KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 946/2014
af 4. september 2014
om ændring af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en fornyet undersøgelse (»ny eksportør«) i henhold til artikel 11, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»grundforordningen«) (1), særlig artikel 11, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Tidligere undersøgelser og gældende antidumpingforanstaltninger
(1)
I juli 2005 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1174/2005 (2) en endelig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«). Foranstaltningerne bestod i en antidumpingværditold på mellem 7,6 % og 46,7 %.
(2)
I juli 2008 præciserede Rådet ved forordning (EF) nr. 684/2008 (3) - efter en interimsundersøgelse af varedækningen - varedækningen i den oprindelige undersøgelse.
(3)
I juni 2009 udvidede Rådet ved forordning (EF) nr. 499/2009 (4) - efter en antiomgåelsesundersøgelse - den endelige antidumpingtold for »alle andre virksomheder«, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1174/2005, til at omfatte håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej.
(4)
I oktober 2011 indførte Rådet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 (5) en endelig antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Den udvidede told, jf. betragtning 3 ovenfor, blev også opretholdt ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011.
(5)
De i øjeblikket gældende foranstaltninger er en antidumpingtold indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (»udløbsundersøgelsen«) som ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013 (6) efter en interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 (»interimsundersøgelsen«). Tolden på importen til Unionen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»det pågældende land« eller »Kina«) er i øjeblikket 70,8 %. Foranstaltningerne gælder også for importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej, i henhold til Rådets gennemførelsesforordning (EF) nr. 499/2009 efter en antiomgåelsesundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13.
1.2. Anmodning om fornyet undersøgelse
(6)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) har modtaget en anmodning om en fornyet undersøgelse (»ny eksportør«) i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4. Anmodningen blev indgivet den 3. maj 2013 af Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd (»ansøgeren«), en eksporterende producent af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil i Kina.
(7)
Ansøgeren hævdede at drive virksomhed på markedsøkonomiske vilkår, jf. definitionen i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(8)
Denne hævdede endvidere ikke at eksportere håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil til Unionen i den undersøgelsesperiode, hvorpå antidumpingforanstaltningerne blev baseret, dvs. perioden fra 1. april 2003 til 31. marts 2004 (»undersøgelsesperioden for den oprindelige undersøgelse«). Denne hævdede ej heller at eksportere den pågældende vare i den undersøgelsesperiode, der var genstand for den efterfølgende interimsundersøgelse, dvs. perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011.
(9)
Ansøgeren hævdede desuden, at denne ikke var forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksporterende producenter af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, som var omfattet af ovennævnte antidumpingforanstaltninger.
(10)
Ansøgeren hævdede endvidere, at denne begyndte at eksportere håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil til Unionen efter udløbet af den oprindelige undersøgelsesperiode og undersøgelsesperioden for den efterfølgende interimsundersøgelse.
1.3. Indledning af en fornyet undersøgelse (ny eksportør)
(11)
Kommissionen undersøgte de umiddelbare beviser, der var fremlagt af ansøgeren, og fandt dem tilstrækkelige til at berettige indledningen af en fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4. Efter høring af det rådgivende udvalg og efter at den pågældende EU-erhvervsgren havde haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger, indledte Kommissionen en undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, ved Kommissionens forordning (EU) nr. 32/2014 (7).
(12)
I henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 32/2014 blev den antidumpingtold, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013, ophævet, for så vidt angår importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil produceret og solgt til eksport til Unionen af ansøgeren. Samtidig blev det i henhold til artikel 3 i forordning (EU) nr. 32/2014 pålagt toldmyndighederne at træffe passende foranstaltninger til at registrere denne import.
(13)
Forordning (EU) nr. 32/2014 slog fast, at hvis undersøgelsen viste, at ansøgeren opfylder betingelserne for fastsættelse af en individuel told, kunne det blive nødvendigt at ændre den told, der for øjeblikket gælder i henhold til artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013.
1.4. Den pågældende vare
(14)
Den pågældende vare er håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, dvs. chassis og hydraulisk anordning, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8427 90 00 (Taric-kode 8427900011 og 8427900019) og ex 8431 20 00 (Taric-kode 8431200011 og 8431200019) og med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«).
1.5. Berørte parter
(15)
Kommissionen underrettede officielt EU-erhvervsgrenen, ansøgeren og repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at blive hørt.
(16)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at fastslå status som ny eksportør, markedsøkonomiske vilkår og dumping. Kommissionen sendte også et ansøgningsskema om markedsøkonomisk behandling samt et spørgeskema til ansøgeren og dennes forretningsmæssigt forbundne virksomheder og modtog en rettidig besvarelse heraf. Der blev aflagt kontrolbesøg på stedet hos ansøgeren og den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Danmark, Logitrans A/S.
1.6. Nuværende undersøgelsesperiode
(17)
Den nuværende undersøgelsesperiode med henblik på konstatering af dumping omfattede perioden fra 1. juli 2012 til 31. december 2013 (»den nuværende undersøgelsesperiode«).
2. UNDERSØGELSE
2.1. Status som ny eksportør
(18)
Undersøgelsen bekræftede, at ansøgeren hverken eksporterede den pågældende vare i den undersøgelsesperiode, der var genstand for den oprindelige undersøgelse, dvs. i perioden fra 1. april 2003 til 31. marts 2004, eller i undersøgelsesperioden for den efterfølgende interimsundersøgelse, dvs. perioden fra 1. januar til 31. december 2011, og at denne først begyndte at eksportere til Unionen efter disse perioder.
(19)
Ansøgeren kunne desuden godtgøre ikke at have haft nogen direkte eller indirekte forbindelse til nogen af de kinesiske eksporterende producenter, der er omfattet af de gældende antidumpingforanstaltninger for den pågældende vare.
(20)
Det bekræftes derfor, at ansøgeren bør anses for at være en »ny eksportør« i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 4, og at der derfor bør fastsættes en individuel margen for virksomheden.
2.2. Markedsøkonomisk behandling
(21)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), fastsætter Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1-6, i nævnte forordning for de eksporterende producenter i Kina, som opfylder kriterierne i nævnte forordnings artikel 2, stk. 7, litra c), og derfor kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling.
