EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1294/2013
af 11. december 2013
om fastlæggelse af et handlingsprogram for toldvæsenet i Den Europæiske Union for perioden 2014-2020 (Told 2020) og om ophævelse af beslutning nr. 624/2007/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
De flerårige handlingsprogrammer på toldområdet, der gælder frem til 2014, har ydet et betydeligt bidrag til at fremme og styrke samarbejdet mellem toldmyndigheder i Unionen. Mange af aktiviteterne på toldområdet er grænseoverskridende og involverer og påvirker alle medlemsstaterne og kan derfor ikke effektivt gennemføres af de enkelte medlemsstater. Et EU-toldprogram, som gennemføres af Kommissionen, giver medlemsstaterne en EU-ramme til at udvikle disse samarbejdsaktiviteter, som er mere omkostningseffektiv, end hvis hver enkelt medlemsstat skulle opstille egne samarbejdsrammer på bilateralt eller multilateralt grundlag. Det er derfor hensigtsmæssigt at sikre videreførelsen af det foregående flerårige handlingsprogram på toldområdet ved at fastlægge et nyt program inden for samme område, Told 2020-programmet ("programmet").
(2)
Aktiviteterne i henhold til programmet, dvs. de europæiske informationssystemer, de fælles tiltag for toldembedsmænd og de fælles uddannelsesinitiativer, vil bidrage til gennemførelsen af Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ved at styrke det indre markeds funktion. Programmet vil ved at danne ramme om aktiviteter, der skal effektivisere og modernisere toldmyndighederne, styrke virksomhedernes konkurrenceevne, fremme beskæftigelsen og rationalisere og koordinere medlemsstaternes foranstaltninger til beskyttelse af deres og Unionens finansielle og økonomiske interesser, aktivt bidrage til at styrke Toldunionens funktion, så virksomheder og borgere kan få gavn af det indre markeds og den globale handels fulde potentiale.
(3)
Med henblik på at støtte tredjelandes tiltrædelses- og associeringsproces bør såvel tiltrædelseslande og kandidatlande som potentielle kandidater og partnerlande i den europæiske naboskabspolitik kunne deltage i programmet, hvis visse betingelser er opfyldt. I betragtning af den stadig større sammenkobling inden for verdensøkonomien bør programmet fortsætte med at give mulighed for at inddrage eksterne eksperter, som f.eks. embedsmænd i tredjelande, repræsentanter for internationale organisationer og erhvervsdrivende inden for særlige områder. Eksterne eksperters deltagelse betragtes som absolut nødvendig, når målene for programmet ikke kan nås uden sådanne eksperters bidrag. Oprettelsen af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil under Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitiks myndighed letter den politiske koordinering og sammenhæng inden for et område, som er et relevant element i Unionens eksterne strategier og tiltag både bilateralt og multilateralt.
(4)
Målene for programmet bør tage hensyn til de problemer og udfordringer, der er identificeret for toldvæsenet i de kommende ti år. Programmet bør fortsætte med at spille en rolle inden for vitale områder såsom en sammenhængende gennemførelse af EU-lovgivningen på toldområdet og hertil knyttede områder. Desuden bør programmet fokusere på at beskytte Unionens finansielle og økonomiske interesser samt opretholde sikkerhed og sikring. Dette bør blandt andet omfatte samarbejde og udveksling af oplysninger mellem de nationale og Unionens markedstilsynsmyndigheder og toldmyndighederne. Programmet bør også fokusere på handelslettelser, blandt andet gennem fælles bestræbelser på at bekæmpe svig og forøgelse af toldmyndighedernes administrative kapacitet. I den henseende bør der foretages en cost-benefit-analyse af detektionsudstyr og dertil knyttet teknologi med henblik på at lette toldmyndighedernes erhvervelse af moderne redskaber til toldkontrol efter 2020. Metoder til at lette erhvervelsen af moderne redskaber til toldkontrol, herunder fælles offentlige indkøb, bør også undersøges.
(5)
De programværktøjer, der er blevet anvendt før 2014, har vist sig at være passende og bør derfor bibeholdes. I lyset af behovet for et mere struktureret operationelt samarbejde, bør der tilføjes yderligere værktøjer, nemlig eksperthold bestående af Unionens og nationale eksperter, der sammen skal udføre opgaver inden for bestemte områder, og kapacitetsopbyggende tiltag i den offentlige forvaltning, som vil kunne give specialiseret bistand til de af de deltagende lande, der har brug for administrativ kapacitetsopbygning.
(6)
De europæiske informationssystemer spiller en afgørende rolle for styrkelsen af toldsystemerne i Unionen og bør derfor fortsat finansieres i programmet. Det bør desuden være muligt at tilføje programmet nye toldrelaterede informationssystemer, som er oprettet i medfør af EU-ret. De europæiske informationssystemer bør, hvor det er relevant, baseres på fælles udviklingsmodeller og it-arkitektur for at øge toldforvaltningens fleksibilitet og effektivitet.
(7)
Der bør også foretages en udbygning af de menneskelige kompetencer gennem fælles uddannelsesforanstaltninger, som bør iværksættes under programmet. Det er nødvendigt, at toldembedsmænd udbygger og ajourfører deres viden og de færdigheder, der er påkrævet for at leve op til Unionens behov. Programmet bør spille en central rolle med hensyn til at styrke menneskelige kapaciteter gennem øget støtte til uddannelse, som er rettet mod såvel toldembedsmænd som erhvervsdrivende. Til dette formål bør Unionens nuværende fælles uddannelsesstrategi, der fortrinsvis var baseret på en centraliseret udvikling af e-læring, udvikles til et mangestrenget program for støtte til uddannelse i Unionen.
(8)
Programmet bør lægge behørig vægt på og tildele en passende andel af sit budget til funktionen af de nuværende europæiske informationssystemer på toldområdet og til udvikling af nye europæiske informationssystemer, som er nødvendige for gennemførelsen af EU-toldkodeksen. Samtidig bør der afsættes passende midler til samarbejdsaktiviteter for toldembedsmænd og til en udbygning af de menneskelige kompetencer. Programmet bør desuden indeholde en vis budgetfleksibilitet, så der kan reageres på ændrede politiske prioriteringer.
(9)
Programmet bør dække en periode på syv år, så dets varighed tilpasses varigheden af den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (2).
(10)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele programmets varighed, der udgør det primære referencebeløb som omhandlet i punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3), for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.
(11)
I overensstemmelse med Kommissionens forpligtelse til sammenhængende og forenklede finansieringsprogrammer, som fremgår af dens meddelelse af 19. oktober 2010 med titlen "Gennemgang af EU's budget", bør ressourcerne anvendes sammen med andre EU-støtteinstrumenter, hvis de planlagte aktiviteter i henhold til programmet forfølger mål, som er fælles for forskellige finansieringsinstrumenter, dog med undtagelse af dobbeltfinansiering. Tiltag i henhold til programmet bør sikre en sammenhængende anvendelse af Unionens ressourcer til støtte for toldunionens funktion.
