KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESDIREKTIV 2014/98/EU
af 15. oktober 2014
om gennemførelse af Rådets direktiv 2008/90/EF for så vidt angår specifikke krav til de i bilag I til samme direktiv nævnte slægter og arter af frugtplanter, specifikke krav til leverandører og nærmere regler vedrørende officielle inspektioner
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2008/90/EF af 29. september 2008 om afsætning af frugtplanteformeringsmateriale og frugtplanter bestemt til frugtproduktion (1), særlig artikel 4, artikel 6, stk. 4, artikel 9, stk. 1, og artikel 13, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Bestemmelser om certificering og afsætning af kerneplanter, basismateriale og certificeret materiale bør tage hensyn til de forskellige produktionscyklusser for de slægter og arter, der er omfattet af dette direktiv.
(2)
Det er nødvendigt, at kerneplanter opfylder meget strenge sundheds- og kvalitetskrav, således at sundheden og kvaliteten sikres for formeringsmateriale og frugtplanter, der hidrører fra kerneplanter.
(3)
Med henblik på at sikre, at kerneplanter kan identificeres og er af den fornødne kvalitet, bør der fastsættes regler vedrørende fastlæggelse og kontrol af de pågældende planters sortsægthed i forhold til den sort, de tilhører. Identifikationen og kvaliteten af kerneplanter bør desuden sikres med regler vedrørende formering af sådanne planter, som kan omfatte fornyelse og masseopformering. Med henblik på at sikre sundheden for kerneplanter er det vigtigt, at der fastsættes regler vedrørende fravær af skadegørere, inspektioner, prøveudtagning og testning i overensstemmelse med de forskellige slægter og arter. Planternes kvalitet bør desuden sikres gennem vedtagelse af regler vedrørende fejl.
(4)
Med henblik på at sikre, at grundstammer, der ikke tilhører nogen sort, kan identificeres og har den fornødne kvalitet, bør sådanne grundstammer være ægte i forhold til beskrivelsen af deres art.
(5)
Det er nødvendigt, at planter, hvorfra der skal udtages materiale til produktion af basismateriale eller certificeret materiale, bortset fra frugtplanter, er identificeret. Disse planter kaldes »moderplanter«. Moderplanter til produktion af kerneplanter (»kernemoderplanter«) bør skulle opfylde de samme krav som kerneplanter. Kernemoderplanter og kerneplanter bør være identificeret i hele produktionsprocessen. Det officielle ansvarlige organ bør fastslå kernemoderplantens ægthed i forhold til dens sortsbeskrivelse på grundlag af observation af forekomsten af sortens karakteristika. Ægtheden i forhold til sortsbeskrivelsen for kernemoderplanten og for de afledte kerneplanter bør desuden kontrolleres regelmæssigt.
(6)
Hvis der er tale om materiale, der skal certificeres, bør en sorts ægthed i forhold til sortsbeskrivelsen fastslås på grundlag af en officiel beskrivelse af den pågældende sort, som sikrer, at sorten er selvstændig, ensartet og stabil, beskrivelsen, der ledsager en ansøgning om registrering eller sortsbeskyttelse, eller en officielt anerkendt beskrivelse. For sorter med en officielt anerkendt beskrivelse bør det være et krav, at den pågældende sort er registreret i et nationalt register, således at det sikres, at beskrivelsen er passende i forhold til det materiale, der skal certificeres.
(7)
For kerneplanter og basismateriale bør det også være muligt at fastslå ægtheden i forhold til sortsbeskrivelsen på grundlag af en beskrivelse, der ledsager ansøgningen om registrering af en sort i en medlemsstat, og en beskrivelse, der ledsager en ansøgning om registrering af sortsbeskyttelse, forudsat at der i Unionen eller i et tredjeland allerede foreligger en rapport, hvoraf det fremgår, at den pågældende sort er selvstændig, ensartet og stabil. Formålet med at give denne mulighed er at fremskynde de indledende faser af certificeringsprocessen i tilfælde, hvor registreringen af sorten næsten, men ikke helt er afsluttet. Med henblik på at sikre åbenhed og kvalificerede valg for brugerne af de(t) pågældende planter eller materiale bør de(t) dog først kunne afsættes, når sortsregistreringen er afsluttet.
(8)
Det er vigtigt, at der gælder strenge bestemmelser for beskyttelse af kerneplanter mod skadegørerangreb af enhver art. Leverandørerne bør derfor vedligeholde kernemoderplanter og kerneplanter i dertil indrettede faciliteter, som er sikret mod insekter og mod infektion via luftbårne vektorer og andre potentielle kilder. Af samme grund bør kernemoderplanter og kerneplanter dyrkes eller produceres - isoleret fra jordbunden - i potter med vækstmedium uden jord eller steriliseret vækstmedium. Medlemsstaterne bør dog, med henblik på at imødekomme særlige produktionsbehov, kunne ansøge om tilladelse til at producere kernemoderplanter og kerneplanter på mark, forudsat at der træffes passende foranstaltninger til at forhindre infektion med de relevante skadegørere.
(9)
Ved Rådets direktiv 2000/29/EF (2) er der fastsat regler, der har til formål at forhindre indslæbning og spredning i Unionen af visse skadegørere. Reglerne omfatter blandt andet krav til visse slægter og arter, som supplerer certificeringskravene i dette direktiv med hensyn til skadegørere, der er omfattet af direktiv 2000/29/EF. Der bør fastsættes supplerende regler for andre skadegørere. Hvis en skadegører ville kunne have en uacceptabel skadelig indvirkning på sundheden ved eller nytteværdien af kerneplanter af de pågældende slægter eller arter, bør det være et krav, at denne skadegører ikke forekommer. De pågældende skadegørere bør listeopføres. Hvis en skadegører kun kan have en sådan skadelig indvirkning, når den forekommer i et omfang, der overstiger visse niveauer, bør forekomst af den kun være forbudt i mængder, der overstiger disse niveauer. De pågældende skadegørere bør listeopføres særskilt i forhold til skadegørere, der slet ikke må forekomme.
(10)
Kandidat-kernemoderplanter danner udgangspunkt for produktions- og certificeringsprocessen for formeringsmateriale og frugtplanter. De bør af samme grund være underlagt særligt strenge plantesundhedsmæssige krav, så det sikres, at de er frie for de relevante skadegørere. Det bør på baggrund af de respektive planteslægters eller -arters og de relevante skadegøreres biologi og karakteristika være påkrævet at foretage visuelle inspektioner af kandidat-kernemoderplanterne til undersøgelse for forekomst af de i bilag I opførte skadegørere. I tilfælde af tvivl om, hvorvidt disse skadegørere er til stede, bør hver enkelt kandidat-kernemoderplante underkastes prøveudtagning og test for at sikre nøjagtige resultater. Hver kandidat-kernemoderplante bør testes for de i bilag II opførte skadegørere med henblik på at garantere fravær af de relevante skadegørere. Der bør gælde meget tilsvarende krav for kernemoderplanter produceret ved fornyelse på grund af disse planters betydning for den efterfølgende produktions- og certificeringsproces.
(11)
Det bør på baggrund af de respektive planteslægters eller -arters og de relevante skadegøreres biologi og karakteristika være påkrævet at foretage visuelle inspektioner af kernemoderplanterne eller kerneplanterne til undersøgelse for forekomst af de i bilag I og II opførte skadegørere. I tilfælde af tvivl om, hvorvidt disse skadegørere er til stede, bør kernemoderplanter og kerneplanter underkastes prøveudtagning og test for at sikre nøjagtige resultater.
(12)
Der bør på baggrund af de respektive planteslægters eller -arters og de relevante skadegøreres biologi og karakteristika fastsættes passende regler vedrørende hyppigheden af visuelle inspektioner, prøveudtagning og testning af moderplanter til basismateriale, basismateriale, certificerede moderplanter og certificeret materiale. Disse regler bør baseres på de officielle ansvarlige organers og frugtplanteproducenternes erfaringer i forbindelse med anvendelsen af nationale certificeringsordninger. Der bør med reglerne tages hensyn til behovene blandt brugerne af en bestemt kategori.
(13)
Forekomst af visse skadegørere, navnlig nematoder, i jorden kan have en uacceptabel skadelig indvirkning på de pågældende planters sundhed og nytteværdi, hvis skadegørerne er værter for virus, der kan angribe de pågældende slægter eller arter. Disse skadegørere bør derfor listeopføres og identificeres særskilt, og forekomst af dem i den pågældende jord bør ikke være tilladt, medmindre det ved testning påvises, at de er frie for de pågældende virus. Det bør ved prøveudtagning og testning påvises, hvorvidt de pågældende skadegørere eller de relevante virus er til stede. Ved fastsættelsen af reglerne vedrørende prøveudtagning og testning bør der tages hensyn til de forskellige kategorier af formeringsmateriale og frugtplanter. Det er dog rimeligt, på visse betingelser, at tillade, at prøveudtagning og testning ikke nødvendigvis foretages, hvis der i mindst fem år ikke er dyrket værtsplanter på produktionsmarken.
(14)
Når der foretages prøveudtagning og testning, bør det ske i overensstemmelse med protokollerne fra Plantebeskyttelsesorganisationen for Europa og Middelhavsområderne (EPPO) eller andre internationalt anerkendte protokoller. Dette er nødvendigt for at sikre, at den prøveudtagning og testning, der foretages i Unionen, er up to date i forhold til den videnskabelige og tekniske udvikling på internationalt plan. I det omfang der ikke foreligger sådanne protokoller, bør prøveudtagning og testning ske i overensstemmelse med relevante protokoller udarbejdet på nationalt plan.
(15)
Kvaliteten og nytteværdien af kernemoderplanter og kerneplanter kan påvirkes af skader, misfarvning, arvæv, udtørring og andre fejl. Det bør derfor foreskrives, at kernemoderplanter og kerneplanter skal være praktisk taget frie for sådanne fejl.
(16)
Med henblik på at garantere, at formeringsmaterialet er af en passende kvalitet, bør der fastsættes regler for vedligeholdelse af det under passende betingelser. Disse betingelser bør afhænge af, hvilken kategori af formeringsmateriale og frugtplanter under certificering der er tale om. I lyset af den seneste udvikling er det vigtigt også at tillade den vedligeholdelsesmetode, der består i nedkøling til ultralave temperaturer - kaldet kryopræservering. Denne teknik anses for at være et nyttigt alternativ til in vitro-dyrkning, fordi formeringsmaterialets egenskaber vil forblive uændrede under opbevaring ved disse temperaturer.
(17)
Basismateriale udgør i produktionsprocessen trinnet efter kerneplanter. Moderplanter til produktion af basismateriale (»moderplanter til basismateriale«) bør derfor enten være avlet ud fra kerneplanter eller være masseopformeret fra andre moderplanter til basismateriale.
(18)
Kravene til basismateriale bør være de samme som kravene til kerneplanter for så vidt angår identifikation, sundhed og kvalitet, idet disse krav er lige så vigtige for basismaterialets sundhed og nytteværdi. Det bør dog være tilladt at producere basismateriale på åbne marker med henblik på at lette en effektiv formering af det til de efterfølgende generationer og kategorier. Kravene til vedligeholdelse af basismateriale bør derfor omfatte muligheden for vedligeholdelse i faciliteter, der er sikret mod insekter, eller på marker, der er isoleret fra potentielle kilder til infektion via luftbårne vektorer, rodkontakt, krydsinfektion via maskiner, poderedskaber og andre potentielle kilder.
(19)
Det bør være tilladt at masseopformere moderplanter til basismateriale, som er avlet ud fra kerneplanter, i flere generationer, så det bliver muligt at opnå det antal moderplanter til basismateriale, der er nødvendigt for at kunne producere basismateriale og certificeret materiale. Forskellige generationer af moderplanter til basismateriale bør holdes adskilt fra hinanden og være identificerbare i hele produktionsprocessen.
(20)
Certificeret materiale og certificerede frugtplanter kan udgøre det næste trin i produktionsprocessen efter kerneplanter eller basismateriale. Moderplanter til produktion af certificeret materiale (»certificerede moderplanter«) bør derfor være avlet ud fra enten kerneplanter eller basismateriale.
(21)
Der bør vedtages minimumskrav, der sikrer en harmoniseret procedure for fastlæggelse og kontrol af ægtheden i forhold til sortsbeskrivelsen for formeringsmateriale og frugtplanter, der skal klassificeres som CAC-materiale. Disse krav bør være mindre strenge end kravene til kerneplanter, basismateriale og certificeret materiale, eftersom brugerne har lavere forventninger til CAC-materiales sundhed og kvalitet, fordi de processer og trin, der indgår i produktionen af dette materiale, er simplere. Leverandører bør dog sikre, at materiale, der skal anvendes til formering, er identificeret. Det bør endvidere sikres, at der anvendes kvalitets- og sundhedsnormer, der er passende for dyrkning af CAC-materiale og lever op til forventningerne hos brugerne af dette formeringsmateriale. I betragtning af, hvilke skadegørere der angriber visse arter af Citrus L., Fortunella Swingle og Poncirus Raf., er det nødvendigt med særlige regler vedrørende visuel inspektion, prøveudtagning og testning for at sikre det fornødne kvalitets- og sundhedsniveau for det pågældende formeringsmateriale eller de pågældende frugtplanter.
(22)
For at det skal være muligt for det officielle ansvarlige organ at gennemføre officielle inspektioner og kontrollere, om formeringsmateriale og frugtplanter opfylder kvalitets- og sundhedsnormerne for officiel certificering i dette direktiv, bør leverandøren skulle operere med en plan for identifikation og overvågning af kritiske punkter i produktionsprocessen for formeringsmateriale og frugtplanter for de relevante slægter eller arter og gemme fortegnelser over denne overvågning. Planen samt fortegnelserne over markinspektioner, prøveudtagning og test bør opbevares, så længe det pågældende formeringsmateriale eller de pågældende frugtplanter er under leverandørens kontrol, og i mindst tre år efter at det pågældende formeringsmateriale eller de pågældende frugtplanter er blevet fjernet eller afsat.Denne periode er nødvendig for at kunne påvise skadegørere på træagtige planter, hvor der kan gå flere år, inden symptomerne viser sig på den inficerede plante.
(23)
Medlemsstaterne bør sikre, at formeringsmateriale og frugtplanter inspiceres officielt under produktionen og afsætningen, for at det kan kontrolleres, at kravene og betingelserne i dette direktiv er opfyldt. Med henblik på at sikre en harmoniseret procedure for gennemførelse af officielle inspektioner bør der fastsættes regler med hensyn til visuel inspektion og, i det omfang det er relevant, prøveudtagning og testning.
(24)
Med henblik på at undgå enhver afbrydelse i handelen bør medlemsstaterne have mulighed for i en overgangsperiode at tillade afsætning på deres eget område af formeringsmateriale og frugtplanter, der er produceret ud fra kernemoderplanter, moderplanter til basismateriale og certificerede moderplanter eller fra CAC-moderplanter, som allerede fandtes på den dato, fra hvilken dette direktiv finder anvendelse, selv hvis det pågældende materiale eller de pågældende frugtplanter ikke opfylder de nye betingelser.
(25)
Kommissionens direktiv 93/48/EØF (3) og 93/64/EØF (4) bør ophæves.