(22)
Ansøgeren er en privatejet virksomhed, som fuldt ud ejes af en virksomhed, hvis direkte aktionærer er virksomheder i Den Europæiske Union. De daglige forretningsbeslutninger træffes af den administrerende direktør, som er statsborger i Den Europæiske Union samt medlem af bestyrelsen. Store forretningsbeslutninger træffes af generalforsamlingen. Der var hverken nogen statsembedsmand til stede eller nogen anden form for statslig indblanding fra Kinas side i forbindelse med beslutningsprocessen.
(23)
Dernæst var det vigtigste råstof til fremstilling af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil i ansøgerens tilfælde halvfabrikatametaldele af varmvalset kulstofstål købt hos forskellige leverandører i Kina, dvs. allerede forarbejdet til dele af varmvalset kulstofstål.
(24)
Ud fra offentligt tilgængelige oplysninger (8) blev det konstateret, at de priser på forarbejdede metaldele, som ansøgeren betalte, var tilstrækkeligt høje til at afspejle stålpriserne på det internationale marked og værditilvæksten ved forarbejdningen af det varmvalsede stål til halvfabrikatametaldele. Som følge heraf blev den forvridning af priserne på uforarbejdet stål i Kina, som blev fastslået i forbindelse med interimsundersøgelsen (9), ikke konstateret overvæltet i de priser på forarbejdede metaldele, som ansøgeren betalte i den foreliggende sag.
(25)
Ud fra ovenstående blev det derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 1 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(26)
Desuden havde ansøgeren ét klart sæt grundlæggende regnskabsforskrifter, som revideres uafhængigt i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 2 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(27)
Dernæst havde ansøgeren ikke nogen lån fra kinesiske finansieringsinstitutter eller lån, der ikke var ydet på markedsvilkår, for så vidt angår garantier, rentesats og andre betingelser. Der var ingen indikationer af andre forvridninger eller fordele i forbindelse med placering eller lokaler eller enhver anden statslig indgriben i ansøgerens drift. Ansøgeren blev heller ikke betragtet som en højteknologisk virksomhed, således at den potentielt kunne modtage offentlige ydelser i den egenskab. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 3 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(28)
Dernæst blev det konkluderet, at ansøgeren var underlagt de relevante kinesiske love om konkurs og ejerforhold, der giver retlig sikkerhed og stabilitet i forbindelse med driften af virksomheder. Der var ingen indikationer af, at disse love ikke fandt anvendelse på og blev gennemført over for ansøgeren. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 4 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(29)
Endelig viste undersøgelsen ingen tegn på begrænsninger i brugen af udenlandsk valuta og valutaomregninger. Ansøgerens transaktioner i udenlandsk valuta blev gennemført til markedskurs, og virksomheden kunne frit råde over sine egne midler. Det blev derfor konkluderet, at ansøgeren godtgjorde, at denne opfyldte kriterium 5 i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(30)
Ud fra ovenstående blev det konkluderet, at ansøgeren kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, således at dennes normale værdi ville blive fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 1-6.
(31)
Kommissionen sendte resultaterne af undersøgelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling til ansøgeren, myndighederne i Kina og EU-erhvervsgrenen og gav dem mulighed for at indsende bemærkninger.
(32)
EU-erhvervsgrenen hævdede, at den internationale stålpris ud fra offentligt tilgængelige oplysninger (jf. betragtning 24 ovenfor) ikke er et egnet sammenligningsgrundlag, da de priser, der blev betalt af mindre operatører på stålmarkedet ville ligge mindst 20 % over de internationale referencepriser. EU-erhvervsgrenen hævdede endvidere, at den pris, der blev betalt for forarbejdede metaldele, der anvendes i produktionen af håndbetjente palletrucks i Unionen, ville ligge langt over de priser, som ansøgeren betalte, hvilket i sig selv tyder på, at den pris, som ansøgeren betalte for sådanne dele, var forvredet.
(33)
Internationale referencepriser blev også anvendt som sammenligningsgrundlag i forbindelse med interimsundersøgelsen, og der blev ikke foretaget nogen justeringer af disse priser (10). Da en eventuel præmie betalt over de internationale referencepriser ville afhænge af individuelle faktorer, der er specifikke for den enkelte operatør på markedet, er der faktisk ikke noget objektivt grundlag for at foretage en generel justering for et påstået tillæg. Påstanden om, at internationale referencepriser bør justeres, blev derfor afvist.
(34)
For så vidt angår den pris, der blev betalt for forarbejdede metaldele, der anvendes i produktionen af håndbetjente palletrucks i Unionen, kunne den dokumentation, som EU-erhvervsgrenen fremlagde, ikke godtgøre, at den pris, som ansøgeren betalte for sådanne dele, var forvredet. Dette skyldtes, jf. betragtning 33 ovenfor, at en eventuel præmie betalt over de internationale referencepriser ville afhænge af individuelle faktorer, der er specifikke for den enkelte operatør på markedet, hvorfor der ikke er noget objektivt grundlag for at foretage en generel justering for et påstået tillæg. Den fremlagte dokumentation viste desuden en lang række andre faktorer, der påvirker prisen på sådanne metaldele, ud over stålpriserne, og som ikke tillod nogen konklusion, for så vidt angår et passende niveau for sådanne dele, der kunne anvendes som benchmark. Derfor afvistes påstanden om, at priserne på forarbejdede metaldele i Unionen tydede på en forvridning af den pris, som ansøgeren betalte for sådanne dele.
(35)
EU-erhvervsgrenen fremførte også, at priserne på stål i Kina er subsidieret og generelt forvredet, og at denne omstændighed i sig selv ville være tilstrækkelig til at anse priserne på yderligere forarbejdede metaldele i Kina for også at være forvredet.
(36)
Kommissionen kan ganske vist henholde sig til makroøkonomiske betragtninger såsom prisforvridninger på råmaterialer på erhvervs-/sektorniveau, men i henhold til retspraksis skal afgørelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling træffes individuelt for den enkelte virksomhed ved at vurdere, om de priser, som den enkelte virksomhed betaler for sit input, afspejler markedsværdierne (11). Desuden blev det også præciseret, at Kommissionen kan sammenligne de gennemsnitlige kinesiske hjemmemarkedspriser på råmaterialer med de gennemsnitlige internationale priser for at afgøre, om der bør indrømmes markedsøkonomisk behandling på dette grundlag (12).
