített ügyekben. Az Európai Bíróság elutasította a T-249/06. sz., Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT) és Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT) kontra az Európai Unió Tanácsa ügyben a törvényszék ítélete ellen benyújtott fellebbezést és csatlakozó fellebbezést. A törvényszék megsemmisítette a 954/2006/EK tanácsi rendelet (5) 1. cikkét az Interpipe NTRP VAT tekintetében többek között azért, mert nyilvánvaló mérlegelési hiba történt a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja alapján történt kiigazításnál, valamint az Interpipe Niko Tube ZAT tekintetében más okok miatt.
(5)
Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja értelmében tett kiigazítás tekintetében az Ecogreen esetében a ténybeli körülmények hasonlítanak az Interpipe NTRP VAT esetében meglévőkhöz, különösen az alábbi tényezők kombinációjában: a harmadik országokba irányuló közvetlen értékesítés volumene az összes exportértékesítés 8 %-ánál kevesebb (1-5 %); közös a kereskedő és az exportáló gyártó tulajdonosa/ellenőrzése; a kereskedő és az exportáló gyártó funkcióinak jellege; ezért helyénvaló az Ecogreen dömpingkülönbözetét - a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítás nélkül - újraszámítani, és a végleges rendeletet ennek megfelelően módosítani.
A. A MEGÁLLAPÍTÁSOK ÚJRAÉRTÉKELÉSE A TÖRVÉNYSZÉK ÍTÉLETE ALAPJÁN
(6)
A 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítás kiküszöbölése alapján az Ecogreenre megállapított - az Unió határán meglévő CIF-importár százalékában kifejezett, vámfizetés nélküli - dömpingkülönbözet 2 % alatti, ezért az alaprendelet 9. cikkének (3) bekezdése szerint csekély mértékűnek (de minimis) tekinthető. Ennek fényében a vizsgálatot az Ecogreen tekintetében intézkedés kiszabása nélkül kell befejezni.
(7)
Az Ecogreen újraszámított dömpingkülönbözetének figyelembevétele érdekében felül kell vizsgálni az összes indonéz vállalat dömpingkülönbözetét, kivéve az egyéni különbözettel rendelkező másik exportáló gyártóét, amelynek különbözete a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező együttműködő indonéz exportáló gyártó különbözetén alapul.
B. NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL
(8)
Az érintett érdekelt felek két nyilvánosságra hozatal keretében kaptak tájékoztatást a dömpingellenes vámok felülvizsgálatára irányuló javaslatról: az egyiket 2012. június 13-án, a másikat 2012. szeptember 25-én küldték ki. Minden félnek biztosítottak egy időszakot, amelyen belül - az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban - az egyes nyilvánosságra hozatalokat követően ismertethették álláspontjukat.
(9)
A 2012. június 13-án kiküldött nyilvánosságra hozatalra a következőktől érkezett észrevétel: P.T. Musim Mas (PTMM), a második indonéz exportáló gyártó, egy EU-n belüli gyártó és egy maláj exportáló gyártó. A PTMM arra is lehetőséget kért és kapott, hogy a Bizottság szolgálatai meghallgassák.
(10)
A PTMM, amelynél sor került a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazításra, úgy érvelt, hogy a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyekben hozott bírósági ítéletnek - az Ecogreennél történtekhez hasonlóan - dömpingkülönbözetének a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás nélküli újraszámítását kellene eredményeznie, hiszen ha az exportáló gyártóból és a kereskedőből gazdasági egység jött létre, akkor a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerint nem végezhető kiigazítás. A vállalat azt is állította, hogy a kiigazítás szükségességének bizonyítási terhe az intézményekre esik, és azt a PTMM esetében nem bizonyították. Azt is állította továbbá, hogy körülményei azonosak az Ecogreenéival, és ezért bármilyen elbánásbeli különbség diszkriminációt jelentene.
(11)
A PTMM által tett észrevételek tekintetében megjegyzendő, hogy nem következik a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyekben hozott bírósági ítéletből, hogy amint egy gazdasági egység létrejön, az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerint nem végezhető kiigazítás. A 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás a PTMM esetében indokoltnak minősül, amint az a végleges rendeletben, a vállalattal folytatott kommunikációban és az alábbiakban is ki van fejtve.