(12)
De nødvendige foranstaltninger for den finansielle gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4) og med Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 268/2012 (5).
(13)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, herunder ved forebyggelse, afsløring og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af midler, der er gået tabt, udbetalt uretmæssigt eller anvendt forkert, og efter omstændighederne med sanktioner.
(14)
Samarbejde om intelligent risikovurdering er afgørende for at gøre det muligt for lovlydige og pålidelige virksomheder at drage størst mulig fordel af forenklingen af den elektroniske toldforvaltning og for at gøre det muligt at imødegå uregelmæssigheder.
(15)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til fastlæggelse af de årlige arbejdsprogrammer. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6).
(16)
For at reagere passende på ændringer i de politiske prioriteter bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af listen over indikatorer til måling af opfyldelsen af de specifikke mål og ændring af de vejledende beløb, der tildeles hver type foranstaltning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af de relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og til Rådet.
(17)
Målet for denne forordning, nemlig fastlæggelse af et flerårigt program, som skal forbedre Toldunionens funktion, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, som ikke effektivt kan udføre det nødvendige samarbejde og den nødvendige samordning til at gennemføre programmet men kan på grund af dens omfang og virkning bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går forordningen ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(18)
Kommissionen bør bistås af Told 2020-Udvalget i forbindelse med programmets gennemførelse.
(19)
For at lette evalueringen af programmet bør der helt fra begyndelsen opstilles passende rammer for overvågning af programmets resultater. Der bør foretages en midtvejsevaluering af opfyldelsen af programmets mål og af dets effektivitet og merværdi på europæisk plan. Der bør endvidere foretages en endelig evaluering af programmets langsigtede virkning og bæredygtigheden heraf. Der bør sikres fuld gennemsigtighed med regelmæssig rapportering til Europa-Parlamentet og Rådet om overvågning og evaluering. Evalueringerne bør baseres på indikatorer, der måler virkningerne af programmet sammenholdt med de forud fastsatte parametre. Indikatorerne bør blandt andet måle, hvor længe det fælles kommunikationsnet er tilgængeligt uden systemfejl, eftersom dette er en betingelse for, at alle de europæiske informationssystemer fungerer korrekt, således at toldmyndighederne kan samarbejde effektivt inden for Toldunionen.
(20)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (7) finder anvendelse på medlemsstaternes behandling af personoplysninger i forbindelse med denne forordning og under tilsyn af medlemsstaternes kompetente myndigheder, navnlig de offentlige uafhængige myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (8) finder anvendelse på Kommissionens behandling af personoplysninger inden for rammerne af denne forordning og under tilsyn af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. Enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger foretaget af de kompetente myndigheder bør være i overensstemmelse med reglerne om overførsel af personoplysninger i direktiv 95/46/EF, og enhver udveksling eller videregivelse af oplysninger foretaget af Kommissionen bør være i overensstemmelse med reglerne om overførsel af personoplysninger i forordning (EF) nr. 45/2001.
(21)
Denne forordning erstatter Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 624/2007/EF (9). Den beslutning bør derfor ophæves -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Der fastlægges herved et flerårigt handlingsprogram, "Told 2020" ("programmet"), til at støtte Toldunionens funktion.
2. Programmet omfatter perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "toldmyndigheder": de myndigheder, der er ansvarlige for at anvende toldreglerne
2) "eksterne eksperter":
a)
repræsentanter for statslige myndigheder, herunder repræsentanter fra lande, der ikke deltager i programmet i henhold til artikel 3, stk. 2
b)
erhvervsdrivende og organisationer, der repræsenterer de erhvervsdrivende
c)
repræsentanter for internationale og andre relevante organisationer.
Artikel 3
Deltagelse i programmet
1. Deltagerlandene er medlemsstaterne og de lande, der er omhandlet i stk. 2, under forudsætning af at betingelserne i samme stykke er opfyldt.
2. Programmet er åbent for deltagelse af følgende lande:
a)
tiltrædelseslande, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og almindelige vilkår og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler
b)
partnerlande i den europæiske naboskabspolitik, forudsat at disse lande i tilstrækkelig grad har tilnærmet den relevante lovgivning og de relevante administrative metoder til de i Unionen gældende.
De i første afsnit, litra b), omhandlede partnerlande deltager i programmet i overensstemmelse med de bestemmelser, som aftales med disse lande efter fastlæggelsen af rammeaftaler vedrørende deres deltagelse i EU-programmer.
Artikel 4
Bidrag til aktiviteterne i henhold til programmet
Eksterne eksperter kan indbydes til at bidrage til udvalgte aktiviteter organiseret i henhold til programmet, når dette er nødvendigt for at nå de mål, der er omhandlet i artikel 5 og 6. De eksterne eksperter udvælges i fællesskab af Kommissionen og de deltagende lande på baggrund af deres færdigheder, erfaring og viden, som er af relevans for de specifikke aktiviteter.
Artikel 5
Generelt mål og specifikke mål
1. Det generelle mål for programmet er at støtte Toldunionens funktion og modernisering med henblik på at styrke det indre marked gennem samarbejde mellem de deltagende lande, deres toldmyndigheder og deres embedsmænd. Det generelle mål forfølges gennem opfyldelse af specifikke mål.
2. De specifikke mål er at støtte toldmyndighederne i at beskytte Unionens og medlemsstaternes finansielle og økonomiske interesser, herunder bekæmpelse af svig og beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, at øge sikkerheden, at beskytte borgerne og miljøet, at forbedre toldmyndighedernes administrative kapacitet og at styrke de europæiske virksomheders konkurrenceevne.
Disse specifikke mål skal navnlig nås ved at:
a)
indføre edb
b)
sikre moderne og harmoniserede tilgange til toldprocedurer og -kontrol
c)
fremme lovlig handel
d)
mindske overholdelsesomkostninger og administrative byrder, og
e)
styrke toldmyndighedernes funktion.
3. Opfyldelsen af de specifikke mål måles på grundlag af de indikatorer, der er opført i bilag I. Hvis det er nødvendigt, kan disse indikatorer revideres i løbet af programmets varighed.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 15 vedrørende ændring af listen over indikatorer i bilag I.
Artikel 6
Operationelle mål
Programmets operationelle mål er følgende:
a)
at støtte udarbejdelsen, en konsekvent anvendelse og en effektiv gennemførelse af EU-retten og -politikken på toldområdet
b)
at udvikle, forbedre, drive og støtte de europæiske informationssystemer for toldvæsenet
c)
at identificere, udvikle, dele og anvende bedste arbejdspraksis og administrative procedurer, navnlig med hensyn til benchmarkingaktiviteter
d)
at styrke toldembedsmænds færdigheder og kompetencer
e)
at forbedre samarbejdet mellem toldmyndighederne og internationale organisationer, tredjelande, andre statslige myndigheder, herunder Unionens og nationale markedsovervågningsmyndigheder, samt erhvervsdrivende og organisationer, der repræsenter de erhvervsdrivende.