(37)
Som forklaret i betragtning 24 blev det fastslået, at de observerede prisforvridninger på markedet for uforarbejdet stål i Kina ikke ansås for at være overvæltet i de priser på forarbejdede metaldele, som ansøgeren betalte. Denne tilgang er i overensstemmelse med retspraksis, da den betragter den enkelte ansøgers situation, og EU-erhvervsgrenens argument i denne henseende blev derfor afvist.
(38)
Endelig hævdede EU-erhvervsgrenen, at tildeling af en individuel antidumpingmargen til ansøgeren ville udgøre en høj risiko for omgåelse, da ansøgeren allerede erhvervede håndbetjente palletrucks fra en anden leverandør i Kina og reeksporterede dem til Unionen.
(39)
Påstanden om øget risiko for omgåelse blev ikke dokumenteret. Navnlig blev ansøgeren ikke anset for at være forretningsmæssigt forbundet med den pågældende leverandør eller nogen anden leverandør i Kina. Undersøgelsen bekræftede derfor ikke nogen øget risiko for omgåelse i dette særlige tilfælde. Endelig er risikoen for omgåelse ikke i sig selv et kriterium, der er omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og den er derfor ikke relevant for afgørelsen af, om en virksomhed opfylder kriterierne for markedsøkonomisk behandling. Derfor blev dette argument afvist.
(40)
Efter fremlæggelsen af oplysninger genfremsatte EU-erhvervsgrenen sine argumenter om, at stålpriserne ud fra offentligt tilgængelige oplysninger ikke var et passende sammenligningsgrundlag, da de priser, der blev betalt af mindre operatører på stålmarkedet, vil ligge over de internationale referencepriser og også over de priser, der blev betalt af de virksomheder, der indgik i den interimsundersøgelse, der er omhandlet i betragtning 24 ovenfor. EU-erhvervsgrenen hævdede også, at den prissammenligning, som Kommissionen foretog, jf. betragtning 24, ikke i tilstrækkeligt omfang inddrog forarbejdningsomkostningerne for metaldelene.
(41)
De påstande, som EU-erhvervsgrenen fremsatte, blev imidlertid ikke yderligere dokumenteret. Derfor blev disse bemærkninger blot betragtet som genfremsættelse af tidligere argumenter, der allerede var blevet behandlet i betragtning 32-37 ovenfor, og de blev afvist.
2.3. Dumping
Normal værdi
(42)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om ansøgerens samlede salg af samme vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. Kommissionen konstaterede, at det samlede salg af samme vare på hjemmemarkedet ikke var repræsentativt, da det lå under tærsklen på 5 %.
(43)
Da der ikke var noget repræsentativt hjemmemarkedssalg, beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(44)
Den normale værdi blev beregnet ved at lægge det vejede gennemsnit af ansøgerens salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) og ansøgerens vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalg af samme vare i normal handel i den nuværende undersøgelsesperiode til de gennemsnitlige produktionsomkostninger i den nuværende undersøgelsesperiode.
Eksportpris
(45)
Ansøgeren eksporterede håndbetjente palletrucks, men også væsentlige dele dertil (hydrauliske anordninger), som også udgør den pågældende vare. Eksporten af hydrauliske anordninger var af relativt lav værdi og forekom i begrænset mængde i den nuværende undersøgelsesperiode. Desuden blev de hydrauliske anordninger ikke videresolgt til uafhængige kunder af den forretningsmæssigt forbundne virksomhed i Unionen. De blev i stedet udelukkende anvendt til den forretningsmæssigt forbundne virksomheds produktion af håndbetjente palletrucks i Unionen, som derefter solgte den færdige vare (håndbetjente palletrucks) på EU-markedet. Følgelig var der ingen videresalgspris for hydrauliske anordninger. Da denne undersøgelse endvidere kun vedrører én virksomhed, var der ingen andre tilgængelige data, på grundlag af hvilke en videresalgspris for hydrauliske anordninger med rimelighed kunne etableres. I lyset heraf blev der ikke fastsat en eksportpris for de hydrauliske anordninger. Efter aftale med ansøgeren blev den eksportpris, der blev fastsat for håndbetjente palletrucks, anset for at være repræsentativ for de væsentlige dele, og den blev derfor benyttet.
(46)
Eksportsalget foregik via den forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen, som videresolgte varen til uafhængige kunder i Unionen. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, blev eksportprisen derfor beregnet på grundlag af den pris, hvortil den importerede vare første gang blev videresolgt til uafhængige kunder i Unionen ved at fratrække alle de omkostninger, der påløb mellem import og videresalg (SA&G), og en rimelig fortjenstmargen. Den forretningsmæssigt forbundne importørs faktiske SA&G blev anvendt. For så vidt angår den rimelige fortjenstmargen blev der i mangel af andre tilgængelige oplysninger anvendt en anslået fortjenstmargen på 5 %.
(47)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede ansøgeren det niveau for SA&G i forbindelse med salget af den pågældende vare, der blev fastlagt i forbindelse med undersøgelsen og hævdede, at de højere omkostninger ved salg af andre varer ikke burde tillægges den pågældende vare. Denne påstand modsagde de efterprøvede data. Ansøgeren var heller ikke i stand til at komme med en alternativ omkostningsfordeling eller beviser, der kunne underbygge påstanden, som derfor blev afvist.
(48)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede ansøgeren, at trods forholdet mellem eksportøren og den forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen var eksportpriserne på armslængdevilkår, og de burde ikke anses for upålidelige. Derfor fandt ansøgeren, at eksportprisen burde fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, som den pris, som den forretningsmæssigt forbundne importør betalte.
(49)
De af ansøgeren fremlagte beviser støttede ikke påstanden om, at prisen var fastsat på armslængdevilkår. Afregningsprisen mellem forretningsmæssigt forbundne virksomheder var således ikke på et niveau, så den forretningsmæssigt forbundne importør kunne opnå en rimelig fortjeneste i Unionen. Kommissionen konkluderede derfor, at den interne afregningspris ikke afspejlede den pågældende vares faktiske markedsværdi, og denne påstand blev afvist.
(50)
Alternativt hævdede ansøgeren også efter fremlæggelsen af oplysninger, at den betalte antidumpingtold var behørigt afspejlet i videresalgspriserne og de efterfølgende salgspriser i Unionen, og derfor burde beløbet for betalt antidumpingtold ved beregningen af eksportprisen ikke fratrækkes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 10.