(12)
A két indonéz exportáló gyártó körülményei között van néhány különbség, különösen az alábbiak kombinációja: a gyártó közvetlen exportértékesítésének szintje; a kereskedőnek a kapcsolatban nem álló vállalatoktól származó termékekre vonatkozó tevékenységeinek és funkcióinak a jelentősége; a kereskedő és a gyártó közötti szerződés megléte, amely biztosította, hogy a kereskedő jutalékot kapjon az exportértékesítésért. A két vállalat körülményeinek különbsége miatt a diszkriminációra vonatkozó állítást el kellett utasítani.
(13)
Meg kell említeni, hogy a PTMM benyújtott egy keresetet a Törvényszékhez (T-26/12. sz. ügy), hogy az semmisítse meg a végleges rendeletnek a PTMM-re megállapított dömpingellenes vámra vonatkozó részét.
(14)
Az egyik maláj exportáló gyártó érvelése szerint a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyek ítélete vagy az abban lévő tények nem támasztják alá az Ecogreen dömpingkülönbözetének - a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás nélküli - újraszámítását. Rámutatott, hogy a Törvényszék a T-249/06. sz. ügyben nyilvánvaló mérlegelési hibát talált az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése i) pontjának alkalmazásánál, mert a Tanács az Interpipe NTRP VAT által gyártott csövekkel kapcsolatos ügyletek összefüggésében kiigazította a Sepco által megadott exportárat, az Interpipe Niko Tube ZAT által gyártottak esetében viszont nem. Az Interpipe NTRP VAT és az Interpipe Niko Tube ZAT helyzete közötti különbségek miatt az Ecogreen ténybeli körülményei nem lehettek egyidejűleg hasonlóak az említett két vállalatéihoz.
(15)
Ezt az érvet el lehetett fogadni. Az Ecogreen helyzete valóban hasonlít az Interpipe NTRP VAT-éhoz. Ez a megállapítás indokolja, hogy meg kell tenni a megfelelő lépéseket az Ecogreen dömpingkülönbözetének - a 2. cikk (10) bekezdés i) pontja szerinti kiigazítás nélküli - újraszámításához.
(16)
A maláj exportáló gyártó továbbá úgy érvelt, hogy az Ecogreen végleges rendeletben leírt helyzete még csak nem is hasonlít az Interpipe NTRP VAT-éhoz. Az Ecogreen pontos ténybeli körülményeinek újbóli mérlegelésekor azonban arra jutottak, hogy ezek jórészt összehasonlíthatók az Interpipe NTRP VAT-éival, mert ilyen ellenőrzés - amint azt a Törvényszék az Interpipe NTRP VAT esetében megállapította, amikor azt vizsgálta, hogy az értékesítési tevékenységet végző vállalatot az exportáló gyártó ellenőrzi vagy közös az ellenőrzés - az Ecogreen esetében is megállapítást nyert; számos más, a (4) preambulumbekezdésben említett, tényezővel együtt ez azt a következtetést eredményezi, hogy az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítást nem lett volna szabad elvégezni.
(17)
Ugyanez a maláj exportáló gyártó - az Ecogreen helyzete és a T-249/06. sz. ügy körülményei közötti hasonlóságokkal kapcsolatos érve alternatívájaként - úgy érvelt, hogy a 2012. június 13-án kiküldött nyilvánosságra hozatal nem volt kielégítő, és az Ecogreen esetében történő újraszámítást alátámasztó alapvető tényeket és megfontolásokat külön nyilvánosságra kellett volna hozni. Az egyik uniós gyártó észrevétele szerint a (8) preambulumbekezdésben említett két nyilvánosságra hozatal egyike sem volt kielégítő, és érvei szerint meg volt fosztva a védekezés jogától.
(18)
Ebben a tekintetben emlékeztetni kell rá, hogy a bizonyos konkrét cégekre vonatkozó adatok bizalmas jellegűek, és harmadik félnek nem hozhatók nyilvánosságra. Az Ecogreen - az Interpipe NTRP VAT-éihol hasonló - ténybeli körülményeinek jellege azonban, amint azt az (5) preambulumbekezdés is megemlíti, 2012. június 13-án és 2012. szeptember 25-én nyilvánosságra hozatott az érdekelt felek számára, akiknek az alaprendelet rendelkezéseinek megfelelően mindkét alkalom után biztosítottak időszakot, hogy észrevételeket tehessenek.
(19)
A 2012. szeptember 25-én kiküldött második nyilvánosságra hozatalra adott válaszaikban a felek jórészt megismételték a 2012. június 13-i első nyilvánosságra hozatalra adott válaszaik állításait.
