KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 14. oktober 2014
om identifikation af et tredjeland, som Kommissionen betragter som et ikkesamarbejdende tredjeland i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
(2014/715/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (1), særlig artikel 31, og
ud fra følgende betragtninger:
1. INDLEDNING
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1005/2008 (IUU-forordningen) indføres der en EU-ordning, som skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri).
(2)
I kapitel VI i IUU-forordningen fastlægges proceduren for identifikation af ikkesamarbejdende tredjelande, foranstaltninger over for lande, der er identificeret som ikkesamarbejdende tredjelande, opstilling af en liste over ikkesamarbejdende tredjelande, fjernelse fra listen over ikkesamarbejdende tredjelande, offentliggørelse af listen over ikkesamarbejdende tredjelande samt hasteforanstaltninger.
(3)
Europa-Kommissionen kan i henhold til IUU-forordningens artikel 31 identificere tredjelande, som den betragter som ikkesamarbejdende lande, når det gælder bekæmpelsen af IUU-fiskeri. Et tredjeland kan identificeres som et ikkesamarbejdende tredjeland, hvis det ikke opfylder de forpligtelser, det som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat har til at træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.
(4)
Identifikationen af ikkesamarbejdende tredjelande skal baseres på en undersøgelse af alle de oplysninger, der er anført i IUU-forordningens artikel 31, stk. 2.
(5)
I henhold til IUU-forordningens artikel 33 kan Rådet opstille en liste over ikkesamarbejdende tredjelande. Over for sådanne lande kan der træffes de foranstaltninger, der er fastsat i IUU-forordningens artikel 38.
(6)
I henhold til IUU-forordningens artikel 20, stk. 1, skal tredjelandsflagstaten meddele Kommissionen, hvilke ordninger den har iværksat med henblik på at gennemføre, kontrollere og håndhæve de love, administrative bestemmelser og bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som dens fiskerfartøjer skal overholde.
(7)
I henhold til IUU-forordningens artikel 20, stk. 4, skal Kommissionen samarbejde administrativt med tredjelande på områder, der vedrører gennemførelsen af forordningens bestemmelser om fangstattester.
(8)
I overensstemmelse med artikel 32 i IUU-forordningen meddelte Kommissionen ved afgørelse af 15. november 2012 (2) (»afgørelsen af 15. november 2012«) otte tredjelande, at de eventuelt ville blive identificeret som ikkesamarbejdende lande.
(9)
I afgørelsen af 15. november 2012 anførte Kommissionen oplysninger om vigtige omstændigheder og de overvejelser, der ligger til grund for denne foreløbige identifikation.
(10)
I særskilte breve, også af 15. november 2012, meddelte Kommissionen de otte tredjelande, at den overvejer muligheden af at identificere dem som ikkesamarbejdende tredjelande. Afgørelsen af 15. november 2012 var vedføjet disse breve.
(11)
Kommissionen understregede i disse breve, at de pågældende tredjelande for at undgå at blive identificeret som ikkesamarbejdende tredjelande og formelt blive opført på listen over sådanne lande som fastsat i henholdsvis artikel 31 og 33 i IUU-forordningen, opfordres til i tæt samarbejde med Kommissionen at fastlægge og gennemføre en handlingsplan, som tager sigte på at afhjælpe de mangler, som Kommissionen har påpeget i afgørelsen af 15. november 2012. Hvis de pågældende tredjelande gennemførte handlingsplanen rettidigt og effektivt, kunne de undgå at blive identificeret som ikkesamarbejdende tredjelande og at blive foreslået opført på den endelige liste.
(12)
Kommissionen opfordrede derfor de otte berørte tredjelande til at: i) træffe alle nødvendige foranstaltninger til at gennemføre foranstaltningerne i de handlingsplaner, som Kommissionen har foreslået; ii) vurdere gennemførelsen af foranstaltningerne i Kommissionens foreslåede handlingsplaner; og iii) hver sjette måned at sende en detaljeret evalueringsrapport til Kommissionen om gennemførelsen af de enkelte foranstaltninger, herunder om, hvor effektivt de enkeltvis eller samlet bidrager til at sikre en fiskerikontrolordning, der fuldt ud lever op til reglerne.
(13)
De otte berørte tredjelande fik muligheden for skriftligt at tage stilling til de problemer, der udtrykkeligt blev påpeget i Kommissionens afgørelse, samt til andre relevante oplysninger. Landene fik mulighed for at fremlægge dokumentation og modbevise eller supplere oplysningerne om de forhold, der var omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012, eller for, i givet fald, at vedtage en handlingsplan med foranstaltninger til afhjælpning af situationen. De otte tredjelande blev sikret retten til at anmode om eller forelægge yderligere oplysninger.
(14)
Kommissionen har således ved afgørelsen og brevene af 15. november 2012 indledt en dialog med de otte tredjelande og understreget, at den principielt finder en periode på seks måneder tilstrækkelig til at finde en løsning på de udestående problemer.
(15)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. De mundtlige og skriftlige bemærkninger, som de otte tredjelande fremsendte i forlængelse af afgørelse af 15. november 2012, blev vurderet og taget i betragtning. Kommissionen underrettede enten mundtligt eller skriftligt de otte tredjelande om sine overvejelser.
(16)
Den Demokratiske Republik Sri Lanka (Sri Lanka) modbeviste ikke de forhold, der var påpeget af Kommissionen, og gennemførte heller ikke handlingsplanen til afhjælpning af situationen.
(17)
Kommissionens gennemførelsesafgørelse, der identificerer Sri Lanka som et tredjeland, som Kommissionen betragter som ikkesamarbejdende med hensyn til bekæmpelse af IUU-fiskeri, er resultatet af en undersøgelses- og dialogprocedure inden for rammerne af gennemførelsen af IUU-forordningen. Denne proces var i overensstemmelse med de indholdsmæssige og proceduremæssige krav i denne forordning, hvor der bl.a. henvises til de forpligtelser, som tredjelandene i henhold til international ret har som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat til at forebygge, afværge og standse IUI-fiskeri.
(18)
Kommissionens gennemførelsesafgørelse, der identificerer Sri Lanka som et tredjeland, som Kommissionen anser for at være et ikkesamarbejdende tredjeland for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri, afføder de konsekvenser, der er omhandlet i artikel 18, stk. 1, litra g), i IUU-forordningen.
2. PROCEDURE OVER FOR SRI LANKA
(19)
Den 15. november 2012 meddelte Kommissionen Sri Lanka i henhold til IUU-forordningens artikel 32, at den overvejede eventuelt at identificere landet som et ikkesamarbejdende tredjeland (3).
(20)
Kommissionen opfordrede Sri Lanka til i tæt samarbejde med sine tjenestegrene at fastlægge en handlingsplan til afhjælpning af de mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012.
(21)
Den vigtigste mangel, som Kommissionen påpegede i den foreslåede handlingsplan, drejede sig om adskillige tilfælde af manglende gennemførelse af forpligtelser i henhold til international ret, især med hensyn til vedtagelse af en passende rammelovgivning, mangel på passende og effektiv overvågning, mangel på en observatørordning, mangel på afskrækkende sanktioner og mangelfuld gennemførelse af ordningen for fangstattester. Andre identificerede mangler vedrører mere generelt spørgsmålet om opfyldelsen af internationale forpligtelser, herunder henstillinger og resolutioner vedtaget af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er). Der blev desuden konstateret manglende overholdelse af relevante organers henstillinger og beslutninger, såsom De Forenede Nationers internationale handlingsplan for bekæmpelse af ulovligt, ureguleret og urapporteret fiskeri (IPOA-IUU). Oplysningerne om manglende overholdelse af ikkebindende henstillinger og beslutninger fungerede kun som supplerende dokumentation og ligger således ikke til grund for identifikationen.
(22)
Ved sin meddelelse af 14. december 2012 informerede Sri Lanka Kommissionen om institutionelle foranstaltninger, der var truffet for at afhjælpe mangler, der var påvist i den foreslåede handlingsplan.
(23)
Sri Lanka indsendte skriftlige bemærkninger den 31. december 2012 og den 4. januar 2013.
(24)
I sit brev af 7. februar 2013 bad Kommissionen Sri Lanka om ajourførte oplysninger om hovedpunkterne i den foreslåede handlingsplan.
(25)
Den 13. marts 2013 indsendte Sri Lankas myndigheder følgende dokumenter: i) et følgebrev og et forklarende brev, ii) en opdatering af Sri Lankas tidsplan for alle de foranstaltninger, der skulle træffes, iii) ajourførte oplysninger om hovedpunkterne i den foreslåede handlingsplan, iv) den nationale handlingsplan af 2013 til bekæmpelse af IUU-fiskeri, v) opdatering vedrørende administrative procedurer og retningslinjer angående anvendelse af fangstattester, vi) budgettildeling i 2013 til oprettelse af en afdeling for kvalitetskontrol under departementet for fiskeri og udvikling af akvatiske ressourcer i lufthavnen, vii) udkast til revideret lovgivning om opfyldelse af lovgivningsforpligtelser, overvågning af højsøflåder og afskrækkende sanktioner, viii) oplysningstiltag over for erhvervsdrivende om fangstattestordningen, xi) inspektionsordning og x) retningslinjer for procedurer til undersøgelse af IUU-aktiviteter på åbent hav.
(26)
Kommissionen og Sri Lanka holdt tekniske samråd den 17. april 2013 i Bruxelles. Ved den lejlighed fremlagde Sri Lankas myndigheder for Kommissionen sin seneste nationale handlingsplan til bekæmpelse af IUU-fiskeri og planlagte foranstaltninger til forbedring af krydstjek af oplysninger i fangstattester og informerede om den igangsatte revision af lovgivningsrammerne.
(27)
I sine meddelelser af 30. maj 2013 og 3. juni 2013 understregede Sri Lanka sit tilsagn om rettidig gennemførelse af køreplanen, der var udarbejdet af Sri Lanka, samtidigt med vedtagelse af lovgivningsændringer til forbedring af sanktioner over for IUU-fiskeri og iværksættelse af udbudsproceduren vedrørende fartøjsovervågningssystemet (FOS).
(28)
På baggrund af de fremskridt, der er påvist i perioden fra november 2012 til starten af juni 2013, meddelte Kommissionen ved brev af 11. juni 2013 Sri Lanka, at for at opnå mærkbare resultater med afhjælpningen af de mangler, der blev identificeret i afgørelsen af 15. november 2012, og afslutte de nødvendige foranstaltninger vil Kommissionen opretholde dialogen med Sri Lanka i en supplerende periode på ni måneder - indtil den 28. februar 2014. Dette brev blev efterfulgt af et ajourført forslag til en handlingsplan fra Kommissionens side den 20. juni 2013.
(29)
Sri Lanka indsendte den 22. august 2013 en statusrapport for perioden fra 31. maj 2013 til 15. august 2013 efterfulgt af en skrivelse den 28. oktober 2013 med oplysninger om en procedure for vedtagelse af den ændrede lovgivning.
(30)
Kommissionen besøgte Sri Lankas berørte myndigheder i dagene 28.-30. januar 2014. Disse myndigheder blev holdt informeret om udviklingen i situationen i overensstemmelse med afgørelsen af 15. november 2012 og den foreslåede handlingsplan. Under Kommissionens besøg havde Sri Lankas myndigheder lejlighed til at fremsætte erklæringer og fremlægge relevante dokumenter som svar på afgørelsen af 15. november 2012 og informere Kommissionen om den seneste udvikling i gennemførelsen af handlingsplanen.
