RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 747/2014
af 10. juli 2014
om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sudan og om ophævelse af forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2014/450/FUSP af 10. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sudan og om ophævelse af afgørelse 2011/423/FUSP (1),
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 10. januar 2004 vedtog Rådet fælles holdning 2004/31/FUSP (2), som fastholder den våbenembargo over for Sudan, der blev indført ved Rådets afgørelse 94/165/FUSP (3). Den 26. januar 2004 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 131/2004 (4), som giver fælles holdning 2004/31/FUSP virkning.
(2)
Den 30. juli 2004 vedtog FN's Sikkerhedsråd FN's Sikkerhedsråds resolution (UNSCR) 1556 (2004), hvorved der blev indført en våbenembargo over for Sudan. Den 29. marts 2005 vedtog FN's Sikkerhedsråd UNSCR 1591 (2005) om visse restriktioner over for dem, som vanskeliggør fredsprocessen, udgør en trussel for stabiliteten i Darfur-regionen, krænker den humanitære folkeret eller de internationale menneskerettigheder eller begår andre grusomheder, overtræder våbenembargoen eller er ansvarlige for visse offensive militærflyvninger i og over Darfur-regionen.
(3)
Den 30. maj 2005 vedtog Rådet fælles holdning 2005/411/FUSP (5), som samlede de foranstaltninger, der blev pålagt ved fælles holdning 2004/31/FUSP, og de foranstaltninger, der skulle gennemføres ifølge UNSCR 1591(2005) i én retsakt.
(4)
Den 18. juli 2005 vedtog Rådets forordning (EF) nr. 1184/2005 (6), hvorved fælles holdning 2005/411/FUSP får virkning, og der træffes specifikke restriktive foranstaltninger over for visse personer, der vanskeliggør fredsprocessen og overtræder folkeretten i konflikten i Darfur-regionen i Sudan.
(5)
Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/423/FUSP (7), som udvidede anvendelsesområdet for våbenembargoen til Sydsudan.
(6)
Den 10. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/450/FUSP, som isolerer foranstaltningerne vedrørende Sudan og indarbejder dem i én retsakt.
(7)
For klarhedens skyld bør de foranstaltninger, der vedrører Sudan, adskilles fra de foranstaltninger, der vedrører Sydsudan. Forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005 bør derfor ophæves og erstattes af denne forordning for så vidt angår Sudan. Forordning (EF) nr. 131/2004 bør også erstattes af Rådets forordning (EU) nr. 748/2014 (8) for så vidt angår Sydsudan.
(8)
I betragtning af den konkrete trussel mod den internationale fred og sikkerheden i regionen, som situationen i Sudan udgør, og for at sikre sammenhæng med proceduren for ændring og revurdering af bilaget til Rådets afgørelse 2014/450/FUSP, bør beføjelsen til at ændre listen i bilag I til denne forordning udøves af Rådet.
(9)
Med henblik på gennemførelsen af denne forordning og for at skabe størst mulig retssikkerhed i Unionen bør navne og andre relevante oplysninger om fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer bør indefryses i overensstemmelse med denne forordning, offentliggøres. Enhver behandling af personoplysninger om fysiske personer i henhold til nærværende forordning bør ske under overholdelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (9) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (10).
(10)
For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør den forordning træde i kraft øjeblikkeligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a)
»mæglervirksomhed«:
i)
forhandling eller styring af transaktioner med henblik på køb, salg eller levering af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, herunder fra et tredjeland til et andet tredjeland, eller
ii)
salg eller køb af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, der befinder sig i tredjelande, med henblik på overførsel til et andet tredjeland
b)
»fordring«: enhver omtvistet eller uomtvistet fordring, som er gjort gældende før eller efter datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, herunder særligt:
i)
en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som følger af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion
ii)
en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form
iii)
et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion
iv)
et modkrav
v)
en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet
c)
»kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion uanset form og uanset hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik derpå alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, uanset om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion
d)
»kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilag II
e)
»økonomiske ressourcer«: aktiver af enhver art, både materielle og immaterielle og såvel løsøre som fast ejendom, som ikke er pengemidler, men som kan bruges til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser
f)
»indefrysning af økonomiske ressourcer«: hindring af, at økonomiske ressourcer på nogen måde anvendes til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser, herunder bl.a. ved salg, leje eller pantsætning
g)
»indefrysning af pengemidler«: hindring af enhver form for flytning, overførsel, ændring, brug af, adgang til eller behandling af pengemidler, som ville resultere i en ændring af omfang, beløb, anbringelsessted, ejerforhold, besiddelse, art eller formål eller andre ændringer, som ville gøre det muligt at bruge de pågældende pengemidler, herunder porteføljeforvaltning
h)
»pengemidler«: finansielle aktiver og økonomiske fordele af enhver art, herunder, men ikke begrænset til:
i)
kontanter, checks, pengefordringer, veksler, anvisninger og andre betalingsinstrumenter
ii)
indeståender i penge- og finansieringsinstitutter eller andre enheder, saldi på konti, tilgodehavender og tilgodehavendebeviser
iii)
børsnoterede og unoterede værdipapirer og gældsinstrumenter, herunder aktier og andre ejerandele, værdipapircertifikater, obligationer, gældsbeviser, warrants, usikrede værdipapirer og derivatkontrakter
iv)
renter, udbytte eller andre indtægter eller værdier hidrørende fra aktiver
v)
kreditter, modregningsrettigheder, garantier, opfyldelsesgarantier eller andre finansielle forpligtelser
vi)
remburser, konnossementer, løsørepantebreve samt
vii)
dokumentation for en interesse i pengemidler eller økonomiske ressourcer
i)
»sanktionskomité«: FN's Sikkerhedsrådskomité, der er nedsat i henhold til punkt 3 i UNSCR 1591 (2005)
j)
»teknisk bistand«: enhver form for teknisk støtte i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller enhver anden form for teknisk tjenesteydelse; støtten kan ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab og kompetencer eller konsulentydelse, teknisk bistand omfatter også mundtlig bistand
k)
»Unionens område«: de af medlemsstaternes områder, hvorpå traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum.