(20)
A PTMM azon fő állítására alapozva alakította ki észrevételeit, mely szerint a PTMM-ből és kereskedőjéből álló gazdasági egység megléte kizárja az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítást, az intézmények pedig a Bíróság által megállapított gazdaságiegység-koncepciót egy funkcionális megközelítéssé értelmezik át, ami a kapcsolatban álló kereskedő funkcióinak elemzését igényelné.
(21)
Megjegyzendő, hogy ez a pont egy függőben lévő tárgyát képező jogkérdésben is megjelenik.
(22)
A PTMM továbbá azt is állította, hogy a fenti (12) preambulumbekezdés érvei nem meggyőzőek, és nem tesznek kielégítően különbséget az Ecogreen és a PTMM körülményei között.
(23)
Ebben a tekintetben elegendő megjegyezni, hogy az állandó ítélkezési gyakorlat szerint a nem azonos helyzetben lévő vállalatok különböző kezelése még nem diszkrimináció (6). Ennek alapján tehát minden egyes eset egyéni érdemei alapján lett elbírálva a T-249/09. sz. ügy és a C-191/09 P. és C-200/09 P. sz. egyesített ügyek ítéleteiben található megállapításoknak megfelelően.
(24)
Első érv: A gyártó közvetlen exportértékesítésének szintje. Állítása szerint a PTMM-nek nincs marketing- és értékesítési részlege, és csupán azért közvetlenül az indonéz gyártó (nem pedig a kapcsolatban álló kereskedő) végezte az értékesítést, hogy a jogszabályi követelmények teljesüljenek. A marketing- és értékesítési funkciókat szingapúri kereskedője látta el. Ebből kifolyólag a PTMM szerint ez az érv nem indokolja sem az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerinti kiigazítást, sem pedig a PTMM és az Interpipe NTRP VAT közötti különbségtételt.
(25)
Az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése kiköti, hogy az exportár és a rendes érték között tisztességes összehasonlítást kell végezni, mégpedig ugyanazon a kereskedelmi szinten, és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek kellő figyelembevételével. Ha az így megállapított rendes érték és az exportár összehasonlítása ezen az alapon nem lehetséges, az árakat és az árak összehasonlíthatóságát állítólag és kimutatottan befolyásoló különbségeket, megfelelő kiigazítások formájában, kérésre minden egyes esetben figyelembe kell venni.
(26)
Ennek alapján - amint azt az ideiglenes rendelet (38) preambulumbekezdése is kifejti - figyelembevétettek többek között az eredeti vizsgálatok során érvényes exportértékesítési árak és belföldi értékesítési árak közötti jutalékkülönbségek kiigazításai is, hiszen az Európai Unióba irányuló exportértékesítés és a belföldi értékesítés csatornái különböznek.
(27)
A PTMM által felhozott érv nem mond ellent az első érvnek, vagyis annak, hogy a PTMM közvetlen exportértékesítésének szintje magasabb, mint az Interpipe NTRP VAT-é, ami megkülönbözteti a PTMM-et az Ecogreentől. A közvetlen exportértékesítés szintjéből valójában csak arra lehet következtetni, hogy a PTMM exportértékesítését nem csupán Szingapúrból végzi a kapcsolatban álló kereskedője, hanem Indonéziából is.
(28)
Második érv: A kereskedőnek a kapcsolatban nem álló vállalatoktól származó termékekre vonatkozó tevékenységeinek és funkcióinak a jelentősége. A PTMM - miközben nem tagadta, hogy kapcsolatban álló kereskedője egy sor különböző pálmaolaj-alapú termékkel foglalkozott - azt állította, hogy ez az érv hibás, hiszen ez az eredeti vizsgálat hatályán kívül eső tevékenységekre alapult.
(29)
Annak eldöntéséhez, hogy - a T-249/06. sz. törvényszéki ítélet értelmében - egy kereskedő funkciói azonosak-e egy belső értékesítési részlegéivel, vagy inkább egy jutalékalapon dolgozó ügynökéhez hasonlíthatók, a kereskedő tevékenységeit a gazdasági realitások tükrében kell értékelni. A kereskedő funkcióit nézve az érintett termék és a többi forgalmazott termék tekintetében vannak hasonlóságok. Ezt megerősíti, hogy az alábbi (30) és (31) preambulumbekezdésben tárgyaltaknak megfelelően a PTMM és kapcsolatban álló kereskedője közötti kapcsolatot (ideértve az utóbbi feladatait is) a legtöbb, ha nem az összes termék (beleértve az érintett terméket is) esetében egyetlen szerződés szabályozza, amely nem tesz különbséget a termékek között. Megjegyzendő, hogy a kereskedő teljes tevékenységének alapját jelentős mértékben kapcsolatban nem álló vállalatoktól származó szállítások adják. A kereskedő funkciói ezért hasonlítanak egy jutalékalapon dolgozó ügynökéihez.