(31)
Sri Lanka fremlagde yderligere en statusrapport den 27. marts 2014 for perioden gående fra 16. august 2013 til 21. marts 2014 med følgende dokumenter: i) ajourførte oplysninger om hovedpunkterne i den foreslåede handlingsplan, ii) ajourført tidsplan for gennemførelse af den nationale handlingsplan til bekæmpelse af IUU, iii) breve fra Ministeriet for Fiskeri og Udvikling af Akvatiske Ressourcer til Udenrigsministeriet med anmodning om tiltrædelse af FAO's overholdelsesaftale og undersøgelser vedrørende statsborgere, der har deltaget i IUU-fiskeri med fartøjer, der fører andre staters flag, iv) anmodning om finansiering af et FOS og dokumentation for krav om transponder, v) information om oplysningstiltag og vi) eksemplarer af den reviderede fiskerilogbog for 2014 samt en inspektionsplan for havne for dybhavsfartøjer og fartøjer, der driver fiskeri på det åbne hav. Det blev også meddelt, at Sri Lankas parlament havde vedtaget den reviderede lov om fiskeri den 5. november 2013. Sri Lanka fremlagde den 1. august en supplerende statusrapport dækkende perioden frem til juli 2014, som, ud over ajourførte oplysninger om hovedpunkterne i den foreslåede handlingsplan, også omfattede en ajourført tidsplan for gennemførelse af den nationale handlingsplan til bekæmpelse af IUU-fiskeri; et brev fra ministeriet for udenrigsanliggender til Ministeriet for Fiskeri og Udvikling af Akvatiske Ressourcer med information om, at en kopi af acceptinstrumentet for tiltrædelse af FAO-overholdelsesaftalen vil blive indsendt, når tiltrædelsen har fundet sted; en anmodning til statsadvokaten om indførelse af skærpede sanktioner i den eksisterende lovgivning samt 2 breve fra legal draftsmen (forfattere til lovudkast) med reviderede lovforslag om henholdsvis fiskeri på åbent hav og indsamling af fangstdata samt et resume om oplysningsprogrammer for skibsførere på åbent hav og gennemførelsesrapporten til IOTC om en regional observatørordning. Sri Lanka fremlagde supplerende oplysninger den 29. august 2014 og redegjorde for fremskridt med afhjælpning af de konstaterede mangler (dvs. udkast til lovgivning om fiskeri på åbent hav og indsamling af fangstdata, informationscirkulære om sanktioner, oplysning om observatør- og inspektionsprogrammer og oplysninger om fremskridt, der er gjort med at afhjælpe de konstaterede mangler). Sri Lanka indsendte yderligere oplysninger den 18. og 19. september 2014, som bekræftede vedtagelsen af bestemmelser om fiskeri på åbent hav og indsamling af fangstdata, overvejelser omkring intern udarbejdelse af et regeringsnotat om en ordning med præventive sanktioner, overvejelser omkring IOTC-overensstemmelse, oplysninger om logbog, inspektions- og observatørdækning og oplysninger om mulig delvis trinvis indførelse af FOS-transpondere (selv om kontrakten med kontrahenten endnu ikke var undertegnet og gennemført) om bord på landets fartøjer i perioden fra januar 2015 til august 2015.
(32)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige. Kommissionen har i sine overvejelser taget hensyn til de mundtlige og skriftlige kommentarer, som Sri Lanka har fremsat som opfølgning på afgørelsen af 15. november 2012, og den har holdt Sri Lanka underrettet om sine overvejelser enten mundtligt eller skriftligt.
(33)
På baggrund af de indsamlede oplysninger, jf. betragtning 34 til 67, finder Kommissionen ikke, at Sri Lanka i tilstrækkeligt omfang har adresseret de problemer og mangler, der er omhandlet i afgørelsen af 15. november 2012. Sri Lanka har heller ikke fuldt ud gennemført de foranstaltninger, der er omhandlet i den ledsagende handlingsplan.
3. IDENTIFIKATION AF SRI LANKA SOM ET IKKESAMARBEJDENDE TREDJELAND
(34)
I henhold til artikel 31, stk. 3, i IUU-forordningen gennemgik Kommissionen Sri Lankas overholdelse af internationale retlige forpligtelser, det som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat har, i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelsen af 15. november 2012, de relevante oplysninger, som Sri Lanka havde meddelt, den foreslåede handlingsplan samt de foranstaltninger, der var truffet for at rette op på situationen. I forbindelse med denne undersøgelse har Kommissionen taget hensyn til de kriterier, der er anført i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4 til 7.
3.1. Gentagne tilfælde af IUU-fiskeri (IUU-forordningens artikel 31, stk. 4, litra a)
(35)
Som anført i betragtning 292 i afgørelsen af 15. november 2012 har Kommissionen fastslået, at Sri Lanka ikke rådede over lovgivning om udstedelse af licenser til fiskeri på åbent hav.
(36)
Som anført i betragtning 296 i afgørelsen af 15. november 2012 var der anført 13 Sri Lanka-fartøjer på udkastet til IOTC's liste over IUU-fartøjer - fartøjer som havde fisket i strid med IOTC's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger. Siden afgørelsen af 15. november 2012 har Sri Lanka ikke forbudt sine fartøjer at fiske ulovligt på åbent hav, og landet har heller ikke øjeblikkeligt vedtaget lovgivning om fiskeri på åbent hav og om udstedelse af licenser til fiskeri på åbent hav for at undgå, at landets fiskerfartøjer fisker ulovligt. Sri Lanka vedtog den 5. november 2013 i stedet endelig en revideret lov om fiskeri på åbent hav. Landet har udarbejdet gennemførelseslovgivning om udstedelse af licenser til fartøjer, der opererer på åbent hav. Denne gennemførelseslovgivning blev (ifølge myndighedernes oplysninger) vedtaget i september 2014, men er endnu ikke gennemført. Sri Lanka har også reduceret antallet af fartøjer, der opererer i IOTC-zonen, fra 3 307 til 1 758, men disse fartøjer fisker stadigvæk med en administrativ licens til fiskeri på åbent hav og ikke en retlig licens. Det erindres i den henseende, at en flagstat i henhold til artikel 18, stk. 3, litra b), nr. ii), i De Forenede Nationers aftale om fiskebestande (4) (UNFSA) skal træffe foranstaltninger til at forbyde, at dens fartøjer fisker på åbent hav, hvis de ikke har en behørig licens eller tilladelse. Den nyligt konstaterede situation viser tydeligt, at Sri Lanka ikke optræder i overensstemmelse med sit internationale ansvar som flagstat.
(37)
Siden afgørelsen af 15. november 2012 er tre fartøjer med Sri Lankas flag, Malshiri No. 1, Gold Marine 5 og Lakpriya 2, ifølge oplysninger fra IOTC (5) i 2013 blevet grebet af kyststater i at drive IUU-fiskeri. Det erindres, at i henhold til artikel 18, stk. 1 og 2, i UNFSA er flagstaten ansvarlig for de af landets fartøjer, der driver fiskeri på åbent hav. Ifølge artikel 118 i De Forenede Nationers Havretskonvention (UNCLOS), skal en flagstat desuden samarbejde om bevarelse og forvaltning af levende ressourcer, hvilket tydeligvis undermineres af, at landets flåde opererer i IOTC-zonen uden lovlig fiskerilicens og således udøver IUU-fiskeri som defineret i artikel 2 i IUU-forordningen.
(38)
Det blev desuden i 2013 konstateret, at 13 andre fartøjer fra Sri Lanka, som blev inspiceret ved gennemsejling af en kyststats eksklusive økonomiske zone, overtrådte IOTC's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger. Kommissionen finder, at Sri Lanka-fartøjernes fortsatte fiskeri, som er i strid med IOTC's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, er et tydeligt udtryk for, at Sri Lanka ikke har påtaget sig sit ansvar som flagstat efter international ret som omhandlet i betragtning 37.
(39)
Det viser også, at Sri Lanka ikke har sikret sig, at de fiskerfartøjer, som har ret til at føre landets flag, ikke udøver eller støtter IUU-fiskeri, og dette er i strid med punkt 34 i FN's internationale handlingsplan mod IUU-fiskeri, som fastsætter, at staterne bør sikre sig, at fiskerfartøjer, der har ret til at føre deres flag, ikke udøver eller støtter IUU-fiskeri. Eksistensen af fartøjer med Sri Lankas flag som omhandlet i betragtning 36 til 38 er en yderligere understregning af, at Sri Lanka ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i UNFSA, som fastsætter, at en flagstat skal sikre, at fartøjer, der fører det pågældende lands flag, overholder RFFO'ernes bevarelses- og forvaltningsregler.
(40)
Kommissionen kunne også konstatere, at Sri Lanka ikke var i stand til at træffe effektive foranstaltninger over for de gentagne tilfælde af IUU-fiskeri på grund af mangler ved landets lovgivning. Det foreslås derfor i handlingsplanen, at der gennemføres en revision af de retlige rammer, der skal sikre opfyldelse af de internationale forpligtelser for så vidt angår det åbne hav; manglen på tilstrækkelige operationelle midler til effektiv overvågning af Sri Lankas højsøflåde skal afhjælpes, og der skal indføres en ordning med afskrækkende sanktioner.
(41)
Som nævnt i betragtning 36 i denne afgørelse vedtog Sri Lanka i november 2013 en revideret lov om fiskeri, der gør det muligt for landets fartøjer at fiske uden for landets eksklusive økonomiske zone. Der foreligger imidlertid kun et udkast til den retsakt, der kræves til gennemførelse af licensordningen for det åbne hav, og den kan derfor ikke anvendes. Der udstedes på nuværende tidspunkt licenser af administrationen uden en forud fastlagt procedure og fremgangsmåde. Hertil kommer, at den reviderede lov om fiskeri også fastsatte skærpede sanktioner for IUU-overtrædelser, som kun kan opfattes som afskrækkende for en del af Sri Lankas højsøflåde (navnlig de små fartøjer, som fisker uden for Sri Lankas eksklusive økonomiske zone, for hvilke sanktionerne kan anses for at være passende i betragtning af disse fartøjers begrænsede fiskerikapacitet). Sri Lankas flåde af store fartøjer (med længde på over 24 meter) er vokset i 2013 og 2014, og de sanktioner, der er fastsat ved den nye fiskerilov, som finder anvendelse på denne del af flåden, kan ikke anses for at være afskrækkende, idet disse fartøjer har en fiskerikapacitet, som er 10-20 gange større end de mindre fartøjer. Den nuværende lovgivning (6) fastsætter en maksimal bødestørrelse på 8 429 EUR (LKR 1 500 000 (7)), hvilket ikke kan anses for at være effektivt med hensyn til at sikre overholdelse, forebygge overtrædelser og fratage overtrædere de fordele, der er forbundet med deres ulovlige aktiviteter. Sådanne sanktioner kan derfor ikke anses for at være i overensstemmelse med artikel 19, stk. 2, i UNFSA, hvori det bl.a. fastsættes, at sanktioner skal være tilstrækkeligt strenge og fratage overtræderne den gevinst, de har opnået ved deres ulovlige aktiviteter. Kommissionen finder derfor, at den sanktionsordning, Sri Lanka har indført, tydeligvis er utilstrækkeligt og ikke står i forhold til alvoren af mulige overtrædelser, de potentielle konsekvenser af overtrædelserne for ressourcerne og den potentielle gevinst, der kan være forbundet med sådanne ulovlige handlinger.