(26)
Foranstaltningerne i dette direktiv er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Formeringsmateriale og Planter af Frugtslægter og -arter -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
KAPITEL 1
DEFINITIONER OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1) »moderplante«: en identificeret plante bestemt til formering
2) »kandidat-kernemoderplante«: en moderplante, som leverandøren agter at få accepteret som kernemoderplante
3) »kernemoderplante«: en moderplante bestemt til produktion af kerneplanter
4) »moderplante til basismateriale«: en moderplante bestemt til produktion af basismateriale
5) »certificeret moderplante«: en moderplante bestemt til produktion af certificeret materiale
6) »skadegører«: enhver art, stamme eller biotype af planter, dyr eller patogener, der er skadelig for planter eller planteprodukter, og som er opført i bilag I, II og III
7) »visuel inspektion«: undersøgelse af planter eller plantedele med det blotte øje, lup, stereoskop eller mikroskop
8) »test«: en undersøgelse, bortset fra visuel inspektion
9) »frugtplante«: en plante, der er opformeret fra en moderplante og dyrkes med henblik på frugtproduktion, således at det er muligt at kontrollere moderplantens sortsidentitet
10) »kategori«: kerneplanter, basismateriale, certificeret materiale eller CAC-materiale
11) »masseopformering«: vegetativ produktion af moderplanter med det formål at frembringe et tilstrækkeligt antal moderplanter af samme kategori
12) »fornyelse af en moderplante«: udskiftning af en moderplante med en plante, der er vegetativt produceret ud fra moderplanten
13) »mikroformering«: masseopformering af plantemateriale med det formål at producere et stort antal planter ved dyrkning in vitro af differentierede vegetative knopper eller differentierede vegetative meristemer udtaget af en plante
14) »praktisk taget fri for fejl«: at fejl, der vil kunne forringe formeringsmaterialets eller frugtplanternes kvalitet og nytteværdi, er til stede i et omfang, der svarer til eller er lavere end det niveau, der forventes at være resultatet af god dyrknings- og håndteringspraksis, idet dette omfang er i overensstemmelse med god dyrknings- og håndteringspraksis
15) »praktisk taget fri for skadegørere«: at forekomsten af skadegørere på formeringsmaterialet eller frugtplanterne er tilstrækkeligt lille til, at formeringsmaterialet er sikret en acceptabel kvalitet og nytteværdi
16) »laboratorium«: ethvert anlæg, der anvendes til testning af formeringsmateriale og frugtplanter
17) »kryopræservering«: vedligeholdelse af plantemateriale ved nedkøling til ultralave temperaturer med det formål at opretholde materialets levedygtighed.
Artikel 2
Almindelige bestemmelser
1. Medlemsstaterne sikrer, at formeringsmateriale og frugtplanter af de i bilag I til direktiv 2008/90/EF opførte slægter og arter under produktionen og afsætningen er i overensstemmelse med nærværende direktivs artikel 3-27, alt efter hvad der er relevant.
2. Medlemsstaterne sikrer, at leverandører under produktionen af formeringsmateriale og frugtplanter af de i bilag I til direktiv 2008/90/EF opførte slægter og arter opfylder kravene i artikel 28 og 29.
3. Medlemsstaterne sikrer, at formeringsmateriale og frugtplanter af de i bilag I til direktiv 2008/90/EF opførte slægter og arter under produktionen og afsætningen inspiceres officielt i overensstemmelse med artikel 30.
4. Formeringsmateriale, der opfylder kravene for en bestemt kategori, må ikke blandes med materiale af andre kategorier.
KAPITEL 2
KRAV TIL FORMERINGSMATERIALE OG, I DET OMFANG DET ER RELEVANT, FRUGTPLANTER
AFDELING 1
Krav til kerneplanter
Artikel 3
Krav vedrørende certificering af kerneplanter
1. Formeringsmateriale, bortset fra moderplanter og bortset fra grundstammer, der ikke tilhører nogen sort, skal efter anmodning certificeres officielt som kerneplante, hvis det er fastslået, at det opfylder følgende krav:
a)
Det er opformeret direkte fra en moderplante i overensstemmelse med artikel 13 eller 14.
b)
Det er ægte i forhold til dets sortsbeskrivelse, hvilket er verificeret i henhold til artikel 7.
c)
Det er vedligeholdt i overensstemmelse med artikel 8.
d)
Det opfylder sundhedskravene i artikel 10.
e)
Hvis Kommissionen i henhold til artikel 8, stk. 4, har givet dispensation til dyrkning af kernemoderplanter og kerneplanter på mark under ikke-insektsikre betingelser, er jorden i overensstemmelse med artikel 11.
f)
Det er i overensstemmelse med artikel 12 vedrørende fejl.
2. Moderplanten som omhandlet i stk. 1, litra a), skal enten være blevet accepteret i henhold til artikel 5 eller være blevet frembragt ved masseopformering, jf. artikel 13, eller ved mikroformering, jf. artikel 14.
3. Hvis en kernemoderplante eller kerneplante ikke længere opfylder kravene i artikel 7-12, skal leverandøren fjerne den/dem, så de(n) ikke er i nærheden af andre kernemoderplanter og kerneplanter. Den fjernede moderplante eller det fjernede materiale kan anvendes som basismateriale, certificeret materiale eller CAC-materiale, forudsat at den/det opfylder kravene i dette direktiv for de pågældende kategorier.
I stedet for at fjerne den/det pågældende moderplante eller materiale kan leverandøren træffe passende foranstaltninger til at sikre, at moderplanten eller materialet på ny opfylder kravene.
Artikel 4
Krav vedrørende certificering af grundstammer, der ikke tilhører nogen sort, som kerneplanter
1. En grundstamme, der ikke tilhører nogen sort, skal efter anmodning certificeres officielt som kerneplanter, hvis det er fastslået, at den opfylder følgende krav:
a)
Den er opformeret direkte fra en moderplante ved vegetativ eller kønnet formering; i tilfælde af kønnet formering er de bestøvende træer (bestøverne) produceret direkte ud fra en moderplante ved vegetativ formering.
b)
Den er ægte i forhold til beskrivelsen af dens art.
c)
Den er vedligeholdt i overensstemmelse med artikel 8.
d)
Den opfylder sundhedskravene i artikel 10.
e)
Hvis Kommissionen i henhold til artikel 8, stk. 4, har givet dispensation til dyrkning af kernemoderplanter og kerneplanter på mark under ikke-insektsikre betingelser, er jorden i overensstemmelse med artikel 11.
f)
Den er i overensstemmelse med artikel 12 vedrørende fejl.
2. Moderplanten som omhandlet i stk. 1, litra a), skal enten være blevet accepteret i henhold til artikel 6 eller være blevet frembragt ved masseopformering, jf. artikel 13, eller ved mikroformering, jf. artikel 14.
3. Hvis en grundstamme, der er en kernemoderplante eller kerneplante, ikke længere opfylder kravene i artikel 8-12, skal leverandøren fjerne den, så den ikke er i nærheden af andre kernemoderplanter og kerneplanter. Den fjernede grundstamme kan anvendes som basismateriale, certificeret materiale eller CAC-materiale, forudsat at den/det opfylder kravene i dette direktiv for de pågældende kategorier.
I stedet for at fjerne den pågældende grundstamme kan leverandøren træffe passende foranstaltninger til at sikre, at grundstammen på ny opfylder kravene.
Artikel 5
Krav vedrørende accept af en kernemoderplante
1. Det officielle ansvarlige organ accepterer en plante som kernemoderplante, hvis den er i overensstemmelse med artikel 7-12, og hvis dens ægthed i forhold til dens sortsbeskrivelse er fastslået i overensstemmelse med stk. 2, 3 og 4.
Denne accept skal ske på grundlag af en officiel inspektion samt de pågældende testresultater, fortegnelser og procedurer, jf. artikel 30.
2. Det officielle ansvarlige organ fastslår kernemoderplantens ægthed i forhold til dens sortsbeskrivelse på grundlag af observation af forekomsten af sortens karakteristika. Observationen baseres på et af følgende elementer:
a)
den officielle beskrivelse for sorter, der er registreret i et eller flere af de nationale registre, og for sorter, der er retligt beskyttet i kraft af sortsbeskyttelse
b)
den beskrivelse, der ledsager ansøgningen for sorter, der er genstand for en ansøgning om registrering i en medlemsstat, jf. artikel 5, stk. 1, i Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/97/EU (5)
c)
den beskrivelse, der ledsager ansøgningen for sorter, der er genstand for en ansøgning om registrering af en sortsbeskyttelse
d)
den officielt anerkendte beskrivelse, hvis sorten, der er omfattet af denne beskrivelse, er registreret i et nationalt register.
3. I tilfælde som nævnt i stk. 2, litra b) eller c), accepteres kernemoderplanten kun, hvis der foreligger en rapport, udarbejdet af et officielt ansvarligt organ i Unionen eller i et tredjeland, som dokumenterer, at den pågældende sort er selvstændig, ensartet og stabil. Indtil sorten er registreret, må den pågældende moderplante og det materiale, der produceres ud fra den, dog kun anvendes til produktion af basismateriale eller certificeret materiale og må ikke afsættes som kerneplanter, basismateriale eller certificeret materiale.
4. Hvis ægtheden i forhold til sortsbeskrivelsen kun kan fastslås på grundlag af en frugtplantes karakteristika, skal observationen af forekomsten af sortens karakteristika foretages med frugter fra en frugtplante, der er opformeret fra kernemoderplanten. Disse frugtplanter skal holdes adskilt fra kernemoderplanterne og kerneplanterne.
Frugtplanter skal inspiceres visuelt på de mest hensigtsmæssige tidspunkter af året under hensyntagen til de klimatiske forhold og vækstbetingelserne for planter af de pågældende slægter eller arter.
Artikel 6
Krav vedrørende accept af en grundstamme, der ikke tilhører nogen sort
Det officielle ansvarlige organ accepterer en grundstamme, der ikke tilhører nogen sort, som en kernemoderplante, hvis den er ægte i forhold til beskrivelsen af dens art og i overensstemmelse med artikel 8-12.
Denne accept skal ske på grundlag af en officiel inspektion samt testresultaterne og de fortegnelser og procedurer, der anvendes af leverandøren, jf. artikel 30.
Artikel 7
Kontrol af ægthed i forhold til sortsbeskrivelsen
Det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren kontrollerer regelmæssigt ægtheden af kernemoderplanter og kerneplanter i forhold til deres sortsbeskrivelse, jf. artikel 5, stk. 2 og 3, alt efter hvad der er relevant for den pågældende sort og den anvendte formeringsmetode.
Ud over den løbende kontrol af kernemoderplanter og kerneplanter kontrollerer det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren efter hver fornyelse de derved fremkomne kernemoderplanter.
Artikel 8
Krav vedrørende vedligeholdelse af kernemoderplanter og kerneplanter
1. Leverandørerne skal vedligeholde kernemoderplanter og kerneplanter i faciliteter, der er specielt indrettet til de pågældende slægter eller arter, og som i hele produktionsprocessen er sikret mod insekter og mod infektion via luftbårne vektorer og andre potentielle kilder.
Kandidat-kernemoderplanter skal opbevares beskyttet mod insekter og fysisk adskilt fra kernemoderplanter i faciliteter som omhandlet i første afsnit, indtil samtlige test vedrørende overholdelse af artikel 9, stk. 1 og 2, er tilendebragt.
2. Kernemoderplanter og kerneplanter skal vedligeholdes på en måde, der sikrer, at de i hele produktionsprocessen er individuelt identificeret.
3. Kernemoderplanter og kerneplanter skal dyrkes eller produceres - isoleret fra jordbunden - i potter med vækstmedium uden jord eller steriliseret vækstmedium. De skal være identificeret med etiketter, der sikrer deres sporbarhed.
4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan der for visse slægter eller arter gives tilladelse til, at en medlemsstat producerer kernemoderplanter og kerneplanter på mark under ikke-insektsikre betingelser. Sådanne planter identificeres ved hjælp af etiketter med henblik på at sikre deres sporbarhed. Nævnte tilladelse gives, under forudsætning af at den pågældende medlemsstat sørger for, at der træffes passende foranstaltninger til at forhindre, at planterne inficeres via luftbårne vektorer, rodkontakt, krydsinfektion via maskiner, poderedskaber og andre potentielle kilder.
5. Kernemoderplanter og kerneplanter kan vedligeholdes ved hjælp af kryopræservering.
6. Kernemoderplanter må kun anvendes i en periode, der beregnes på grundlag af den pågældende sorts stabilitet eller de miljømæssige forhold, de dyrkes under, og alle andre faktorer, der influerer på sortens stabilitet.
Artikel 9
Sundhedskrav til kandidat-kernemoderplanter og kernemoderplanter produceret ved fornyelse
1. En kandidat-kernemoderplante skal være fri for de skadegørere, der er opført i bilag I for den pågældende slægt eller art.
Det skal ved visuel inspektion af faciliteter og marker verificeres, at den pågældende kandidat-kernemoderplante er fri for de skadegørere, der er opført i bilag I for den pågældende slægt eller art.
Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
I tilfælde af tvivl om, hvorvidt de pågældende skadegørere er til stede, foretager det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren prøveudtagning og testning af den pågældende kandidat-kernemoderplante.
2. En kandidat-kernemoderplante skal være fri for de skadegørere, der er opført i bilag II for den pågældende slægt eller art.
Det skal ved visuel inspektion af faciliteter og marker og ved prøveudtagning og testning verificeres, at den pågældende kandidat-kernemoderplante er fri for de skadegørere, der er opført i bilag II for den pågældende slægt eller art.
Den visuelle inspektion, prøveudtagningen og testningen foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Prøveudtagningen og testningen foretages på den mest hensigtsmæssige tid af året under hensyntagen til de klimatiske forhold og plantens vækstbetingelser samt biologien hos de skadegørere, der er relevante for den pågældende plante. Der skal tillige foretages prøveudtagning og testning på et hvilket som helst tidspunkt af året i tilfælde af tvivl om, hvorvidt de pågældende skadegørere er til stede.
3. I forbindelse med prøveudtagning og testning som omhandlet i stk. 1 og 2 anvender medlemsstaterne protokoller fra Plantebeskyttelsesorganisationen for Europa og Middelhavsområderne (EPPO) eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender det officielle ansvarlige organ de relevante protokoller, der er udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Det officielle ansvarlige organ og, hvis det er relevant, leverandøren indsender prøverne til laboratorier, der er officielt accepteret af det officielle ansvarlige organ.
Testningen af kandidat-kernemoderplanter for virus, viroider, viruslignende sygdomme og fytoplasmaer skal ske ved hjælp af biologisk indeksering på indikatorplanter. Der kan anvendes andre testmetoder, såfremt medlemsstaten på grundlag af videnskabelig dokumentation, der er blevet underkastet peer-review, vurderer, at disse metoder giver lige så pålidelige resultater som biologisk indeksering på indikatorplanter.
4. Uanset stk. 2 er visuel inspektion, prøveudtagning og testning, hvis kandidat-kernemoderplanten er en kimplante, kun påkrævet med hensyn til virus, viroider eller viruslignende sygdomme, der overføres via pollen og er opført i bilag II for den pågældende slægt eller art, forudsat at en officiel inspektion har bekræftet, at den pågældende kimplante er avlet ud fra frø fra en plante, der er fri for symptomer, som fremkaldes af de pågældende virus, viroider og viruslignende sygdomme, og at den pågældende kimplante er blevet vedligeholdt i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1 og 3.
5. Stk. 1 og 3 finder også anvendelse på en kernemoderplante produceret ved fornyelse.
En kernemoderplante produceret ved fornyelse skal være fri for de virus og viroider, der er opført i bilag II for den pågældende slægt eller art.
Det skal ved visuel inspektion af faciliteter, marker og partier og ved prøveudtagning og testning verificeres, at den pågældende kernemoderplante er fri for disse virus og viroider.
Den visuelle inspektion, prøveudtagningen og testningen foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Artikel 10
Sundhedskrav til kernemoderplanter og kerneplanter
1. Kernemoderplanter eller kerneplanter skal være frie for de skadegørere, der er opført i bilag I, del A, og bilag II for den pågældende slægt eller art.
Det skal ved visuel inspektion af faciliteter, marker og partier verificeres, at de pågældende kernemoderplanter eller kerneplanter er frie for de skadegørere, der er opført i bilag I, del A, og bilag II for den pågældende slægt eller art. Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Den procentuelle andel af kernemoderplanter eller kerneplanter, der er inficeret med de i bilag I, del B, opførte skadegørere, må ikke overskride de deri fastsatte toleranceniveauer. Det skal ved visuel inspektion af faciliteter, marker og partier verificeres, at de pågældende kernemoderplanter eller kerneplanter overholder disse niveauer. Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
I tilfælde af tvivl om, hvorvidt de pågældende skadegørere er til stede, foretager det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren prøveudtagning og testning af den pågældende kernemoderplante eller kerneplante.
2. Det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren foretager visuel inspektion, prøveudtagning og testning af en kernemoderplante eller kerneplante som angivet i bilag IV for den pågældende slægt eller art.