Artikel 2
Det er forbudt, at:
a)
yde teknisk bistand eller mæglervirksomhed med tilknytning til militære aktiviteter og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af våben og alle typer beslægtet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og militærudstyr, paramilitært udstyr og reservedele hertil direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sudan
b)
levere finansieringsmidler eller finansiel bistand med tilknytning til militære aktiviteter, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring såvel som forsikring eller genforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af våben og beslægtet materiel eller i forbindelse med ydelse, salg, levering eller overførsel af hertil knyttet teknisk bistand direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sudan.
Artikel 3
Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at der leveres finansieringsmidler, finansiel bistand, teknisk bistand og mæglervirksomhed med tilknytning til:
a)
militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, men udelukkende er til humanitær brug, til brug for beskyttelse af menneskerettigheder eller beskyttelsesbrug eller til institutionsopbygningsprogrammer under FN, Den Afrikanske Union (AU) og Den Europæiske Union
b)
materiel, der er bestemt til Den Europæiske Unions, FN's og Den Afrikanske Unions krisestyringsoperationer
c)
minerydningsudstyr og materiel til brug ved minerydning.
Artikel 4
Artikel 2 gælder ikke beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt eksporteres til Sudan udelukkende til personlig brug af personel fra FN, Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 5
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes eller kontrolleres direkte eller indirekte af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I.
3. Bilag I omfatter fysiske og juridiske personer, enheder og organer, som vanskeliggør fredsprocessen, udgør en trussel for stabiliteten i Darfur-regionen, krænker den humanitære folkeret eller de internationale menneskerettigheder eller begår andre grusomheder, overtræder våbenembargoen og/eller er ansvarlige for offensive militærflyvninger i og over Darfur-regionen, jf. sanktionskomitéens liste.
Artikel 6
1. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, på vilkår, som de skønner hensigtsmæssige, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
den kompetente myndighed har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er:
i)
nødvendige til dækning af basale behov hos de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, og hos de familiemedlemmer, som disse fysiske personer har forsørgerpligt over for, herunder til betaling af fødevarer, husleje, renter og afdrag på hypotekslån, medicin, lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
ii)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer eller godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand eller
iii)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller administrationsgebyrer for opbevaring eller vedligeholdelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer samt
b)
den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om konstateringen i litra a) og om, at den har til hensigt at give en tilladelse, og sanktionskomitéen ikke har gjort indsigelse mod beslutningen senest to arbejdsdage efter underretningen.
2. Uanset artikel 5 kan medlemsstatens kompetente myndigheder tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, når den pågældende kompetente myndighed har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er nødvendige til dækning af ekstraordinære udgifter, og forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om konstateringen, og at sanktionskomitéen har godkendt denne.
Artikel 7
Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdsret, der er truffet inden den dato, hvor personen, enheden eller organet nævnt i artikel 5 blev opført i bilag I, eller for en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, der er afsagt før denne dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om rettigheder for personer, der har sådanne fordringer
c)
tilbageholdelsesretten, dommen, afgørelsen eller kendelsen kan ikke komme de personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, til gode
d)
anerkendelse af tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med den pågældende medlemsstats almindelige retsprincipper samt
e)
sanktionskomitéen er blevet underrettet af medlemsstaten om tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen.
Artikel 8
1. Artikel 5, stk. 2, er ikke til hinder for, at finansierings- eller kreditinstitutter, der modtager pengemidler overført af tredjeparter til en konto, tilhørende en person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I, krediterer de indefrosne konti med disse beløb, forudsat at således tilførte beløb på disse konti også indefryses. Finansierings- eller kreditinstituttet skal straks underrette den relevante kompetente myndighed om sådanne transaktioner.
2. Artikel 5, stk. 2, gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti
b)
beløb, der er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, jf. artikel 5, blev opført på listen i bilag I, eller
c)
beløb, der er forfaldne i henhold til en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller til en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, jf. artikel 7,
forudsat at sådanne renter, andre indtægter og beløb indefryses i henhold til artikel 5, stk. 1.