(42)
De foranstaltninger, som Sri Lanka har truffet med henblik på at varetage sine forpligtelser som flagstat, er derfor ikke tilstrækkelige til at efterleve artikel 118 i UNCLOS og artikel 18, 19 og 20 i UNFSA.
(43)
I lyset af betragtning 292 til 299 i afgørelsen af 15. november 2012 og udviklingen efter nævnte dato mener Kommissionen med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 3, og artikel 31, stk. 4, litra a), ikke, at Sri Lanka har opfyldt sine forpligtelser som flagstat i henhold til international ret, når det gælder IUU-fartøjer og IUU-fiskeri udøvet eller støttet af fartøjer, der fører Sri Lankas flag, eller af Sri Lanka-statsborgere, eller at landet har truffet tilstrækkelige foranstaltninger til at hindre dokumenterede og gentagne tilfælde af IUU-fiskeri, som udøves af fartøjer, der tidligere har ført Sri Lankas flag.
3.2. Manglende samarbejde og håndhævelse (IUU-forordningens artikel 31, stk. 5, litra b), c) og d)
(44)
Som beskrevet i betragtning 302 til 311 i afgørelsen af 15. november 2012 har Kommissionen vurderet, om Sri Lanka har samarbejdet effektivt med Kommissionen om undersøgelser og tilhørende aktiviteter.
(45)
Hvad angår de fartøjer, der er omhandlet i betragtning 293 i afgørelsen af 15. november 2012, var Sri Lanka som anført i betragtning 296 i denne afgørelse forpligtet til månedligt at indberette, hvilke foranstaltninger der var truffet over for disse fartøjer. Der blev kun foretaget indberetning for 9 ud af 12 måneder i 2013 og for 2 ud af 4 måneder i 2014. Dette er i strid med bestemmelserne i artikel 20 i UNFSA, som fastsætter, at staterne er forpligtede til at undersøge, samarbejde enten direkte med eller gennem RFFO'er for at sikre overholdelse og håndhævelse af RFMO-bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, og Sri Lanka har derfor ikke opfyldt sine forpligtelser efter international ret med hensyn til samarbejde og håndhævelse på internationalt plan.
(46)
Som beskrevet i betragtning 302 i afgørelsen af 15. november 2012 og i ovenstående betragtning 45 har Sri Lanka ikke opfyldt sine månedlige indberetningsforpligtelser over for IOTC for de 13 Sri Lanka-fartøjer, der formodes at have deltaget i IUU-aktiviteter, men som ikke er opført på en IOTC-liste. Sri Lanka har således ikke bevist, at landet efterlever kravene i artikel 94, stk. 2, litra b), i UNCLOS, ifølge hvilke en flagstat skal udøve jurisdiktion i henhold til national ret over ethvert skib, som fører dens flag, og over dets kaptajn, officerer og besætning.
(47)
Som anført i betragtning 306 og 307 i afgørelsen af 15. november 2012 har Kommissionen undersøgt, om Sri Lanka har truffet effektive håndhævelsesforanstaltninger over for erhvervsdrivende, der er ansvarlige for IUU-fiskeri, og om der er idømt sanktioner, der er tilstrækkeligt strenge til at fratage overtræderne den gevinst, de har opnået ved deres ulovlige aktiviteter.
(48)
Som forklaret i betragtning 41 har Sri Lanka efter vedtagelsen af afgørelsen af 15. november 2012 ikke indført afskrækkende sanktioner for segmentet med store fartøjer i landets flåde. De nuværende sanktionsmuligheder er ikke i overensstemmelse med artikel 19, stk. 2, i UNFSA, hvori det bl.a. fastsættes, at sanktioner skal være tilstrækkeligt strenge og fratage overtræderne den gevinst, de har opnået ved deres ulovlige aktiviteter.
(49)
De foreliggende oplysninger bekræfter, at Sri Lanka stadig ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til international ret med hensyn til iværksættelse af effektive håndhævelsesforanstaltninger. Som forklaret i betragtning 36 til 38 understreger den fortsatte forekomst af fartøjer, der overtræder IOTC's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, Sri Lankas manglende efterlevelse af sit ansvar for så vidt angår fartøjer, der opererer på det åbne hav, jf. artikel 18, stk. 1 og 2, i UNFSA.
(50)
Som det fremgår af betragtning 309 i afgørelsen af 15. november 2012, kan udviklingsniveauet i Sri Lanka ikke betragtes som en faktor, der underminerer de kompetente myndigheders kapacitet til at samarbejde med andre lande og træffe håndhævelsesforanstaltninger. De specifikke hindringer for udviklingen er nøjere beskrevet i betragtning 65 til 67.
(51)
De foranstaltninger, som Sri Lanka har truffet med henblik på at varetage sine forpligtelser som flagstat, er derfor ikke tilstrækkelige til at efterleve artikel 94, stk. 2, litra b), i UNCLOS og artikel 18 og 19 i UNFSA.
(52)
I lyset af betragtning 302 til 311 i afgørelsen af 15. november 2012 og udviklingen efter nævnte dato mener Kommissionen med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 3, og artikel 31, stk. 5, litra b), c) og d), ikke, at Sri Lanka har opfyldt sine forpligtelser som flagstat i henhold til international ret, når det gælder samarbejde og bestræbelserne på at håndhæve reglerne.
3.3. Manglende gennemførelse af internationale regler (IUU-forordningens artikel 31, stk. 6)
(53)
Som nævnt i betragtning 314 til 334 i afgørelsen af 15. november 2012 har Kommissionen gennemgået alle de oplysninger, den anså for relevante for Sri Lankas status som kontraherende part i IOTC. Kommissionen har derfor analyseret al information, der anses for relevant med hensyn til Sri Lankas tilsagn om at anvende IOTC's bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger i forlængelse af afgørelsen af 15. november 2012.
(54)
Det erindres, at IOTC siden vedtagelsen af afgørelsen af 15. november 2012 har offentliggjort årlige rapporter om overholdelse for henholdsvis 2013 (8) og 2014 (9), og de viser, at Sri Lanka stadig ikke overholdte eller kun delvist overholdte reglerne i 2012 og 2013.
(55)
Hvad angår rapporten om overholdelse for 2013, indsendte Sri Lanka ikke visse af de oplysninger, der kræves om statistik, og om visse bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.
(56)
Hvad angår IOTC-resolution 10/08 (10) vedrørende listen over aktive fartøjer, fremlagde Sri Lanka f.eks. ikke oplysninger om det internationale radiokaldesignal for de enkelte fartøjer. Hvad angår IOTC-resolution 06/03 (11) om indførelse af fartøjsovervågningssystemer (FOS), har Sri Lanka hverken fået udstyret sine fartøjer med en længde overalt på mere end 15 meter med FOS eller opført et fartøjsovervågningscenter (FOC). Sri Lanka har heller ikke indsendt den obligatoriske FOS-statusrapport. Hvad angår IOTC-resolution 10/02 (12) om obligatoriske statistikkrav, har Sri Lanka hverken indberettet data om størrelsesfrekvens for kystfiskeri eller om fangster, indsats og størrelsesfrekvens i overensstemmelse med den standard, der kræves i resolutionen for kystfiskeri, overfladefiskeri og langlinefiskeri. Sri Lanka har kun delvist overholdt IOTC-resolution 05/05 (13) om indberetning af data om hajer, eftersom fangstdataene for garn og langline er indberettet samlet. Med hensyn til IOTC-resolution 12/05 (14) om omladninger til søs har Sri Lanka ikke indgivet den krævede rapport. Hvad angår IOTC-resolution 11/04 om observatørordningen (15), har Sri Lanka ikke gennemført det regionale observatørprogram, som det kræves i henhold til resolutionen. Sri Lanka har navnlig ikke oprettet observatørordningen for de obligatoriske 5 % til søs for fartøjer med en længde på over 24 m og overholder derfor ikke rapporteringsforpligtelsen for observatører.
(57)
Hvad angår rapporten om overholdelse for 2014, indsendte Sri Lanka ikke visse af de oplysninger, der kræves om statistik, og om visse bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.
(58)
Hvad angår IOTC-resolution 13/02 (16), har Sri Lanka ikke vedtaget lovgivning, der gør mærkning af udstyr obligatorisk. Hvad angår IOTC-resolution 13/08 (17), har Sri Lanka ikke indsendt en forvaltningsplan for anordninger, der tiltrækker fisk (FAD'er), og der er heller ikke truffet retlige eller administrative foranstaltninger for de 8 notfartøjer som krævet i IOTC-resolution 12/13 (18). Også for så vidt angår 2014 og IOTC-resolution 06/03 (19) har Sri Lanka ikke udstyret sine fartøjer med en samlet længde på over 15 meter med FOS og heller ikke bygget et FOC, og endelig er den obligatoriske statusrapport om FOS heller ikke blevet indsendt. Hvad angår IOTC-resolution 10/02 om de obligatoriske statistikkrav, levede oplysningerne fra Sri Lanka om fangster, indsats og størrelsesfrekvens ikke op til den standard, der kræves i henhold til resolutionen. Hvad angår IOTC-resolution 13/06 (20) og 12/04 (21), har Sri Lanka hverken gennemført forbuddet om hvidtippet haj eller opfyldt forpligtelserne for notfartøjer til at have ketsjere om bord og for langlinefartøjerne til at have linekappeanordninger og redskaber til at fjerne kroge. Hvad angår resolution 11/04 (22), har Sri Lanka heller ikke i 2014 indført observatørordningen som krævet. Sri Lanka har navnlig ikke oprettet observatørordningen for de obligatoriske 5 % til søs for fartøjer med en længde på over 24 meter og overholder derfor ikke rapporteringsforpligtelsen for observatører. Hvad angår IOTC-resolution 10/10 (23), har Sri Lanka ikke indsendt rapporten om import, landing og omladning af tun og tunlignende fisk i havnene.
(59)
Det forhold, at Sri Lanka hverken indsendte de krævede oplysninger til IOTC eller opfyldte IOTC-forpligtelserne som omhandlet i betragtning 56 og 58 viser, at landet ikke har været i stand til at opfylde sine forpligtelser som flagstat, der er fastsat i UNCLOS og UNFSA. Navnlig den manglende rettidige indsendelse af oplysninger om statistikker, FOS, fangster, indsats, omladning i havne og observatørprogrammer underminerer Sri Lankas evne til at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 117 og 118 i UNCLOS. Disse artikler fastsætter en stats forpligtelse til at vedtage foranstaltninger for deres statsborgere til bevarelse af levende ressourcer på det åbne hav og samarbejde om bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for levende ressourcer på det åbne hav.