3. I forbindelse med prøveudtagning og testning som omhandlet i stk. 1 anvender medlemsstaterne EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender det officielle ansvarlige organ de relevante protokoller, der er udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Det officielle ansvarlige organ og, hvis det er relevant, leverandøren indsender prøverne til laboratorier, der er officielt accepteret af det officielle ansvarlige organ.
4. Stk. 1 finder ikke anvendelse på kernemoderplanter og kerneplanter under kryopræservering.
Artikel 11
Krav til jorden
1. Kernemoderplanter og kerneplanter må kun dyrkes i jord, der er fri for alle skadegørere, som er opført i bilag III for den pågældende slægt eller art, og som er værter for virus, der kan angribe den pågældende slægt eller art. Det skal ved prøveudtagning og testning verificeres, at sådanne skadegørere ikke er til stede.
Prøveudtagningen foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Prøveudtagningen og testningen foretages, inden kernemoderplanterne eller kerneplanterne plantes, og gentages under dyrkningen, hvis der er mistanke om forekomst af de i første afsnit omhandlede skadegørere.
Prøveudtagningen og testningen foretages under hensyntagen til de klimatiske forhold og de i bilag III opførte skadegøreres biologi, og forudsat at de pågældende skadegørere er relevante for de pågældende kernemoderplanter eller kerneplanter.
2. Der skal ikke foretages prøveudtagning og testning, hvis der i mindst fem år ikke er dyrket planter, der er værter for de i bilag III for den pågældende slægt eller art opførte skadegørere, i produktionsjorden, og hvis der ikke er tvivl om fraværet af de relevante skadegørere i den pågældende jord.
Der skal ikke foretages prøveudtagning og testning, hvis det officielle ansvarlige organ på grundlag af en officiel inspektion konkluderer, at jorden er fri for alle de skadegørere, der er opført i bilag III for den pågældende slægt eller art, og som er værter for virus, der kan angribe den pågældende slægt eller art.
3. I forbindelse med prøveudtagning og testning som omhandlet i stk. 1 anvender medlemsstaterne EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender medlemsstaterne de relevante protokoller, der er udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Artikel 12
Krav vedrørende fejl, der kan forringe kvaliteten
Det skal ved visuel inspektion verificeres, at kernemoderplanter og kerneplanter er praktisk taget frie for fejl. Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren. Skader, misfarvning, arvæv eller udtørring betragtes som fejl, hvis de(n) påvirker kvaliteten og nytteværdien som formeringsmateriale.
Artikel 13
Krav vedrørende masseopformering, fornyelse og formering af kernemoderplanter
1. Leverandøren kan masseopformere eller forny en kernemoderplante, der er accepteret i henhold til artikel 5, stk. 1.
2. Leverandøren kan formere en kernemoderplante med henblik på produktion af kerneplanter.
3. Masseopformering, fornyelse og formering af kernemoderplanter skal ske i overensstemmelse med de i stk. 4 omhandlede protokoller.
4. Medlemsstaterne anvender protokoller for masseopformering, fornyelse og formering af kernemoderplanter. Medlemsstaterne anvender EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender medlemsstaterne relevante protokoller udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Protokoller som omhandlet i første afsnit skal være afprøvet på de pågældende slægter eller arter i et tidsrum, der anses for passende for de pågældende slægter eller arter. Tidsrummet anses for passende, når det muliggør validering af planternes fænotype for så vidt angår ægtheden i forhold til sortsbeskrivelsen baseret på observation af frugtsætningen eller grundstammernes vegetative udvikling.
5. Leverandøren må kun forny kernemoderplanten indtil udløbet af den i artikel 8, stk. 6, omhandlede periode.
Artikel 14
Krav vedrørende masseopformering, fornyelse og formering af kernemoderplanter ved mikroformering
1. Masseopformering, fornyelse og formering af kernemoderplanter ved hjælp af mikroformering med henblik på produktion af andre kernemoderplanter eller kerneplanter skal ske i overensstemmelse med de i stk. 2 omhandlede protokoller.
2. Medlemsstaterne anvender protokoller for mikroformering af kernemoderplanter og kerneplanter, som skal være EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender medlemsstaterne relevante protokoller udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Medlemsstaterne må kun anvende protokoller, der er blevet afprøvet på de pågældende slægter eller arter i et tidsrum, der anses for tilstrækkeligt til at muliggøre validering af planternes fænotype for så vidt angår ægtheden i forhold til sortsbeskrivelsen baseret på observation af frugtsætningen eller grundstammernes vegetative udvikling.
AFDELING 2
Krav til basismateriale
Artikel 15
Krav vedrørende certificering af basismateriale
1. Formeringsmateriale, bortset fra moderplanter til basismateriale og bortset fra grundstammer, der ikke tilhører nogen sort, skal efter anmodning certificeres officielt som basismateriale, hvis det opfylder kravene i stk. 2, 3 og 4.
2. Formeringsmaterialet skal være opformeret fra en moderplante til basismateriale.
En moderplante til basismateriale skal opfylde et af følgende krav:
a)
Den skal være avlet ud fra kerneplanter, eller
b)
den skal være produceret ud fra en moderplante til basismateriale ved masseopformering, jf. artikel 19.
3. Formeringsmaterialet skal opfylde kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 6, og artikel 12.
4. Formeringsmaterialet skal opfylde de supplerende krav vedrørende:
a)
sundhed, jf. artikel 16
b)
jorden, jf. artikel 17
c)
vedligeholdelse af moderplanter til basismateriale og basismateriale, jf. artikel 18, og
d)
særlige betingelser vedrørende formering, jf. artikel 19.
5. En grundstamme, der ikke tilhører nogen sort, skal efter anmodning certificeres officielt som basismateriale, hvis den er ægte i forhold til beskrivelsen af dens art og opfylder kravene i artikel 8, stk. 2 og 6, samt de supplerende krav i artikel 12, 16, 17, 18 og 19.
6. Ved anvendelsen af denne afdeling gælder enhver henvisning i de i stk. 3 og 5 nævnte bestemmelser til kernemoderplanter som en henvisning til moderplanter til basismateriale, og enhver henvisning til kerneplanter gælder som en henvisning til basismateriale.
7. Hvis en moderplante til basismateriale eller basismateriale ikke længere opfylder kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 2 og 6, og artikel 12, 16 og 17, skal leverandøren fjerne den/det, så den/det ikke er i nærheden af andre moderplanter til basismateriale og andet basismateriale. Den fjernede moderplante eller det fjernede materiale kan anvendes som certificeret materiale eller CAC-materiale, forudsat at den/det opfylder kravene i dette direktiv for de pågældende kategorier.
I stedet for at fjerne den/det pågældende moderplante eller materiale kan leverandøren træffe passende foranstaltninger til at sikre, at moderplanten eller materialet på ny opfylder kravene.
8. Hvis en grundstamme, der ikke tilhører nogen sort, er en moderplante til basismateriale eller basismateriale, der ikke længere opfylder kravene i artikel 8, stk. 2 og 6, og artikel 12, 16 og 17, skal leverandøren fjerne den, så den ikke er i nærheden af andre moderplanter til basismateriale og andet basismateriale. Den fjernede grundstamme kan anvendes som certificeret materiale eller CAC-materiale, forudsat at den opfylder kravene i dette direktiv vedrørende de pågældende kategorier.
I stedet for at fjerne den pågældende grundstamme kan leverandøren træffe passende foranstaltninger til at sikre, at grundstammen på ny opfylder kravene.
Artikel 16
Sundhedskrav
1. En moderplante til basismateriale eller basismateriale skal være fri(t) for de skadegørere, der er opført i bilag I, del A, og bilag II for den pågældende slægt eller art.
Det skal ved visuel inspektion af faciliteter, marker og partier verificeres, at den pågældende moderplante til basismateriale eller det pågældende basismateriale er fri(t) for de skadegørere, der er opført i bilag I, del A, og bilag II for den pågældende slægt eller art. Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Den procentuelle andel af moderplanter til basismateriale eller basismateriale, der er inficeret med de i bilag I, del B, opførte skadegørere, må ikke overskride de deri fastsatte toleranceniveauer. Det skal ved visuel inspektion af faciliteter, marker og partier verificeres, at den pågældende moderplante til basismateriale eller det pågældende basismateriale overholder disse niveauer. Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
I tilfælde af tvivl om, hvorvidt de pågældende skadegørere er til stede, foretager det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren prøveudtagning og testning af den pågældende moderplante til basismateriale eller det pågældende basismateriale.
2. Det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren foretager visuel inspektion, prøveudtagning og testning af en moderplante til basismateriale eller basismateriale som angivet i bilag IV for den pågældende slægt eller art.
3. I forbindelse med prøveudtagning og testning som omhandlet i stk. 1 anvender medlemsstaterne EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender det officielle ansvarlige organ de relevante protokoller, der er udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Det officielle ansvarlige organ og, hvis det er relevant, leverandøren indsender prøverne til laboratorier, der er officielt accepteret af det officielle ansvarlige organ.
4. Stk. 1 finder ikke anvendelse på moderplanter til basismateriale og basismateriale under kryopræservering.
Artikel 17
Krav til jorden
1. Moderplanter til basismateriale og basismateriale må kun dyrkes i jord, der er fri for alle skadegørere, som er opført i bilag III for den pågældende slægt eller art, og som er værter for virus, der kan angribe den pågældende slægt eller art. Det skal ved prøveudtagning og testning verificeres, at sådanne skadegørere, som er værter for virus, ikke er til stede.
Prøveudtagningen foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Prøveudtagningen og testningen foretages, inden de pågældende moderplanter til basismateriale eller det pågældende basismateriale plantes, og gentages under dyrkningen, hvis der er mistanke om forekomst af de i første afsnit omhandlede skadegørere.
Prøveudtagningen og testningen foretages under hensyntagen til de klimatiske forhold og de i bilag III opførte skadegøreres biologi, og forudsat at de pågældende skadegørere er relevante for de pågældende moderplanter til basismateriale eller det pågældende basismateriale.
2. Der skal ikke foretages prøveudtagning og testning, hvis der i mindst fem år ikke er dyrket planter, der er værter for de i bilag III for den pågældende slægt eller art opførte skadegørere, i produktionsjorden, og hvis der ikke er tvivl om fraværet af de relevante skadegørere i den pågældende jord.
Der skal ikke foretages prøveudtagning og testning, hvis det officielle ansvarlige organ på grundlag af en officiel inspektion konkluderer, at jorden er fri for alle de skadegørere, der er opført i bilag III for den pågældende slægt eller art, og som er værter for virus, der kan angribe den pågældende slægt eller art.
3. I forbindelse med prøveudtagning og testning som omhandlet i stk. 1 anvender medlemsstaterne EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender medlemsstaterne de relevante protokoller, der er udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Artikel 18
Krav vedrørende vedligeholdelse af moderplanter til basismateriale og basismateriale
1. Moderplanter til basismateriale og basismateriale skal vedligeholdes på marker, der er isoleret fra potentielle kilder til infektion via luftbårne vektorer, rodkontakt, krydsinfektion via maskiner, poderedskaber og andre potentielle kilder.
2. Isolationsafstanden for de i stk. 1 omhandlede marker skal afhænge af de regionale forhold, hvilken type formeringsmateriale der er tale om, forekomsten af skadegørere i det pågældende område og de relevante risici som fastlagt af det officielle ansvarlige organ på grundlag af offentlige inspektioner.
Artikel 19
Betingelser vedrørende masseopformering
1. Moderplanter til basismateriale, der er avlet ud fra kerneplanter efter betydningen i artikel 15, stk. 2, litra a), kan masseopformeres i flere generationer med det formål at frembringe det nødvendige antal moderplanter til basismateriale. Moderplanterne til basismateriale skal masseopformeres i overensstemmelse med artikel 13 eller ved mikroformering, jf. artikel 14. Det maksimale tilladte antal generationer og den maksimale tilladte levetid for moderplanter til basismateriale er angivet i bilag V for de relevante slægter og arter.
2. Hvis flere generationer af moderplanter til basismateriale er tilladt, kan hver enkelt generation, bortset fra den første, hidrøre fra en hvilken som helst tidligere generation.
3. Forskellige generationer af formeringsmateriale skal holdes adskilt fra hinanden.
AFDELING 3
Krav til certificeret materiale
Artikel 20
Certificeret materiale - krav vedrørende certificering
1. Formeringsmateriale, bortset fra moderplanter, og frugtplanter, skal efter anmodning certificeres officielt som certificeret materiale, hvis de(t) opfylder kravene i stk. 2, 3 og 4.
2. Formeringsmaterialet, og frugtplanter, skal være opformeret fra en certificeret moderplante.
En certificeret moderplante skal opfylde et af følgende krav:
a)
Den skal være avlet ud fra kerneplanter.
b)
Den skal være avlet ud fra basismateriale.
3. Formeringsmaterialet, og frugtplanter, skal opfylde kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 6, og artikel 12, 21 og 22.
4. Formeringsmaterialet, og frugtplanter, skal opfylde sundhedskravene i artikel 21.
Formeringsmaterialet, og frugtplanter, skal være opformeret fra en certificeret moderplante, for hvilken kravene til jord i artikel 22 er opfyldt.
5. En grundstamme, der ikke tilhører nogen sort, skal efter anmodning certificeres officielt som certificeret materiale, hvis den er ægte i forhold til beskrivelsen af dens art og opfylder kravene i artikel 8, stk. 6, samt de supplerende krav i artikel 12, 21 og 22.
6. Ved anvendelsen af denne afdeling gælder enhver henvisning i de i stk. 3 og 5 nævnte bestemmelser til kernemoderplanter som en henvisning til certificerede moderplanter, og enhver henvisning til kerneplanter gælder som en henvisning til certificeret materiale.
7. Hvis en certificeret moderplante eller certificeret materiale ikke længere opfylder kravene i artikel 7, artikel 8, stk. 6, og artikel 12, 21 og 22, skal leverandøren fjerne den/det, så den/det ikke er i nærheden af andre certificerede moderplanter og andet certificeret materiale. Den fjernede moderplante eller det fjernede materiale kan anvendes som CAC-materiale, forudsat at den/det opfylder kravene i afdeling 4.
I stedet for at fjerne den/det pågældende moderplante eller materiale kan leverandøren træffe passende foranstaltninger til at sikre, at moderplanten eller materialet på ny opfylder kravene.
8. Hvis en grundstamme, der ikke tilhører nogen sort, er en certificeret moderplante eller certificeret materiale, der ikke længere opfylder kravene i artikel 8, stk. 6, og artikel 12, 21 og 22, skal leverandøren fjerne den, så den ikke er i nærheden af andre certificerede moderplanter og andet certificeret materiale. Den fjernede moderplante eller det fjernede materiale kan anvendes som CAC-materiale, forudsat at den/det opfylder kravene i afdeling 4.
I stedet for at fjerne den pågældende grundstamme kan leverandøren træffe passende foranstaltninger til at sikre, at grundstammen på ny opfylder kravene.
Artikel 21
Sundhedskrav
1. En certificeret moderplante eller certificeret materiale skal være fri(t) for de skadegørere, der er opført i bilag I, del A, og bilag II for den pågældende slægt eller art.
Det skal ved visuel inspektion af faciliteter, marker og partier verificeres, at den/det pågældende certificerede moderplante eller certificerede materiale er fri(t) for de skadegørere, der er opført i bilag I, del A, og bilag II for den pågældende slægt eller art. Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Den procentuelle andel af certificerede moderplanter eller certificeret materiale, der er inficeret med de i bilag I, del B, opførte skadegørere, må ikke overskride de deri fastsatte toleranceniveauer. Det skal ved visuel inspektion af faciliteter, marker og partier verificeres, at den/det pågældende certificerede moderplante eller certificerede materiale overholder disse niveauer. Den visuelle inspektion foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
I tilfælde af tvivl om, hvorvidt de pågældende skadegørere er til stede, foretager det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren prøveudtagning og testning af den/det pågældende certificerede moderplante eller certificerede materiale.
2. Det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren foretager visuel inspektion, prøveudtagning og testning af en certificeret moderplante eller certificeret materiale som angivet i bilag IV for den pågældende slægt eller art.