Artikel 9
1. Med forbehold af gældende regler vedrørende indberetning, fortrolighed og tavshedspligt skal fysiske og juridiske personer, enheder og organer:
a)
øjeblikkeligt videregive samtlige sådanne oplysninger, der kan fremme overholdelsen af denne forordning, herunder oplysninger om konti og beløb, som er indefrosset i medfør af artikel 5, til den kompetente myndighed i de medlemsstater, hvor de pågældende er bosat eller befinder sig, og direkte eller via disse kompetente myndigheder sende samtlige sådanne oplysningerne til Kommissionen og
b)
samarbejde med de kompetente myndigheder, der er opført på listen i bilag II, om efterprøvning af disse oplysninger.
2. Alle yderligere oplysninger, som Kommissionen modtager direkte, stilles til rådighed for medlemsstaterne.
3. Alle oplysninger, der afgives eller modtages i medfør af denne artikel, må kun anvendes til de formål, til hvilke de blev afgivet eller modtaget.
Artikel 10
Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2 og 5.
Artikel 11
1. Når indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer eller afvisning af at stille pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed er sket i god tro og i forvisning om, at det er i overensstemmelse med denne forordning, kan den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, som har foretaget indefrysningen eller afvisningen, herunder dens ledelse og personale, ikke på nogen måde drages til ansvar herfor, medmindre det godtgøres, at indefrysningen eller tilbageholdelsen skyldtes uagtsomhed.
2. Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.
Artikel 12
1. Fordringer, der er opstået i forbindelse med en kontrakt eller transaktion, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte er blevet berørt helt eller delvis af foranstaltninger i medfør af denne forordning, herunder krav om godtgørelse og andre tilsvarende fordringer, såsom erstatningskrav og krav som følge af en garantiforpligtelse, et særligt krav om forlængelse eller indfrielse af garantier eller godtgørelser, navnlig en finansiel garanti og økonomisk godtgørelse, må uanset fordringens form ikke indfries, hvis fordringen gøres gældende af:
a)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I
b)
andre fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer.
2. I forbindelse med enhver retslig procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.
3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder og organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af de kontraktlige forpligtelser i henhold til denne forordning.
Artikel 13
1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler alle andre relevante oplysninger, som de råder over, i forbindelse med denne forordning, navnlig oplysninger angående:
a)
pengemidler, der er indefrosset henhold til artikel 5, og tilladelser, der er meddelt i henhold til artikel 6, 7 og 8
b)
overtrædelser, håndhævelsesproblemer og domme afsagt af nationale domstole.
2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive gennemførelse af denne forordning.
Artikel 14
Kommissionen bemyndiges til at ændre bilag II på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.
Artikel 15
1. Hvis FN's Sikkerhedsråd eller sanktionskomitéen opfører en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ på en liste, medtager Rådet den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ på listen i bilag I. Rådet meddeler den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ sin afgørelse og begrundelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en notits, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
2. Hvis der fremsættes bemærkninger, eller hvis der forelægges væsentligt nyt bevismateriale, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet om resultatet heraf.
3. Hvis De Forenede Nationer beslutter at fjerne en person eller enhed fra listen eller at ændre identifikationsoplysningerne vedrørende en person eller enhed, der er opført på listen, ændres bilag I i overensstemmelse hermed.
Artikel 16
Bilag I indeholder de oplysninger, som er tilgængelige, og som stilles til rådighed af FN's Sikkerhedsråd eller af sanktionskomitéen, og som er nødvendige for at identificere de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I skal også indeholde datoen for FN's Sikkerhedsråds eller sanktionskomitéens opførelse af personen, enheden eller organet på listen.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne fastsætter reglerne for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilag II. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilag II.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
3. Når der i denne forordning fastsættes krav om at meddele, oplyse eller på anden måde kommunikere med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilag II.
Artikel 19
Denne forordning finder anvendelse:
a)
inden for Unionens område, herunder dens luftrum
b)
om bord på fly og skibe, der hører under en medlemsstats jurisdiktion
c)
på alle personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på alle juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på alle juridiske personer, enheder eller organer i relation til virksomhed, der helt eller delvis udøves i Unionen.
Artikel 20
Forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005 ophæves. Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og til forordning (EU) nr. 748/2014.
Artikel 21
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2014.
A TANÁCS 747/2014/EU RENDELETE
(2014. július 10.)
a szudáni helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről, valamint a 131/2004/EK és az 1184/2005/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 215. cikkére,
tekintettel a szudáni helyzetre tekintettel hozott korlátozó intézkedésekről és a 2011/423/KKBP határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2014. július 10-i 2014/450/KKBP tanácsi határozatra (1),
tekintettel az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője és az Európai Bizottság együttes javaslatára,
mivel:
(1)
A Tanács 2004. január 10-én elfogadta a Szudánnal szemben a 94/165/KKBP tanácsi határozat (2) által bevezetett fegyverembargó fenntartására vonatkozó 2004/31/KKBP közös álláspontot (3). A Tanács 2004. január 26-án elfogadta a 2004/31/KKBP közös álláspontot érvényre juttató 131/2004/EK rendeletet (4).