(51)
Ansøgerens bevismateriale kunne imidlertid ikke påvise, at antidumpingtolden var behørigt afspejlet i videresalgspriserne og de efterfølgende salgspriser i Unionen. Beviserne tydede på en minimal stigning, der fandt sted efter undersøgelsesperioden. Derfor blev denne påstand afvist.
Sammenligning
(52)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. På dette grundlag blev der foretaget justeringer for fragt- og emballeringsudgifter og importafgifter, herunder told (4 %) og antidumpingtold (46,7 % og 70,8 %, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011 og ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013), direkte på eksportprisen i alle de tilfælde, hvor der kunne påvises forskelle, som påvirkede prissammenligneligheden. Ovennævnte fragt- og emballeringsudgifter betragtes som fortrolige oplysninger, jf. grundforordningens artikel 19. Oplysningerne blev imidlertid efterprøvet af Kommissionen, og det konstateredes, at de ikke afveg fra det sædvanlige niveau.
(53)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anmodede ansøgeren om en justering for handelsled ud fra en påstået forskel mellem salg på hjemmemarkedet og på eksportmarkedet. Ansøgeren hævdede, at alt salg på hjemmemarkedet fandt sted til slutbrugere, mens salget i Unionen fandt sted til forhandlere eller importører. Ansøgeren anmodede om en særlig justering, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii).
(54)
Ansøgeren fremlagde ikke nye eller yderligere oplysninger til støtte for sin påstand. Ud fra de oplysninger, der blev indhentet og efterprøvet i forbindelse med undersøgelsen, kunne det ikke fastslås, at rabatterne til forhandlerne og importørerne var knyttet til en forskel i salgsopgaver. Derfor kunne det ikke dokumenteres, at den påståede forskel i handelsled havde en indvirkning på salgspriserne og påvirkede prissammenligneligheden. Påstanden blev derfor afvist.
Dumpingmargen
(55)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportprisen, jf. ovenfor.
(56)
Sammenligningen viste, at der forekom dumping med et niveau på 54,1 %, udtrykt som en procentdel af cif-prisen (omkostninger, forsikring og fragt), Unionens grænse, ufortoldet.
3. ÆNDRING AF DE FORANSTALTNINGER, DER ER OMFATTET AF DEN NUVÆRENDE UNDERSØGELSE
(57)
Den fastsatte dumpingmargen lå under den landsdækkende skadestærskel, der blev fastsat for Kina i den oprindelige undersøgelse, jf. betragtning 1 ovenfor. En told baseret på dumpingmargenen bør derfor pålægges importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil fremstillet af Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd., og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
4. REGISTRERING
(58)
På baggrund af ovenstående konklusioner bør den fastlagte antidumpingtold opkræves med tilbagevirkende kraft på importen af den pågældende vare, der blev gjort til genstand for registrering i henhold til artikel 3 i forordning (EU) nr. 32/2014.
5. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER OM FORANSTALTNINGERNE OG DERES VARIGHED
(59)
De berørte parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at indføre en ændret antidumpingtold på importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil fra ansøgeren og opkræve denne told med tilbagevirkende kraft på den import, der var gjort til genstand for registrering. Deres bemærkninger blev overvejet og taget i betragtning, i det omfang det var relevant.
(60)
Denne fornyede undersøgelse berører ikke den dato, hvorpå de foranstaltninger, der indførtes ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, ændret ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013, udløber, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(61)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. I artikel 1 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 372/2013, som afløser artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1008/2011, indsættes følgende i tabellen om Folkerepublikken Kina:
Virksomhed
Toldsats
(%)
Taric-tillægskode
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd
54,1 %
A070
2. Den indførte told opkræves også med tilbagevirkende kraft på importen af den pågældende vare, der er blevet registreret i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EU) nr. 32/2014.
Toldmyndighederne pålægges hermed at ophøre med registreringen af importen af den pågældende vare fremstillet af Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. september 2014.
A BIZOTTSÁG 946/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. szeptember 4.)
az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerinti, „új exportőrre” vonatkozó felülvizsgálatot követően a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. Korábbi vizsgálatok és meglévő dömpingellenes intézkedések
(1)
A Tanács 2005 júliusában az 1174/2005/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. Az intézkedések 7,6 % és 46,7 % közötti dömpingellenes értékvám kivetését foglalták magukban.
(2)
A Tanács egy termékkörre vonatkozó időközi felülvizsgálatot követően 2008 júliusában a 684/2008/EK rendelettel (3) pontosította az eredeti vizsgálat termékkörét.
(3)
A Tanács egy kijátszás elleni vizsgálatot követően 2009 júniusában a 499/2009/EK rendelettel (4) kiterjesztette az 1174/2005/EK rendelet által előírt, az „összes többi vállalatra” alkalmazandó végleges dömpingellenes vámot a Thaiföldön feladott, akár Thaiföldről származóként, akár nem ilyenként bejelentett kézi emelőkocsikra és alapvető részegységeikre.
(4)
A Tanács az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően 2011 októberében az 1008/2011/EU végrehajtási rendelettel (5) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára. A fenti (3) preambulumbekezdésben említett kiterjesztett vámot az 1008/2011/EU végrehajtási rendelet is fenntartotta.
(5)
A jelenleg hatályos intézkedéseket az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot (a továbbiakban: hatályvesztési felülvizsgálat) követően - az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatot (a továbbiakban: időközi felülvizsgálat) követően a 372/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel (6) módosított - 1008/2011/EU végrehajtási rendelettel kivetett dömpingellenes vám képezi. A Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: érintett ország) származó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik Unióba irányuló behozatalára vonatkozó vám mértéke jelenleg 70,8 %. Az intézkedések a 499/2009/EK tanácsi végrehajtási rendelet értelmében a Thaiföldön feladott, akár Thaiföldről származóként, akár nem ilyenként bejelentett kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára is alkalmazandók az alaprendelet 13. cikke szerinti kijátszás elleni vizsgálat eredményeként.
1.2. Felülvizsgálati kérelem
(6)
Az Európai Bizottsághoz (a továbbiakban: Bizottság) az alaprendelet 11. cikke (4) bekezdése szerinti, „új exportőrre” vonatkozó felülvizsgálati kérelem érkezett. A kérelmet 2013. május 3-án a Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. (a továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be, amely a kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik exportáló gyártójaként folytat tevékenységet a Kínai Népköztársaságban.
