KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2015/320
af 27. januar 2015
om SA.26547 (11/C) (ex- NN 49/10 og CP 241/2008) - Belgien - Fond for bæredygtig udvikling af fiskeriet - Misbrug af støtte i forbindelse med sag N 274/03
(meddelt under nummer C(2015) 321)
(Kun den franske og den nederlandske udgave er autentiske)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1) og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. PROCEDURE
(1)
Den 26. juni 2003 anmeldte Belgien en statsstøtteordning til Europa-Kommissionen, som har til formål at yde støtte til etablering og finansiering af en almennyttig fond til fremme af bæredygtig udvikling af fiskeriet i Belgien (Stichting Duurzame Visserij Ontwikkeling) - i det følgende benævnt »SDVO«). De anmeldte bestemmelser vedrører finansiering af SDVO og omfatter SDVO's vedtægter. Kommissionen godkendte støtteordningen den 16. december 2003 (2).
(2)
Den 9. september 2008 modtog Kommissionen en klage (registreret som CP 241/2008) over SDVO's misbrug af en del af den støtte, den havde modtaget i henhold til støtteordningen.
(3)
Ved brev af 17. november 2008 anmodede Kommissionen de belgiske myndigheder om yderligere oplysninger. Ved brev af 18. december 2008 bad de belgiske myndigheder om at få udsat svarfristen med en måned, hvilket blev imødekommet. Ved brev af 16. januar 2009 fremsendte de belgiske myndigheder oplysninger til Kommissionen.
(4)
Ved brev af 10. september 2009 sendte de belgiske myndigheder i overensstemmelse med artikel 21 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (3) (procedureforordningen) Kommissionen den årlige rapport om SDVO for 2008.
(5)
Ved brev af 19. januar 2010 anmodede Kommissionen de belgiske myndigheder om yderligere oplysninger. Ved brev af 18. februar 2010 bad de belgiske myndigheder om en udsættelse af svarfristen, hvilket blev imødekommet, og fristen blev følgelig fastsat til den 9. april 2010. Ved brev af 12. april 2010 fremsendte de belgiske myndigheder oplysninger til Kommissionen.
(6)
Ved brev af 19. januar 2010 spurgte Kommissionen klageren, om han ønskede at opretholde sin klage i lyset af, at cvba Schelpdier en vis, et datterselskab til SDVO, havde indstillet sine aktiviteter.
(7)
Ved brev 18. februar 2010 gjorde klageren rede for årsagerne til, at han ønskede at opretholde sin klage.
(8)
Den 22. oktober 2010 blev sagen registreret som en NN-sag.
(9)
Ved brev af 23. marts 2011 meddelte Kommissionen de belgiske myndigheder, at den havde besluttet at indlede proceduren i artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår den berørte støtteforanstaltning.
(10)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte eventuelle bemærkninger til den omhandlede støtteforanstaltning.
(11)
Ved brev af 7. juni 2011 modtog Kommissionen bemærkninger til sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelse, videresendt af de belgiske myndigheder på vegne af ordningens støttemodtager. Kommissionen modtog ingen yderligere bemærkninger fra klageren eller andre interesseparter.
2. BESKRIVELSE
(12)
Den oprindelige ordning blev anmeldt ved brev af 26. juni 2003. Den blev registreret som N 274/03.
(13)
Ifølge ordningen skulle der hvert år udbetales statsmidler til SDVO på ca. 2 mio. EUR, således at SDVO i overensstemmelse med fondens vedtægter kunne fremme en bæredygtig udvikling af fiskeriet ved hjælp af en række aktioner eller projekter.
(14)
Ordningen finansieres af statslige midler, hvori indgår en andel af den forskudsskat, som arbejdsgivere i fiskerisektoren skal betale.
(15)
Europa-Kommissionen fandt, at ordningen var forenelig med det indre marked som omhandlet i artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF, bl.a. fordi oplysningerne i anmeldelsen og i SDVO's vedtægter viste, at SDVO havde til hensigt at gennemføre tidsbegrænsede projekter af kollektiv interesse svarende til de foranstaltninger, der er opført i artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 2792/1999 (5).
3. KLAGEN
(16)
Ifølge klageren har SDVO og cvba Schelpdier en vis anvendt statsstøtte, som oprindelig var beregnet til støtte for fiskerisektoren som helhed, til at iværksætte et kommercielt akvakulturprojekt med henblik på muslingeopdræt, hvilket fordrejer konkurrencevilkårene på markedet.
(17)
Klageren tilføjede, at SDVO har handlet i strid med fondens vedtægter og dens retlige status som almennyttig organisation ved at udøve kommerciel virksomhed på markedet og efterfølgende oprette et datterselskab.