(2)
Az ENSZ Biztonsági Tanácsa (ENSZ BT) 2004. július 30-án elfogadta az 1556 (2004). sz. ENSZ BT-határozatot, amely fegyverembargót vezetett be Szudánnal szemben. Az ENSZ Biztonsági Tanácsa 2005. március 29-én elfogadta az 1591 (2005). sz. ENSZ BT-határozatot, amely bizonyos korlátozásokat vezetett be azokra vonatkozóan, akik akadályozzák a békefolyamatot, veszélyt jelentenek Dárfúr és a régió stabilitására nézve, a nemzetközi humanitárius és emberi jogot sértő cselekményeket vagy egyéb atrocitásokat követnek el, megszegik a fegyverembargót, vagy felelősek bizonyos, a dárfúri régióban vagy e régió fölött történő támadó jellegű katonai átrepülésekért.
(3)
A Tanács 2005. május 30-án elfogadta a 2005/411/KKBP közös álláspontot (5), amely egy egységes jogi aktusban egyesítette a 2004/31/KKBP közös álláspont által bevezetett intézkedéseket és az 1591 (2005). sz. ENSZ BT-határozat szerint végrehajtandó intézkedéseket.
(4)
A Tanács 2005. július 18-án elfogadta az 1184/2005/EK rendeletet (6), amely érvényre juttatta a 2005/411/KKBP közös álláspontot és egyedi korlátozó intézkedéseket vezetett be a szudáni Dárfúr térségében zajló konfliktusban a békefolyamatot akadályozó és a nemzetközi jogot sértő cselekményt elkövető egyes személyekkel szemben.
(5)
A Tanács 2011. július 18-án elfogadta a 2011/423/KKBP határozatot (7), amely a fegyverembargó alkalmazásának hatályát kiterjesztette Dél-Szudánra.
(6)
A Tanács 2014. július 10-én elfogadta a 2014/450/KKBP határozatot, amely különválasztja és egy egységes jogi aktusban egyesíti a Szudánt érintő intézkedéseket.
(7)
Az egyértelműség érdekében a Szudánt érintő intézkedéseket külön kell választani a Dél-Szudánt érintő intézkedésektől. A 131/2004/EK és az 1184/2005/EK rendeletet ezért hatályon kívül kell helyezni és Szudán tekintetében e rendeletnek kell a helyükbe lépnie. A 131/2004/EK rendelet helyébe Dél-Szudán tekintetében a(z) 748/2014/EU tanácsi rendeletnek (8) kell lépnie.
(8)
Az e rendelet I. mellékletében szereplő jegyzék módosítására vonatkozó hatáskört a Tanácsnak a Szudánban fennálló helyzet által a nemzetközi békére és biztonságra gyakorolt konkrét veszélyre tekintettel, valamint a 2014/450/KKBP határozat mellékletének módosítására és felülvizsgálatára irányuló eljárással való összhang biztosítása érdekében kell gyakorolnia.
(9)
E rendelet végrehajtása és az Unión belüli lehető legnagyobb jogbiztonság megteremtése érdekében közzé kell tenni azon természetes vagy jogi személyek, szervezetek és szervek nevét és más lényeges adatait, amelyek pénzeszközeit és gazdasági erőforrásait e rendelettel összhangban be kell fagyasztani. A személyes adatok feldolgozása során meg kell felelni a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (9) és a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (10).
(10)
Az e rendeletben előírt intézkedések hatékonyságának biztosítása érdekében e rendeletnek haladéktalanul hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a)
„brókertevékenység”:
i.
olyan ügyletek tárgyalása vagy intézése, amelyek célja áruk és technológia vagy pénzügyi és technikai szolgáltatások vétele, eladása vagy szállítása egy harmadik országból egy másik harmadik országba; vagy
ii.
áruk és technológia vagy pénzügyi és technikai szolgáltatások eladása vagy vétele, amikor ezek egy más harmadik országba történő transzfer céljából harmadik országokban találhatók;
b)
„igény”: bármely, e rendelet hatálybalépését megelőzően vagy azt követően szerződés vagy ügylet alapján vagy ahhoz kapcsolódóan keletkezett követelés, akár bírósági eljárásban érvényesítik, akár nem, amely különösen az alábbiakat foglalja magában:
i.
szerződés vagy ügylet alapján vagy ezekhez kapcsolódóan felmerülő kötelezettség teljesítése iránti igény;
ii.
kötvény, pénzügyi garancia vagy viszontgarancia kifizetése vagy meghosszabbítása iránti igény;
iii.
szerződés vagy ügylet tekintetében kártérítés iránti igény;
iv.
valamely igénnyel szemben érvényesített igény;
v.