KAPITEL II
STØTTEBERETTIGEDE FORANSTALTNINGER
Artikel 7
Støtteberettigede foranstaltninger
I henhold til betingelserne i det årlige arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 14, yder programmet finansiel støtte til følgende typer af foranstaltninger:
a)
fælles foranstaltninger:
i)
seminarer og workshopper
ii)
projektgrupper, normalt med deltagelse af et begrænset antal lande, der nedsættes for en begrænset periode for at nå et på forhånd defineret mål med et præcist defineret resultat, herunder samarbejde eller benchmarking
iii)
arbejdsbesøg organiseret af de deltagende lande eller et andet land, som giver embedsmænd mulighed for at erhverve eller øge deres ekspertise eller viden inden for toldanliggender; for arbejdsbesøg organiseret med tredjelande er kun rejse- og opholdsomkostninger (indkvartering og dagpenge) støtteberettigede i henhold til programmet
iv)
overvågningsaktiviteter udført af fælles hold bestående af tjenestemænd fra Kommissionen og embedsmænd fra de deltagende lande, som skal analysere toldpraksis, identificere eventuelle vanskeligheder med gennemførelsen af regler og i givet fald stille forslag om ændring af EU-regler og arbejdsmetoder
v)
eksperthold, dvs. strukturerede former for samarbejde af midlertidig eller permanent karakter, som samler ekspertise til at udføre opgaver inden for særlige områder eller til at udføre operationelle aktiviteter, eventuelt med støtte fra onlinesamarbejdstjenester, administrativ bistand samt infrastruktur og udstyr
vi)
kapacitetsopbygning i toldforvaltninger og støtteforanstaltninger
vii)
undersøgelser
viii)
fælles udviklede kommunikationsforanstaltninger
ix)
alle andre aktiviteter til støtte for de generelle, specifikke og operationelle mål i artikel 5 og 6
b)
it-kapacitetsopbygning: udvikling, vedligeholdelse, drift og kvalitetskontrol af EU-komponenterne i de europæiske informationssystemer, som er anført i punkt A i bilag II, og nye europæiske informationssystemer, der oprettes i medfør af EU-retten
c)
udbygning af menneskelige kompetencer: fælles uddannelsesforanstaltninger til at understøtte de nødvendige faglige færdigheder og den nødvendige faglige viden på toldområdet.
Artikel 8
Specifikke gennemførelsesbestemmelser for fælles foranstaltninger
1. Deltagelse i de fælles foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, litra a), sker på frivillig basis.
2. De deltagende lande sikrer, at de embedsmænd, som udpeges til at deltage i fælles foranstaltninger, har en passende profil og passende kvalifikationer.
3. De deltagende lande træffer om fornødent de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre de fælles foranstaltninger, bl.a. ved at skabe bevidsthed om dem og ved at sikre, at en optimal anvendelse af de opnåede resultater finder sted.
Artikel 9
Specifikke gennemførelsesbestemmelser for it-kapacitetsopbygning
1. Kommissionen og de deltagende lande sikrer, at de europæiske informationssystemer, der er omhandlet i punkt A i bilag II, udvikles, drives og vedligeholdes på passende måde.
2. Kommissionen koordinerer i samarbejde med de deltagende lande de aspekter af fastlæggelsen og driften af EU-komponenterne, jf. punkt B i bilag II, og ikke-EU-komponenterne, jf. punkt C i bilag II, i de europæiske informationssystemer, der er omhandlet i punkt A i bilag II, som er nødvendige for at sikre, at de er funktionsdygtige, kan sammenkobles og hele tiden forbedres.
3. Unionen afholder omkostningerne til anskaffelse, udvikling, installation, vedligeholdelse og daglig drift af EU-komponenterne, mens omkostningerne til anskaffelse, udvikling, installation, vedligeholdelse og daglig drift af ikke-EU-komponenterne afholdes af de deltagende lande.
Artikel 10
Specifikke gennemførelsesbestemmelser for udbygning af menneskelige kompetencer
1. Deltagelse i de fælles uddannelsesforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, litra c), sker på frivillig basis.
2. De deltagende lande indarbejder i givet fald uddannelsesindhold, der er udviklet i fællesskab, herunder e-læringsmoduler, uddannelsesprogrammer og i fællesskab aftalte uddannelsesstandarder, i deres nationale uddannelsesprogrammer.
3. De deltagende lande sørger for, at deres embedsmænd får den nødvendige grund- og videreuddannelse til at kunne erhverve sig de fælles faglige færdigheder og den fælles faglige viden i overensstemmelse med uddannelsesprogrammerne.
4. De deltagende lande giver den nødvendige sprogundervisning, for at embedsmændene kan erhverve sig tilstrækkelige sprogkundskaber til at kunne deltage i programmet.
KAPITEL III
FINANSIEL RAMME
Artikel 11
Finansiel ramme
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden 2014-2020 fastsættes til 522 943 000 EUR i løbende priser.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
2. Inden for programmets finansieringsramme tildeles der vejledende beløb til støtteberettigede foranstaltninger opført i artikel 7 inden for de procentsatser, der er fastsat i bilag III for hver type foranstaltning. Kommissionen kan afvige fra den vejledende tildeling af midler, der er fastsat i bilaget, men kan ikke øge det tildelte beløb fra finansieringsrammen med mere end 10 % for type foranstaltning.
Skulle det vise sig nødvendigt at overstige denne grænse, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 15 vedrørende ændring af den vejledende tildeling af midler, der er fastsat i bilaget.
Artikel 12
Indsatstyper
1. Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Finansiel støtte fra Unionen til støtteberettigede foranstaltninger som omhandlet i artikel 7 ydes i form af:
a)
tilskud
b)
kontrakter om offentlige indkøb
c)
godtgørelse af eksterne eksperters omkostninger, jf. artikel 4.
3. Medfinansieringssatsen for tilskud er op til 100 % af de støtteberettigede omkostninger for så vidt angår dagpenge, omkostninger til rejse og indkvartering samt omkostninger i forbindelse med tilrettelæggelse af arrangementer.
Den gældende medfinansieringssats fastlægges i det årlige arbejdsprogram, når foranstaltninger gør det nødvendigt med tildeling af tilskud.