3. I forbindelse med prøveudtagning og testning som omhandlet i stk. 1 anvender medlemsstaterne EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender det officielle ansvarlige organ de relevante protokoller, der er udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
Det officielle ansvarlige organ og, hvis det er relevant, leverandøren indsender prøverne til laboratorier, der er officielt accepteret af det officielle ansvarlige organ.
4. Stk. 1 finder ikke anvendelse på certificerede moderplanter og certificeret materiale under kryopræservering.
Artikel 22
Krav til jorden
1. Certificerede moderplanter må kun dyrkes i jord, der er fri for alle skadegørere, som er opført i bilag III for den pågældende slægt eller art, og som er værter for virus, der kan angribe den pågældende slægt eller art. Det skal ved prøveudtagning og testning verificeres, at sådanne skadegørere, som er værter for virus, ikke er til stede.
Prøveudtagningen foretages af det officielle ansvarlige organ og eventuelt leverandøren.
Prøveudtagningen og testningen foretages, inden den certificerede moderplante plantes, og gentages under dyrkningen, hvis der er mistanke om forekomst af de i første afsnit omhandlede skadegørere.
Prøveudtagningen og testningen foretages under hensyntagen til de klimatiske forhold og de i bilag III opførte skadegøreres biologi, og forudsat at de pågældende skadegørere er relevante for de(t) pågældende certificerede moderplanter eller certificerede materiale.
2. Der skal ikke foretages prøveudtagning og testning, hvis der i mindst fem år ikke er dyrket planter, der er værter for de i bilag III for den pågældende slægt eller art opførte skadegørere, i produktionsjorden, og hvis der ikke er tvivl om fraværet af de relevante skadegørere i den pågældende jord.
Der skal ikke foretages prøveudtagning og testning, hvis det officielle ansvarlige organ på grundlag af en officiel inspektion konkluderer, at jorden er fri for alle de skadegørere, der er opført i bilag III for den pågældende slægt eller art, og som er værter for virus, der kan angribe den pågældende slægt eller art.
Der skal ikke foretages prøveudtagning og testning af certificerede frugtplanter.
3. I forbindelse med prøveudtagning og testning som omhandlet i stk. 1 anvender medlemsstaterne EPPO-protokoller eller andre internationalt anerkendte protokoller. Hvis der ikke findes sådanne protokoller, anvender medlemsstaterne de relevante protokoller, der er udarbejdet på nationalt plan. I så fald skal medlemsstaten efter anmodning stille disse protokoller til rådighed for de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
AFDELING 4
Krav til CAC-materiale
Artikel 23
Betingelser vedrørende CAC-materiale, bortset fra grundstammer, der ikke tilhører nogen sort
1. CAC-materiale, bortset fra grundstammer, der ikke tilhører nogen sort, må kun afsættes, hvis det er fastslået, at det opfylder følgende krav:
a)
Det er opformeret fra materiale fra en identificeret kilde, som er registreret af leverandøren.
b)
Det er ægte i forhold til sin sortsbeskrivelse, jf. artikel 25.
c)
Det opfylder sundhedskravene i artikel 26.
d)
Det er i overensstemmelse med artikel 27 vedrørende fejl.
2. Foranstaltningerne til efterkommelse af stk. 1 gennemføres af leverandøren.
3. Hvis CAC-materiale ikke længere opfylder kravene i stk. 1, træffer leverandøren en af følgende foranstaltninger:
a)
Han fjerner det pågældende materiale, så det ikke er i nærheden af andet CAC-materiale, eller
b)
han træffer passende foranstaltninger til at sikre, at materialet på ny opfylder kravene.
Artikel 24
Betingelser vedrørende CAC-materiale for så vidt angår grundstammer, der ikke tilhører nogen sort
1. For så vidt angår grundstammer, der ikke tilhører nogen sort, skal CAC-materiale opfylde følgende krav:
a)
Det er ægte i forhold til beskrivelsen af dets art.
b)
Det opfylder sundhedskravene i artikel 26.
c)
Det er i overensstemmelse med artikel 27 vedrørende fejl.
2. Foranstaltningerne til efterkommelse af kravene i stk. 1 gennemføres af leverandøren.
3. Hvis CAC-materiale ikke længere opfylder kravene i stk. 1, træffer leverandøren en af følgende foranstaltninger:
a)
Han fjerner det pågældende materiale, så det ikke er i nærheden af andet CAC-materiale, eller
b)
han træffer passende foranstaltninger til at sikre, at materialet på ny opfylder kravene.
Artikel 25
Ægthed i forhold til sortsbeskrivelsen
1. CAC-materiales ægthed i forhold til dets sortsbeskrivelse fastslås på grundlag af observation af forekomsten af sortens karakteristika. Observationen baseres på et af følgende elementer:
a)
den officielle beskrivelse for registrerede sorter, jf. Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/97/EU, og for sorter, der er retligt beskyttet i kraft af sortsbeskyttelse, eller
b)
den beskrivelse, der ledsager ansøgningen for sorter, der er genstand for en ansøgning om registrering i en medlemsstat, jf. gennemførelsesdirektiv 2014/97/EU
c)
den beskrivelse, der ledsager en ansøgning om sortsbeskyttelse
d)
den officielt anerkendte beskrivelse af en sort, jf. artikel 7, stk. 2, litra c), nr. iii), i direktiv 2008/90/EF.
2. CAC-materialets ægthed i forhold til dets sortsbeskrivelse skal kontrolleres løbende ved observation af forekomsten af sortens karakteristika i det pågældende CAC-materiale.
Artikel 26
Sundhedskrav
1. CAC-materiale skal være praktisk taget frit for de skadegørere, der er opført i bilag I og II for den pågældende slægt eller art.
Det skal ved visuel inspektion, foretaget af leverandøren, af faciliteter, marker og partier verificeres, at det pågældende CAC-materiale er praktisk taget frit for de skadegørere, der er opført i bilag I og II for den pågældende slægt eller art.
I tilfælde af tvivl om, hvorvidt de pågældende skadegørere er til stede, skal leverandøren foretage prøveudtagning og testning af det pågældende CAC-materiale.
2. Leverandøren foretager visuel inspektion, prøveudtagning og testning af CAC-materiale som angivet i bilag IV for den pågældende slægt eller art.
3. Stk. 1 finder ikke anvendelse på CAC-materiale under kryopræservering.
4. Ud over kravene i stk. 1 and 2 skal CAC-materiale af arterne Citrus L., Fortunella Swingle og Poncirus Raf. opfylde samtlige af følgende krav:
a)
Det er produceret ud fra materiale fra en identificeret kilde, og det er ved prøveudtagning og testning verificeret, at den pågældende materialekilde er fri for de skadegørere, der er opført i bilag II for de pågældende arter.
b)
Det er siden begyndelsen af den sidste, afsluttede vækstperiode ved visuel inspektion, prøveudtagning og testning verificeret, at materialet er praktisk taget frit for de skadegørere, der er opført i bilag II for de pågældende arter.
Artikel 27
Krav vedrørende fejl
Det skal ved visuel inspektion verificeres, at CAC-materiale er praktisk taget frit for fejl. Skader, misfarvning, arvæv eller udtørring betragtes som fejl, hvis de(n) påvirker kvaliteten og nytteværdien som formeringsmateriale.
KAPITEL 3
SÆRLIGE KRAV TIL LEVERANDØRER, DER ER BESKÆFTIGET MED PRODUKTION ELLER REPRODUKTION AF FORMERINGSMATERIALE OG FRUGTPLANTER
Artikel 28
Plan for identifikation og overvågning af kritiske punkter i produktionsprocessen
Under produktionen af formeringsmateriale og frugtplanter sikrer medlemsstaterne, at leverandører opererer med en plan for identifikation og overvågning af kritiske punkter i produktionsprocessen for de relevante slægter eller arter. Denne plan skal som minimum omfatte følgende elementer:
a)
planternes placering og antal
b)
dyrkningstidspunktet
c)
formeringsaktiviteter
d)
emballerings-, opbevarings- og transportaktiviteter.
Artikel 29
Opbevaring af oplysninger om overvågningen med henblik på kontrol
1. Medlemsstaterne sikrer, at leverandører gemmer fortegnelser med oplysninger om overvågningen af de kritiske punkter, jf. artikel 6, stk. 1, i direktiv 2008/90/EF, og efter anmodning stiller dem til rådighed med henblik på kontrol.
2. Nævnte fortegnelser skal være tilgængelige i mindst tre år efter produktionen af det pågældende materiale.
3. Medlemsstaterne sikrer, at leverandører gemmer fortegnelser over markinspektioner, prøveudtagning og testning, så længe det pågældende formeringsmateriale eller de pågældende frugtplanter er under leverandørernes kontrol, og i mindst tre år efter at det pågældende formeringsmateriale eller de pågældende frugtplanter er blevet fjernet eller afsat.
KAPITEL 4
OFFICIELLE INSPEKTIONER
Artikel 30
Almindelige krav vedrørende officielle inspektioner
1. Officielle inspektioner skal bestå i visuelle inspektioner og, hvis det er relevant, prøveudtagning og testning.
2. I forbindelse med de officielle inspektioner lægger det officielle ansvarlige organ særlig vægt på:
a)
egnetheden og den faktiske anvendelse af de metoder, som leverandøren anvender til kontrol af de enkelte kritiske punkter i produktionsprocessen
b)
det generelle kompetenceniveau blandt leverandørens personale i forhold til udøvelsen af de aktiviteter, der er fastsat i artikel 6, stk. 1, i direktiv 2008/90/EF.
3. Medlemsstaterne sikrer, at de officielle ansvarlige organer fører og gemmer fortegnelser over resultaterne af og datoerne for alle markinspektioner og enhver prøveudtagning og testning, som de foretager.
KAPITEL 5
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 31
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2016 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2017.
Lovene og bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 32
Overgangsbestemmelser
Medlemsstaterne kan indtil den 31. december 2022 tillade afsætning på deres eget område af formeringsmateriale og frugtplanter produceret ud fra kernemoderplanter, moderplanter til basismateriale og certificerede moderplanter eller CAC-materiale, der fandtes inden den 1. januar 2017, og som er blevet officielt certificeret eller opfylder betingelserne for klassificering som CAC-materiale før den 31. december 2022. Sådant formeringsmateriale og sådanne frugtplanter skal, når de(t) afsættes, være identificeret med en henvisning til denne artikel på etiketten og i et dokument.
Artikel 33
Ophævelse
Direktiv 93/48/EØF og 93/64/EØF ophæves.
Artikel 34
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 35
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. oktober 2014.
A BIZOTTSÁG 2014/98/EU VÉGREHAJTÁSI IRÁNYELVE
(2014. október 15.)
a 2008/90/EK tanácsi irányelvnek az ugyanazon irányelv I. mellékletében említett gyümölcstermő növénynemzetségekre és növényfajokra vonatkozó különleges követelmények, a szállítók által teljesítendő különleges követelmények és a hivatalos vizsgálatokra vonatkozó részletes szabályok tekintetében történő végrehajtásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a gyümölcstermő növények szaporítóanyagai, illetve a gyümölcstermesztésre szánt gyümölcstermő növények forgalmazásáról szóló, 2008. szeptember 29-i 2008/90/EK tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 4. cikkére, 6. cikke (4) bekezdésére, 9. cikke (1) bekezdésére és 13. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
A prebázis, a bázis és a certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok tanúsítására és forgalmazására vonatkozó rendelkezéseket indokolt az ezen irányelv hatálya alá tartozó különféle nemzetségek és fajok eltérő termelési ciklusainak figyelembevételével meghatározni.
(2)
A prebázis szaporítóanyagból előállított szaporító- és ültetési anyagok megfelelő egészségi állapotának és minőségének biztosítása érdekében szükséges, hogy a prebázis szaporítóanyag megfeleljen bizonyos, az egészség és a minőség tekintetében meghatározott, nagyon szigorú követelményeknek.
(3)
A prebázis szaporítóanyagok azonosításának és minőségének biztosítása érdekében célszerű szabályokat megállapítani az azon fajtával való azonosság megállapítására és ellenőrzésére vonatkozóan, amely fajtához az adott szaporítóanyag tartozik. Ezenkívül a prebázis szaporítóanyagok azonosításáról és megfelelő minőségéről indokolt a szaporításukra - beleértve a megújítást és felszaporítást - vonatkozó szabályok révén is gondoskodni. A prebázis szaporítóanyagok megfelelő egészségi állapotának biztosítása érdekében fontos megállapítani az érintett nemzetségek és fajok tekintetében a károsítóktól való mentességgel, a vizsgálatokkal, a mintavétellel és a teszteléssel kapcsolatban alkalmazandó szabályokat. Ezen túlmenően a szóban forgó szaporítóanyagok minőségét a hibákra vonatkozó szabályok elfogadása révén is biztosítani kell.
(4)
A meghatározott fajtához nem tartozó alanyok azonosításának és minőségének biztosítása érdekében az ilyen alanyoknak meg kell felelniük azon faj leírásának, amelyhez tartoznak.
(5)
Az ültetési anyagoktól eltérő, bázis vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok előállítására szánt növényeket azonosítani kell. E növények az úgynevezett anyanövények. Indokolt, hogy a prebázis szaporítóanyagok előállítására szánt anyanövényekre (a továbbiakban: prebázis anyanövények) ugyanazok a követelmények vonatkozzanak, mint a prebázis szaporítóanyagokra. A prebázis anyanövényeket és a prebázis szaporítóanyagokat a teljes előállítási folyamat során azonosítani kell. Az illetékes hivatalos szervnek az adott növényfajtára jellemző tulajdonságok kifejeződésének megfigyelése révén meg kell győződnie arról, hogy a prebázis anyanövény megfelel a fajtaleírásnak. Ezenkívül indokolt rendszeresen ellenőrizni a prebázis anyanövény és a belőle előállított prebázis szaporítóanyag fajtaleírásnak való megfelelését.
(6)
A tanúsításra szánt szaporítóanyagok esetében a fajtaleírásnak való megfelelést a következők alapján kell megállapítani: olyan hivatalos fajtaleírás, amely biztosítja, hogy az adott fajta megkülönböztethető, egynemű és állandó legyen, a nyilvántartásba vétel vagy növényfajta-oltalom iránti kérelmet kísérő fajtaleírás, illetve valamely hivatalosan elismert fajtaleírás. A hivatalosan elismert leírással rendelkező fajták esetében helyénvaló megkövetelni, hogy az érintett fajták legyenek bejegyezve valamely nemzeti nyilvántartásba, biztosítva ezáltal, hogy a fajtaleírás érvényes legyen a tanúsítás tárgyát képező szaporítóanyagra.
(7)
A prebázis és a bázis szaporítóanyagok esetében indokolt, hogy a fajtaleírásnak való megfelelés a fajta valamely tagállamban való nyilvántartásba vétele iránti kérelemhez csatolt fajtaleírás és a növényfajta-oltalom nyilvántartásba vétele iránti kérelmet kísérő fajtaleírás alapján is megállapítható legyen, feltéve, hogy az Unióban vagy valamely harmadik országban már rendelkezésre áll olyan jelentés, amelyből kitűnik, hogy a szóban forgó fajta megkülönböztethető, egynemű és állandó. E lehetőség megadása azt a célt szolgálja, hogy gyorsabb ütemben végre lehessen hajtani a tanúsítási folyamat kezdeti szakaszait azokban az esetekben, amikor a fajta nyilvántartásba vétele még folyamatban van, de már csaknem lezárult. Annak érdekében azonban, hogy az érintett szaporítóanyagok felhasználói számára biztosított legyen az átláthatóság és a megalapozott döntések meghozatalának a lehetősége, indokolt úgy rendelkezni, hogy a szaporítóanyagok csak a fajta nyilvántartásba vételének megtörténte után legyenek forgalmazhatók.