bárhol meghozott ítélet, választott bírósági határozat vagy ezzel egyenértékű határozat elismerése vagy végrehajtása iránti igény, beleértve a külföldön hozott határozat belföldön végrehajthatóvá való nyilvánításának eljárását;
c)
„szerződés vagy ügylet”: bármely ügylet bármilyen alakban és függetlenül attól, hogy mely alkalmazandó jog vonatkozik rá, függetlenül attól, hogy egy vagy több szerződést vagy hasonló kötelezettségeket foglal-e magában ugyanazon vagy különböző felek közt; ennek alkalmazásában a „szerződés” magában foglal minden kötvényt, garanciát vagy viszontgaranciát - különösen pénzügyi garanciát vagy pénzügyi viszontgaranciát -, továbbá minden jogilag független és nem független hitelt, és bármely olyan kapcsolódó rendelkezést, amely az ügyletből származik vagy azzal kapcsolatos;
d)
„illetékes hatóságok”: a tagállamoknak a II. mellékletben felsorolt honlapokon feltüntetett illetékes hatóságai;
e)
„gazdasági erőforrások”: bármilyen materiális vagy immateriális, ingó vagy ingatlan eszköz, amely nem minősül pénzeszköznek, de felhasználható pénzeszközök, áruk vagy szolgáltatások megszerzéséhez;
f)
„gazdasági erőforrások befagyasztása”: annak megakadályozása, hogy a gazdasági erőforrásokat pénzeszközök, áruk vagy szolgáltatások megszerzésére használják fel, beleértve - de nem kizárólag - azok eladását, bérbeadását vagy jelzáloggal való megterhelését;
g)
„pénzeszközök befagyasztása”: a pénzeszközök bármilyen mozgásának, átutalásának, módosításának, felhasználásának, az azokhoz való hozzáférésnek, illetve bármiféle olyan kezelésének a megakadályozása, amely bármilyen változást eredményezne a pénzeszközök mennyisége, összege, elhelyezkedése, tulajdonlása, birtoklása, jellege, rendeltetése tekintetében, vagy más olyan változást okozna, amely lehetővé tenné a pénzeszközök felhasználását, ideértve a portfóliókezelést is;
h)
„pénzeszközök”: bármilyen pénzügyi eszköz és gazdasági előny, beleértve, de nem kizárólag az alábbiakat:
i.
készpénz, csekk, pénzkövetelés, váltó, fizetési megbízás és egyéb fizetési eszközök;
ii.
pénzügyi intézményeknél vagy egyéb szervezeteknél elhelyezett betétek, számlaegyenlegek, követelések és adóskötelezvények;
iii.
nyilvánosan és zárt körben forgalmazott értékpapírok és adósságlevelek, beleértve a részvényeket, az értékpapírokat megtestesítő igazolásokat, a kötvényeket, a váltókat, az opciós utalványokat, a zálogleveleket és a származtatott ügyleteket;
iv.
kamatok, osztalékok, vagy vagyoni eszközökből származó vagy azok által képzett jövedelem vagy értéktöbblet;
v.
hitelek, beszámítási jogok, garanciák, teljesítési kötelezvények és egyéb pénzügyi kötelezettségvállalások;
vi.
hitellevelek, hajóraklevelek, adásvételi szerződések; valamint
vii.
pénzeszközökben vagy pénzügyi forrásokban fennálló érdekeltséget bizonyító okiratok;
i)
„szankcióbizottság”: az ENSZ Biztonsági Tanácsának az 1591 (2005). sz. ENSZ BT-határozat (3) bekezdése értelmében létrehozott bizottsága;
j)
„technikai segítségnyújtás”: javításhoz, fejlesztéshez, gyártáshoz, összeszereléshez, teszteléshez, karbantartáshoz és minden egyéb műszaki szolgáltatáshoz kapcsolódó műszaki támogatás, amely lehet oktatás, tanácsadás, képzés, munkatapasztalatok vagy készségek átadása, vagy konzultációs szolgáltatások nyújtása; és magában foglalja a támogatás szóbeli formáit is;
k)
„az Unió területe” a tagállamok területét magában foglaló terület, amelyre a Szerződés az abban meghatározott feltételekkel alkalmazandó, beleértve a légterüket is.
2. cikk
Tilos:
a)
közvetlenül vagy közvetve bármely szudáni természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv részére vagy Szudánban való használat céljára olyan technikai segítségnyújtást biztosítani vagy brókertevékenységet végezni, amely katonai tevékenységekhez vagy fegyverek és bárminemű kapcsolódó anyag rendelkezésre bocsátásához, gyártásához, karbantartásához és használatához kapcsolódik, ideértve a fegyvereket és lőszereket, a katonai járműveket és felszereléseket, a katonai jellegű felszereléseket, valamint ezek pótalkatrészeit;
b)
közvetlenül vagy közvetve bármely szudáni természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv részére vagy Szudánban való használat céljára katonai tevékenységekkel kapcsolatos finanszírozást vagy pénzügyi támogatást nyújtani, beleértve különösen a fegyverek vagy azokhoz kapcsolódó anyagok értékesítésére, szállítására, átadására vagy kivitelére, illetve a kapcsolódó technikai segítségnyújtásra vonatkozó támogatásokat, kölcsönöket és exporthitel-biztosítást, valamint biztosítást és viszontbiztosítást.