4. Den finansielle tildeling til programmet kan også anvendes til at dække:
a)
udgifter til forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som er nødvendige for forvaltningen af programmet og opfyldelsen af dets mål, navnlig undersøgelser, ekspertmøder, informations- og kommunikationstiltag, herunder formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt de har relation til målene for dette program
b)
udgifter, der knytter sig til it-netværk med fokus på informationsbehandling og -udveksling, og
c)
alle andre udgifter for Kommissionen til teknisk og administrativ bistand til forvaltningen af programmet.
Artikel 13
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer passende foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser, når der gennemføres foranstaltninger, som finansieres i henhold til denne forordning, bliver beskyttet ved anvendelse af foranstaltninger til forebyggelse af svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens repræsentanter og Revisionsretten har beføjelse til gennem såvel bilagskontrol som kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til programmet.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan efter bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (10) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (11) foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, for at fastslå, om der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt om EU-finansiering.
KAPITEL IV
GENNEMFØRELSESBEFØJELSER
Artikel 14
Arbejdsprogram
1. Til gennemførelse af programmet vedtager Kommissionen årlige arbejdsprogrammer ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 2.
Hvert af de årlige arbejdsprogrammer gennemfører programmets mål ved at fastlægge følgende:
a)
foranstaltninger i overensstemmelse med de generelle, specifikke og operationelle mål, der er fastsat i artikel 5 og 6, gennemførelsesmetode, herunder om nødvendigt reglerne for oprettelse af eksperthold, jf. artikel 7, litra a), nr. v) og forventede resultater
b)
budgettets fordeling på foranstaltningstyper
c)
medfinansieringssatsen for tilskud, jf. artikel 12, stk. 3.
2. Under udarbejdelsen af det årlige arbejdsprogram tager Kommissionen hensyn til den fælles tilgang til toldpolitikken. Denne tilgang skal regelmæssigt revideres og fastlægges i fællesskab af Kommissionen og medlemsstaterne i Toldpolitikgruppen, som består af lederne af toldforvaltningerne i medlemsstaterne eller deres repræsentanter og Kommissionens repræsentanter.
Kommissionen holder regelmæssigt Toldpolitikgruppen underrettet om foranstaltninger, der vedrører gennemførelsen af programmet.
Artikel 15
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 5, stk. 3, andet afsnit, og artikel 11, stk. 2, andet afsnit, tillægges Kommissionen for en periode fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
3. Den i artikel 5, stk. 3, andet afsnit, og i artikel 11, stk. 2, andet afsnit, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er nævnt i afgørelsen, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 3, andet afsnit, og artikel 11, stk. 2, andet afsnit, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 16
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
KAPITEL V
OVERVÅGNING OG EVALUERING
Artikel 17
Overvågning af foranstaltninger i henhold til programmet
1. Kommissionen overvåger i samarbejde med de deltagende lande gennemførelsen af programmet og foranstaltningerne i henhold hertil på grundlag af de i bilag I omhandlede indikatorer.
2. Kommissionen offentliggør resultaterne af overvågningen.
3. Resultatet af overvågningen anvendes ved evalueringen af programmet i overensstemmelse med artikel 18.
Artikel 18
Evaluering
1. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejs- og en slutevalueringsrapport af programmet for så vidt angår de forhold, der er omhandlet i stk. 2 og 3. Resultaterne af disse evalueringer, herunder konstateringen af større mangler, tages i betragtning, når der træffes beslutning om en eventuel forlængelse, ændring eller suspension af programmet for efterfølgende perioder. Disse evalueringer foretages af en uafhængig ekstern vurderingsmand.
2. Senest den 30. juni 2018 udarbejder Kommissionen en midtvejsevalueringsrapport om opfyldelsen af målene for foranstaltningerne i henhold til programmet, effektiviteten af ressourceudnyttelsen og programmets merværdi på europæisk plan. Denne rapport skal endvidere behandle forenkling og målenes fortsatte relevans samt programmets bidrag til Unionens prioriterede mål om intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.
3. Senest den 31. december 2021 udarbejder Kommissionen en endelig evalueringsrapport om de forhold, der er omhandlet i stk. 2, og om programmets langsigtede virkning og bæredygtigheden heraf.
4. De deltagende lande stiller på Kommissionens anmodning alle de data og oplysninger, der er relevante som bidrag til dens rapporter om midtvejsevalueringen og den endelige evaluering, til rådighed for den.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Ophævelse
Beslutning nr. 624/2007/EF ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.
Finansielle forpligtelser i forbindelse med foranstaltninger i medfør af den beslutning er dog fortsat underlagt beslutningen indtil deres ophør.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 1294/2013/EU RENDELETE
(2013. december 11.)
a 2014 és 2020 közötti időszakra szóló, európai uniós vámügyi cselekvési program (Vám 2020) létrehozásáról, valamint a 624/2007/EK határozat hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 33. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A 2014 előtt alkalmazott többéves vámügyi cselekvési program jelentős mértékben hozzájárult az Unión belül a vámhatóságok közötti együttműködés megkönnyítéséhez és fokozásához. A vámügyek területén számos tevékenység határokon átnyúló jellegű, valamennyi tagállamra kiterjed, illetve valamennyi tagállamot érinti, ezért e tevékenységeket az egyes tagállamok önállóan nem képesek eredményesen és hatékonyan végezni. A Bizottság által végrehajtásra kerülő uniós szintű vám program uniós keretet kínál a tagállamoknak az említett együttműködési tevékenységek kidolgozására, ami költséghatékonyabb, mint ha az egyes tagállamok két- vagy többoldalú alapon külön-külön hoznák létre saját együttműködési keretüket. Ezért egy ugyanerre a területre irányuló új program, a Vám 2020 program (a továbbiakban: a program) létrehozásával helyénvaló biztosítani az előző többéves vámügyi cselekvési program folytatását.
(2)
A programtevékenységek, nevezetesen az európai informatikai rendszerek, a vámtisztviselők közös fellépései, valamint a közös képzési kezdeményezések - a belső piac működésének erősítése révén - hozzá fognak járulni az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020 stratégia végrehajtásához. Keretet biztosítva a hatékonyabb és korszerűbben működő vámhatóságokat előmozdító, az üzleti vállalkozások versenyképességét megerősítő, a foglalkoztatást elősegítő és a tagállamoknak a saját és az Unió gazdasági és pénzügyi érdekei védelmére irányuló fellépéseit racionalizáló és koordináló tevékenységekhez, a program aktívan erősíti a vámunió működését annak érdekében, hogy a vállalkozások és a polgárok teljes mértékben ki tudják használni a belső piac és a globális kereskedelem előnyeit.