(7)
A kérelmező azt állította, hogy az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában meghatározott piacgazdasági feltételeknek megfelelően működik.
(8)
A kérelmező továbbá azt is állította, hogy a dömpingellenes intézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszakban, azaz 2003. április 1. és 2004. március 31. között (a továbbiakban: az eredeti vizsgálat vizsgálati időszaka) nem exportált kézi emelőkocsikat és azokhoz tartozó alapvető részegységeket az Unióba. Azt állította, hogy az érintett terméket a későbbi időközi felülvizsgálati időszakban, azaz 2011. január 1. és 2011. december 31. között sem exportálta.
(9)
A kérelmező továbbá azt is állította, hogy nem áll kapcsolatban a kézi emelőkocsikra és alapvető részegységeikre vonatkozó fenti dömpingellenes intézkedések hatálya alá tartozó egyetlen exportáló gyártóval sem.
(10)
A kérelmező emellett azt is állította, hogy az eredeti vizsgálati időszak és a későbbi időközi felülvizsgálati időszak végét követően kezdte a kézi emelőkocsikat és alapvető részegységeiket exportálni az Unióba.
1.3. Az új exportőrre vonatkozó felülvizsgálat megindítása
(11)
A Bizottság megvizsgálta a kérelmező által benyújtott meggyőző bizonyítékokat, és úgy ítélte meg, hogy azok elegendő indokul szolgálnak az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerinti felülvizsgálat megindításához. A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt és azt követően, hogy az érintett uniós gazdasági ágazat lehetőséget kapott észrevételei megtételére, a Bizottság a 32/2014/EU rendelettel (7) az alaprendelet 11. cikke (4) bekezdése szerinti felülvizsgálatot indított.
(12)
A 32/2014/EU rendelet 2. cikke értelmében hatályát vesztette a 372/2013/EU tanácsi végrehajtási rendelettel módosított 1008/2011/EU tanácsi végrehajtási rendelettel kivetett dömpingellenes vám a kérelmező által az Unióba irányuló exportra gyártott és értékesített kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalai tekintetében. A 32/2014/EU rendelet 3. cikke egyúttal utasította a vámhatóságokat az ilyen behozatalok nyilvántartásba vételéhez szükséges megfelelő lépések megtételére.
(13)
A 32/2014/EU rendelet előírja, hogy amennyiben a vizsgálat során megállapítást nyer, hogy a kérelmező megfelel azoknak a követelményeknek, amelyek alapján egyéni vám vethető ki, szükség lehet a 372/2013/EU végrehajtási rendelettel módosított 1008/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdése értelmében jelenleg alkalmazandó vámtétel módosítására.
1.4. Az érintett termék
(14)
Az érintett termék a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 8427 90 00 KN-kód (8427900011 és 8427900019 TARIC-kód) és az ex 8431 20 00 KN-kód (8431200011 és 8431200019 TARIC-kód) alá tartozó kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik, vagyis az alváz és a hidraulika (a továbbiakban: érintett termék).
1.5. Az érintett felek
(15)
A Bizottság hivatalosan értesítette az uniós gazdasági ágazatot, a kérelmezőt és az exportáló ország képviselőit a felülvizsgálat megindításáról. Az érintett feleknek lehetőségük nyílt álláspontjuk írásbeli ismertetésére és meghallgatáson való részvételre.
(16)
A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet az új exportőr státusa, a piacgazdasági feltételek és a dömping megállapítása szempontjából szükségesnek tartott. A Bizottság a kérelmezőnek és a vele kapcsolatban álló vállalatoknak piacgazdasági elbánás kérelmezésére szolgáló igénylőlapot és kérdőívet küldött, és a választ az e célból meghatározott határidőkön belül megkapta. Ellenőrző látogatásokra került sor a kérelmező telephelyén és a vele kapcsolatban álló Logitrans A/S vállalatnál Dániában.
1.6. A felülvizsgálati időszak
(17)
A dömping megállapítására irányuló felülvizsgálati időszak 2012. július 1-jétől2013. december 31-ig tartott (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak).
2. VIZSGÁLAT
2.1. „Új exportőr” minősítés
(18)
A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a kérelmező nem exportálta az érintett terméket sem az eredeti vizsgálat vizsgálati időszakában, azaz 2003. április 1. és 2004. március 31. között, sem a későbbi időközi felülvizsgálati időszakban, azaz 2011. január 1. és december 31. között, és hogy a kérelmező az Unióba irányuló exporttevékenységét csak ezen időszakokat követően kezdte meg.
(19)
Továbbá a kérelmező bizonyítani tudta, hogy sem közvetlen, sem közvetett kapcsolatban nem áll egyetlen olyan kínai exportáló gyártóval sem, amelyre kiterjed az érintett termék vonatkozásában hozott dömpingellenes intézkedések hatálya.
(20)
Ennek megfelelően megerősítést nyert, hogy a kérelmezőt az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése értelmében „új exportőrnek” kell tekinteni és vonatkozásában egyéni különbözetet kell meghatározni.
2.2. Piacgazdasági elbánás
(21)
Az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének b) pontja értelmében a Bizottság a rendes értéket az említett rendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése alapján határozza meg a rendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt kritériumoknak megfelelő és így piacgazdasági elbánásban részesíthető kínai népköztársasági exportáló gyártók esetében.
(22)
A kérelmező egy európai uniós közvetlen részvényesekkel rendelkező vállalat 100 %-os magántulajdonában lévő vállalat. A napi üzleti kérdésekben az ügyvezető igazgató dönt, aki európai uniós állampolgár és egyben az igazgatótanács tagja. A fontosabb üzleti döntéseket a részvényesek tanácsa hozza meg. A döntéshozatalban nem vesz részt állami tisztviselő és azt máshogy sem éri állami beavatkozás a Kínai Népköztársaság részéről.
(23)
Továbbá a kérelmező esetében a kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik gyártásához használt főbb inputanyagok a különböző kínai népköztársasági beszállítóktól vásárolt, melegen hengerelt szénacélból készült, félkész fémalkatrészek voltak, azaz a melegen hengerelt szénacél már alkatrésszé volt feldolgozva.