3. cikk
A 2. cikktől eltérve a tagállamok illetékes hatóságai engedélyezhetik finanszírozás és pénzügyi támogatás, technikai segítségnyújtás és brókertevékenység biztosítását a következőkkel kapcsolatban:
a)
kizárólag humanitárius vagy emberi jogi ellenőrzési és védelmi célokat szolgáló, vagy az ENSZ, az Afrikai Unió (AU) és az Európai Unió intézményépítő programjaira szánt, halált nem okozó katonai felszerelések;
b)
az Európai Unió, az ENSZ és az AU válságkezelési műveleteire szánt eszközök;
c)
aknamentesítő felszerelések és aknamentesítéshez használatos eszközök.
4. cikk
A 2. cikk nem vonatkozik a védőruházatra, beleértve a golyóálló mellényeket és katonai sisakokat is, amelyet az ENSZ-nek, az Európai Uniónak vagy tagállamainak a személyzete, a média képviselői, valamint a humanitárius és a fejlesztési szervezetek munkatársai és az őket kísérő személyzet kizárólag személyes használatra, átmeneti jelleggel vittek be Szudánba.
5. cikk
(1) Az I. mellékletben felsorolt természetes vagy jogi személyekhez, szervezetekhez vagy szervekhez tartozó, közvetlenül vagy közvetve tulajdonukban lévő vagy ellenőrzésük alatt álló minden pénzeszközt és gazdasági erőforrást be kell fagyasztani.
(2) Nem bocsátható rendelkezésre - sem közvetlenül, sem közvetve - semmilyen pénzeszköz vagy gazdasági erőforrás az I. mellékletben felsorolt természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek részére, illetve javára.
(3) Az I. melléklet tartalmazza azokat a szankcióbizottság által megnevezett természetes vagy jogi személyeket, szervezeteket vagy szerveket, akik vagy amelyek akadályozzák a békefolyamatot, Dárfúrban és a térségben veszélyeztetik a stabilitást, a nemzetközi humanitárius jogot, vagy az emberi jogokat sértő cselekményeket vagy egyéb atrocitásokat követnek el, megsértik a fegyverembargót és/vagy felelősek a dárfúri régióban vagy afelett történő támadó jellegű katonai átrepülésekért.
6. cikk
(1) Az 5. cikktől eltérve a tagállamok illetékes hatóságai az általuk megfelelőnek ítélt feltételekkel engedélyezhetik egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását vagy rendelkezésre bocsátását, amennyiben teljesülnek az alábbi feltételek:
a)
az érintett illetékes hatóság megállapította, hogy a pénzeszközök vagy gazdasági források:
i.
az I. mellékletben felsorolt természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek, valamint az ilyen természetes személyek eltartott családtagjai alapvető kiadásainak fedezéséhez szükségesek, beleértve az élelmiszerek, bérlet vagy jelzálog, gyógyszerek és orvosi kezelés, adók, biztosítási díjak és közüzemi díjak költségeit;
ii.
kizárólag az ésszerű szakértői díjak és a jogi szolgáltatások biztosításával kapcsolatos térítések kifizetésére szolgálnak; vagy
iii.
kizárólag a befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások szokásos eszköztartási és megtartási díjainak, valamint szolgáltatási díjainak kiegyenlítésére szolgálnak; valamint
b)
az érintett tagállam értesítette a szankcióbizottságot az a) pontban említett megállapításról, valamint arról, hogy szándékában áll megadni az engedélyt, és a szankcióbizottság ezen intézkedés tekintetében az értesítést követő két munkanapon belül nem emelt kifogást.
(2) Az 5. cikktől eltérve a tagállamok illetékes hatóságai engedélyezhetik egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását vagy rendelkezésre bocsátását, annak megállapítását követően, hogy a pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások rendkívüli kiadások fedezéséhez szükségesek, feltéve, hogy az érintett tagállam a megállapításról értesítette a szankcióbizottságot, és a szankcióbizottság a megállapítást jóváhagyta.
7. cikk
Az 5. cikktől eltérve a tagállamok illetékes hatóságai engedélyezhetik egyes befagyasztott pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felszabadítását, amennyiben teljesülnek a következő feltételek:
a)
a pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások az 5. cikkben említett személy, szervezet vagy szerv I. mellékletbe történő felvételét megelőzően bíróság, hatóság vagy választott bíróság által elrendelt zálogjog, vagy az említett időpontot megelőzően hozott bírósági, hatósági vagy választott bírósági határozat tárgyát képezik;
b)
a pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások felhasználására kizárólag az ilyen zálogjog által biztosított, vagy az ilyen határozatban érvényesnek elismert követelések teljesítése céljából kerül sor, az ilyen követelésekkel rendelkező személyek jogait szabályozó alkalmazandó törvényekben és rendeletekben meghatározott korlátokon belül;
c)
a zálogjog vagy a határozat nem az I. mellékletében felsorolt személy, szervezet vagy szerv javát szolgálja;
d)
a zálogjog vagy a határozat elismerése nem ellentétes az érintett tagállam közrendjével; valamint
e)
a zálogjogról vagy a határozatról a tagállam értesítette a szankcióbizottságot.