(3)
A harmadik országok csatlakozási és társulási folyamatának támogatása érdekében a programnak - bizonyos feltételek teljesítése esetén - nyitva kell állnia a csatlakozó és a tagjelölt országok, valamint a potenciális tagjelöltek és az európai szomszédságpolitika partnerországai előtt. Figyelemmel a világgazdaság fokozódó összekapcsoltságára, a programnak továbbra is lehetőséget kell biztosítania bizonyos tevékenységek esetén külső szakértők, így harmadik országok tisztviselői, nemzetközi szervezetek képviselői vagy gazdasági szereplők bevonására. A külső szakértők részvétele kulcsfontosságúnak minősül minden esetben, amikor egy adott program célkitűzései e szakértők hozzájárulása nélkül nem lennének teljesíthetők. Az Európai Külügyi Szolgálatnak az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselőjének irányítása alatt történő létrehozása elősegíti a szakpolitikai koordinációt és koherenciát egy olyan területen, amely két- és többoldalú alapon egyaránt fontos részét képezi az Unió külső stratégiáinak és fellépéseinek.
(4)
A program céljainak kitűzésekor figyelembe kell venni a vámügy területén az elkövetkező évtizedre vonatkozóan előrejelzett problémákat és kihívásokat. A programnak továbbra is szerepet kell játszania olyan létfontosságú területeken, mint az uniós vámügyi jog koherens végrehajtása és kapcsolódó kérdések. Emellett a program középpontjában az Unió pénzügyi és gazdasági érdekeinek a védelme, valamint a biztonság és a védelem fenntartása kell, hogy álljon. Ennek többek között magában kell foglalnia a piacfelügyeletért felelős nemzeti és uniós hatóságok, illetve a vámhatóságok közötti együttműködést és információmegosztást. A program célkitűzései között kell továbbá szerepelnie a kereskedelem megkönnyítésének, többek között a csalás elleni küzdelemre irányuló együttes erőfeszítések megtétele, valamint a vámhatóságok adminisztratív kapacitásainak növelése révén. Ennek keretében a korszerű vámellenőrzési eszközök 2020 utáni időszakra vonatkozó beszerzésének a vámhatóságok számára való megkönnyítése céljából költség-haszon elemzést kell készíteni a felderítési eszközökről és a kapcsolódó technológiáról. Meg kell vizsgálni emellett a korszerű vámellenőrzési eszközök beszerzésének megkönnyítésére alkalmazandó módszerek, így többek között a közös közbeszerzések lehetőségeit is.
(5)
A 2014 előtt alkalmazott programeszközök megfelelőnek bizonyultak, ezért azokat az új program ideje alatt is meg kell tartani. Tekintettel a strukturáltabb operatív együttműködés iránti igényre, az eszköztárat további eszközökkel kell kiegészíteni: ezek a speciális területek feladatainak, valamint a közigazgatási kapacitást fejlesztő intézkedéseknek az együttes végrehajtása céljából létrehozott, uniós és nemzeti szakértőkből álló szakértői csoportok, amelyek feladata, hogy célzott segítséget nyújtsanak az adminisztratív kapacitásépítést igénylő részt vevő országoknak.
(6)
Az európai informatikai rendszerek létfontosságú szerepet játszanak az uniós vámrendszerek megerősítésében, és ezért azokat a program keretében tovább kell finanszírozni. Emellett lehetővé kell tenni, hogy a program az uniós jog alapján létrehozott új vám vonatkozású informatikai rendszereket tartalmazzon. A vámigazgatás rugalmasságának és hatékonyságának növelése érdekében az európai informatikai rendszereknek szükség esetén közös fejlesztési modelleken és IT-architektúrán kell alapulniuk.
(7)
A humán kompetenciák fejlesztése szintén szükséges, és azt közös képzés formájában, a program keretében kell megvalósítani. A vámtisztviselőknek meg kell szerezniük és naprakésszé kell tenniük az Unió szükségleteinek kiszolgálásához szükséges tudásukat és készségeiket. A programnak alapvető szerepet kell játszania a humán kapacitások megerősítésében a vámtisztviselőket, valamint a gazdasági szereplőket célzó fokozott képzési támogatás révén. Ennek érdekében az Unió jelenlegi közös képzési módszerét, amely főként az elektronikus tanulás (eLearning) központi fejlesztésén alapul, egy sokrétű uniós képzéstámogatási programmá kell átalakítani.
(8)
A programban kellő fontosságot kell tulajdonítani a meglevő európai váminformatikai rendszerek működésének és az uniós vámkódex végrehajtásához szükséges új európai informatikai rendszerek kifejlesztésének, és e célokra megfelelő összeget kell elkülöníteni a program költségvetéséből. Ezzel párhuzamosan biztosítani kell a megfelelő eszközöket a vámtisztviselők közötti együttműködést elősegítő tevékenységek, illetve a humán kompetenciák fejlesztésének céljára. A programnak ezenkívül bizonyos mértékű költségvetési rugalmasságot is lehetővé kell tennie a szakpolitikai prioritások változásaira történő reagálás érdekében.
(9)
A programnak hétéves időszakot kell lefednie annak érdekében, hogy időtartama igazodjon a 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet (2) által létrehozott többéves pénzügyi keret időtartamához.
(10)
Ez a rendelet a program teljes időtartamára pénzügyi keretösszeget állapít meg, amely az éves költségvetési eljárás során elsődleges referenciaösszeget jelent az Európai Parlament és a Tanács számára a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (3) 17. pontja értelmében.
(11)
A Bizottság „Az Uniós költségvetés felülvizsgálata” című 2010. október 19-i közleményében szereplő, a finanszírozási programok koherenciájára és egyszerűsítésére vonatkozó bizottsági kötelezettségvállalással összhangban a forrásokat meg kell osztani más uniós finanszírozási eszközökkel, amennyiben a tervezett program szerinti tevékenységek céljai több finanszírozási eszköz tekintetében közösek; a kettős finanszírozást ugyanakkor el kell kerülni. Az e program keretében végzett tevékenységeknek biztosítaniuk kell a vámunió működését támogató uniós források felhasználásának koherenciáját.
(12)
Az e rendelet pénzügyi végrehajtásához szükséges intézkedéseket a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) és az 1268/2012/EU, Euratom bizottsági felhatalmazáson alapuló rendeletnek (5) megfelelően kell elfogadni.
(13)
Az Unió pénzügyi érdekeit megfelelő intézkedésekkel kell védeni a kiadási ciklus teljes időszakában, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és vizsgálatát, az eltűnt pénzeszközök, a jogtalanul kifizetett vagy helytelenül felhasznált források visszafizettetését és adott esetben a bírságokat.
(14)
Az intelligens kockázatértékelés terén folytatott együttműködés rendkívül fontos annak biztosításához, hogy a jogszabályokat betartó és megbízható vállalkozásoknak a lehető legnagyobb mértékben a hasznára váljanak az elektronikus vámügyintézés egyszerűsítéseinek előnyei, és hogy a szabálytalanságokat fel lehessen tárni.