(8)
Fontos szigorú rendelkezések révén megóvni a prebázis szaporítóanyagokat a károsítóval való fertőzöttség valamennyi típusától. Ennek érdekében a szállítókat kötelezni kell arra, hogy a prebázis anyanövényeket és a prebázis szaporítóanyagokat olyan, erre a célra kijelölt létesítményekben tartsák fenn, amelyek rovaroktól mentesek, és amelyek biztosítják, hogy sem légbeli vektorok útján terjedő, sem más forrásból eredő fertőzés ne következzen be. Ugyanezen okból célszerű a prebázis anyanövényeket és a prebázis szaporítóanyagokat a talajtól elszigetelten, talajmentes vagy sterilizált termesztőközeget tartalmazó edényekben termeszteni vagy előállítani. Az egyedi termelési szükségletek kielégítése érdekében mindazonáltal indokolt lehetővé tenni a tagállamok számára, hogy engedélyt kérjenek prebázis anyanövények és prebázis szaporítóanyagok szabadföldi termelésére, feltéve, hogy megfelelő intézkedéseket hoznak a releváns károsítókkal való megfertőződés megelőzésére.
(9)
A 2000/29/EK tanácsi irányelv (2) egyes károsító szervezetek tekintetében meghatározza az Unióba történő behurcolás és az Unión belüli terjedés megelőzésére vonatkozó szabályokat. Ezek közé tartoznak azok a meghatározott nemzetségekre és fajokra vonatkozó követelmények is, amelyek kiegészítik az ezen irányelvben a 2000/29/EK irányelv hatálya alá tartozó károsító szervezetek tekintetében megállapított tanúsítási követelményeket. Szükség van egyéb károsító szervezetekkel kapcsolatos további szabályok megállapítására. Ha valamely károsító elfogadhatatlan mértékű károsodást okozhat az érintett nemzetségek vagy fajok prebázis szaporítóanyagának egészségi állapotát vagy hasznosíthatóságát illetően, elő kell írni az attól való mentességet. Az érintett károsítókat jegyzékbe kell foglalni. Amennyiben valamely károsító csak akkor okozhat ilyen károsodást, ha jelenlétének mértéke meghalad egy meghatározott szintet, jelenlétét csak a szóban forgó szintet meghaladó mérték esetében kell megtiltani. Ezeket a károsítókat a mentesség követelménye által érintett károsítóktól elkülönítve kell jegyzékbe foglalni.
(10)
A prebázisanyanövény-jelöltek képezik a szaporító- és az ültetési anyagok előállítási és tanúsítási folyamatának kiindulópontját. Ezért indokolt a legszigorúbb növény-egészségügyi követelményeket alkalmazni rájuk, ezáltal biztosítva a releváns károsítóktól való mentességüket. Az érintett növénynemzetségek, illetve -fajok, valamint az érintett releváns károsítók biológiai jellemzőinek és tulajdonságainak figyelembevételével kötelezővé kell tenni a prebázisanyanövény-jelölteken az I. mellékletben felsorolt károsítók jelenlétének megállapítása céljából végrehajtandó vizuális vizsgálatot. Amennyiben felmerül az említett károsítók jelenlétének gyanúja, a megállapítások pontosságának biztosítása érdekében a prebázisanyanövény-jelöltek mindegyikét mintavételnek és tesztelésnek kell alávetni. Minden egyes prebázisanyanövény-jelöltet tesztelni kell a II. mellékletben felsorolt károsítók vonatkozásában, abból a célból, hogy teljes bizonyossággal meg lehessen győződni a jelölteknek a releváns károsítóktól való mentességéről. Nagyon hasonló követelményeket indokolt alkalmazni a megújítás révén előállított prebázis anyanövényekre is, tekintettel azoknak a termelési és a tanúsítási folyamat további szakaszaiban betöltött fontos szerepére.
(11)
Az érintett növénynemzetségek, illetve -fajok, valamint az érintett releváns károsítók biológiai jellemzőinek és tulajdonságainak figyelembevételével kötelezővé kell tenni a prebázis anyanövényeken, illetve a prebázis szaporítóanyagokon az I. és a II. mellékletben felsorolt károsítók jelenlétének megállapítása céljából végrehajtandó vizuális vizsgálatot. Amennyiben felmerül az említett károsítók jelenlétének gyanúja, a megállapítások pontosságának biztosítása érdekében a prebázis anyanövényeket és a prebázis szaporítóanyagokat mintavételnek és tesztelésnek kell alávetni.
(12)
Az érintett növénynemzetségek, illetve -fajok, valamint az érintett károsítók biológiai jellemzőinek és tulajdonságainak figyelembevételével megfelelő szabályokat kell megállapítani a bázis anyanövények, a bázis szaporítóanyagok, a certifikált (tanúsított) anyanövények és a certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok esetében elvégzendő vizuális vizsgálatok, mintavétel és tesztelés gyakoriságára vonatkozóan. Ezeknek a szabályoknak az illetékes hivatalos szervek és a gyümölcstermő növények termesztői által a nemzeti tanúsítási rendszerek alkalmazása során szerzett tapasztalatokon kell alapulniuk. Megállapításukkor figyelembe kell venni a meghatározott kategóriákat használók igényeit.
(13)
Bizonyos károsítók - különösen a fonálférgek - talajban való jelenléte elfogadhatatlan mértékű károsodást okozhat az érintett növények egészségi állapotát és hasznosíthatóságát illetően, amennyiben a szóban forgó károsítók az adott nemzetségeket vagy fajokat megtámadó vírusok gazdaszervezetei. Ezért ezeket a károsítókat a többitől elkülönítve kell jegyzékbe foglalni és azonosítani, és meg kell tiltani a szaporító-, illetve ültetési anyag előállítására szolgáló talajban való jelenlétüket, hacsak tesztelés útján megállapítást nem nyer, hogy e károsítók mentesek a releváns vírusoktól. Mintavételt és tesztelést kell alkalmazni annak megállapítására, hogy a szóban forgó károsítók, illetve a releváns vírusok jelen vannak-e. A mintavételre és a tesztelésre vonatkozó szabályokat a szaporító- és az ültetési anyagok különböző kategóriáinak figyelembevételével célszerű meghatározni. Az arányosság szellemében azonban bizonyos feltételek mellett helyénvaló eltekinteni a mintavételtől és a teszteléstől, ha a gazdanövényeket az előállítás helyszínéül szolgáló földterületen legalább öt éve nem termesztik.
(14)
Amennyiben sor kerül mintavételre és tesztelésre, e tevékenységeket az Európai és Földközi-tenger melléki Növényvédelmi Szervezet (EPPO) protokolljainak vagy más, nemzetközileg elismert protokolloknak megfelelően kell végrehajtani. Ez elengedhetetlen annak biztosításához, hogy az uniós mintavételi és tesztelési gyakorlat lépést tartson a nemzetközi tudományos és műszaki fejlődéssel. Amennyiben ilyen protokoll nem áll rendelkezésre, a mintavételt és a tesztelést a nemzeti szinten megállapított vonatkozó protokollok alapján kell elvégezni.
(15)
A prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok minőségét és hasznosíthatóságát befolyásolhatják sérülések, elszíneződések, hegszövetek, kiszáradás és egyéb hibák. Ezért indokolt előírni, hogy a prebázis anyanövényeknek és a prebázis szaporítóanyagoknak gyakorlatilag mentesnek kell lenniük minden ilyen hibától.
(16)
A szaporítóanyagok megfelelő minőségének garantálása érdekében szabályokat kell megállapítani a megfelelő körülmények között történő fenntartásukra vonatkozóan. E feltételeket a tanúsítás tárgyát képező szaporító- és ültetési anyagok különböző kategóriái szerint kell megállapítani. A legfrissebb fejleményekre tekintettel fontos engedélyezni az ultraalacsony hőmérsékletre hűtve történő fenntartás módszerét, az úgynevezett krioprezervációt is. Ez hasznos alternatívája az in vitro kultúrának, mivel ilyen alacsony hőmérsékleten a szaporítóanyag tulajdonságai változatlanok maradnak a tárolás során.
(17)
Az előállítási folyamatban a prebázis szaporítóanyag után a bázis szaporítóanyag jelenti a következő szakaszt. Következésképpen a bázis szaporítóanyagok előállításához szükséges anyanövényeket (a továbbiakban: bázis anyanövények) vagy prebázis szaporítóanyagból kell termeszteni, vagy más bázis anyanövény felszaporításával kell előállítani.
(18)
Indokolt, hogy a bázis szaporítóanyagokra vonatkozó, az azonosítással, az egészségi állapottal és a minőséggel kapcsolatos követelmények megegyezzenek a prebázis szaporítóanyagokra alkalmazandókkal, mivel a szóban forgó követelmények a bázis szaporítóanyagok egészségi állapota és hasznosíthatósága szempontjából is ugyanolyan fontosak. Célszerű ugyanakkor engedélyezni a bázis szaporítóanyagok szabadföldi termesztését, elősegítve azok hatékony szaporítását a következő nemzedékek, illetve kategóriák létrehozása céljából. Ezért indokolt úgy rendelkezni, hogy a bázis szaporítóanyagok fenntartására vonatkozó követelmények tegyék lehetővé a rovaroktól mentes létesítményekben és az olyan földterületeken történő fenntartást is, amely földterületek el vannak szigetelve a légbeli vektorok vagy a gyökerekkel való érintkezés által előidézett fertőzés, a gépek vagy az oltáshoz használt eszközök révén bekövetkező keresztfertőzés potenciális forrásaitól és bármely egyéb lehetséges fertőzésforrástól.
(19)
A prebázis szaporítóanyagból termesztett bázis anyanövények esetében célszerű engedélyezni a több generáción keresztül történő felszaporítást annak érdekében, hogy elegendő bázis anyanövény álljon rendelkezésre bázis és certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok előállításához. Indokolt gondoskodni arról, hogy a bázis anyanövények különböző generációi az előállítási folyamat egésze során el legyenek különítve egymástól és azonosíthatóak legyenek.
(20)
Az előállítási folyamat a prebázis szaporítóanyagok vagy a bázis szaporítóanyagok előállítása után certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok és certifikált (tanúsított) ültetési anyagok előállításával folytatódhat. Ennek megfelelően a certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok előállítására szolgáló anyanövényeket (a továbbiakban: certifikált (tanúsított) anyanövények) prebázis vagy bázis szaporítóanyagból kell termeszteni.
(21)
A C.A.C. (Conformitas Agraria Communitatis) szaporítóanyagként minősítendő szaporító- és ültetési anyagok tekintetében minimumkövetelményeket kell elfogadni a fajtaleírásnak való megfelelés megállapítására és ellenőrzésére szolgáló harmonizált eljárás biztosítása céljából. Indokolt, hogy e követelmények kevésbé szigorúak legyenek, mint a prebázis, a bázis és a certifikált (tanúsított) szaporítóanyagokra vonatkozók, mivel a C.A.C. szaporítóanyagok esetében alkalmazott egyszerűbb előállítási eljárások és szakaszok következtében alacsonyabbak a felhasználók által az ilyen szaporítóanyagok egészségi állapota és minősége tekintetében támasztott elvárások. Ugyanakkor célszerű előírni, hogy a szállítók gondoskodjanak a szaporításra szánt anyagok azonosításáról. Ezenkívül biztosítani kell a C.A.C. szaporítóanyagok termesztésének és az ilyen szaporítóanyagok felhasználói által támasztott elvárásoknak megfelelő, a minőséggel és az egészségi állapottal kapcsolatos előírások alkalmazását. Tekintettel az egyes Citrus L. fajok, a Fortunella Swingle ésa Poncirus Raf. egyedeit megtámadó károsítók természetére, konkrét szabályokra van szükség a vizuális vizsgálat, a mintavétel és a tesztelés vonatkozásában annak biztosítására, hogy az érintett szaporító-, illetve ültetési anyagok minősége és egészségi állapota megfelelő legyen.
(22)
Annak érdekében, hogy az illetékes hivatalos szervnek módjában álljon hivatalos vizsgálatokat végrehajtani és meggyőződni arról, hogy a szaporító- és az ültetési anyagok megfelelnek az ezen irányelvben a hivatalos tanúsítás céljára meghatározott, a minőséggel és az egészségi állapottal kapcsolatos előírásoknak, a szállítót kötelezni kell arra, hogy a releváns növénynemzetségek és -fajok tekintetében életbe léptessen egy, a szaporító- és az ültetési anyagok előállítási folyamatában esetlegesen előforduló kritikus pontok azonosítására és megfigyelésére szolgáló tervet, és a megfigyelésről vezessen feljegyzéseket. A tervet és a szabadföldi vizsgálatokra, a mintavételre és a tesztelésre vonatkozó feljegyzéseket mindaddig meg kell őrizni, amíg az adott szaporító-, illetve ültetési anyagok a szállító ellenőrzése alatt állnak, továbbá még legalább három évig attól az időponttól számítva, amikor a szaporító-, illetve az ültetési anyagokat kitermelik vagy forgalomba hozzák.Erre az időszakra azért van szükség, hogy a kártevők jelenlétét a fás szárú növényeken is észlelni lehessen, amelyek esetében előfordulhat, hogy a tünetek csak több évvel a fertőzés bekövetkezte után jelennek meg.
(23)
A tagállamoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a szaporító- és az ültetési anyagokat az ezen irányelvben meghatározott követelmények és feltételek teljesítésének ellenőrzése érdekében az előállítás és a forgalmazás során hivatalos vizsgálatnak vessék alá. Annak biztosítására, hogy a hivatalos vizsgálatok elvégzése harmonizált eljárás alapján történjen, szabályokat kell megállapítani a vizuális vizsgálatra és - adott esetben - a mintavételre és a tesztelésre vonatkozóan.
(24)
Az esetleges kereskedelmi fennakadások elkerülése érdekében célszerű lehetővé tenni a tagállamok számára, hogy egy átmeneti időszak során engedélyezzék területükön az ezen irányelv alkalmazásának kezdőnapján már meglévő prebázis, bázis és certifikált (tanúsított) anyanövényekből vagy C.A.C. anyanövényekből előállított szaporító- és ültetési anyagok forgalmazását, még akkor is, ha a szóban forgó szaporító-, illetve ültetési anyagok az új feltételeknek nem felelnek meg.
(25)
A 93/48/EGK (3) és a 93/64/EGK (4) bizottsági irányelvet hatályon kívül kell helyezni.
(26)
Az ezen irányelvben előírt intézkedések összhangban vannak a gyümölcstermő növénynemzetségek és -fajok szaporító- és ültetvényanyagaival foglalkozó állandó bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. FEJEZET
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában:
1. „anyanövény”: szaporításra szánt azonosított növény;
2. „prebázisanyanövény-jelölt”: a szállító által prebázis anyanövényként elfogadtatni kívánt anyanövény;
3. „prebázis anyanövény”: prebázis szaporítóanyag előállítására szánt anyanövény;
4. „bázis anyanövény”: bázis szaporítóanyag előállítására szánt anyanövény;
5. „certifikált (tanúsított) anyanövény”: certifikált (tanúsított) szaporítóanyag előállítására szánt anyanövény;
6. „károsító”: a növényekre vagy növényi termékekre ártalmas, az I., a II., illetve a III. mellékletben felsorolt növény-, állat- vagy kórokozófaj, -törzs vagy biotípus;
7. „vizuális vizsgálat”: növények vagy növényrészek szabad szemmel, nagyítólencsével, sztereoszkóppal vagy mikroszkóppal végzett vizsgálata;
8. „tesztelés”: a vizuális vizsgálattól eltérő vizsgálat;
9. „gyümölcshozó növény”: anyanövényből szaporított növény, amelyen gyümölcsöt nevelnek, annak érdekében, hogy ellenőrizhető legyen az adott anyanövény fajtaazonossága;
10. „kategória”: prebázis, bázis, certifikált (tanúsított) vagy C.A.C. szaporítóanyag;
11. „felszaporítás”: anyanövények vegetatív úton történő előállítása az ugyanazon kategóriába tartozó anyanövények kívánt számának elérése érdekében;
12. „az anyanövény megújítása”: az anyanövénynek a belőle vegetatív úton előállított növénnyel való lecserélése;
13. „mikroszaporítás”: a növényi szaporítóanyag felszaporítása nagy számú egyed előállítása céljából, a növényről vett differenciált vegetatív hajtás- vagy gyökérmerisztéma in vitro tenyészetének alkalmazásával;
14. „hibáktól gyakorlatilag mentes”: a szaporító-, illetve ültetési anyagok minőségét és hasznosíthatóságát valószínűleg kedvezőtlenül befolyásoló hibák mértéke nem haladja meg a helyes termesztési és kezelési gyakorlatok eredményeként várható szintet, és összhangban van a helyes termesztési és kezelési gyakorlatokkal;
15. „károsítóktól gyakorlatilag mentes”: a károsítóknak a szaporító- vagy ültetési anyagon való jelenléte megfelelően alacsony mértékű a szaporítóanyag elfogadható minőségének és hasznosíthatóságának biztosításához;
16. „laboratórium”: bármely, szaporító- és ültetési anyagok tesztelésére használt létesítmény;
17. „krioprezerváció”: a növényi szaporítóanyag ultraalacsony hőmérsékletre hűtve történő fenntartása, amelynek célja a szaporítóanyag életképességének megőrzése.