8. cikk
(1) Az 5. cikk (2) bekezdése nem akadályozza, hogy a pénzügyi intézmények vagy hitelintézetek a harmadik felek által az I. mellékletben felsorolt személy, szervezet vagy szerv számlájára átutalt pénzeszközöket a befagyasztott számlán jóváírják, feltéve, hogy az ilyen számlákon jelentkező növekmények befagyasztására is sor kerül. A pénzügyi intézmény vagy hitelintézet haladéktalanul tájékoztatja az érintett illetékes hatóságot bármely ilyen ügyletről.
(2) Az 5. cikk (2) bekezdése nem vonatkozik a befagyasztott számlák alábbi növekményeire:
a)
kamat vagy az említett számlákon jelentkező egyéb hozam;
b)
olyan szerződések, megállapodások vagy kötelezettségek alapján esedékes kifizetések, amelyeket azt megelőzően kötöttek, vagy amelyek azt megelőzően keletkeztek, hogy az 5. cikkben említett természetes vagy jogi személyt, szervezetet vagy szervet felvették az I. mellékletbe; vagy
c)
a 7. cikkben említett bíróság, hatóság vagy választott bíróság által elrendelt zálogjog vagy hozott határozat alapján esedékes kifizetések;
feltéve, hogy az említett kamatok, egyéb jövedelmek és kifizetések befagyasztására az 5. cikk (1) bekezdésének megfelelően sor került.
9. cikk
(1) A tájékoztatásról, a bizalmas kezelésről és a szakmai titoktartásról szóló alkalmazandó szabályok sérelme nélkül a természetes és jogi személyek, szervezetek és szervek:
a)
az állandó lakóhelyük vagy székhelyük szerinti tagállamok illetékes hatóságai részére haladéktalanul megadnak minden olyan információt, amely elősegítheti e rendelet betartását, például az 5. cikknek megfelelően befagyasztott számlákra és összegekre vonatkozó információkat, és bármely ilyen információt közvetlenül vagy az említett illetékes hatóságok útján továbbítanak a Bizottságnak; valamint
b)
együttműködnek a II. mellékletben felsorolt illetékes hatóságokkal az említett információk ellenőrzése során.
(2) A Bizottságnak minden, hozzá közvetlenül beérkezett további információt rendelkezésre kell bocsátania a tagállamok számára.
(3) Minden, az e cikkel összhangban adott vagy kapott információt kizárólag arra a célra lehet felhasználni, amelyre azt adták vagy kapták.
10. cikk
Tilos tudatosan és szándékosan részt venni olyan tevékenységekben, amelyek célja vagy hatása a 2. és az 5. cikkben említett intézkedések megkerülése.
11. cikk
(1) A pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások befagyasztása, illetve a pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások rendelkezésre bocsátásának megtagadása - amennyiben e döntést jóhiszeműen hozták és abban a meggyőződésben, hogy az intézkedés e rendelettel összhangban áll - nem vonja maga után az ezen intézkedést végrehajtó természetes vagy jogi személy vagy szervezet vagy szerv, illetve az utóbbi vezető tisztségviselői vagy alkalmazottai felelősségét, kivéve, ha bizonyítást nyer, hogy a pénzeszközök vagy gazdasági erőforrások befagyasztására vagy visszatartására gondatlanság miatt került sor.
(2) A természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek által végrehajtott intézkedések semmilyen formában nem vonják maguk után e természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek felelősségét, amennyiben azok nem tudták vagy nem volt ésszerű okuk feltételezni, hogy intézkedésükkel megsértik az e rendeletben foglalt intézkedéseket.
12. cikk
(1) Nem érvényesíthetők az olyan szerződésekkel vagy ügyletekkel kapcsolatos, bármilyen formájú igények, amelyek teljesítését az e rendelet alapján előírt intézkedések közvetlenül vagy közvetve, egészben vagy részben befolyásolják, ideértve a kártérítési vagy egyéb hasonló jellegű igényeket, mint például beszámítási követelést vagy garanciaérvényesítés keretében benyújtott követelést, különösen kötvény, garancia vagy viszontgarancia - különösen pénzügyi garancia vagy pénzügyi viszontgarancia - kifizetésére vagy meghosszabbítására irányuló bármilyen igényt, amennyiben azokat az alábbiak kívánják érvényesíteni:
a)
az I. mellékletben foglalt jegyzékben szereplő természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek;
b)
az a) pontban említett személyek, szervezetek vagy szervek valamelyikén keresztül, illetve nevében vagy javára eljáró természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek.
(2) Igény érvényesítésére irányuló bármilyen eljárás során az igényt érvényesíteni kívánó természetes vagy jogi személyre, szervezetre vagy szervre hárul a bizonyítás terhe arra vonatkozóan, hogy az (1) bekezdés nem tiltja az adott igény érvényesítését.
(3) Ez a cikk nem érinti az (1) bekezdésben említett természetes vagy jogi személyeknek, szervezeteknek és szerveknek a jogát a szerződéses kötelezettségek teljesítése elmulasztásának jogszerűségével kapcsolatos bírósági felülvizsgálathoz, e rendelettel összhangban.