(60)
Som omhandlet i betragtning 322 i afgørelsen af 15. november 2012 blev der påvist en række forhold under Kommissionens besøg i Sri Lanka i 2010, navnlig med hensyn til det manglende FOS og den manglende lovgivning om indberetning af fangster. Andre bekymrende forhold, f.eks. den manglende ordning for observatører og den ringe indberetning om fartøjer og statsborgere, der har deltaget i IUU-fiskeri, blev understreget i betragtning 319 og 321 i afgørelsen af 15. november 2012 som følge af IOTC-rapporterne om overholdelse for 2011 og 2012. De oplysninger, der i den forbindelse blev indsendt af Sri Lankas myndigheder om lovgivning om fiskeri på det åbne hav, etablering af et fungerende FOS, en pålidelig observatørordning og fangstregistrering- og indberetning viste, at myndighederne ikke har sikret effektfuld og effektiv kontrol og overvågning af fartøjer, der fører Sri Lankas flag, i overensstemmelse med de internationale forpligtelser. Sri Lanka blev som omhandlet i betragtning 36, 40 og 41, navnlig opfordret til at fastlægge dækkende lovgivning om tilladelse til fiskeri på det åbne hav med tilhørende fiskerilicenser og efterlevelse af IOTC-resolutioner, navnlig med hensyn til overvågning af og kontrol med landets egen flåde, herunder et FOS, logbog, fangstindberetningssystem og en observatørordning. Hvad angår lovgivningen om fiskeri på det åbne hav, blev loven om fiskeri ændret for at muliggøre fiskeri på åbent hav, og der blev lavet et udkast til en gennemførelsesforordning for udstedelse af licenser, som blev endeligt vedtaget i september 2014. Da gennemførelsesforordningen imidlertid først blev vedtaget i september 2014, og der ikke foreligger oplysninger om, hvordan den gennemføres, udstedes der kun administrative licenser, og Sri Lankas fartøjer opererer uden FOS. Hvad angår den regionale observatørordning, afslørede Sri Lankas myndigheder, at en stor del af flåden på trods af udvælgelse og ansættelse af visse inspektører ikke vil være dækket på grund af det begrænsede antal inspektører (45) i forhold til det store antal fartøjer (1 758 i IOTC-registeret over fartøjer). Sri Lanka har imidlertid ikke fremlagt forslag til at afhjælpe dette alvorlige problem inden for rammerne af IOTC, hvilket betyder at der ikke findes en tilstrækkelig dækning af fartøjer, der fører Sri Lankas flag, og som driver fiskeri på åbent hav, fordi inspektionsforanstaltningerne er utilstrækkelige. Der mindes i denne forbindelse om, at Sri Lanka har store problemer med at indberette data til IOTC, hvilket svækker landets kapacitet til at varetage sine forpligtelser som flagstat.
(61)
For så vidt angår FOS erindrer Kommissionen som omhandlet i betragtning 316, 321 og 322 i afgørelsen af 15. november 2012 og betragtning 60 i nærværende afgørelse om de mange forskellige problemer, som IOTC har påpeget. Efter afgørelsen af 15. november 2012 erklærede Sri Lanka, at landet var i færd med at indføre FOS. Det fremlagde lovgivning for Kommissionen, hvoraf det fremgik, at der var fra 1. november 2011 var indført et krav til fartøjerne om at have en transponder om bord, og de oplyste, at der allerede var udvalgt en tjenesteudbyder. Finansieringen var imidlertid ikke på plads, og der har været forhandlinger i gang mellem Sri Lankas myndigheder og en finansiel institution i mere end 18 måneder. Forhandlingerne vedrører vilkårene og betingelserne for et lån til køb og etablering af et FOC og finansiel bistand til erhvervsdrivende til installering og drift inden for en rimelig frist af et FOS for hele højsøflåden. Som følge heraf råder Sri Lanka ikke over et FOC. Hertil kommer, FOS'et stadig er under udvikling og aldrig er blevet operationelt. Kommissionen konstaterede under sit besøg i januar 2014 - således som det også er blevet bekræftet ved senere meddelelser og IOTC's rapporter om overholdelse for 2013 og 2014 - at Sri Lankas fiskerfartøjer stadig ikke er udstyret med FOS. Hvad angår opfyldelse af IOTC's FOS-krav, er der uoverensstemmelse mellem IOTC's rapporter om overholdelse for 2013 og 2014 og Sri Lankas forholdsregler. Ifølge rapporterne om overholdelse er der tale om delvis overholdelse, mens de oplysninger, der er indsendt af Sri Lanka, tydeligt viser, at der ikke er sket nogen egentlig etablering af et FOS. På baggrund af de oplysninger, der er indhentet om Sri Lankas myndigheders kontrol- og overvågningskapacitet, især om kapaciteten til at forvalte flåden og udviklingen og etableringen af et fungerende FOS, kan det konstateres, at Sri Lanka ikke opfylder kravene i UNFSA's artikel 18, stk. 3, litra g).
(62)
De forhold, der er omhandlet i afsnit 3.3 viser, at Sri Lanka overtræder artikel 18, stk. 3, i UNFSA.
(63)
I betragtning af Sri Lankas forpligtelser som flagstat har landet derfor ikke i tilstrækkelig grad efterlevet artikel 117 og 118 i UNCLOS og artikel 18, stk. 3 i UNFSA.
(64)
I lyset af betragtning 314 til 334 i afgørelsen af 15. november 2012 og udviklingen efter nævnte dato finder Kommissionen med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 3 og 6, ikke, at Sri Lanka har opfyldt sine forpligtelser i henhold til international ret, når det gælder overholdelsen af internationale regler og bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.
3.4. Specifikke begrænsninger i udviklingslande
(65)
Det skal erindres, at Sri Lanka i henhold til De Forenede Nationers indeks over menneskelig udvikling (24) anses for at være et land med et mellemhøjt niveau af menneskelig udvikling (nr. 92 ud af 186 lande). Dette bekræftes også af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (25), hvor Sri Lanka står opført i kategorien for mellemindkomstlande i nederste halvdel.
(66)
Der er som nævnt i betragtning 337 i afgørelsen af 15. november 2012 ikke fundet belæg for, at Sri Lankas manglende opfyldelse af sine internationale retlige forpligtelser skyldes manglende udvikling. Der er heller ikke efter den 15. november 2012 fremlagt yderligere konkret dokumentation for, at de konstaterede mangler er en følge af manglende kapacitet og administrativ infrastruktur.
(67)
Under hensyn til betragtning 336 og 337 i afgørelsen af 15. november 2012 og udviklingen efter nævnte dato finder Kommissionen med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 7, ikke, at Sri Lankas udviklingsstatus og overordnede forvaltning af fiskeriet er påvirket af dets udviklingsniveau.
4. KONKLUSIONER OM IDENTIFIKATION AF ET IKKESAMARBEJDENDE TREDJELAND
(68)
På baggrund af ovenstående konklusioner om Sri Lankas manglende opfyldelse af de forpligtelser, der påhviler landet i henhold til international ret som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat, til at træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri bør dette land i henhold til IUU-forordningens artikel 31 identificeres som et land som Kommissionen betragter som et ikkesamarbejdende tredjeland, når det gælder bekæmpelsen af IUU-fiskeriet.
(69)
Medlemsstaternes kompetente myndigheder skal i henhold til IUU-forordningens artikel 18, stk. 1, litra g), afvise import til EU af fiskevarer, uden at de behøver at anmode om yderligere dokumentation eller sende en anmodning om bistand til flagstaten, hvis de opdager, at fangstattesten er valideret af myndighederne i en flagstat, der er identificeret som en ikkesamarbejdende stat i henhold til artikel 31 i nævnte forordning. Der bør i videst muligt omfang gradvist tages højde for de negative konsekvenser for handelen i perioden mellem ikrafttrædelsen af nærværende gennemførelsesafgørelse og de eventuelle foranstaltninger, der træffes af Rådet, for at lette parternes tilpasning til den nye situation og give de erhvervsdrivende passende tid til at tilpasse sig på grund af de særlige karakteristika for fiskevarerne fra Sri Lanka og for Sri Lankas forsyningsvirksomheder, bl.a. de små og mellemstore virksomheder. Anvendelsen af denne afgørelse bør derfor udskydes i tre måneder. En sådan udskydelse bør ikke få indflydelse på behovet for, at Rådet hurtigt træffer foranstaltninger for at afhjælpe situationen i Sri Lanka for så vidt angår IUU-fiskeri.
(70)
Det skal bemærkes, at identifikationen i denne afgørelse af Sri Lanka som et land, som Kommissionen betragter som ikkesamarbejdende, ikke udelukker, at Kommissionen eller Rådet senere kan træffe foranstaltninger til at oprette en liste over ikkesamarbejdende tredjelande.
(71)
Skulle Rådet placere Sri Lanka på en liste over ikkesamarbejdende tredjelande i henhold til bestemmelserne i artikel 33 i IUU-forordningen, bliver denne forudgående identifikationsafgørelse forældet.
5. UDVALGSPROCEDURE
(72)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Fiskeri og Akvakultur -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den Demokratiske Republik Sri Lanka identificeres som et tredjeland, der af Kommissionen betragtes som et ikkesamarbejdende tredjelande, når det gælder bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft den 14. januar 2015.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. oktober 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 14.)
a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról szóló 1005/2008/EK tanácsi rendelet értelmében a Bizottság által nem együttműködő harmadik országnak tekintett harmadik ország azonosításáról
(2014/715/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló közösségi rendszer létrehozásáról, továbbá a 2847/93/EGK, az 1936/2001/EK és a 601/2004/EK rendelet módosításáról és az 1093/94/EK és az 1447/1999/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2008. szeptember 29-i 1005/2008/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 31. cikkére,
mivel:
1. BEVEZETÉS
(1)
Az 1005/2008/EK rendelet (a továbbiakban: IUU-rendelet) létrehozza a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászat (a továbbiakban: IUU-halászat) megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló uniós rendszert.
(2)
Az IUU-rendelet VI. fejezete meghatározza a nem együttműködő harmadik országok azonosításával, a nem együttműködő harmadik országként azonosított országokkal szembeni lépésekkel, a nem együttműködő országok listájának összeállításával, a nem együttműködő országok listájáról való törléssel, a nem együttműködő harmadik országok listájának nyilvánosságával és a sürgősségi intézkedésekkel kapcsolatos eljárást.
(3)
Az IUU-rendelet 31. cikke értelmében az Európai Bizottság azonosíthatja azokat a harmadik országokat, amelyeket az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint. Egy harmadik országot akkor azonosíthatnak nem együttműködő harmadik országként, ha elmulasztja a lobogó, a kikötő, a forgalomba hozatal szerinti vagy a parti államként rá háruló azon nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését, hogy intézkedést hozzon az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására.
(4)
A nem együttműködő harmadik országok azonosítása az IUU-rendelet 31. cikkének (2) bekezdése szerinti valamennyi információ áttekintésén alapul.
(5)
Az IUU-rendelet 33. cikkével összhangban a Tanács összeállíthatja a nem együttműködő országok listáját. Az IUU-rendelet 38. cikkében ismertetett intézkedéseket ezekre az országokra kell alkalmazni.
(6)
Az IUU-rendelet 20. cikkének (1) bekezdése értelmében a harmadik ország lobogója szerinti államok kötelesek értesíteni a Bizottságot azon törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések, valamint állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések alkalmazására, ellenőrzésére és végrehajtására vonatkozó rendelkezésekről, amelyeket halászhajóiknak teljesíteniük kell.
(7)
Az IUU-rendelet 20. cikkének (4) bekezdése értelmében a Bizottság az említett rendelet fogási tanúsítvány tekintetében meghatározott rendelkezéseinek végrehajtásához kapcsolódó területeken igazgatási együttműködést folytat a harmadik országokkal.
(8)
A Bizottság az IUU-rendelet 32. cikkének megfelelően a 2012. november 15-i bizottsági határozattal (2) (a továbbiakban: a 2012. november 15-i határozat) nyolc harmadik országot értesített arról, hogy az IUU-rendelet értelmében nem együttműködő harmadik országként azonosíthatónak minősülnek.