(15)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni az éves munkaprogramok kidolgozása tekintetében. Ezeket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (6) megfelelően kell gyakorolni.
(16)
Annak érdekében, hogy megfelelő módon lehessen reagálni a szakpolitikai prioritások változásaira, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el a különös célkitűzések megvalósulásának mérésére szolgáló mutatók listájának a kiigazítására, valamint az egyes tevékenységtípusokra elkülönített irányadó összegeknek a módosítására vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(17)
Mivel e rendelet célját - nevezetesen a vámunió működésének javítására irányuló többéves program létrehozását - a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, miután nem tudják hatékonyan megvalósítani a program végrehajtásához szükséges együttműködést és koordinációt, az Unió szintjén azonban a program léptéke és hatásai miatt e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló Szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(18)
A Bizottságot a program végrehajtásában a Vám 2020 bizottság segíti.
(19)
A program értékelésének megkönnyítése érdekében a program által elért eredmények monitoringjára megfelelő keretet kell létrehozni és azt a kezdetektől alkalmazni. A program célkitűzései megvalósulásának, valamint a program hatékonyságának és európai szintű hozzáadott értékének elemzése céljából félidős értékelést kell végezni. Ezenkívül egy záró értékelés keretében a program hosszú távú következményeiről és a fenntarthatóságra gyakorolt hatásairól is be kell számolni. Teljes átláthatóságot kell továbbá biztosítani, amely a monitoringról és az értékelésről szóló, az Európai Parlament és a Tanács felé tett rendszeres jelentéstételt is magában foglal. Az említett értékeléseket a programnak az előre meghatározott bázisadatokhoz képest elért eredményeit mérő mutatókra kell alapozni. A mutatóknak többek között azt az időt is mérniük kell, amely alatt a közös kommunikációs hálózat rendszerhibákból adódó megszakítás nélkül elérhető, mivel ez feltétele annak, hogy a vámunión belül a vámhatóságok közötti hatékony együttműködést szolgáló európai informatikai rendszerek megfelelően működjenek.
(20)
A személyes adatoknak az e rendelettel összefüggésben a tagállamokban végzett, a tagállamok illetékes hatóságai, különösen a tagállamokban kijelölt független közjogi hatóságok felügyelete alatt történő feldolgozására vonatkozóan a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) az irányadó. A személyes adatoknak az e rendelet keretében a Bizottság által és az európai adatvédelmi biztos felügyelete alatt végzett feldolgozására vonatkozóan a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) az irányadó. Az illetékes hatóságok általi információcserének vagy információtovábbításnak meg kell felelnie a személyes adatok továbbítására vonatkozóan a 95/46/EK irányelvben rögzített szabályoknak, továbbá a Bizottság általi információcserének vagy információtovábbításnak meg kell felelnie a személyes adatok továbbítására vonatkozóan a 45/2001/EK rendeletben rögzített szabályoknak.
(21)
Ez a rendelet a 624/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (9) helyébe lép. Az említett határozatot ennek megfelelően hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) A vámunió működésének támogatására létrejön a „Vám 2020” többéves cselekvési program (a továbbiakban: a program).
(2) A program a 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig tartó időszakra vonatkozik.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „vámhatóságok”: a vámszabályok alkalmazásáért felelős hatóságok;
2. „külső szakértők”:
a)
a kormányzati hatóságok képviselői, beleértve a 3. cikk (2) bekezdése alapján a programban részt nem vevő országok képviselőit is,
b)
gazdasági szereplők és a gazdasági szereplőket képviselő szervezetek,
c)
nemzetközi és egyéb érintett szervezetek képviselői.
3. cikk
Részvétel a programban
(1) A részt vevő országok a tagállamok és a (2) bekezdésben említett országok, feltéve, hogy teljesülnek az említett bekezdésben szereplő feltételek.
(2) A programban a következő országok vehetnek részt:
a)
az előcsatlakozási stratégiák által kedvezményezett csatlakozó országok, tagjelölt országok és potenciális tagjelöltek, a megfelelő keretmegállapodások, társulási tanácsi határozatok vagy hasonló megállapodások által az ezen országok uniós programokban való részvételére megállapított általános alapelvekkel és feltételekkel összhangban;
b)
az európai szomszédságpolitika partnerországai, feltéve, hogy ezek az országok megfelelő szintet értek el vonatkozó jogszabályaiknak és közigazgatási gyakorlatuknak az Unióéhoz való közelítésében.
Az első albekezdés b) pontjában említett partnerországok a programban az uniós programokban való részvételükről szóló keretmegállapodások megkötését követően, a velük közösen megállapítandó rendelkezések alapján vesznek részt.
4. cikk
Hozzájárulás a programtevékenységekhez
A program keretében szervezett egyes kiválasztott tevékenységekhez való hozzájárulásra külső szakértők is felkérhetők, amennyiben ez alapvető fontossággal bír az 5. és 6. cikkben említett célok elérése szempontjából. E szakértőket a Bizottság a részt vevő országokkal együtt, az adott tevékenységekkel kapcsolatos képzettségük, tapasztalatuk és tudásuk alapján választja ki.
5. cikk
Általános és különös célkitűzések
(1) A program általános célkitűzése a vámunió működésének és korszerűsítésének támogatása a belső piac megerősítése érdekében, a részt vevő országok, a vámhatóságaik és a vámtisztviselőik közötti együttműködés révén. Az általános célt konkrét célok megvalósítása útján kell elérni.
(2) A különös célkitűzések között szerepel a vámhatóságok támogatása az Unió és a tagállamok pénzügyi és gazdasági érdekeinek védelmében - ideértve a csalás elleni küzdelmet és a szellemi tulajdonjogok védelmét is -, a biztonság és a védelem növelésében, a polgárok és a környezet védelmében, a vámhatóságok igazgatási kapacitásának javításában, valamint az európai vállalkozások versenyképességének erősítésében.
E különös célkitűzéseket különösen az alábbiak segítségével kell megvalósítani:
a)
számítógépesítés,
b)
a vámeljárások és ellenőrzések korszerű és összehangolt megközelítésének biztosítása,
c)
a legális kereskedelem megkönnyítése,
d)
a megfelelési költségek és az adminisztratív terhek csökkentése, valamint
e)
a vámhatóságok működésének erősítése.
(3) A különös célkitűzések megvalósulásának mérése az I. mellékletben felsorolt mutatók alapján történik. Szükség esetén e mutatók a program időtartama alatt felülvizsgálhatók.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 15. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el az I. mellékletben szereplő mutatók módosítása érdekében.