2. cikk
Általános rendelkezések
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a 2008/90/EK irányelv I. mellékletében felsorolt nemzetségekhez és fajokhoz tartozó szaporító- és ültetési anyagok előállításuk és forgalmazásuk során megfeleljenek az ezen irányelv 3-27. cikkében foglalt vonatkozó rendelkezéseknek.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy a szállítók a 2008/90/EK irányelv I. mellékletében felsorolt nemzetségekhez és fajokhoz tartozó szaporító- és ültetési anyagok előállítása során megfeleljenek a 28. és a 29. cikkben foglalt követelményeknek.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy a 2008/90/EK irányelv I. mellékletében felsorolt nemzetségekhez és fajokhoz tartozó szaporító- és ültetési anyagok előállításuk és forgalmazásuk során a 30. cikknek megfelelően hivatalos vizsgálat tárgyát képezzék.
(4) A meghatározott kategória követelményeinek megfelelő szaporítóanyagok nem keveredhetnek más kategóriákhoz tartozó szaporítóanyagokkal.
2. FEJEZET
A SZAPORÍTÓ- ÉS - ADOTT ESETBEN - AZ ÜLTETÉSI ANYAGOKRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK
1. SZAKASZ
A prebázis szaporítóanyagokra vonatkozó követelmények
3. cikk
A prebázis szaporítóanyagok tanúsítására vonatkozó követelmények
(1) Azokat a szaporítóanyagokat, amelyek nem anyanövények és nem fajtához nem tartozó alanyok, kérésre hivatalosan prebázis szaporítóanyagként kell tanúsítani, amennyiben megállapítást nyert, hogy megfelelnek a következő követelményeknek:
a)
a szaporítóanyagot közvetlenül valamely anyanövényből szaporították a 13., illetve a 14. cikknek megfelelően;
b)
a szaporítóanyag megfelel a fajtája leírásának, és a fajtaleírásnak való megfelelése a 7. cikk szerint ellenőrzésre kerül;
c)
a szaporítóanyag fenntartása a 8. cikkben foglaltak szerint történik;
d)
a szaporítóanyag megfelel a 10. cikkben az egészségi állapotra vonatkozóan meghatározott követelményeknek;
e)
azokban az esetekben, amikor a Bizottság a 8. cikk (4) bekezdése alapján biztosított eltérés révén lehetővé teszi prebázis anyanövények és prebázis szaporítóanyagok szabadföldön, nem rovarmentes környezetben történő termesztését, a talaj megfelel a 11. cikkben foglaltaknak;
f)
a szaporítóanyag megfelel a 12. cikkben a hibák tekintetében meghatározott követelményeknek.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett anyanövény esetében teljesül a következő feltételek valamelyike: az anyanövényt az illetékes hivatalos szerv az 5. cikknek megfelelően előzetesen elfogadta, vagy az anyanövény előállítása a 13. cikk szerinti felszaporítással, illetve a 14. cikk szerinti mikroszaporítással történt.
(3) Ha valamely prebázis anyanövény vagy prebázis szaporítóanyag már nem felel meg a 7-12. cikk követelményeinek, a szállító eltávolítja a többi prebázis anyanövény és prebázis szaporítóanyag közeléből. Az eltávolított anyanövény vagy szaporítóanyag felhasználható bázis, certifikált (tanúsított) vagy C.A.C. szaporítóanyagként, feltéve, hogy megfelel az ezen irányelvben az adott kategóriára vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
A szállító dönthet úgy, hogy az érintett anyanövény vagy szaporítóanyag eltávolítása helyett megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az anyanövény, illetve a szaporítóanyag ismét megfeleljen a vonatkozó követelményeknek.
4. cikk
A meghatározott fajtához nem tartozó alanyok prebázis szaporítóanyagként történő tanúsítására vonatkozó követelmények
(1) A meghatározott fajtához nem tartozó alanyt kérésre hivatalosan prebázis szaporítóanyagként kell tanúsítani, amennyiben megállapítást nyert, hogy megfelel a következő követelményeknek:
a)
az alanyt közvetlenül valamely anyanövényből, vegetatív vagy ivaros szaporítással állították elő; ivaros szaporítás esetén a beporzó fák szaporítása közvetlenül valamely anyanövényből, vegetatív szaporítás útján történt;
b)
az alany megfelel a faja leírásának;
c)
az alany fenntartása a 8. cikkben foglaltak szerint történik;
d)
az alany megfelel a 10. cikkben az egészségi állapotra vonatkozóan meghatározott követelményeknek;
e)
azokban az esetekben, amikor a Bizottság a 8. cikk (4) bekezdése alapján biztosított eltérés révén lehetővé teszi prebázis anyanövények és prebázis szaporítóanyagok szabadföldön, nem rovarmentes környezetben történő termesztését, a talaj megfelel a 11. cikkben foglaltaknak;
f)
az alany megfelel a 12. cikkben a hibák tekintetében meghatározott követelményeknek.
(2) Az (1) bekezdés a) pontjában említett anyanövény esetében teljesül a következő feltételek valamelyike: az anyanövényt az illetékes hivatalos szerv a 6. cikknek megfelelően előzetesen elfogadta, vagy az anyanövény előállítása a 13. cikk szerinti felszaporítással, illetve a 14. cikk szerinti mikroszaporítással történt.
(3) Ha valamely prebázis anyanövénynek vagy prebázis szaporítóanyagnak minősülő alany már nem felel meg a 8-12. cikk követelményeinek, a szállító eltávolítja a többi prebázis anyanövény és prebázis szaporítóanyag közeléből. Az eltávolított alany felhasználható bázis, certifikált (tanúsított) vagy C.A.C. szaporítóanyagként, feltéve, hogy megfelel az ezen irányelvben az adott kategóriára vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
A szállító dönthet úgy, hogy az érintett alany eltávolítása helyett megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az alany ismét megfeleljen a vonatkozó követelményeknek.
5. cikk
A prebázis anyanövény elfogadására vonatkozó követelmények
(1) Az illetékes hivatalos szerv abban az esetben fogad el valamely növényt prebázis anyanövényként, ha az adott növény megfelel a 7-12. cikknek, és ha a (2), a (3) és a (4) bekezdésben foglaltak szerint megállapítást nyer, hogy a növény megfelel a vonatkozó fajtaleírásnak.
Az elfogadásra a 30. cikkben előírt hivatalos vizsgálat, tesztelési eredmények, feljegyzések és eljárások alapján kerül sor.
(2) Az illetékes hivatalos szerv az adott növényfajtára jellemző tulajdonságok kifejeződésének megfigyelése révén meggyőződik arról, hogy a prebázis anyanövény megfelel a fajtaleírásnak. Az említett megfigyelés a következő elemek valamelyikén alapul:
a)
a nemzeti nyilvántartások valamelyikébe bejegyzett, illetve a növényfajta-oltalom által jogilag védett fajták hivatalos leírása;
b)
a tagállamok valamelyikében történő nyilvántartásba vétel iránt a 2014/97/EU bizottsági végrehajtási irányelv (5) 5. cikke (1) bekezdésének megfelelően benyújtott kérelem tárgyát képező fajták esetében a szóban forgó kérelemhez mellékelt leírás;
c)
a növényfajta-oltalom nyilvántartásba vétele iránti kérelem tárgyát képező fajták esetében a szóban forgó kérelemhez mellékelt leírás;
d)
a hivatalosan elismert leírás, amennyiben az annak tárgyát képező fajta be van jegyezve valamely nemzeti fajtajegyzékbe.
(3) A (2) bekezdés b) vagy c) pontjának alkalmazása esetén a prebázis anyanövény csak akkor fogadható el, ha rendelkezésre áll egy olyan, valamely uniós vagy harmadik országbeli illetékes hivatalos szerv által készített jelentés, amely igazolja, hogy az adott fajta megkülönböztethető, egynemű és állandó. Mindaddig azonban, amíg meg nem történik a fajta nyilvántartásba vétele, az érintett anyanövény és a belőle nyert szaporítóanyagok kizárólag bázis vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok előállítására használhatók, és nem forgalmazhatók prebázis, bázis vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyagként.
(4) Amennyiben a fajtaleírásnak való megfelelés megállapítása csak a gyümölcshozó növény tulajdonságai alapján lehetséges, a fajta tulajdonságainak kifejeződését a prebázis anyanövényből szaporított gyümölcshozó növény gyümölcsein kell megfigyelni. A szóban forgó gyümölcshozó növényeket el kell különíteni a prebázis anyanövényektől és a prebázis szaporítóanyagoktól.
A gyümölcshozó növények vizuális vizsgálatát az év e célra legalkalmasabb időszakaiban, az érintett nemzetségekhez vagy fajokhoz tartozó növényeknek megfelelő éghajlati és termesztési feltételek figyelembevételével kell elvégezni.
6. cikk
A meghatározott fajtához nem tartozó alany elfogadására vonatkozó követelmények
Az illetékes hivatalos szerv abban az esetben fogad el valamely, meghatározott fajtához nem tartozó alanyt prebázis anyanövényként, ha az alany megfelel azon faj leírásának, amelyhez tartozik, valamint a 8-12. cikkben foglaltaknak.
Az elfogadásra hivatalos vizsgálat, valamint a szállító tesztelési eredményei, feljegyzései és eljárásai alapján kerül sor a 30. cikkben foglaltaknak megfelelően.
7. cikk
A fajtaleírásnak való megfelelés ellenőrzése
Az illetékes hivatalos szerv és (adott esetben) a szállító - az érintett fajtától és az alkalmazott szaporítási módszertől függően - az 5. cikk (2) és (3) bekezdésével összhangban rendszeresen ellenőrzi a prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok fajtaleírásnak való megfelelését.
A prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok rendszeres ellenőrzésén túlmenően az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító minden egyes megújítás után ellenőrzi az annak eredményeként előállított prebázis anyanövényeket.
8. cikk
A prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok fenntartására vonatkozó követelmények
(1) A szállítók a prebázis anyanövényeket és a prebázis szaporítóanyagokat olyan, az érintett nemzetségek vagy fajok számára kijelölt, rovarmentes létesítményekben tartják fenn, amelyek az előállítási folyamat egésze során biztosítják a légbeli vektorok általi vagy bármely egyéb lehetséges forrásból eredő fertőzéstől való mentességet.
A prebázisanyanövény-jelölteket rovarmentes környezetben, az első albekezdésben említett létesítményekben tárolt prebázis anyanövényektől fizikailag elkülönítve kell tartani mindaddig, amíg a 9. cikk (1) és (2) bekezdésének való megfelelésre vonatkozó összes tesztet el nem végezték.
(2) A prebázis anyanövényeket és a prebázis szaporítóanyagokat olyan módon kell fenntartani, amely az előállítási folyamat egésze során biztosítja egyedi azonosíthatóságukat.
(3) A prebázis anyanövényeket és a prebázis szaporítóanyagokat a talajtól elszigetelten, talajmentes vagy sterilizált termesztőközeget tartalmazó edényekben kell termeszteni vagy előállítani. A szóban forgó anyanövényeket és szaporítóanyagokat a nyomonkövethetőségüket biztosító címkék révén kell azonosítani.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdéstől eltérve a tagállamok bizonyos nemzetségek és fajok esetében engedélyt kaphatnak prebázis anyanövények és prebázis szaporítóanyagok nem rovarmentes környezetben folytatott szabadföldi előállítására. Az ilyen szaporítóanyagokat nyomonkövethetőségük biztosítása érdekében címkékkel kell azonosítani. A szóban forgó engedély azzal a feltétellel adható meg, hogy az érintett tagállam gondoskodik megfelelő intézkedések meghozataláról a növények légbeli vektorok, gyökerekkel való érintkezés, gépekkel, oltóeszközökkel való keresztfertőzés útján történő vagy bármely más forrásból eredő megfertőzésének megelőzése érdekében.
(5) A prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok krioprezerváció útján is fenntarthatók.
(6) A prebázis anyanövények csak a fajta állandósága vagy a termesztés környezeti feltételei és egyéb, a fajta állandóságára hatást gyakorló tényezők alapján kiszámított időtartam alatt használhatók fel.
9. cikk
A prebázisanyanövény-jelöltek és a megújítás útján előállított prebázis anyanövények egészségi állapotára vonatkozó követelmények
(1) A prebázisanyanövény-jelöltnek mentesnek kell lennie az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az érintett prebázisanyanövény-jelöltről a létesítményekben és a földterületeken elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy mentes az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
Amennyiben felmerül a szóban forgó károsítók jelenlétének gyanúja, az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító mintát vesz az érintett prebázisanyanövény-jelöltből, és teszteket hajt végre rajta.
(2) A prebázisanyanövény-jelöltnek mentesnek kell lennie az érintett nemzetség vagy faj tekintetében a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az érintett prebázisanyanövény-jelöltről a létesítményekben és a földterületeken elvégzett vizuális vizsgálat, valamint mintavétel és tesztelés útján ki kell mutatni, hogy mentes az érintett nemzetség vagy faj tekintetében a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az említett vizuális vizsgálatot, mintavételt és tesztelést az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
A mintavételt és a tesztelést az év e célra legalkalmasabb időszakában, az éghajlati viszonyoknak és az adott növény termesztési feltételeinek, valamint a növény szempontjából releváns károsítók biológiai jellemzőinek a figyelembevételével kell elvégezni. Amennyiben felmerül az érintett károsítók jelenlétének gyanúja, az év bármely egyéb időpontjában is sor kerül mintavételre és tesztelésre.
(3) A tagállamok az (1) és a (2) bekezdésben előírt mintavétel és tesztelés céljára az Európai és Földközi-tenger melléki Növényvédelmi Szervezet (EPPO) protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, az illetékes hivatalos szerv a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazza. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
Az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító a mintákat az illetékes hivatalos szerv által hivatalosan elfogadott laboratóriumokhoz továbbítja.
A prebázisanyanövény-jelöltek esetében a vírusok, a viroidok, a vírusszerű betegségek és a fitoplazmák kimutatására alkalmazandó tesztelési módszer az indikátornövényeken végzett biológiai vizsgálat. Más tesztelési módszerek is alkalmazhatók, amennyiben a tagállam szakértők által értékelt tudományos bizonyítékok alapján úgy ítéli meg, hogy az e módszerekkel kapott eredmények ugyanolyan megbízhatóak, mint az indikátornövényeken elvégzett biológiai vizsgálatok eredményei.
(4) A (2) bekezdéstől eltérve, amennyiben a prebázisanyanövény-jelölt magonc, csak a pollennel terjedő, az érintett nemzetségre vagy fajra vonatkozóan a II. mellékletben felsorolt vírusok, viroidok vagy vírusszerű megbetegedések tekintetében kell megkövetelni a vizuális vizsgálatot, a mintavételt és a tesztelést, feltéve, hogy hivatalos vizsgálat útján megerősítést nyert, hogy az érintett magoncot az említett vírusok, viroidok és vírusszerű megbetegedések tüneteitől mentes növény magjából állították elő, és a 8. cikk (1) és (3) bekezdésében foglaltaknak megfelelően tartották fenn.
(5) Az (1) és a (3) bekezdés alkalmazandó a megújítás útján előállított prebázis anyanövényre is.
A megújítás útján előállított prebázis anyanövénynek mentesnek kell lennie az érintett nemzetség vagy faj tekintetében a II. mellékletben felsorolt vírusoktól és viroidoktól.
A szóban forgó prebázis anyanövényről a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat, valamint mintavétel és tesztelés útján ki kell mutatni, hogy mentes a szóban forgó vírusoktól és viroidoktól.