(9)
2012. november 15-i határozatába a Bizottság belefoglalta az ilyen előzetes azonosítás alapjául szolgáló lényeges tényekre és megfontolásokra vonatkozó információkat.
(10)
Ugyancsak 2012. november 15-én a Bizottság külön levélben értesítette a nyolc harmadik országot arról a tényről, hogy mérlegeli a nem együttműködő harmadik országként való azonosításuk lehetőségét. A levelekhez mellékelte a 2012. november 15-i határozatot.
(11)
A Bizottság az említett levelekben kiemelte, hogy - az IUU-rendelet 31. és 33. cikkének megfelelően - a nem együttműködő harmadik országként való azonosítás, valamint a nem együttműködő harmadik országok listájára történő hivatalos felvételre irányuló javaslat elkerülése érdekében felkéri az érintett harmadik országokat arra, hogy a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok orvosolása érdekében a Bizottsággal szoros együttműködésben dolgozzanak ki és hajtsanak végre egy cselekvési tervet. Az érintett országok a cselekvési terv határidőben történő eredményes végrehajtásával elkerülhetik a nem együttműködő harmadik országként való azonosítást és a listára történő végleges felvételre vonatkozó javaslatot.
(12)
A Bizottság tehát a következőkre kérte fel a nyolc harmadik országot: i. tegyenek meg minden szükséges intézkedést a Bizottság által javasolt cselekvési tervben foglalt fellépések végrehajtása érdekében; ii. értékeljék a Bizottság által javasolt cselekvési tervben foglalt fellépések végrehajtását; és iii. félévente küldjenek részletes jelentést a Bizottságnak, amelyben értékelik az egyes fellépések végrehajtását, többek között azt, hogy azok önmagukban véve és/vagy együttesen milyen hatékonyan biztosítják az előírásoknak maradéktalanul megfelelő halászati ellenőrzési rendszert.
(13)
Az érintett nyolc harmadik ország lehetőséget kapott arra, hogy a bizottsági határozatban kiemelt kérdések és az egyéb lényeges információk tekintetében írásban észrevételeket tegyen. Az említett országok bizonyítékokat nyújthattak be annak érdekében, hogy megcáfolják vagy kiegészítsék a 2012. november 15-i határozatban felsorakoztatott tényeket, valamint a helyzet rendezése érdekében adott esetben cselekvési tervet fogadjanak el és intézkedéseket tegyenek. A nyolc országnak jogában állt kiegészítő információkat kérni, illetve szolgáltatni.
(14)
A Bizottság tehát a 2012. november 15-i határozatával és leveleivel párbeszédet kezdeményezett a nyolc harmadik országgal, és jelezte, hogy egy hat hónapos időszakot elvileg elegendőnek tekint arra, hogy megállapodásra jussanak.
(15)
A Bizottság folytatta a szükségesnek ítélt információk összegyűjtését és ellenőrzését. Figyelembe vette azokat a szóbeli és írásbeli észrevételeket, amelyeket a nyolc harmadik ország a 2012. november 15-i határozatra reagálva tett. A figyelembe vett szempontokról a nyolc országot írásban, illetve szóban értesítette.
(16)
Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaság (a továbbiakban: Srí Lanka) nem cáfolta a Bizottság által felsorakoztatott tényeket, és nem hajtotta végre a helyzet rendezését célzó cselekvési tervet.
(17)
A Bizottság azon végrehajtási határozata, amellyel a Bizottság Srí Lankát olyan harmadik országként azonosítja, amelyet az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint, az IUU-rendelet végrehajtásának keretében lefolytatott vizsgálatot és párbeszédet magában foglaló folyamat eredményeként jött létre. Ez a folyamat megfelelt az IUU-rendeletben foglalt azon tartalmi és eljárási követelményeknek, amelyek többek között a nemzetközi jog értelmében lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként - az IUU-halászat megelőzése, megakadályozása és felszámolása érdekében - a harmadik országra háruló kötelezettségekre vonatkoznak.
(18)
A Bizottság azon végrehajtási határozata, amellyel Srí Lankát olyan országként azonosítja, amelyet az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint, maga után vonja az IUU-rendelet 18. cikke (1) bekezdésének g) pontjában foglalt következményeket.
2. A SRÍ LANKÁVAL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS
(19)
A Bizottság az IUU-rendelet 32. cikke alapján 2012. november 15-én értesítette Srí Lankát arról az eshetőségről, hogy nem együttműködő harmadik országként azonosítja (3).
(20)
A Bizottság felkérte Srí Lankát, hogy a 2012. november 15-i határozatban megállapított hiányosságok rendezésére a szolgálataival szoros együttműködésben dolgozzon ki egy cselekvési tervet.
(21)
A Bizottság a javasolt cselekvési tervben a fő hiányosságokat a következő területeken állapította meg: a nemzetközi jog által előírt, különösen egy megfelelő jogi keret elfogadásával összefüggő kötelezettségek teljesítése, megfelelő és hatékony monitoring hiánya, megfigyelői program hiánya, visszatartó erejű szankciórendszer hiánya, nem megfelelően működő fogási tanúsítási rendszer. Más megállapított hiányosságok általában a nemzetközi kötelezettségek teljesítésével, többek között a regionális halászati gazdálkodási szervezetek ajánlásainak és határozatainak való megfeleléssel állnak összefüggésben. A Bizottság ezenkívül hiányosságot állapított meg a megfelelő szervek ajánlásainak és határozatainak, például az ENSZ jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni nemzetközi cselekvési tervének (a továbbiakban: az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv) való megfeleléssel kapcsolatban. A Bizottság ugyanakkor a nem kötelező erejű ajánlásoknak és határozatoknak való megfelelés hiányát csak alátámasztó bizonyítéknak és nem az azonosítás alapjának tekintette.
(22)
2012. december 14-i beadványával Srí Lanka értesítette a Bizottságot a javasolt cselekvési tervben megállapított hiányosságok rendezése érdekében hozott intézményi szabályokról.
(23)
Srí Lanka 2012. december 31-én és 2013. január 4-én írásbeli észrevételeket nyújtott be.
(24)
2013. február 7-én kelt levelében a Bizottság kérte Srí Lankát, hogy a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről szolgáltasson naprakész információkat.
(25)
2013. március 13-án a Srí Lanka-i hatóságok az alábbi dokumentumokat nyújtották be: i. kísérőlevél és magyarázó levél; ii. a Srí Lanka által meghozandó valamennyi intézkedés aktualizált ütemezése; iii. naprakész információk a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről; iv. az IUU-halászat elleni küzdelem 2013. évi nemzeti cselekvési terve; v. naprakész információk az igazgatási eljárásokról és a fogási tanúsítványok használatára vonatkozó iránymutatásokról; vi. a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztérium minőségellenőrzési részlegéhez tartozó fiókhivatal repülőtéren történő létrehozására vonatkozó 2013. évi költségvetési előirányzat; vii. a jogi kötelezettségeknek, a távolsági flották megfigyelésének és a visszatartó erejű szankcióknak való megfeleléssel kapcsolatos felülvizsgált jogszabályok szövegtervezete; viii. az üzemeltetőknek szóló, a fogási tanúsítási rendszerrel kapcsolatos tájékoztatási programok; ix. vizsgálati rendszer és x. a nyílt tengeri IUU-tevékenységek vizsgálati eljárására vonatkozó iránymutatások.
(26)
A Bizottság és Srí Lanka közötti technikai konzultációra 2013. április 17-én került sor Brüsszelben. A konzultáció során a Srí Lanka-i hatóságok bemutatták a Bizottságnak az IUU-halászat elleni küzdelemre vonatkozó legújabb nemzeti cselekvési tervüket, valamint a fogási tanúsítványokban szereplő információk keresztellenőrzésének javítására irányuló tervezett intézkedéseiket és a jogi keretrendszer megkezdett felülvizsgálatát.
(27)
2013. május 30-i és 2013. június 3-i beadványaival Srí Lanka hangsúlyozta az általa kidolgozott ütemterv időben történő végrehajtása melletti elkötelezettségét, egyúttal vállalva, hogy az IUU-halászat elleni szankciós intézkedések ösztönzése érdekében jogszabályi módosításokat fogad el, és elindítja a hajómegfigyelési rendszer (VMS) beszerzési folyamatát.
(28)
A 2012 novembere és 2013. június eleje közötti időszakban megfigyelt előrehaladás alapján a Bizottság 2013. június 11-i levelében tájékoztatta Srí Lankát, hogy a Bizottság annak érdekében, hogy a 2012. november 15-i határozatban kiemelt hiányosságok rendezése és a szükséges intézkedések meghozatala terén érzékelhető eredmények szülessenek, további kilenc hónapon át, azaz 2014. február 28-ig fenntartja Srí Lankával a párbeszédet. Ezt a levelet a Bizottság 2013. június 20-i, a cselekvési tervre vonatkozó aktualizált javaslatát tartalmazó levele követte.
(29)
Srí Lanka 2013. augusztus 22-én a 2013. május 31. és 2013. augusztus 15. között elért előrehaladásról jelentést nyújtott be, amelyet a jogszabályi módosítások elfogadási eljárására vonatkozó tájékoztatást tartalmazó, 2013. október 28-i beadványa követett.
(30)
A Bizottság 2014. január 28. és 30. között látogatást tett az érintett Srí Lanka-i hatóságoknál. Az említett hatóságokat a 2012. november 15-i határozatnak és a javasolt cselekvési tervnek megfelelően folyamatosan értesítettek a fejleményekről. A Bizottság látogatása alatt a Srí Lanka-i hatóságoknak lehetőségük nyílt arra, hogy a 2012. november 15-i határozattal kapcsolatosan nyilatkozatokat tegyenek és benyújtsák a vonatkozó dokumentumokat, valamint tájékoztassák a Bizottságot a cselekvési terv előrehaladásáról.