6. cikk
Operatív célok
A program operatív céljai a következők:
a)
a vámügy területét érintő uniós jogi aktusok és szakpolitikák előkészítésének, koherens alkalmazásának és eredményes végrehajtásának a támogatása;
b)
az európai váminformatikai rendszerek fejlesztése, tökéletesítése, működtetése és támogatása;
c)
a legjobb munkagyakorlatok és igazgatási eljárások azonosítása, fejlesztése, megosztása és alkalmazása, különösen a legjobb gyakorlatok összehasonlító elemzése nyomán;
d)
a vámtisztviselők készségeinek és kompetenciáinak a fejlesztése;
e)
a vámhatóságok és nemzetközi szervezetek, harmadik országok, egyéb kormányzati hatóságok - ideértve az uniós és nemzeti piacfelügyeleti hatóságokat is -, gazdasági szereplők és a gazdasági szereplőket képviselő szervezetek közötti együttműködés javítása.
II. FEJEZET
TÁMOGATHATÓ TEVÉKENYSÉGEK
7. cikk
Támogatható tevékenységek
A program a 14. cikkben említett éves munkaprogramban meghatározott feltételek mellett a következő tevékenységtípusokhoz nyújt pénzügyi támogatást:
a)
Közös fellépések:
i.
szemináriumok és szakmai műhelyek;
ii.
projektcsoportok, amelyek általában korlátozott számú ország részvételével és korlátozott ideig működnek, céljuk pontosan meghatározott eredmény elérésére irányuló, előre definiált cél elérése, ideértve a koordinációt és legjobb gyakorlatok összehasonlító elemzését is;
iii.
munkalátogatások, amelyeket a résztvevő országok vagy egy másik ország által a tisztviselők vámügyi tapasztalatainak és szaktudásának bővítése, illetve mélyítése céljából szerveznek; a harmadik ország területén szervezett munkalátogatások tekintetében csak az utazási és tartózkodási (szállás és napidíj) költségek támogathatók a program keretében;
iv.
monitoring tevékenységek, amelyeket a Bizottság és a résztvevő országok tisztviselőiből álló közös csoportok által végeznek, és amelyek célja a vámügyi gyakorlatok elemzése, a szabályok végrehajtásával kapcsolatos nehézségek azonosítása, és adott esetben az uniós szabályok és munkamódszerek kiigazítására vonatkozó javaslattétel;
v.
szakértői csoportok, nevezetesen strukturált együttműködési formák - nem állandó vagy állandó jelleggel -, amelyek egyesítik a tapasztalatokat annak érdekében, hogy adott esetben online együttműködési szolgáltatások, közigazgatási segítség, valamint infrastrukturális és felszerelési segítség révén nyújtott támogatással, meghatározott területeken felmerülő feladatokat hajtsanak végre, vagy operatív tevékenységeket végezzenek;
vi.
a vámigazgatási kapacitás építése és támogató tevékenységek;
vii.
tanulmányok készítése;
viii.
közösen kidolgozott kommunikációs célú tevékenységek;
ix.
egyéb, az 5. és a 6. cikkben megállapított általános, különös és operatív célkitűzéseket támogató tevékenységek.
b)
IT- kapacitásfejlesztés: a II. melléklet A. szakaszában rögzített európai informatikai rendszerek uniós elemeinek, valamint az uniós jog alapján létrehozott új európai informatikai rendszereknek a fejlesztése, karbantartása, üzemeltetése és minőségellenőrzése.
c)
Humán kompetenciák fejlesztése: közös képzések a vámügyekkel kapcsolatban szükséges szakmai készségek és ismeretek támogatása érdekében.
8. cikk
A közös fellépésekre vonatkozó különös végrehajtási rendelkezések
(1) A 7. cikk a) pontjában említett közös fellépésekben önkéntes alapon lehet részt venni.
(2) A részt vevő országoknak biztosítaniuk kell, hogy a közös fellépésekben való részvételre megfelelő szakmai háttérrel és képesítéssel rendelkező tisztviselőket jelöljék ki.
(3) A részt vevő országoknak adott esetben meg kell hozniuk a közös tevékenységek végrehajtásához szükséges intézkedéseket, különösen az ezen fellépésekkel kapcsolatos ismeretek terjesztése, illetve az elért eredmények optimális felhasználásának biztosítása révén.
9. cikk
Az informatikai rendszerek kapacitásfejlesztésére vonatkozó különös végrehajtási rendelkezések
(1) A Bizottság és a részt vevő országok biztosítják a II. melléklet A. szakaszában említett európai informatikai rendszerek fejlesztését, üzemeltetését és megfelelő karbantartását.
(2) A Bizottság a részt vevő országokkal együttműködve koordinálja a II. melléklet A. szakaszában említett európai informatikai rendszereknek a II. melléklet B. szakaszában meghatározott uniós, illetve a II. melléklet C. szakaszában ismertetett nem uniós elemei kialakításának és üzemeltetésének azon szempontjait, amelyek azok működőképességének, összekapcsolhatóságának és folyamatos fejlesztésének biztosításához szükségesek.
(3) Az uniós elemek beszerzésének, fejlesztésének, üzembe helyezésének, karbantartásának és napi üzemeltetésének költségeit az Unió állja. A nem uniós elemek beszerzésének, fejlesztésének, üzembe helyezésének, karbantartásának és napi üzemeltetésének költségei a részt vevő országokat terhelik.
10. cikk
A humán kompetenciák fejlesztésére vonatkozó különös végrehajtási rendelkezések
(1) A 7. cikk c) pontjában említett közös képzési tevékenységekben való részvétel önkéntes.
(2) A részt vevő országoknak adott esetben integrálniuk kell nemzeti képzési programjaikba a közösen kifejlesztett képzési tartalmakat, beleértve az elektronikus tanulási (eLearning) modulokat, a képzési programokat és a közösen megállapított képzési standardokat.
(3) A részt vevő országoknak gondoskodniuk kell arról, hogy tisztviselőik megkapják az ahhoz szükséges alap- és továbbképzést, hogy a képzési programokkal összhangban közös szakmai készségekre és szaktudásra tegyenek szert.
(4) A részt vevő országoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a tisztviselők részesüljenek a programban való részvételhez kellő kielégítő szintű nyelvtudás elsajátításához szükséges nyelvi képzésben.
III. FEJEZET
PÉNZÜGYI KERET
11. cikk
Pénzügyi keretösszeg
(1) A program végrehajtására biztosított pénzügyi keretösszeg 2014-től 2020-ig terjedő időszakra: 522 943 000 EUR folyó árakon.
Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi a pénzügyi keretösszeg határain belül.
(2) A program pénzügyi keretösszegén belül irányadó összegeket kell elkülöníteni a 7. cikkben felsorolt támogatható tevékenységekre, az egyes intézkedéstípusokra a III. mellékletben meghatározott százalékos arányokon belül. A Bizottság eltérhet a forrásoknak az említett melléklet szerinti elosztásától, ugyanakkor nem növelheti 10 %-nál nagyobb arányban az egyes tevékenységtípusokra a pénzügyi keretösszegből elkülönített részt.