Az említett vizuális vizsgálatot, mintavételt és tesztelést az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
10. cikk
A prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok egészségi állapotára vonatkozó követelmények
(1) A prebázis anyanövényeknek és a prebázis szaporítóanyagoknak mentesnek kell lenniük az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. melléklet A. részében és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az érintett prebázis anyanövényről, illetve prebázis szaporítóanyagról a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy mentes az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. melléklet A. részében és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól. Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
Az I. melléklet B. részében felsorolt károsítókkal fertőzött prebázis anyanövények vagy prebázis szaporítóanyagok százalékos aránya nem haladhatja meg az ugyanott meghatározott tűrésszinteket. Az érintett prebázis anyanövényekről vagy prebázis szaporítóanyagokról a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy megfelelnek az említett szinteknek. Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
Amennyiben felmerül a szóban forgó károsítók jelenlétének gyanúja, az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító mintát vesz az érintett prebázis anyanövényből vagy prebázis szaporítóanyagból, és teszteket hajt végre rajta.
(2) Az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító a prebázis anyanövényre vagy a prebázis szaporítóanyagra vonatkozó vizuális vizsgálatot, mintavételt és tesztelést a IV. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében meghatározottaknak megfelelően hajtja végre.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben előírt mintavétel és tesztelés céljára az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, az illetékes hivatalos szerv a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazza. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
Az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító a mintákat az illetékes hivatalos szerv által hivatalosan elfogadott laboratóriumokhoz továbbítja.
(4) Az (1) bekezdés krioprezerváció során nem alkalmazandó a prebázis anyanövényekre és a prebázis szaporítóanyagokra.
11. cikk
A talajra vonatkozó követelmények
(1) A prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok kizárólag olyan talajban termeszthetők, amely mentes valamennyi, a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt és a szóban forgó nemzetséget vagy fajt megtámadó vírust hordozó károsítótól. Az ilyen károsítóktól való mentességet mintavétel és tesztelés útján kell megállapítani.
A mintavételt az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
A mintavételt és a tesztelést az érintett prebázis anyanövények, illetve prebázis szaporítóanyagok elültetése előtt kell végrehajtani, és amennyiben felmerül az első albekezdésben említett károsítók jelenlétének gyanúja, a termesztés során meg kell ismételni.
A mintavételt és a tesztelést az éghajlati viszonyoknak és a III. mellékletben felsorolt károsítók biológiai jellemzőinek a figyelembevételével kell végrehajtani, azokban az esetekben, amikor a szóban forgó károsítók relevánsak az érintett prebázis anyanövények, illetve prebázis szaporítóanyagok szempontjából.
(2) Nem hajtandó végre mintavétel és tesztelés azokban az esetekben, amikor az adott termőtalajban legalább öt éve nem termesztettek olyan növényeket, amelyek a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt károsítók gazdanövényei, és amennyiben nem merül fel kétség azt illetően, hogy a releváns károsítók nincsenek jelen az adott talajban.
Nem hajtandó végre mintavétel és tesztelés, amennyiben az illetékes hivatalos szerv hivatalos vizsgálat útján megállapítja, hogy a talaj mentes minden, a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt és a szóban forgó nemzetséget vagy fajt megtámadó vírust hordozó károsítótól.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben előírt mintavétel és tesztelés esetében az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, a tagállamok a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazzák. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
12. cikk
A minőséget valószínűleg kedvezőtlenül befolyásoló hibákra vonatkozó követelmények
A prebázis anyanövényekről és a prebázis szaporítóanyagokról vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy hibáktól gyakorlatilag mentesek. Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el. A sérülések, az elszíneződések, a hegszövetek és a kiszáradás hibáknak minősülnek, amennyiben kihatnak a minőségre és a szaporítóanyagként való hasznosíthatóságra.
13. cikk
A prebázis anyanövények felszaporítására, megújítására és szaporítására vonatkozó követelmények
(1) A szállító felszaporítással vagy megújítással szaporíthatja az 5. cikk (1) bekezdésének megfelelően elfogadott prebázis anyanövényt.
(2) A szállító prebázis szaporítóanyag előállítása céljából szaporíthatja a prebázis anyanövényt.
(3) A prebázis anyanövények felszaporítása, megújítása és szaporítása a (4) bekezdésben említett protokolloknak megfelelően történik.
(4) A tagállamok a prebázis anyanövények felszaporítására, megújítására és szaporítására vonatkozó protokollokat alkalmaznak. A tagállamok az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, a tagállamok a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazzák. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
Az e bekezdés első albekezdésében említett protokollokat a releváns nemzetségek és fajok szempontjából megfelelő hosszúságúnak ítélt időszak során előzetesen tesztelni kell a szóban forgó nemzetségek vagy fajok tekintetében. Az említett időszak akkor tekinthető megfelelő hosszúságúnak, ha a gyümölcstermelésnek vagy az alanyok vegetatív fejlődésének a megfigyelése alapján lehetővé teszi a növények fenotípusának a megerősítését a fajtaleírásnak való megfelelés tekintetében.
(5) A szállító a prebázis anyanövény megújítását csak a 8. cikk (6) bekezdésében említett időszak végéig végezheti el.
14. cikk
A prebázis anyanövények mikroszaporítással történő felszaporítására, megújítására és szaporítására vonatkozó követelmények
(1) A prebázis anyanövények mikroszaporítás útján, más prebázis anyanövények vagy prebázis szaporítóanyagok előállítása céljából történő felszaporítása, megújítása és szaporítása esetében a (2) bekezdésben meghatározott protokollok szerint kell eljárni.
(2) A tagállamok a prebázis anyanövények és a prebázis szaporítóanyagok mikroszaporításával összefüggésben az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, a tagállamok a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazzák. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
A tagállamok kizárólag olyan protokollokat használnak, amelyeket a releváns nemzetségek és fajok szempontjából előzetesen teszteltek egy olyan időszak során, amely elég hosszúnak tekinthető ahhoz, hogy a növények fenotípusa a gyümölcstermelésnek vagy az alanyok vegetatív fejlődésének a megfigyelése alapján megerősíthető legyen a fajtaleírásnak való megfelelés tekintetében.
2. SZAKASZ
A bázis szaporítóanyagokra vonatkozó követelmények
15. cikk
A bázis szaporítóanyagok tanúsítására vonatkozó követelmények
(1) A bázis anyanövényektől és a meghatározott fajtához nem tartozó alanyoktól eltérő szaporítóanyagokat kérésre hivatalosan bázis szaporítóanyagként kell tanúsítani, amennyiben a szóban forgó szaporítóanyagok megfelelnek a (2), a (3) és a (4) bekezdésben foglalt követelményeknek.
(2) A szaporítóanyagot bázis anyanövényből kell szaporítani.
A bázis anyanövény megfelel a következő követelmények valamelyikének:
a)
prebázis szaporítóanyagból termesztették; vagy
b)
bázis anyanövényből állították elő felszaporítással, a 19. cikkben foglaltaknak megfelelően.
(3) A szaporítóanyag megfelel a 7. cikkben, a 8. cikk (6) bekezdésében és a 12. cikkben meghatározott követelményeknek.
(4) A szaporítóanyag megfelel a következő kiegészítő követelményeknek:
a)
a 16. cikkben az egészségi állapotra vonatkozóan meghatározott követelmények;
b)
a 17. cikkben a talajra vonatkozóan meghatározott követelmények;
c)
a 18. cikkben a bázis anyanövények és a bázis szaporítóanyagok fenntartására vonatkozóan meghatározott követelmények; valamint
d)
a 19. cikkben a szaporításra vonatkozóan meghatározott egyedi feltételek.
(5) A meghatározott fajtához nem tartozó alanyokat kérésre hivatalosan bázis szaporítóanyagként kell tanúsítani, amennyiben megfelelnek a fajuk leírásának, a 8. cikk (2) és (6) bekezdésében meghatározott követelményeknek, valamint a 12., a 16., a 17., a 18. és a 19. cikkben foglalt kiegészítő követelményeknek.
(6) E szakasz alkalmazásában a (3) és az (5) bekezdésben említett rendelkezésekben szereplő, prebázis anyanövényekre vonatkozó hivatkozásokat bázis anyanövényekre vonatkozó hivatkozásként, a prebázis szaporítóanyagokra való hivatkozásokat pedig bázis szaporítóanyagokra való hivatkozásként kell értelmezni.
(7) Ha valamely bázis anyanövény vagy bázis szaporítóanyag már nem felel meg a 7. cikkben, a 8. cikk (2) és (6) bekezdésében, valamint a 12., a 16. és a 17. cikkben foglalt követelményeknek, a szállító eltávolítja a többi bázis anyanövény és bázis szaporítóanyag közeléből. Az eltávolított anyanövény vagy szaporítóanyag felhasználható certifikált (tanúsított) vagy C.A.C. szaporítóanyagként, feltéve, hogy megfelel az ezen irányelvben az adott kategóriára vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
A szállító dönthet úgy, hogy az érintett anyanövény vagy szaporítóanyag eltávolítása helyett megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az anyanövény, illetve a szaporítóanyag ismét megfeleljen a vonatkozó követelményeknek.
(8) Ha valamely, meghatározott fajtához nem tartozó alany olyan bázis anyanövény vagy bázis szaporítóanyag, amely már nem felel meg a 8. cikk (2) és (6) bekezdésében, valamint a 12., a 16. és a 17. cikkben foglalt követelményeknek, a szállító eltávolítja a többi bázis anyanövény és bázis szaporítóanyag közeléből. Az eltávolított alany felhasználható certifikált (tanúsított) vagy C.A.C. szaporítóanyagként, feltéve, hogy megfelel az ezen irányelvben az adott kategóriára vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
A szállító dönthet úgy, hogy az érintett alany eltávolítása helyett megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az alany ismét megfeleljen a vonatkozó követelményeknek.
16. cikk
Az egészségi állapotra vonatkozó követelmények
(1) A bázis anyanövényeknek és a bázis szaporítóanyagoknak mentesnek kell lenniük az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. melléklet A. részében és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az érintett bázis anyanövényről, illetve bázis szaporítóanyagról a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy mentes az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. melléklet A. részében és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól. Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
Az I. melléklet B. részében felsorolt károsítókkal fertőzött bázis anyanövények vagy bázis szaporítóanyagok százalékos aránya nem haladhatja meg az ugyanott meghatározott tűrésszinteket. Az érintett bázis anyanövényekről vagy bázis szaporítóanyagokról a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy megfelelnek az említett szinteknek. Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
Amennyiben felmerül a szóban forgó károsítók jelenlétének gyanúja, az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító mintát vesz az érintett bázis anyanövényből vagy bázis szaporítóanyagból, és teszteket hajt végre rajta.
(2) Az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító a bázis anyanövényre vagy a bázis szaporítóanyagra vonatkozó vizuális vizsgálatot, mintavételt és tesztelést a IV. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében meghatározottaknak megfelelően hajtja végre.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben előírt mintavétel és tesztelés céljára az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, az illetékes hivatalos szerv a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazza. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
Az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító a mintákat az illetékes hivatalos szerv által hivatalosan elfogadott laboratóriumokhoz továbbítja.
(4) Az (1) bekezdés krioprezerváció során nem alkalmazandó a bázis anyanövényekre és a bázis szaporítóanyagokra.
17. cikk
A talajra vonatkozó követelmények
(1) A bázis anyanövények és a bázis szaporítóanyagok kizárólag olyan talajban termeszthetők, amely mentes valamennyi, a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt és a szóban forgó nemzetséget vagy fajt megtámadó vírust hordozó károsítótól. Az ilyen vírushordozó károsítóktól való mentességet mintavétel és tesztelés útján kell megállapítani.
A mintavételt az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
A mintavételt és a tesztelést az érintett bázis anyanövények, illetve bázis szaporítóanyagok elültetése előtt kell végrehajtani, és amennyiben felmerül az első albekezdésben említett károsítók jelenlétének gyanúja, a termesztés során meg kell ismételni.
A mintavételt és a tesztelést az éghajlati viszonyoknak és a III. mellékletben felsorolt károsítók biológiai jellemzőinek a figyelembevételével kell végrehajtani, azokban az esetekben, amikor a szóban forgó károsítók relevánsak az érintett bázis anyanövények, illetve bázis szaporítóanyagok szempontjából.
(2) Nem hajtandó végre mintavétel és tesztelés azokban az esetekben, amikor az adott termőtalajban legalább öt éve nem termesztettek olyan növényeket, amelyek a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt károsítók gazdanövényei, és amennyiben nem merül fel kétség azt illetően, hogy a releváns károsítók nincsenek jelen az adott talajban.
Nem hajtandó végre mintavétel és tesztelés, amennyiben az illetékes hivatalos szerv hivatalos vizsgálat útján megállapítja, hogy a talaj mentes minden, a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt és a szóban forgó nemzetséget vagy fajt megtámadó vírust hordozó károsítótól.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben előírt mintavétel és tesztelés esetében az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, a tagállamok a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazzák. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
18. cikk
A bázis anyanövények és a bázis szaporítóanyagok fenntartására vonatkozó követelmények
(1) A bázis anyanövényeket és a bázis szaporítóanyagokat olyan földterületeken kell fenntartani, amelyek el vannak szigetelve a légbeli vektorok vagy a gyökerekkel való érintkezés által előidézett fertőzés, a gépek vagy az oltáshoz használt eszközök révén bekövetkező keresztfertőzés potenciális forrásaitól és bármely egyéb lehetséges fertőzésforrástól.
(2) Az (1) bekezdésben említett földterületeken alkalmazandó izolációs távolságot a regionális körülmények, a szaporítóanyag-típus, a károsítóknak az érintett területen való jelenléte és az illetékes hivatalos szerv által hivatalos vizsgálat útján megállapított kapcsolódó kockázatok függvényében kell meghatározni.
19. cikk
A felszaporításra vonatkozó feltételek
(1) A 15. cikk (2) bekezdésének a) pontja szerint, prebázis szaporítóanyagból termesztett bázis anyanövények több generáción keresztül felszaporíthatók a bázis anyanövények szükséges számban történő előállítása céljából. A bázis anyanövényeket a 13. cikknek megfelelően, illetve a 14. cikk szerinti mikroszaporítás útján kell felszaporítani. A generációk legnagyobb megengedett számát és a bázis anyanövények élettartamának megengedett felső határát az adott nemzetségek vagy fajok tekintetében az V. melléklet határozza meg.
(2) Amennyiben engedélyezett a bázis anyanövények több generáción át történő szaporítása, valamennyi, az elsőt követő generáció bármely korábbi generációból előállítható.
(3) A különböző generációkhoz tartozó szaporítóanyagokat egymástól elkülönítve kell tartani.
3. SZAKASZ
A certifikált (tanúsított) szaporítóanyagokra vonatkozó követelmények
20. cikk
A certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok tanúsítására vonatkozó követelmények
(1) Az anyanövénytől eltérő szaporítóanyagokat és az ültetési anyagokat kérésre hivatalosan certifikált (tanúsított) szaporítóanyagként kell tanúsítani, amennyiben a szóban forgó szaporító- és ültetési anyagok megfelelnek a (2), a (3) és a (4) bekezdésben foglalt követelményeknek.
(2) A szaporító- és az ültetési anyagokat certifikált (tanúsított) anyanövényből kell szaporítani.
A certifikált (tanúsított) anyanövény megfelel a következő követelmények valamelyikének:
a)
prebázis szaporítóanyagból termesztették;
b)
bázis szaporítóanyagból termesztették.
(3) A szaporító- és az ültetési anyagok megfelelnek a 7. cikkben, a 8. cikk (6) bekezdésében, valamint a 12., a 21. és a 22. cikkben meghatározott követelményeknek.
(4) A szaporító- és az ültetési anyagok megfelelnek a 21. cikkben az egészségi állapotra vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
A szaporító- és az ültetési anyagokat olyan certifikált (tanúsított) anyanövényből kell szaporítani, amely megfelel a talajra vonatkozóan a 22. cikkben meghatározott követelményeknek.