(31)
Srí Lanka 2014. március 27-én a 2013. augusztus 16. és 2014. március 21. közötti időszakra vonatkozóan további előrehaladási jelentést nyújtott be a következő dokumentumokkal együtt: i. naprakész információk a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeiről; ii. az IUU-halászat elleni küzdelemre irányuló nemzeti cselekvési terv végrehajtásának aktualizált határideje; iii. a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztérium által a Külügyminisztériumhoz intézett levelek, amelyekben kérik a nemzetközi védelmi és gazdálkodási intézkedések nyílt tengeri halászhajók általi betartásának előmozdításáról szóló megállapodáshoz (a továbbiakban: FAO-megállapodás) való csatlakozást és a más államok lobogója alatti IUU-halászatot folytató állampolgárokkal szembeni nyomozást; iv. a VMS finanszírozása iránti igény és a transzponderre vonatkozó követelmény bizonyítéka; v. tájékoztatás a tudatosságnövelő képzésről; valamint vi. a 2014. évi felülvizsgált halászati napló, valamint a mélytengeri és nyílt tengeri halászhajók kikötői ellenőrzési tervének mintája. A tájékoztatásban szerepelt továbbá, hogy a Srí Lanka-i parlament 2013. november 5-én elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt. 2014. augusztus 1-jén Srí Lanka újabb előrehaladási jelentést nyújtott be a 2014 júliusáig tartó időszakra vonatkozóan. Ez a jelentés a javasolt cselekvési terv legfontosabb területeire vonatkozó friss információk és az IUU-halászat elleni küzdelemre irányuló nemzeti cselekvési terv végrehajtásának aktualizált határideje mellett tartalmazta a következőket is: a Külügyminisztériumnak a Halászati és Vízi Erőforrások Fejlesztéséért Felelős Minisztériumhoz intézett levele, mely arról tájékoztat, hogy a FAO-megállapodáshoz való csatlakozás elfogadásáról szóló okmány másolatát megküldik, miután sor került a csatlakozásra; a főügyészhez intézett, a jelenlegi jogszabályok szigorúbb szankciókkal való kiegészítésére irányuló kérés; két levél a jogszabályok szövegezőitől, amelyek a nyílt tengeri halászati műveletekre, illetve a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek felülvizsgált tervezeteit tartalmazzák; valamint a nyílt tengeren hajózó hajóparancsnokoknak szóló tájékoztató programok összefoglalója és a regionális megfigyelési programra vonatkozó, az IOTC-nek szóló végrehajtási jelentés. 2014. augusztus 29-én Srí Lanka további információkat nyújtott be azzal kapcsolatban, hogy milyen előrelépések történtek a megállapított hiányosságok terén (vagyis benyújtotta a nyílt tengeri halászati műveletekre és a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek tervezetét, benyújtott egy szankcionálásról szóló tájékoztató körlevelet, és információkat közölt a megfigyelői és ellenőrzési programokról, valamint a megállapított hiányosságok kezelése terén elért eredményekről.) 2014. szeptember 18-án és 19-én benyújtott újabb beadványaiban Srí Lanka megerősíti a nyílt tengeri halászati műveletekre és a halfogási adatok gyűjtésére vonatkozó rendeletek elfogadását, ismerteti az elrettentő szankciórendszerről szóló kabinetmemorandum megszövegezésével kapcsolatos belső munkákat, információkat szolgáltat az IOTC szabályainak való megfelelés eléréséről, közli, hogy milyen körben alkalmazzák a hajónaplókat, az ellenőrzéseket és a megfigyeléseket, valamint tájékoztat arról, hogy lehetséges, hogy a 2015 januárja és 2015 augusztusa közötti időszakban lépésről lépésre, részlegesen bevezeti a VMS-transzponder használatát a halászhajói esetében (a vállalkozóval kötendő szerződést azonban még nem írták alá és nem hajtották végre).
(32)
A Bizottság folytatta a szükségesnek ítélt információk összegyűjtését és ellenőrzését. Figyelembe vette a Srí Lanka által a 2012. november 15-i határozat elfogadását követően tett szóbeli és írásbeli észrevételeket, és szempontjairól szóban, illetve írásban rendszeresen értesítette Srí Lankát.
(33)
A Bizottság az összegyűjtött és a (34)-(67) preambulumbekezdésben bemutatott információk alapján úgy véli, hogy Srí Lanka a 2012. november 15-i határozatban felsorolt aggályos területekkel és hiányosságokkal nem foglalkozott megfelelően. Ezenkívül Srí Lanka a csatolt cselekvési tervben javasolt intézkedéseket sem hajtotta teljes körűen végre.
3. SRÍ LANKA NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGKÉNT TÖRTÉNŐ AZONOSÍTÁSA
(34)
A Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése szerint - a 2012. november 15-i határozattal összhangban és a Srí Lankától kapott vonatkozó információk alapján - értékelte a lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként Srí Lankára háruló nemzetközi kötelezettségek teljesítését, a javasolt cselekvési tervnek való megfelelést és a helyzet rendezésére irányuló intézkedések végrehajtását. Az áttekintés során a Bizottság az IUU-rendelet 31. cikkének (4)-(7) bekezdésében felsorolt paramétereket vette figyelembe.
3.1. Rendszeres IUU-halászat (az IUU-rendelet 31. cikke (4) bekezdésének a) pontja)
(35)
A 2012. november 15-i határozat (292) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megállapította, hogy Srí Lanka nem rendelkezik a nyílt tengeri halászat engedélyezését szabályozó jogszabállyal.
(36)
A 2012. november 15-i határozat (296) preambulumbekezdésében kifejtettek szerint az IOTC IUU-hajókat tartalmazó listájának tervezetében 13 Srí Lanka-i hajó szerepelt, amelyeket az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével történő halászaton értek. A 2012. november 15-i határozat óta Srí Lanka nem tiltotta meg hajóinak a nyílt tengeri jogellenes halászatot, és halászhajói jogellenes halászatának elkerülése érdekében a nyílt tengeri halászat és a nyílt tengeri halászati engedélyek kibocsátásának lehetővé tétele tekintetében nem fogadott el azonnal jogszabályokat. Srí Lanka ehelyett 2013. november 5-én végül elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt, amely lehetővé teszi a nyílt tengeri halászatot. A nyílt tengeri hajók engedélyezésére vonatkozóan végrehajtási jogszabályokat dolgozott ki, ezeket a végrehajtási jogszabályokat (a hatóságok beadványa szerint) 2014 szeptemberében el is fogadták, azonban még nem hajtották végre. Az IOTC működési területén tevékenykedő hajók számát továbbá Srí Lanka 3 307-ről 1 758-ra csökkentette, ezek a hajók azonban továbbra is közigazgatási nyílt tengeri engedéllyel, nem pedig jogszabály alapján kiállított engedéllyel halásznak. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás (4) 18. cikke (3) bekezdése b) pontjának ii. alpontja szerint a lobogó szerinti államnak tilalmi intézkedéseket kell hoznia a megfelelő halászati engedéllyel nem rendelkező hajói által folytatott nyílt tengeri halászat megakadályozására. A jelenlegi helyzet egyértelműen azt bizonyítja, hogy Srí Lanka nem a lobogó szerinti államként rá háruló nemzetközi kötelezettségekkel összhangban jár el.
(37)
Az IOTC-től származó információk szerint (5) a 2012. november 15-i határozat óta 2013-ban a parti államok három Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajót, a Malshiri No. 1, a Gold Marine 5 és a Lakpriya 2 nevű hajót tartóztatták fel azzal, hogy valószínűleg IUU-tevékenységet folytattak. Emlékeztetni kell arra, hogy a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (1) és (2) bekezdése szerint a nyílt tengeren közlekedő hajói tekintetében a lobogó szerinti államot terheli a felelősség. Ezenkívül az Egyesült Nemzetek Tengerjogi Egyezményének 118. cikke szerint a lobogó szerinti állam köteles együttműködni az élő források megóvása és kezelése terén, ami a jogszabály alapján kiállított halászati engedély nélkül az IOTC működési területén halászó, és ezáltal az IUU-rendelet 2. cikkének meghatározása szerint IUU-tevékenységet folytató flottájának jelenléte miatt egyértelműen nem teljesül.
(38)
Ezenkívül 2013-ban megállapítást nyert, hogy 13 további Srí Lanka-i hajó, amelyeket egy parti állam kizárólagos gazdasági övezetén keresztüli tranzitja során ellenőriztek, megsértette az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseit. A Bizottság úgy véli, az a tény, hogy Srí Lanka-i hajók az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével továbbra is halászatot folytatnak, egyértelműen jelzi, hogy Srí Lanka nem teljesítette a (37) preambulumbekezdésben említett, a nemzetközi jog értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeket.
(39)
Azt is bizonyítja, hogy Srí Lanka nem gondoskodik arról, hogy a lobogója alatti hajózásra feljogosított hajók ne folytassanak IUU-halászatot, illetve ne támogassák azt, ami nem felel meg az IUU-halászatról szóló nemzetközi cselekvési terv 34. pontjában foglalt ajánlásnak, miszerint az államoknak gondoskodniuk kell arról, hogy a lobogójuk alatti hajózásra feljogosított hajók ne folytassanak IUU-halászatot, illetve ne támogassák azt. Ezenkívül a (36)-(38) preambulumbekezdésben említett, Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajók létezése arra is rávilágít, hogy Srí Lanka nem teljesítette a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (1) és (2) bekezdése szerinti kötelezettségeit, amelyek értelmében a lobogó szerinti állam köteles gondoskodni arról, hogy a lobogója alatt közlekedő hajók betartsák a regionális halászati gazdálkodási szervezetek védelmi és gazdálkodási előírásait.
(40)
A Bizottság megállapította továbbá, hogy Srí Lanka a jogi keretében tapasztalható hiányosságok miatt nem tudta megtenni a megfelelő intézkedéseket az ismétlődő IUU-halászattal szemben. A cselekvési tervben javasolta tehát a nyílt tengerekkel kapcsolatos nemzetközi kötelezettségek teljesítése érdekében a jogi keret felülvizsgálatát, a Srí Lanka-i távolsági flotta eredményes megfigyelése érdekében a megfelelő operatív eszközök hiányának orvoslását és egy visszatartó erejű szankcionálási rendszer létrehozását.
(41)
E határozat (36) preambulumbekezdésében említettek szerint Srí Lanka 2013 novemberében elfogadta a felülvizsgált halászati törvényt, amely lehetővé tette, hogy hajói kizárólagos gazdasági övezetén kívül halásszanak. A nyílt tengeri engedélyezési rendszer végrehajtásához szükséges jogi aktus azonban még mindig csak egy tervezet, és így nem alkalmazható. Az engedélyeket jelenleg a közigazgatás adja ki, előre meghatározott eljárás nélkül, nem rendszeres módon. Ezenkívül a felülvizsgált halászati törvény az IUU-jogsértésekre vonatkozóan fokozott szankciókat ír elő, ami a Srí Lanka-i távolsági flottának mindössze egy része esetében tekinthető visszatartó erejűnek (különösen a Srí Lanka-i kizárólagos gazdasági övezeten kívül halászó kisebb hajók vonatkozásában, amelyek esetében a szankciók, figyelembe véve e hajók korlátozott halászati kapacitását, megfelelőnek tekinthetők). A Srí Lanka-i nagyméretű (24 méter hosszúság feletti) hajók flottája azonban 2013-ban és 2014-ben kibővült, és az új halászati törvény által előírt, a flotta e részére vonatkozó szankciók szintje nem tekinthető visszatartó erejűnek, mivel ezek a hajók a kisméretű hajók halászati kapacitásának a 10-20-szorosával rendelkeznek. A jelenlegi jogszabályok (6) legfeljebb 8 429 EUR (1 500 000 LKR (7)) összegű pénzbírságot írnak elő, ami nem tekinthető alkalmasnak arra, hogy biztosítsa a követelmények teljesítését, megakadályozza a jogsértéseket és megfossza a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól. Az ilyen szintű szankciók így nem tekinthetők a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményekkel összhangban állónak, amelyek többek között előírják, hogy a szankcióknak elég súlyosnak kell lenniük, és meg kell fosztaniuk a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól. A Bizottság ezért úgy ítéli meg, hogy a Srí Lanka által bevezetett szankciórendszer nyilvánvalóan nem megfelelő és nem arányos a lehetséges jogsértések súlyosságával, a jogsértések erőforrásokra gyakorolt esetleges hatásával, valamint az ilyen jogellenes tevékenységekből származó potenciális haszonnal.
(42)
Következésképpen a Srí Lanka által hozott intézkedések - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem elegendőek ahhoz, hogy Srí Lanka megfeleljen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 118. cikkében, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18., 19. és 20. cikkében foglalt rendelkezéseknek.
(43)
A 2012. november 15-i határozat (292)-(299) preambulumbekezdésére és a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke (4) bekezdésének a) pontja értelmében - Srí Lanka elmulasztotta a lobogó szerinti államként az IUU-hajók, valamint a lobogója alatt közlekedő hajók vagy saját állampolgárai által folytatott vagy támogatott IUU-halászat tekintetében a rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését, és nem lépett fel megfelelően a korábban a lobogója alatt közlekedő hajók által folytatott, dokumentált és ismétlődő IUU-halászattal szemben.