Amennyiben szükségessé válik az említett határérték túllépése, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 15. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a forrásoknak a III. melléklet szerinti indikatív elosztására.
12. cikk
Az intervenció típusai
(1) A Bizottság a 966/2012/EU, Euratom rendelet előírásaival összhangban hajtja végre a programot.
(2) Az Unió által a 7. cikkben szereplő támogatható tevékenységekhez nyújtott támogatás a következő formákat öltheti:
a)
támogatások;
b)
közbeszerzési szerződések;
c)
a 4. cikkben említett külső szakértőknél felmerült költségek megtérítése.
(3) Napidíjak, utazási költségek és szállásköltségek, illetve rendezvények szervezéséhez kapcsolódó költségek esetén a támogatások társfinanszírozási rátája a támogatható költségek 100 %-áig terjedhet.
A támogatást igénylő tevékenységek esetében az alkalmazandó társfinanszírozási rátát az éves munkaprogramokban meg kell határozni.
(4) A programhoz rendelt pénzügyi erőforrások a következőket is fedezhetik:
a)
a program irányításához és az abban meghatározott célok eléréshez szükséges előkészítő, monitoring, ellenőrző, audit és értékelő tevékenységekre vonatkozó költségek, különösen a tanulmányok, szakértői értekezletek, tájékoztató és kommunikációs intézkedések költségeit, az Unió politikai prioritásairól szóló hivatalos kommunikációt is beleértve, amennyiben ezek az intézkedések az e programban megfogalmazott célok megvalósításához kapcsolódnak;
b)
az információfeldolgozásra és -cserére összpontosító információtechnológiai hálózatokhoz kapcsolódó kiadások, valamint
c)
minden egyéb technikai és igazgatási segítségnyújtással kapcsolatos költség, amely a Bizottságra hárul a program irányítása során.
13. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő intézkedéseket hoz annak érdekében, hogy az e rendelet alapján finanszírozott tevékenységek végrehajtásakor az Unió pénzügyi érdekeinek védelme - a csalással, korrupcióval és egyéb illegális tevékenységekkel szemben alkalmazott megelőző intézkedések, hathatós ellenőrzések, illetve szabálytalanságok észlelése esetén a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetése, adott esetben pedig hathatós, arányos és visszatartó erejű közigazgatási és pénzügyi szankciók révén - biztosított legyen.
(2) A Bizottság, illetve képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést végezni az e program alapján uniós forrásból származó támogatások kedvezményezettjeinél, valamint az e rendelet alapján uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
(3) Az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) - az 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanács rendeletben (10), valamint a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (11) foglalt rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően - nyomozásokat, többek között helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat folytathat annak megállapítására, hogy elkövettek-e valamely támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy az e rendelet alapján finanszírozott szerződéssel összefüggésben az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalást, korrupciót vagy más jogellenes cselekményt.
IV. FEJEZET
VÉGREHAJTÁSI HATÁSKÖR
14. cikk
Munkaprogram
(1) A program végrehajtása érdekében a Bizottság végrehajtási aktusok útján éves munkaprogramokat fogad el. Ezeket a végrehajtási aktusokat a 16. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
Valamennyi éves munkaprogram a program célkitűzéseinek végrehajtását szolgálja, az alábbiak meghatározása révén:
a)
az 5. és a 6. cikkben megállapított általános, különös és operatív célkitűzések szerinti tevékenységek, a végrehajtás módszerei, ideértve adott esetben a 7. cikk a) pontjának v. alpontjában említett szakértői csoportok létrehozására vonatkozó szabályokat is, valamint a várható eredmények;
b)
a költségvetés tevékenységtípusonkénti bontása;
c)
a támogatások 12. cikk (3) bekezdésében említett társfinanszírozási rátája.
(2) Az éves munkaprogram összeállítása során a Bizottság figyelembe veszi a vámpolitikával kapcsolatos közös megközelítést. Ezt a megközelítést a Bizottság és a tagállamok - a tagállamok vámigazgatásainak vezetőiből vagy azok képviselőiből és a Bizottság képviselőiből álló Vámpolitikai Csoport keretében együttműködve - rendszeresen felülvizsgálják és alakítják.
A Bizottság rendszeresen tájékoztatja a Vámpolitikai Csoportot a program végrehajtásával kapcsolatos intézkedésekről.
15. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A Bizottság az 5. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében és a 11. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása a 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig tartó időszakra szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja az 5. cikk (3) bekezdésének második albekezdésében és a 11. cikk (2) bekezdésének második albekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) Az 5. cikk (3) bekezdésének második albekezdése és a 11. cikk (2) bekezdésének második albekezdése értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
16. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
V. FEJEZET
MONITORING ÉS ÉRTÉKELÉS
17. cikk
A program szerinti tevékenységek monitoringja
(1) A Bizottság a részt vevő országokkal együttműködve - az I. mellékletben említett mutatók alapján - elvégzi a program és az annak keretében hozott tevékenységek végrehajtásának monitoringját.
(2) A Bizottság közzéteszi a monitoring eredményét.
(3) A monitoring eredményeit a 18. cikkel összhangban fel kell használni a program értékelése során.
18. cikk
Értékelés
(1) A Bizottság a (2) és a (3) bekezdésben foglalt szempontok alapján félidős és végső értékelést nyújt be a programról az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Az értékelések eredményeit - ideértve az azonosított főbb hiányosságokat is - be kell építeni a programok további időtartamra való esetleges megújításáról, módosításáról vagy felfüggesztéséről szóló döntésekbe. Az értékeléseket független külső értékelő végzi.
(2) A Bizottság 2018. június 30-ig félidős értékelési jelentést készít a program szerinti tevékenységek céljainak megvalósulásáról, a források felhasználásának hatékonyságáról, valamint a program európai szintű hozzáadott értékéről. A jelentésnek emellett ki kell térnie az egyszerűsítésre, a célkitűzések relevanciájára, valamint a programnak az Unió intelligens, fenntartható és inkluzív növekedésre irányuló kiemelt célkitűzéseihez való hozzájárulására.
(3) A Bizottság 2021. december 31-ig végső értékelési jelentést készít a (2) bekezdésben említett szempontokról, valamint a program hosszú távú következményeiről és hatásainak fenntarthatóságáról.
(4) A Bizottság felhívására a részt vevő országok minden kapcsolódó adatot és információt átadnak a félidős és végső értékelési jelentésekhez való hozzájárulás céljából.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
19. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 624/2007/EK határozat 2014. január 1-jével hatályát veszti.
Az említett határozat hatálya alá tartozó tevékenységekhez kapcsolódó pénzügyi kötelezettségekre azonban teljesítésükig továbbra is az említett határozat vonatkozik.
20. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő harmadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. december 11-én.