(24)
Nyilvános információk (8) alapján megállapítást nyert, hogy a kérelmező által a feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árak kellően magasak voltak ahhoz, hogy tükrözzék a nemzetközi piaci acélárakat és a melegen hengerelt szénacél félkész fémalkatrészekké való feldolgozásának hozzáadott értékét. Ebből következően a feldolgozatlan acél árának az időközi felülvizsgálat során a Kínai Népköztársaságban megállapított torzulásai (9) nem jelentkeztek a kérelmező által ebben az esetben a feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árakban.
(25)
A fentiek alapján ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt első kritérium teljesítését.
(26)
Emellett a kérelmező átlátható könyvelést vezetett, amelyet a nemzetközi számviteli szabályoknak megfelelően független könyvvizsgálatnak vetett alá, és amelyet minden területen alkalmaz. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt második kritérium teljesítését.
(27)
A kérelmezőnek továbbá nem volt kínai pénzügyi vállalkozástól származó hitele, illetve bármilyen olyan hitele, amelyet biztosíték, kamatláb és más feltételek szempontjából ne piaci feltételek mellett nyújtottak volna számára. Nem volt jele semmilyen helyhez vagy telephelyhez kapcsolódó torzulásnak vagy előnynek, illetőleg a kérelmező működését érintő bármilyen más állami beavatkozásnak. A kérelmező emellett nem minősült csúcstechnológiát alkalmazó vállalatnak, és így ebben a minőségben nem részesülhetett állami juttatásokban. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt harmadik kritérium teljesítését.
(28)
A kérelmező továbbá a csődre és a tulajdonjogra vonatkozó kínai jogszabályok hatálya alá tartozik, amelyek alkalmazása jogbiztonságot és stabilitást hivatott biztosítani a vállalkozások működése számára. Semmi nem utalt arra, hogy ezek a jogszabályok ne lennének alkalmazandók a kérelmezőre, és a kérelmező azokat ne hajtaná végre. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt negyedik kritérium teljesítését.
(29)
Végezetül, a vizsgálat nem tárt fel valutahasználattal és -váltással kapcsolatos korlátozásokat. A kérelmező valutatranzakciói piaci árfolyamon történtek, és a kérelmező szabadon rendelkezhetett saját forrásai felhasználása felett. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező bizonyította az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt ötödik kritérium teljesítését.
(30)
A fentiek alapján megállapítást nyert, hogy a kérelmező számára piacgazdasági elbánás adható, hogy rendes értékének meghatározása az alaprendelet 2. cikkének (1)-(6) bekezdése alapján történhessen.
(31)
A Bizottság ismertette a kérelmezővel, a Kínai Népköztársaság hatóságaival és az uniós gazdasági ágazattal a piacgazdasági elbánásra vonatkozó elemzés eredményeit, és lehetőséget biztosított számukra észrevételeik megtételére.
(32)
Az uniós gazdasági ágazat állítása szerint a nyilvános információkon alapuló nemzetközi acélár (lásd a (24) preambulumbekezdést) nem megfelelő összehasonlítási alap, mivel a kisebb gazdasági szereplők által az acélpiacon fizetett árak legalább 20 %-kal magasabbak a nemzetközi referenciaáraknál. Az uniós gazdasági ágazat továbbá azt is állította, hogy a kézi emelőkocsik uniós gyártásához használt feldolgozott fémalkatrészekért fizetett ár jóval magasabb a kérelmező által fizetett áraknál, ami már magában is bizonyítja a kérelmező által az ezekre az alkatrészekre kifizetett ár torzított voltát.
(33)
Az időközi felülvizsgálat során is nemzetközi referenciaárakat használtak összehasonlítási alapként, és azokat nem igazították ki (10). Mivel a nemzetközi referenciaárakon felül fizetett minden további összeg az egyes piaci szereplőkre jellemző egyedi tényezők függvénye, nincs objektív alap az állítólagos felárra történő általános kiigazításhoz. Ezért a nemzetközi referenciaárak kiigazításának szükségességére vonatkozó állítást a Bizottság elvetette.
(34)
A kézi emelőkocsik uniós gyártásához használt feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árral kapcsolatban az uniós gazdasági ágazat által benyújtott alátámasztó bizonyíték nem igazolta, hogy a kérelmező által az ezen alkatrészekért fizetett ár torzított lenne. A fenti (33) preambulumbekezdésben foglaltak szerint ezt az magyarázza, hogy a nemzetközi referenciaárakon felül fizetett minden további összeg az egyes piaci szereplőkre jellemző egyedi tényezők függvénye, így nincs objektív alap az állítólagos felárra történő általános kiigazításhoz. Emellett a benyújtott bizonyíték jelentős számú olyan egyéb tényezőt is tartalmazott, amely az acélárakon kívül is befolyásolja e fémalkatrészek árát, ebből kifolyólag nem lehet következtetni ezen alkatrészek árának referenciaszintként használható, megfelelő szintjére. Következésképpen a Bizottság elvetette azt az érvelést, miszerint a feldolgozott fémalkatrészekért az Unióban fizetett árak azt jelzik, hogy a kérelmező által az ezekért az alkatrészekért fizetett ár torzított lenne.
(35)
Az uniós gazdasági ágazat érvei között szerepelt az is, hogy a kínai acélárak támogatottak és általában torzítottak, és magában ez a tény elegendő ahhoz, hogy a tovább feldolgozott fémalkatrészek kínai árai torzítottak legyenek.
(36)
A Törvényszék joggyakorlata szerint noha a Bizottság makrogazdasági megfontolásokra (például a nyersanyagárak iparág/ágazat szintű torzulásai) hagyatkozhat, a piacgazdasági elbánás meghatározását külön kell elvégeznie minden egyes vállalatra, azaz fel kell mérnie, hogy az adott vállalat által az inputanyagért fizetett árak a piaci értéket tükrözik-e (11). Továbbá az is pontosításra került, hogy a Bizottság összevetheti a nemzetközi átlagárakkal a nyersanyagok kínai belföldi átlagárait annak érdekében, hogy meghatározza, ezen az alapon megadandó-e a piacgazdasági elbánás (12).