3.2. Az együttműködés és a végrehajtás elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikke (5) bekezdésének b), c) és d) pontja)
(44)
A 2012. november 15-i határozat (302)-(311) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megvizsgálta, hogy Srí Lanka hatékonyan működik-e együtt a Bizottsággal a vizsgálatok és a kapcsolódó tevékenységek terén.
(45)
A 2012. november 15-i határozat (293) preambulumbekezdésében említett hajókat illetően a Bizottság az említett határozat (296) preambulumbekezdésében meghatározottak szerint arra kötelezte Srí Lankát, hogy havonta számoljon be az e hajókkal szemben hozott intézkedésekről. Az említett beszámoló 2013-ban 12 hónapból 9, míg 2014-ben 4 hónapból 2 hónap esetében valósult meg. A halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 20. cikkében foglalt rendelkezések megsértésével - amelyek előírják, hogy az államok kötelesek vizsgálatot folytatni, a regionális halászati gazdálkodási szervezetek védelmi és gazdálkodási intézkedései teljesítésének és végrehajtásának biztosítása érdekében egymással közvetlenül vagy a regionális halászati gazdálkodási szervezetek révén együttműködni - Srí Lanka ezért elmulasztotta a nemzetközi együttműködéssel és végrehajtással összefüggésben rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését.
(46)
A 2012. november 15-i határozat (302) preambulumbekezdésében, valamint a fenti (45) preambulumbekezdésben említettek szerint Srí Lanka nem teljesítette az IOTC felé azt a kötelezettségét, hogy havonta beszámoljon arról a 13 Srí Lanka-i hajóról, amelyek vélhetően IUU-tevékenységet folytatnak, de nem szerepelnek az IOTC listájában. Srí Lanka tehát nem bizonyította, hogy eleget tesz az ENSZ tengerjogi egyezménye 94. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételeknek, amelyek előírják, hogy a lobogó szerinti államnak saját belső jogának megfelelően joghatóságot kell gyakorolnia a lobogója alatt közlekedő hajók, valamint azok parancsnoka, tisztjei és legénysége felett.
(47)
Ezenkívül a 2012. november 15-i határozat (306)-(307) preambulumbekezdésében említettek szerint a Bizottság megvizsgálta, hogy Srí Lanka hatékony végrehajtási intézkedéseket hozott-e az IUU-halászatért felelős piaci szereplőkkel szemben, és hogy kellően szigorú szankciókat alkalmazott-e az elkövetőknek az IUU-halászatból származó haszontól való megfosztása érdekében.
(48)
A (41) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint Srí Lanka a 2012. november 15-i határozat elfogadását követően flottája nagyméretű hajói tekintetében nem léptetett életbe visszatartó erejű szankciórendszert. A jelenleg hatályban lévő szankciók nem állnak összhangban a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 19. cikkének (2) bekezdésében foglalt követelményekkel, amelyek többek között előírják, hogy a szankcióknak elég súlyosnak kell lenniük, és meg kell fosztaniuk a jogsértőket a jogellenes tevékenységeikből származó haszontól.
(49)
A rendelkezésre álló bizonyítékok továbbra is alátámasztják, hogy Srí Lanka nem teljesítette a hatékony végrehajtási intézkedések tekintetében rá háruló nemzetközi jog szerinti kötelezettségeit. E tekintetben, a (36)-(38) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint az a tény, hogy továbbra is vannak olyan hajók, amelyek az IOTC állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseinek megsértésével halászatot folytatnak, azt jelzi, hogy Srí Lanka a nyílt tengeren közlekedő hajói tekintetében nem tesz eleget a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (1) és (2) bekezdése értelmében rá háruló kötelezettségeknek.
(50)
A 2012. november 15-i határozat (309) preambulumbekezdésében kiemeltek szerint Srí Lanka fejlettségi szintje nem tekinthető olyan tényezőnek, amely veszélyezteti az illetékes hatóságok azon képességét, hogy más országokkal együttműködjenek és megtegyék a végrehajtási intézkedéseket. A fejlődő országok sajátos korlátainak értékelését a (65)-(67) preambulumbekezdésben tovább tárgyaljuk.
(51)
Következésképpen a Srí Lanka által hozott intézkedések - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem elegendőek ahhoz, hogy Srí Lanka megfeleljen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 94. cikke (2) bekezdése b) pontjának, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. és 19. cikkének.
(52)
A 2012. november 15-i határozat (302)-(311) preambulumbekezdésében említettekre, valamint a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) bekezdése és 31. cikke (5) bekezdésének b), c) és d) pontja alapján - úgy ítéli meg, hogy Srí Lanka az együttműködési és végrehajtási erőfeszítések tekintetében elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségek teljesítését.
3.3. A nemzetközi szabályok végrehajtásának elmulasztása (az IUU-rendelet 31. cikkének (6) bekezdése)
(53)
A 2012. november 15-i határozat (314)-(334) preambulumbekezdésében leírtak szerint a Bizottság minden olyan információt megvizsgált, amelyet Srí Lankának az IOTC szerződő feleként betöltött státusával kapcsolatban jelentősnek vélt. A Bizottság ezért megvizsgált minden olyan információt, amelyet jelentősnek vélt azzal összefüggésben, hogy a 2012. november 15-i határozatot követően Srí Lanka vállalta az IOTC által elfogadott védelmi és gazdálkodási intézkedések alkalmazását.
(54)
Emlékeztetni kell arra, hogy a 2012. november 15-i határozat óta az IOTC 2013 (8) és 2014 (9) tekintetében éves megfelelési jelentéseket tett közzé, amelyek Srí Lanka esetében megállapították a megfelelés hiányát, illetve a 2012. és a 2013. év tekintetében a részleges megfelelést.
(55)
A 2013. évi megfelelési jelentés tekintetében Srí Lanka nem nyújtotta be a statisztikákra, valamint egyes állományvédelmi és gazdálkodási intézkedésekre vonatkozó előírt információk egy részét.
(56)
Különösen az aktív hajók listájára vonatkozó 10/08. számú IOTC-határozat (10) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott információkat az egyes hajók nemzetközi rádióhívójeléről. A hajómegfigyelési rendszerek (VMS) bevezetéséről szóló 06/03. számú IOTC-határozat (11) tekintetében Srí Lanka elmulasztotta 15 méternél hosszabb hajói hajómegfigyelési rendszerrel történő felszerelését és a halászati felügyelő központ kiépítését. Ezenkívül Srí Lanka nem nyújtotta be a hajómegfigyelési rendszer (VMS) bevezetése terén elért előrehaladásról szóló kötelező jelentést. A kötelező statisztikai követelményekről szóló 10/02. számú IOTC-határozat (12) tekintetében Srí Lanka a part menti halászatok esetében nem jelentette a méretgyakorisági adatokat, valamint a part menti halászatok, a felszíni halászatok és a horogsoros halászati tevékenység esetében nem a határozat által előírt szabványnak megfelelően jelentette a névleges fogási adatokat, a fogási és a halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokat, illetve a méretgyakorisági adatokat. A cápákkal kapcsolatos adatok benyújtásáról szóló 05/05. számú IOTC-határozatnak (13) Srí Lanka csak részben tett eleget, mivel a kopoltyúhálós és a horogsoros fogási adatokat együttesen adta meg. A kikötőben végrehajtott átrakásokról szóló 12/05. számú IOTC-határozat (14) tekintetében Srí Lanka nem küldte el a kötelező jelentést. A megfigyelőkre vonatkozó 11/04. számú IOTC-határozat (15) tekintetében Srí Lanka nem hajtotta végre az említett határozatban előírt regionális megfigyelői programot. Nem hozta létre a 24 méternél hosszabb tengeri hajók 5 %-ának kötelező megfigyelésére vonatkozó megfigyelői programot, és a megfigyelők jelentéstételi kötelezettségének sem tesz eleget.
(57)
A 2014. évi megfelelési jelentés tekintetében Srí Lanka nem nyújtotta be a statisztikákra, valamint egyes állományvédelmi és gazdálkodási intézkedésekre vonatkozó előírt információk egy részét.
(58)
Különösen a 13/02. számú IOTC-határozat (16) tekintetében Srí Lanka nem fogadott el jogszabályt az eszközök kötelező megjelöléséről. A 13/08. számú IOTC-határozat (17) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott be a halak csoportosulását előidéző eszközökre vonatkozó kezelési tervet, és a 8 erszényes kerítőhálós hajó tekintetében nem hozta meg a 12/13. számú IOTC-határozat (18) szerint előírt jogi és igazgatási intézkedéseket. A 06/03. számú IOTC-határozat (19) tekintetében Srí Lanka 2014-ben sem szerelte fel 15 méternél hosszabb hajóit hajómegfigyelési rendszerekkel, nem épített ki halászati felügyelő központot és nem nyújtotta be a hajómegfigyelési rendszer (VMS) bevezetése terén elért előrehaladásról szóló kötelező jelentést. A kötelező statisztikai követelményekről szóló 10/02. számú IOTC-határozat tekintetében Srí Lanka nem az IOTC-határozat által előírt szabványnak megfelelően jelentette a névleges fogási adatokat, a fogási és a halászati erőkifejtésre vonatkozó adatokat, illetve a méretgyakorisági adatokat. A 13/06. számú (20) és 12/04. számú IOTC-határozat (21) tekintetében Srí Lanka nemzeti jogába nem ültette át a fehérorrú cápa halászatára vonatkozó tilalmat, és nem vezette be azt a kötelezettséget, hogy az erszényes kerítőhálós hajókat hosszú nyelű merítőhálóval, a horogsoros halászhajókat pedig zsinórvágókkal és horogeltávolítókkal kell felszerelni. A 11/04. számú határozat (22) tekintetében Srí Lanka 2014-ben sem hajtotta végre az előírt megfigyelői programot. Nem hozta létre a 24 méternél hosszabb tengeri hajók 5 %-ának kötelező megfigyelésére vonatkozó megfigyelői programot, és a megfigyelők jelentéstételi kötelezettségének sem tesz eleget. A 10/10. számú IOTC-határozat (23) tekintetében Srí Lanka nem nyújtott be jelentést a tonhalak vagy tonhalfélék behozataláról, a kikötőben történő kirakodásáról és átrakodásáról.
(59)
Az a tény, hogy Srí Lanka elmulasztotta az (56) és (58) preambulumbekezdésben említett információk IOTC részére történő benyújtását, valamint az azokban említett, az IOTC által előírt kötelezettségek teljesítését, azt igazolja, hogy az ország nem teljesíti az ENSZ Tengerjogi Egyezményében és halállományokról szóló egyezményében foglalt, lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeket. Különösen a statisztikákra, a hajómegfigyelési rendszerre, a fogási és a halászati erőkifejtésre, a kikötőben történő átrakásra, valamint a megfigyelői programra vonatkozó információk kellő időben történő megküldésének elmulasztása miatt Srí Lanka nem tudja megfelelően teljesíteni az ENSZ Tengerjogi Egyezményének 117. és 118. cikkében foglalt kötelezettségeket. Az említett cikkek előírják az államok számára, hogy saját állampolgáraikra vonatkozóan fogadjanak el a nyílt tengeri élővilág védelmét célzó intézkedéseket, valamint hogy működjenek együtt a nyílt tengeri területek biológiai erőforrásaira vonatkozó védelmi és gazdálkodási intézkedések terén.