(30)
Harmadik érv: A kereskedő és a gyártó közötti szerződés megléte, amely biztosította, hogy a kereskedő jutalékot kapjon az exportértékesítésért. A PTMM szerint ez a szerződés egy a kapcsolatban álló felek közötti transzferárakat szabályozó keretmegállapodás volt, amely az alkalmazandó indonéz/szingapúri adóirányelvek és a nemzetközileg elfogadott transzferár-képzési irányelvek teljesítésére szolgált.
(31)
Az, hogy ez a megállapodás az alkalmazandó adóirányelvekkel összhangban független felek közötti árak kiszámítására is használható, nem mond ellent annak a megállapításnak, hogy a megállapodás értelmében a kereskedő csak nemzetközi és marketingértékesítési tevékenységeiért kap jutalékot egy rögzített felár formájában. Sőt, maga a megállapodás neve és módozatai igazolják azt a megállapítást, hogy a szerződést a PTMM és a kereskedő közötti kapcsolat szabályozására szánták, és nem korlátozódott csupán transzferárképzési adózási kérdésekre. A szerződés így a körülmények alapján bizonyítja, hogy a kereskedő funkciói hasonlítanak egy jutalékalapon dolgozó ügynökéihez.
(32)
A fent bemutatott érvek alapján az intézmények teljesítették az állandó ítélkezési gyakorlat (7) által megkövetelt bizonyítási küszöböt: az intézmények megállapításaikat közvetlen vagy legalábbis körülményekből következő bizonyítékokra alapozták. A PTMM tekintetében és a fent kifejtett okok miatt az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének i) pontja szerint az exportárakon végzett kiigazítás indokolt, és ezért meg kell tartani a dömpingellenes vám jelenlegi szintjét.
C. KÖVETKEZTETÉS
(33)
A fentiek alapján módosítani kell az Ecogreenre és (a P. T. Musim Mas kivételével) az összes többi indonéz vállalatra alkalmazandó vámtételeket. A módosított vámtételeket visszamenőlegesen, az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet hatálybalépésének napjától kezdve kell alkalmazni 2011. május 12. és 2011. november 11. között az ideiglenes vám hatálya alá tartozó összes importszállítmányra. Ennek következtében vissza kell fizetni vagy el kell engedni az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet eredeti változatának 1. cikke értelmében befizetett vagy elkönyvelt végleges dömpingellenes vámnak, valamint az ugyanazon rendelet eredeti változatának 2. cikke szerint véglegesen beszedett ideiglenes dömpingellenes vámnak az ezzel a rendelettel módosított 1138/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében meghatározott vámtételek fölötti részét. A visszafizetést vagy elengedést az alkalmazandó vámjogszabályoknak megfelelően a nemzeti vámhatóságoknál kell kérelmezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikke (2) bekezdésében található táblázatban az Indonéziára vonatkozó bejegyzések helyébe a következő szöveg lép:
Ország
Vállalat
Dömpingellenes vám végleges mértéke (EUR/tonna, nettó)
TARIC kiegészítő kód
„Indonézia
P.T. Ecogreen Oleochemicals Batam, Kabil, Batam
P.T. Musim Mas, Tanjung Mulia, Medan, Sumatera Utara
0,00
45,63
B111
B112
Minden más vállalat
45,63
B999”
2. cikk
Vissza kell fizetni vagy el kell engedni az 1138/2011/EU végrehajtási rendelet eredeti változatának 1. cikke értelmében befizetett vagy elkönyvelt végleges dömpingellenes vám összegének, valamint az ugyanazon rendelet eredeti változatának 2. cikke szerint véglegesen beszedett ideiglenes dömpingellenes vám összegéből azt, ami meghaladja az ezen rendelet 1. cikkében megállapított vám összegét. A visszafizetést vagy elengedést az alkalmazandó vámjogszabályoknak megfelelően a nemzeti vámhatóságoknál kell kérelmezni.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a határozatot 2011. november 12-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 11-én.