(37)
Ahogy az a (24) preambulumbekezdésben is szerepel, megállapítást nyert, hogy a feldolgozatlan acél kínai népköztársasági piacán megfigyelt ártorzulások nem jelentkeztek a kérelmező által a feldolgozott fémalkatrészekért fizetett árakban. Ez a megközelítés összhangban van a joggyakorlattal, mivel a kérelmező egyéni helyzetét veszi figyelembe, és így az uniós gazdasági ágazat ide vonatkozó érvét a Bizottság elvetette.
(38)
Végezetül, az uniós gazdasági ágazat azt is állította, hogy a kérelmező számára történő egyéni dömpingkülönbözet megállapítása a kijátszás jelentős kockázatát hordozza magában, mivel a kérelmező már beszerzett kézi emelőkocsikat egy másik kínai szállítótól és azokat újra exportálta az Unióba.
(39)
A kijátszás jelentős kockázatát semmilyen bizonyíték nem támasztotta alá. Ráadásul a kérelmezőről bebizonyosodott, hogy nem áll kapcsolatban a szóban forgó szállítóval, illetve más szállítóval a Kínai Népköztársaságban. A vizsgálat így nem erősítette meg a kijátszás fokozott kockázatát ebben a konkrét esetben. Végezetül, a kijátszás kockázata önmagában nem szerepel az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában előírt kritériumok között, és ezért nem lényeges annak megállapítása szempontjából, hogy egy vállalat megfelel-e a piacgazdasági elbánás követelményeinek. Ebből kifolyólag ezt az érvet a Bizottság elvetette.
(40)
A közzétételt követően az uniós gazdasági ágazat megismételte érveit, miszerint a nyilvános információkon alapuló nemzetközi acélárak nem képeztek megfelelő összehasonlítási alapot, mivel a kisebb gazdasági szereplők által az acélpiacon fizetett árak magasabbak a nemzetközi referenciaáraknál, valamint a (24) preambulumbekezdésben említett időközi felülvizsgálat hatálya alá tartozó vállalatok által fizetett áraknál. Az uniós gazdasági ágazat azt is állította, hogy a Bizottság által végzett, a (24) preambulumbekezdésben említett árösszehasonlítás nem vette kellően figyelembe a fémalkatrészek feldolgozási költségét.
(41)
Az uniós gazdasági ágazat állításait azonban semmilyen további bizonyíték nem támasztotta alá. Következésképpen a Bizottság e megjegyzéseket csak a korábbi érvek ismétlésének tekintette, amelyekkel a fenti (32)-(37) preambulumbekezdésben már foglalkozott, és azokat elvetette.
2.3. Dömping
Rendes érték
(42)
A Bizottság először megvizsgálta, hogy a kérelmező reprezentatív mennyiségben értékesítette-e hazai piacon a hasonló terméket független vevők részére, azaz az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése értelmében ezen értékesítések teljes volumene a felülvizsgálati időszakban elérte-e az Unióban értékesített érintett termék teljes exportmennyiségének 5 %-át. A Bizottság megállapítása szerint a hasonló termék hazai piacon való összértékesítése nem volt reprezentatív, mivel az az 5 %-os küszöb alatt maradt.
(43)
Mivel nem volt reprezentatív hazai értékesítési volumen, a Bizottság a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése szerint képezte.
(44)
A rendes értéket úgy képezte, hogy hozzáadta a felülvizsgálati időszakban felmerült átlagos előállítási költséghez a felmerült értékesítési, általános és adminisztratív költségek (a továbbiakban: SGA-költségek) súlyozott átlagát és a kérelmezőnek a hasonló termék - a felülvizsgálati időszakban rendes kereskedelmi forgalomban bonyolított - hazai értékesítéséből származó nyereségének súlyozott átlagát.
Exportár
(45)
A kérelmező kézi emelőkocsikat, valamint azok ugyancsak az érintett termék körébe tartozó alapvető részegységeit (hidraulika) exportálta. Értékét és mennyiségét tekintve a hidraulika exportja viszonylag alacsony mértékű volt a felülvizsgálati időszakban. Továbbá a hidraulikát a kapcsolatban álló uniós vállalat nem értékesítette tovább független vevőknek. Ehelyett azt kizárólag a kézi emelőkocsiknak a kapcsolatban álló uniós vállalat általi gyártásához használták, amely aztán a készterméket (kézi emelőkocsi) az uniós piacon értékesítette. Következésképpen a hidraulikának nem volt viszonteladói ára. Továbbá, mivel a jelen felülvizsgálat csak egyetlen vállalatot érint, nem állt rendelkezésre olyan adat, amely alapján ésszerűen megállapítható lett volna a hidraulika viszonteladói ára. Ennek tükrében a Bizottság nem állapított meg exportárat a hidraulikára vonatkozóan. A kézi emelőkocsikra megállapított exportár - a kérelmező egyetértésével - úgy lett kialakítva, hogy az alapvető részegységek szempontjából is reprezentatív legyen, és használata is ennek megfelelően történt.
(46)
Az exportértékesítések a kapcsolatban álló uniós importőrön keresztül történtek, aki független uniós vevőknek értékesítette tovább a terméket. Az exportárat ezért az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint azon ár alapján képezték, amelyen az importált termék elsőként továbbértékesítésre került uniós független vevők részére, kivonva belőle a behozatal és a továbbértékesítés között felmerülő minden költséget (SGA-költségek), valamint egy ésszerű haszonkulcsot. A kapcsolatban álló importőr tényleges SGA-költségeit használták. Az ésszerű haszonkulcsként - más elérhető információ hiányában - 5 %-os becsült haszonkulcsot vettek alapul.
(47)
A közzétételt követően a kérelmező kétségbe vonta az érintett termék értékesítéséhez kapcsolódó, a vizsgálat során megállapított SGA-költségek szintjét, azt állítva, hogy a más termékek értékesítése során felmerült magasabb költségeket nem kellene az érintett termékhez társítani. Ez az állítás ellentmondott az ellenőrzött adatoknak. A kérelmező emellett nem tudott alternatív költségfelosztással vagy bármilyen olyan bizonyítékkal szolgálni, amely alátámasztotta volna állítását, ezért azt a Bizottság elvetette.