(60)
A 2012. november 15-i határozat (322) preambulumbekezdésében leírtak szerint a 2010 novemberében Srí Lankában tett bizottsági látogatás alkalmával számos problémára derült fény, különösen a hajómegfigyelési rendszer hiányával és a fogások bejelentésére vonatkozó jogszabályok hiányával kapcsolatban. A Bizottság - az IOTC 2011. és 2012. évre vonatkozó megfelelési jelentése eredményeként - 2012. november 15-i határozatának (319) és (321) preambulumbekezdésében egyéb problémákat is kiemelt, például a megfigyelői program hiányával, valamint az IUU-halászatot folytatóként azonosított hajókra és állampolgárokra vonatkozó nem megfelelő jelentéssel kapcsolatban. Ezzel összefüggésben a Srí Lanka-i hatóságok által a nyílt tengeri halászatra vonatkozó jogszabályokra, a működőképes hajómegfigyelési rendszer létrahozására, a megbízható megfigyelői programra, valamint a fogások nyilvántartására és a fogások bejelentésére vonatkozóan benyújtott információkból az derült ki, hogy a hatóságok nem gondoskodtak a Srí Lanka-i lobogó alatt közlekedő hajók hatékony és eredményes ellenőrzésére és megfigyelésére vonatkozó nemzetközi kötelezettségeik teljesítéséről. Különösen a (36), (40) és (41) preambulumbekezdésben említettek szerint a Bizottság felkérte Srí Lankát, hogy dolgozzon ki részletes jogi keretet, amely lehetővé teszi a nyílt tengeri halászat nyílt tengeri halászati engedéllyel való folytatását és az IOTC-határozatok teljesítését, különösen saját flottájának megfigyelése, ellenőrzése és felügyelete tekintetében, beleértve a hajómegfigyelési rendszert, a hajónapló- és fogásbejelentő rendszert és a megfigyelői programot. A nyílt tengeri halászatra vonatkozó jogszabályok tekintetében Srí Lanka a nyílt tengeri halászat lehetővé tétele érdekében módosította a halászati törvényt és kidolgozta az engedélyek kibocsátására vonatkozó végrehajtási rendeletet, amelyet végül 2014 szeptemberében fogadtak el. Mivel azonban a végrehajtási rendelet elfogadására csak 2014 szeptemberében került sor, és nem áll rendelkezésre információ azzal kapcsolatban, hogy azt hogyan hajtanák végre, csak közigazgatási engedélyeket adnak ki, miközben a Srí Lanka-i hajók hajómegfigyelési rendszer nélkül működnek. A regionális megfigyelői program tekintetében a Srí Lanka-i hatóságok által benyújtott dokumentumokból kiderül, hogy néhány megfigyelő kiválasztása és alkalmazása ellenére a program a flotta nagy részére nem terjed ki, mivel a hajók számához képest (az IOTC hajónyilvántartása szerint 1 758) alacsony az ellenőrök száma (45). Srí Lanka azonban e komoly probléma megoldására az IOTC-vel összefüggésben nem tett javaslatot, ami azt jelenti, hogy a nem megfelelő ellenőrzési eszközök miatt nem biztosított a nyílt tengeren Srí Lanka-i lobogó alatt működő flotta megfelelő megfigyelése. Ezzel kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy Srí Lanka az IOTC-nek történő adatszolgáltatás terén súlyos problémákkal küzd, ami aláássa az ország lobogó szerinti államként fennálló kötelezettségei teljesítését.
(61)
A hajómegfigyelési rendszer tekintetében a Bizottság - a 2012. november 15-i határozat (316), (321) és (322) preambulumbekezdésében, valamint az e határozat (60) preambulumbekezdésében leírtak szerint - arra emlékeztet, hogy az IOTC különböző problémákat emelt ki. A 2012. november 15-i határozatot követően Srí Lanka kijelentette, hogy a hajómegfigyelési rendszer bevezetése folyamatban van. A Bizottságnak olyan jogszabályt nyújtott be, amely azt bizonyítja, hogy 2011. november 1-jétől előírás a fedélzeti transzponder, és jelezte, hogy már kiválasztott ák a szolgáltatót. A finanszírozás azonban nem volt megoldott, a Srí Lanka-i hatóságok és az érintett pénzügyi intézmény közötti tárgyalások pedig több mint 18 hónapja folynak. A tárgyalások olyan kölcsön feltételeire vonatkoznak, amely kölcsön egy halászati felügyelő központ megvásárlásához és felállításához, valamint a teljes nyílt tengeri flotta tekintetében a hajómegfigyelési rendszer ésszerű határidőn belüli létrehozását és működtetését szolgáló, az üzemeltetők számára nyújtott pénzügyi támogatáshoz szükséges. Következésképpen Srí Lanka nem rendelkezik halászati felügyelő központtal. Ezenkívül a hajómegfigyelési rendszer még fejlesztés alatt áll, és még nem működik. A Bizottság 2014. januárban tett látogatása során megállapította - és ezt a későbbi Srí Lanka-i beadványok és az IOTC 2013. és 2014. évi megfelelési jelentése is megerősítette -, hogy a Srí Lanka-i halászhajók még mindig nem rendelkeznek hajómegfigyelési rendszerrel. Az IOTC hajómegfigyelési rendszerre vonatkozó követelményeinek való megfelelés tekintetében ellentmondás van az IOTC 2013. és 2014. évi megfelelési jelentése és a Srí Lanka-i intézkedések között. A megfelelési jelentések részleges megfelelésre hivatkoznak, míg a Srí Lanka által nyújtott információkból egyértelműen kiderül, hogy a hajómegfigyelési rendszer bevezetése ténylegesen nem valósult meg. A Srí Lanka-i hatóságok megfigyelési, ellenőrzési és felügyeleti képességéről, különösen a flottája irányítására irányuló működtetési képességéről és egy működő hajómegfigyelési rendszer kifejlesztéséről és bevezetéséről gyűjtött információkra tekintettel Srí Lanka tehát nem teljesíti a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikke (3) bekezdésének g) pontjában előírt feltételeket.
(62)
A 3.3. szakaszban szereplő tényekből megállapítható, hogy Srí Lanka megsérti a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikkének (3) bekezdését.
(63)
Következésképpen Srí Lanka - lobogó szerinti államként rá háruló kötelezettségeit tekintve - nem felel meg teljes körűen az ENSZ Tengerjogi Egyezménye 117. és 118. cikkének, valamint a halállományokról szóló ENSZ-megállapodás 18. cikke (3) bekezdésének.
(64)
A 2012. november 15-i határozat (314)-(334) preambulumbekezdésében foglaltakra, valamint az említett határozatot követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (3) és (6) bekezdése értelmében - Srí Lanka elmulasztotta a nemzetközi szabályok és rendelkezések, valamint az állományvédelmi és gazdálkodási intézkedések tekintetében rá háruló nemzetközi jogi kötelezettségek teljesítését.
3.4. A fejlődő országok sajátos korlátai
(65)
Emlékeztetni kell arra, hogy az ENSZ humán fejlettségi mutatója (24) alapján Srí Lanka közepes humán fejlettségű országnak tekintendő (a 186 ország közül a kilencvenkettedik). Ezt az 1905/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (25) II. melléklete is megerősíti, ahol Srí Lanka a közepes jövedelmű országok alsó sávjában szerepel.
(66)
A 2012. november 15-i határozat (337) preambulumbekezdésében említettek szerint nem került elő olyan meggyőző bizonyíték, amely arra utalna, hogy Srí Lanka az alacsony fejlettség miatt mulasztotta el nemzetközi jogi kötelezettségei teljesítését. 2012. november 15-ét követően sem mutattak be olyan kézzelfogható bizonyítékot, amelyből kiderül, hogy a feltárt hiányosságokat a kapacitás vagy az igazgatási infrastruktúra hiánya okozza.
(67)
A 2012. november 15-i határozat (336)-(337) preambulumbekezdésében említettekre, valamint a 2012. november 15-ét követő fejleményekre tekintettel a Bizottság úgy ítéli meg, hogy - az IUU-rendelet 31. cikkének (7) bekezdése értelmében - Srí Lanka fejlettségi szintje nem érinti hátrányosan az ország halászattal kapcsolatos fejlettségi állapotát és átfogó teljesítményét.
4. A NEM EGYÜTTMŰKÖDŐ HARMADIK ORSZÁGOK AZONOSÍTÁSÁVAL KAPCSOLATOS KÖVETKEZTETÉSEK
(68)
A fenti megállapításokra tekintettel, miszerint Srí Lanka elmulasztotta a nemzetközi jog értelmében lobogó, kikötő, forgalomba hozatal szerinti vagy parti államként rá háruló, az IUU-halászat megelőzésére, megakadályozására és felszámolására irányuló intézkedések meghozatalára vonatkozó kötelezettségei teljesítését, ezt az országot - az IUU-rendelet 31. cikkével összhangban - olyan országként kell azonosítani, amelyet a Bizottság az IUU-halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint.
(69)
Az IUU-rendelet 18. cikke (1) bekezdésének g) pontjára tekintettel a tagállamok illetékes hatóságai további bizonyítékok bekérése vagy a lobogó szerinti államnak küldött segítségnyújtás iránti megkeresés nélkül kötelesek elutasítani a halászati termékek Unióba történő behozatalát, ha tudomásukra jut, hogy a fogási tanúsítványt olyan, lobogó szerinti állam hatósága hitelesítette, amely államot az említett rendelet 31. cikkének megfelelően nem együttműködő államként azonosítottak. A kereskedelemre gyakorolt káros hatást lehetőség szerint fokozatosan kell bevezetni az e bizottsági végrehajtási határozat hatálybalépése és a Tanács által hozott esetleges intézkedések közötti időszakban a felek új helyzethez való alkalmazkodásának megkönnyítése, valamint annak érdekében, hogy a gazdasági szereplőknek megfelelő idő álljon rendelkezésére az alkalmazkodáshoz, tekintettel a Srí Lankából származó halászati termékek és a Srí Lanka-i szállítók, köztük a kis- és középvállalkozások különleges jellemzőire. Következésképpen e határozat alkalmazását három hónappal el kell halasztani. Ez a halasztás nem befolyásolja, hogy az IUU-halászattal kapcsolatos Srí Lanka-i helyzet eredményes kezelése érdekében a Tanácsnak gyors intézkedéseket kell hoznia.
(70)
Ki kell jelenteni, hogy Srí Lanka olyan országként történő azonosítása, amelyet a Bizottság e határozat alkalmazásában nem együttműködő országnak tekint, nem zárja ki, hogy a későbbiekben a Bizottság vagy a Tanács a nem együttműködő országok listájának összeállítása céljából további lépéseket tegyen.
(71)
Amennyiben a Tanács Srí Lankát az IUU-rendelet 33. cikkével összhangban felveszi a nem együttműködő országok listájára, ez az azonosításról szóló megelőző határozat elavul.
5. SZAKBIZOTTSÁGI ELJÁRÁS
(72)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak a halászati és akvakultúra-ágazati bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Bizottság Srí Lanka Demokratikus Szocialista Köztársaságot olyan harmadik országként azonosítja, amelyet a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászat elleni küzdelemben nem együttműködő harmadik országnak tekint.
2. cikk
Ez a határozat 2015. január 14-én lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 14-én.