13. cikk
(1) A Bizottság és a tagállamok értesítik egymást az e rendelet alapján hozott intézkedésekről, valamint megosztják egymással az e rendelettel kapcsolatban rendelkezésükre álló bármely egyéb lényeges információt, különösen az alábbiakkal kapcsolatosan:
a)
az 5. cikk alapján befagyasztott pénzeszközök, valamint a 6., a 7. és a 8. cikk alapján nyújtott engedélyek;
b)
jogsértési és végrehajtási problémák, valamint a nemzeti bíróságok által hozott ítéletek.
(2) A tagállamok haladéktalanul értesítik egymást és a Bizottságot bármely egyéb rendelkezésükre álló, vonatkozó információról, amely érintheti e rendelet hatékony végrehajtását.
14. cikk
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a tagállamok által szolgáltatott információk alapján módosítsa a II. mellékletet.
15. cikk
(1) Amennyiben az ENSZ Biztonsági Tanácsa vagy a szankcióbizottság valamely természetes vagy jogi személyt, szervezetet vagy szervet jegyzékbe vesz, és a jegyzékbe vételt indokolta, a Tanács felveszi az adott természetes vagy jogi személyt, szervezetet vagy szervet az I. mellékletbe. A Tanács a határozatáról és az indokairól tájékoztatja az adott természetes vagy jogi személyt, szervezetet vagy szervet, vagy közvetlenül, amennyiben a cím ismert, vagy hirdetmény közzétételével, lehetőséget biztosítva az adott természetes vagy jogi személy, szervezet vagy szerv számára észrevétel tételére.
(2) Észrevétel, vagy új érdemi bizonyíték benyújtása esetén a Tanács felülvizsgálja a határozatát, és megfelelően tájékoztatja az adott természetes vagy jogi személyt, szervezetet vagy szervet.
(3) Amennyiben az ENSZ valamely személynek, szervezetnek vagy szervnek a jegyzékből való törléséről, vagy a jegyzékben szereplő természetes vagy jogi személyt, szervezetet vagy szervet azonosító adatok módosításáról határoz, a Tanács ennek megfelelően módosítja az I. mellékletet.
16. cikk
Az I. mellékletnek tartalmaznia kell az érintett természetes vagy jogi személyek, szervezetek vagy szervek azonosításához szükséges adatokat - amennyiben ilyenek rendelkezésre állnak -; ezeket az adatokat az ENSZ Biztonsági Tanácsa vagy a szankcióbizottság határozza meg. Természetes személyek esetében ilyen adat lehet a név - beleértve a névváltozatokat is -, a születési hely és idő, az állampolgárság, az útlevél és a személyazonosító igazolvány száma, a nem, a cím (amennyiben ismert), valamint a beosztás vagy a foglalkozás. Jogi személyek, szervezetek vagy szervek esetében ilyen adat lehet a név, a bejegyzés helye és ideje, a nyilvántartási szám és a székhely. Az I. mellékletnek tartalmaznia kell a Biztonsági Tanács vagy a szankcióbizottság általi jegyzékbe vétel időpontját.
17. cikk
(1) A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és minden szükséges intézkedést megtesznek azok végrehajtása érdekében. Az elrendelt szankcióknak hatásosnak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.
(2) A tagállamok e rendelet hatálybalépését követően haladéktalanul értesítik a Bizottságot ezekről a szabályokról, majd ezt követően azok későbbi módosításairól.
18. cikk
(1) A tagállamok kijelölik az e rendeletben említett illetékes hatóságokat, és azokat megadják a II. mellékletben felsorolt honlapokon. A tagállamok értesítik a Bizottságot a II. mellékletben felsorolt honlapok címeinek megváltozásáról.
(2) A tagállamok e rendelet hatálybalépését követően haladéktalanul értesítik a Bizottságot az illetékes hatóságaikról - ideértve az illetékes hatóságok elérhetőségét is -, valamint bármely későbbi változásról.
(3) Azokban az esetekben, amikor e rendelet a Bizottság értesítésére, tájékoztatására vagy a vele történő egyéb kapcsolattartásra vonatkozó kötelezettséget ír elő, az ilyen kommunikáció során a II. mellékletben feltüntetetett címet és egyéb elérhetőségeket kell felhasználni.
19. cikk
E rendeletet alkalmazni kell:
a)
az Unió területén, a légterét is ideértve;
b)
a valamely tagállam joghatósága alá eső bármely légi vagy vízi jármű fedélzetén;
c)
minden olyan, az Unió területén vagy azon kívül tartózkodó személyre, aki valamely tagállam állampolgára;
d)
bármely tagállam joga szerint létesített vagy letelepedett jogi személyre, szervezetre vagy szervre az Unió területén belül vagy azon kívül;
e)
a teljes egészében vagy részben az Unión belül üzleti tevékenységet folytató bármely jogi személyre, szervezetre vagy szervre.
20. cikk
A 131/2004/EK és az 1184/2005/EK rendelet hatályát veszti. A hatályon kívül helyezett rendeletekre való hivatkozásokat az erre a rendeletre és a(z) 748/2014/EU rendeletre való hivatkozásokként kell értelmezni.
21. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. július 10-én.