(48)
A közzétételt követően a kérelmező azt állította, hogy az exportőr és a kapcsolatban álló uniós vállalat közötti kapcsolat ellenére az exportárak megfeleltek a szokásos piaci feltételeknek, és azokat megbízhatónak kell tekinteni. Következésképpen a kérelmező megítélése szerint az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban, a kapcsolatban álló importőr által fizetett árként kell megállapítani.
(49)
A kérelmező által benyújtott bizonyíték nem támasztotta alá azt az állítást, miszerint az ár megállapítása a szokásos piaci feltételek mellett történt volna. Így a kapcsolatban álló vállalatok közötti transzferár nem érte el azt a szintet, amely lehetővé tette volna a kapcsolatban álló importőr számára, hogy ésszerű haszonra tegyen szert az Unióban. A Bizottság ezért arra a megállapításra jutott, hogy a belső transzferár nem tükrözte az érintett termék megfelelő piaci értékét, és az állítást elvetette.
(50)
Hasonlóképpen, a közzétételt követően a kérelmező azt is állította, hogy a fizetett dömpingellenes vám megfelelően megjelent a viszonteladói árakban és az azt követő uniós értékesítési árakban, és ezért az exportár képzésénél a kifizetett dömpingellenes vám összegét nem kellene kivonni, összhangban az alaprendelet 11. cikkének (10) bekezdésével.
(51)
A kérelmező által benyújtott bizonyíték azonban nem igazolta, hogy a dömpingellenes vám megfelelően megjelent volna a viszonteladói árakban és az azt követő uniós értékesítési árakban. A bizonyíték nagyon minimális növekedésre utalt, ami ráadásul a vizsgálati időszakot követően következett be. Ezért a Bizottság az állítást elvetette.
Összehasonlítás
(52)
A rendes érték és az exportár összehasonlítása a gyártelepi ár alapján történt. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerint megfelelő kiigazítások formájában figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Eszerint az exportárat közvetlenül kiigazították a fuvarozási és csomagolási költségekkel, valamint az importterhekkel, köztük a vámmal (4 %) és a dömpingellenes vámmal (46,7 % majd 70,8 % az 1008/2011/EU végrehajtási rendelet és a 372/2013/EU végrehajtási rendelet alapján) minden olyan esetben, ahol bizonyítottak voltak az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek. Az említett fuvarozási és csomagolási költségek az alaprendelet 19. cikke alapján bizalmas információknak minősülnek. Az információkat azonban a Bizottság ellenőrizte és úgy találta, hogy azok nem térnek el a szokásos mértéktől.
(53)
A közzétételt követően a kérelmező a hazai piacon végzett értékesítés és az exportértékesítés közötti állítólagos különbségre tett hivatkozással a kereskedelmi szint kiigazítását kérte. A kérelmező állítása szerint az értékesítés a hazai piacon minden esetben végfelhasználók, míg az Unióban kereskedők vagy importőrök számára történt. A kérelmező szerint az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdése d) pontjának ii. alpontja alapján külön kiigazítást kellene végezni.
(54)
A kérelmező állítását semmilyen új vagy kiegészítő információval nem támasztotta alá. A vizsgálat során gyűjtött és ellenőrzött információkból nem lehetett megállapítani, hogy a kereskedők és importőrök számára nyújtott árengedmények az értékesítési funkciók közötti különbséghez kötődtek volna. Következésképpen nem volt bizonyítható, hogy a kereskedelmi szint állítólagos különbsége hatással lett volna az értékesítési árakra és befolyásolta volna az árak összehasonlíthatóságát. Ennek alapján a Bizottság az állítást elvetette.
Dömpingkülönbözet
(55)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdésével összhangban a dömpingkülönbözetet a rendes érték súlyozott átlagának az exportár súlyozott átlagával való összehasonlítása alapján állapították meg a fentiek szerint.
(56)
Az összehasonlítás kimutatta a dömping meglétét, melynek szintje a vámkezelés nélküli, közösségi határparitáson számított CIF-ár (költség, biztosítás és fuvardíj) százalékában kifejezve 54,1 %.
3. A FELÜLVIZSGÁLAT ALATT ÁLLÓ INTÉZKEDÉSEK MÓDOSÍTÁSA
(57)
A megállapított dömpingkülönbözet a kár megszüntetéséhez szükséges azon országos szint alatt maradt, amelyet a fenti (1) preambulumbekezdésben említett eredeti vizsgálat során a Kínai Népköztársaságra vonatkozóan meghatároztak. Ezért a dömpingkülönbözeten alapuló vámot kell kivetni a Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. által gyártott kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalaira, és a 372/2013/EU végrehajtási rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
4. NYILVÁNTARTÁSBA VÉTEL
(58)
A fenti megállapítások fényében a megállapított dömpingellenes vámot visszamenőleges hatállyal be kell szedni az érintett termék azon behozatalai után, amelyeket a 32/2014/EU rendelet 3. cikke szerint nyilvántartásba vettek.
5. AZ INTÉZKEDÉSEK KÖZZÉTÉTELE ÉS IDŐTARTAMA
(59)
Az érdekelt felek tájékoztatást kaptak azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyeken a kérelmezőtől érkező kézi emelőkocsik és alapvető részegységeik behozatalára vonatkozó, módosított dömpingellenes vám kivetésének, és e vámnak a nyilvántartásba vett behozatalok utáni, visszamenőleges hatállyal történő beszedésének szándéka alapult. Az érdekelt felek észrevételeit a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
(60)
A felülvizsgálat nem érinti azt az időpontot, amikor a 372/2013/EU végrehajtási rendelettel módosított 1008/2011/EU végrehajtási rendelettel kivetett intézkedések az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdése értelmében hatályukat vesztik.
(61)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) A 372/2013/EU végrehajtási rendeletnek az 1008/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdése helyébe lépő 1. cikkében a táblázat az alábbiakkal egészül ki a Kínai Népköztársaságot illetően:
Vállalat
Vám mértéke
(%)
Kiegészítő TARIC-kód
Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd.
54,1 %
A070
(2) A kivetett vámot visszamenőleges hatállyal be kell szedni az érintett termék azon behozatalai után, amelyeket a 32/2014/EU rendelet 3. cikke szerint nyilvántartásba vettek.
A vámhatóságok utasítást kapnak arra, hogy szüntessék meg a Ningbo Logitrans Handling Equipment Co., Ltd. által gyártott érintett termék behozatalainak nyilvántartásba vételét.
(3) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. szeptember 4-én.