(5) A meghatározott fajtához nem tartozó alanyokat kérésre hivatalosan certifikált (tanúsított) szaporítóanyagként kell tanúsítani, amennyiben megfelelnek a fajuk leírásának, a 8. cikk (6) bekezdésében meghatározott követelményeknek, valamint a 12., a 21. és a 22. cikkben foglalt kiegészítő követelményeknek.
(6) E szakasz alkalmazásában a (3) és az (5) bekezdésben említett rendelkezésekben szereplő, prebázis anyanövényekre vonatkozó hivatkozásokat certifikált (tanúsított) anyanövényekre vonatkozó hivatkozásként, a prebázis szaporítóanyagokra való hivatkozásokat pedig certifikált (tanúsított) szaporítóanyagokra való hivatkozásként kell értelmezni.
(7) Ha valamely certifikált (tanúsított) anyanövény vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyag már nem felel meg a 7. cikkben, a 8. cikk (6) bekezdésében, valamint a 12., a 21. és a 22. cikkben foglalt követelményeknek, a szállító eltávolítja a többi certifikált (tanúsított) anyanövény és certifikált (tanúsított) szaporítóanyag közeléből. Az eltávolított anyanövény vagy szaporítóanyag felhasználható C.A.C. szaporítóanyagként, feltéve, hogy megfelel a 4. szakaszban meghatározott követelményeknek.
A szállító dönthet úgy, hogy az érintett anyanövény vagy szaporítóanyag eltávolítása helyett megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az anyanövény, illetve a szaporítóanyag ismét megfeleljen a vonatkozó követelményeknek.
(8) Ha valamely, meghatározott fajtához nem tartozó alany olyan certifikált (tanúsított) anyanövény vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyag, amely már nem felel meg a 8. cikk (6) bekezdésében, valamint a 12., a 21. és a 22. cikkben foglalt követelményeknek, a szállító eltávolítja a többi certifikált (tanúsított) anyanövény és certifikált (tanúsított) szaporítóanyag közeléből. Az eltávolított anyanövény vagy szaporítóanyag felhasználható C.A.C. szaporítóanyagként, feltéve, hogy megfelel a 4. szakaszban meghatározott követelményeknek.
A szállító dönthet úgy, hogy az érintett alany eltávolítása helyett megfelelő intézkedéseket tesz annak biztosítására, hogy az alany ismét megfeleljen a vonatkozó követelményeknek.
21. cikk
Az egészségi állapotra vonatkozó követelmények
(1) A certifikált (tanúsított) anyanövényeknek és a certifikált (tanúsított) szaporítóanyagoknak mentesnek kell lenniük az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. melléklet A. részében és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az érintett certifikált (tanúsított) anyanövényről, illetve certifikált (tanúsított) szaporítóanyagról a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy mentes az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. melléklet A. részében és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól. Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
Az I. melléklet B. részében felsorolt károsítókkal fertőzött certifikált (tanúsított) anyanövények vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok százalékos aránya nem haladhatja meg az ugyanott meghatározott tűrésszinteket. Az érintett certifikált (tanúsított) anyanövényekről vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyagokról a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy megfelelnek az említett szinteknek. Az említett vizuális vizsgálatot az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
Amennyiben felmerül a szóban forgó károsítók jelenlétének gyanúja, az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító mintát vesz az érintett certifikált (tanúsított) anyanövényből vagy certifikált (tanúsított) szaporítóanyagból, és teszteket hajt végre rajta.
(2) Az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító a certifikált (tanúsított) anyanövényre vagy a certifikált (tanúsított) szaporítóanyagra vonatkozó vizuális vizsgálatot, mintavételt és tesztelést a IV. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében meghatározottaknak megfelelően hajtja végre.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben előírt mintavétel és tesztelés céljára az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, az illetékes hivatalos szerv a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazza. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
Az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító a mintákat az illetékes hivatalos szerv által hivatalosan elfogadott laboratóriumokhoz továbbítja.
(4) Az (1) bekezdés krioprezerváció során nem alkalmazandó a certifikált (tanúsított) anyanövényekre és a certifikált (tanúsított) szaporítóanyagokra.
22. cikk
A talajra vonatkozó követelmények
(1) A certifikált (tanúsított) anyanövények kizárólag olyan talajban termeszthetők, amely mentes valamennyi, a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt és a szóban forgó nemzetséget vagy fajt megtámadó vírust hordozó károsítótól. Az ilyen vírushordozó károsítóktól való mentességet mintavétel és tesztelés útján kell megállapítani.
A mintavételt az illetékes hivatalos szerv és - adott esetben - a szállító végzi el.
A mintavételt és a tesztelést az érintett certifikált (tanúsított) anyanövények elültetése előtt kell végrehajtani, és amennyiben felmerül az első albekezdésben említett károsítók jelenlétének gyanúja, a termesztés során meg kell ismételni.
A mintavételt és a tesztelést az éghajlati viszonyoknak és a III. mellékletben felsorolt károsítók biológiai jellemzőinek a figyelembevételével kell végrehajtani, azokban az esetekben, amikor a szóban forgó károsítók relevánsak az érintett certifikált (tanúsított) anyanövények, illetve certifikált (tanúsított) szaporítóanyagok szempontjából.
(2) Nem hajtandó végre mintavétel és tesztelés azokban az esetekben, amikor az adott termőtalajban legalább öt éve nem termesztettek olyan növényeket, amelyek a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt károsítók gazdanövényei, és amennyiben nem merül fel kétség azt illetően, hogy a releváns károsítók nincsenek jelen az adott talajban.
Nem hajtandó végre mintavétel és tesztelés, amennyiben az illetékes hivatalos szerv hivatalos vizsgálat útján megállapítja, hogy a talaj mentes minden, a III. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében felsorolt és a szóban forgó nemzetséget vagy fajt megtámadó vírust hordozó károsítótól.
Nem hajtandó végre mintavétel és tesztelés a certifikált (tanúsított) ültetési anyagok esetében.
(3) A tagállamok az (1) bekezdésben előírt mintavétel és tesztelés esetében az EPPO protokolljait vagy más, nemzetközileg elismert protokollokat alkalmaznak. Amennyiben ilyen protokoll nem létezik, a tagállamok a nemzeti szinten kidolgozott vonatkozó protokollokat alkalmazzák. Ebben az esetben a tagállamok kérésre a többi tagállam és a Bizottság rendelkezésére bocsátják a szóban forgó protokollokat.
4. SZAKASZ
A C.A.C. szaporítóanyagokra vonatkozó követelmények
23. cikk
A meghatározott fajtához nem tartozó alanyoktól eltérő C.A.C. szaporítóanyagokra vonatkozó feltételek
(1) A meghatározott fajtához nem tartozó alanyoktól eltérő C.A.C. szaporítóanyag kizárólag akkor forgalmazható, ha megállapítást nyert, hogy megfelel a következő követelményeknek:
a)
a szállító által feljegyzett azonosított szaporítóanyag-forrásból szaporították;
b)
a 25. cikkel összhangban megfelel a fajtaleírásnak;
c)
megfelel a 26. cikkben az egészségi állapotra vonatkozóan meghatározott követelményeknek;
d)
megfelel a 27. cikkben a hibákra vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
(2) Az (1) bekezdésnek való megfelelésre irányuló intézkedéseket a szállító hajtja végre.
(3) Amennyiben a C.A.C. szaporítóanyag már nem felel meg az (1) bekezdésnek, a szállító végrehajtja az alábbi intézkedések valamelyikét:
a)
eltávolítja az érintett szaporítóanyagot a többi C.A.C. szaporítóanyag közeléből; vagy
b)
megteszi a megfelelő intézkedéseket annak biztosítására, hogy az érintett szaporítóanyag ismét megfeleljen a szóban forgó követelményeknek.
24. cikk
A C.A.C. szaporítóanyagokra vonatkozó feltételek meghatározott fajtához nem tartozó alanyok esetében
(1) A meghatározott fajtához nem tartozó alanyok esetében a C.A.C. szaporítóanyagnak a következő követelményeknek kell megfelelnie:
a)
megfelel a faja leírásának;
b)
megfelel a 26. cikkben az egészségi állapotra vonatkozóan meghatározott követelményeknek;
c)
megfelel a 27. cikkben a hibákra vonatkozóan meghatározott követelményeknek.
(2) Az (1) bekezdésben foglalt követelményeknek való megfelelésre irányuló intézkedéseket a szállító hajtja végre.
(3) Amennyiben a C.A.C. szaporítóanyag már nem felel meg az (1) bekezdésben foglalt követelményeknek, a szállító végrehajtja az alábbi intézkedések valamelyikét:
a)
eltávolítja az érintett szaporítóanyagot a többi C.A.C. szaporítóanyag közeléből; vagy
b)
megteszi a megfelelő intézkedéseket annak biztosítására, hogy az érintett szaporítóanyag ismét megfeleljen a szóban forgó követelményeknek.
25. cikk
A fajtaleírásnak való megfelelés
(1) A C.A.C. szaporítóanyag fajtaleírásnak való megfelelését a fajtára jellemző tulajdonságok kifejeződésének megfigyelése útján kell megállapítani. Az említett megfigyelés a következő elemek valamelyikén alapul:
a)
a 2014/97/EU végrehajtási irányelvnek megfelelően nyilvántartásba vett fajták és a növényfajta-oltalom által jogilag védett fajták esetében a hivatalos fajtaleírás; vagy
b)
a tagállamok valamelyikében történő nyilvántartásba vétel iránt a 2014/97/EU végrehajtási irányelvnek megfelelően benyújtott kérelem tárgyát képező fajták esetében a szóban forgó kérelemhez mellékelt leírás;
c)
a növényfajta-oltalom iránti kérelemhez mellékelt leírás;
d)
a 2008/90/EK irányelv 7. cikke (2) bekezdése c) pontjának iii. alpontja szerint hivatalosan elismert fajtaleírás.
(2) A C.A.C. szaporítóanyag fajtaleírásnak való megfelelését rendszeresen ellenőrizni kell a fajtára jellemző tulajdonságok kifejeződésének az érintett C.A.C. szaporítóanyag vonatkozásában való megfigyelése útján.
26. cikk
Az egészségi állapotra vonatkozó követelmények
(1) A C.A.C. szaporítóanyagnak gyakorlatilag mentesnek kell lennie az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Az érintett C.A.C. szaporítóanyagról a szállító által a létesítményekben, a földterületeken és a tételekben elvégzett vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy gyakorlatilag mentes az érintett nemzetség vagy faj tekintetében az I. és a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
Amennyiben felmerül a szóban forgó károsítók jelenlétének gyanúja, a szállító mintát vesz az érintett C.A.C. szaporítóanyagból, és teszteket hajt végre rajta.
(2) A szállító a C.A.C. szaporítóanyagra vonatkozó vizuális vizsgálatot, mintavételt és tesztelést a IV. mellékletben az érintett nemzetség vagy faj tekintetében meghatározottaknak megfelelően hajtja végre.
(3) Az (1) bekezdés krioprezerváció során nem alkalmazandó a C.A.C. szaporítóanyagokra.
(4) Az (1) és a (2) bekezdésben foglalt követelményeken túlmenően a Citrus L., a Fortunella Swingle és a Poncirus Raf. fajokhoz tartozó C.A.C. szaporítóanyagoknaka következő követelményeknek is meg kell felelniük:
a)
a szaporítóanyagot azonosított szaporítóanyag-forrásból kell előállítani, és a szóban forgó szaporítóanyag-forrásról mintavétel és tesztelés útján ki kell mutatni, hogy mentes az érintett fajok tekintetében a II. mellékletben felsorolt károsítóktól;
b)
a szaporítóanyagról vizuális vizsgálat, mintavétel és tesztelés útján ki kell mutatni, hogy a legutóbbi vegetációs időszak kezdete óta gyakorlatilag mentes az érintett fajok tekintetében a II. mellékletben felsorolt károsítóktól.
27. cikk
A hibákra vonatkozó követelmények
A C.A.C. szaporítóanyagokról vizuális vizsgálat útján ki kell mutatni, hogy hibáktól gyakorlatilag mentesek. A sérülések, az elszíneződések, a hegszövetek és a kiszáradás hibáknak minősülnek, amennyiben kihatnak a minőségre és a szaporítóanyagként való hasznosíthatóságra.
3. FEJEZET
A SZAPORÍTÓ- ÉS AZ ÜLTETÉSI ANYAGOK ELŐÁLLÍTÁSÁVAL, ILLETVE SZAPORÍTÁSÁVAL FOGLALKOZÓ SZÁLLÍTÓKRA VONATKOZÓ EGYEDI KÖVETELMÉNYEK
28. cikk
Az előállítási folyamat kritikus pontjainak azonosítására és megfigyelésére irányuló terv
A tagállamok biztosítják, hogy a szaporító- és az ültetési anyagok előállítása során a szállítók az előállítási folyamat kritikus pontjainak azonosítására és megfigyelésére irányuló, a releváns növénynemzetségeknek és -fajoknak megfelelő terv szerint járjanak el. A szóban forgó terv legalább a következő elemeket tartalmazza:
a)
a növények elhelyezkedése és száma;
b)
a növények termesztésének ütemezése;
c)
szaporítási műveletek;
d)
csomagolási, tárolási és szállítási műveletek.
29. cikk
A megfigyelésre vonatkozó információk vizsgálati célból történő rendelkezésre tartása
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a szállítók a 2008/90/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdése szerint nyilvántartást vezessenek a kritikus pontok megfigyelésére vonatkozó információkról, és kérésre, vizsgálati célból rendelkezésre bocsássák azokat.
(2) A nyilvántartott információknak az érintett szaporítóanyagok előállításától számítva legalább három éven keresztül rendelkezésre kell állniuk.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy a szállítók a szabadföldi vizsgálatokra, a mintavételre és a tesztelésre vonatkozóan nyilvántartott adatokat mindaddig megőrizzék, amíg az érintett szaporító- és ültetési anyagok az ellenőrzésük alatt állnak, továbbá még legalább három éven át az adott szaporító- és ültetési anyagok kitermelésétől vagy forgalmazásától számítva.
4. FEJEZET
HIVATALOS VIZSGÁLATOK
30. cikk
A hivatalos vizsgálatokra vonatkozó általános követelmények
(1) A hivatalos vizsgálatok vizuális ellenőrzésből és - adott esetben - mintavételből és tesztelésből állnak.
(2) A hivatalos vizsgálatok során az illetékes hivatalos szerv különös figyelmet fordít a következőkre:
a)
az előállítási folyamat egyes kritikus pontjainak ellenőrzésére alkalmazott módszerek alkalmassága és a szállító általi tényleges használata;
b)
a szállító személyzetének a 2008/90/EK irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében előírt tevékenységek végrehajtására való általános képessége.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy az illetékes hivatalos szervek feljegyzéseket készítsenek és vezessenek az általuk elvégzett valamennyi szabadföldi vizsgálat, mintavétel és tesztelés eredményeiről és időpontjáról.
5. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
31. cikk
Átültetés a nemzeti jogba
(1) A tagállamok legkésőbb 2016. december 31-ig elfogadják és kihirdetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek megfeleljenek. E rendelkezések szövegét haladéktalanul megküldik a Bizottság számára.
Ezeket a rendelkezéseket 2017. január 1-jétől alkalmazzák.
A tagállamok által elfogadott rendelkezéseknek hivatkozniuk kell erre az irányelvre, vagy hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozással együtt kell megjelenniük. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
32. cikk
Átmeneti intézkedések
A tagállamok 2022. december 31-ig engedélyezhetik az olyan, 2017. január 1-je előtt meglévő prebázis, bázis és certifikált (tanúsított) anyanövényekből, illetve olyan C.A.C. szaporítóanyagokból előállított szaporító- és ültetési anyagok területükön történő forgalmazását, amelyeket 2022. december 31. előtt hivatalosan tanúsítottak, illetve amelyek az említett időpontig megfelelnek a C.A.C. szaporítóanyaggá történő minősítésre vonatkozó feltételeknek. Az ilyen szaporító-, illetve ültetési anyagokat forgalmazásukkor a címkéjükön és a megfelelő dokumentumban az e cikkre való hivatkozás révén azonosítani kell.
33. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 93/48/EGK irányelv és a 93/64/EGK irányelv hatályát veszti.
34. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
35. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 15-én.