(18)
Til støtte for denne påstand har klageren påpeget, at SDVO har udviklet et varemærke, iværksat et omfattende salgsfremstød og været aktiv inden for salg af muslinger. Alle disse aktiviteter og foranstaltninger ansås af klageren for at være typiske elementer i en kommerciel aktivitet.
(19)
Hvad angår fordrejning af konkurrencevilkårene, oplyste klageren, at han selv havde eksperimenteret med opdræt af muslinger i havet ud for den belgiske kyst siden 1994. Klageren havde udviklet sit eget varemærke, nemlig Belgica Mossel. Disse muslinger blev solgt første gang i 2008.
(20)
Klageren konkluderede, at SDVO ikke kan anses for at arbejde med fiskeri- og akvakultursektorens kollektive interesse for øje, eftersom fonden fordrejer konkurrencevilkårene på markedet.
(21)
Hvad angår afviklingen af virksomheden cvba Schelpdier en vis, har klageren fremført, at fordrejningen af konkurrencevilkårene ikke er ophørt med afviklingen af SDVO's datterselskab, eftersom SDVO fortsat var aktiv i muslingeerhvervet efter afviklingen af nævnte virksomhed.
4. ÅRSAGERNE TIL INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(22)
I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure giver Kommissionen udtryk for sin tvivl om, hvorvidt visse af de projekter, som SVDO har gennemført, er i overensstemmelse med de vedtægter, der blev anmeldt til og godkendt af Kommissionen. Kommissionen nærer således mistanke om, at SDVO har misbrugt den støtte, den har fået udbetalt i henhold til ordningen.
(23)
Der er tale om følgende projekter:
-
Muslingeprojektet (mosselprojekt): SDVO har iværksat et omfattende salgsfremstød for sine muslinger. I stedet for at tilrettelægge et salgsfremstød for muslinger generelt, omhandler reklamematerialet et bestemt varemærke (Flanders Queen Mussel) en bestemt virksomhed (SDVO) og indeholder en række henvisninger til produktets geografiske oprindelse (Flandern). SDVO har desuden udvidet muslingeprojektet ved at anskaffe og opdrætte muslinger i yderligere 87 muslingebure, hvorved der bliver tale om en langsigtet investering.
-
Opsporing af nye skaldyrsbestande (nieuwe schelpdierbestanden): SDVO har tilsyneladende været initiativtager i et forsøgsfiskeriprojekt, der tager sigte på at finde skaldyrsbestande på den belgiske fastlandssokkel, som kan udnyttes kommercielt.
-
Salgsfremstødet for friskfangede fisk (Dagverse Vis): Dette salgsfremstød tager sigte på at styrke det belgiske fiskeris image ved at gøre reklame for friskfangede populære og mindre kendte fiskearter, der er fanget af kystfiskere. I denne aktion deltager berømte kokke, som sætter mindre kendte fisk på menuen i deres restauranter. Idéen bag aktionen er, at hvis de kendte kokke serverer disse fisk i deres restauranter, vil kystfiskerne kunne få en rimelig pris for dem, således at hvert led i fiskerisektoren aflønnes retfærdigt for et produkt.
(24)
Hvad angår muslingeprojektet, var Kommissionen af den opfattelse, at SDVO har handlet i modstrid med sine vedtægter (og således også med selve støtteordningen), hvori det udtrykkeligt angives, at SDVO skal styrke kystfiskeriets image uden at begunstige en bestemt virksomhed og uden at henvise til produkternes geografiske oprindelse, og at SDVO skal forbyde salgsfremstød for et bestemt varemærke og/eller henvisning til produkternes geografiske oprindelse. Kommissionen har desuden givet udtryk for sin tvivl om, hvorvidt SDVO har handlet i overensstemmelse med sine vedtægter og Kommissionens beslutning i sag N 274/03, eftersom anskaffelse af og opdræt i yderligere 87 bure næppe kan betragtes som en tidsbegrænset aktion, men derimod må betragtes som en langsigtet investering.
(25)
Med hensyn til det projekt, der går ud på at finde nye skaldyrsbestande, har Kommissionen bemærket, at det ikke er anført som en af SDVO's opgaver i dens vedtægter. Projektet svarer tilsyneladende ikke til de opgaver, der er anført under overskriften i punkt c), der har følgende ordlyd: Bedre forvaltning af de levende akvatiske ressourcer og kontrol med fiskeriet. Opsporing af nye bestande, der kan udnyttes kommercielt, kan ikke sidestilles med vedvarende kontrol af kvaliteten og mængden af levende akvatiske ressourcer, overvågning af den socioøkonomiske situation i fiskeriet eller med rådgivning af regeringen om kontrol med fiskeriindsatsen. Identifikation af skaldyrsbestande på den belgiske fastlandssokkel, der kan udnyttes kommercielt, tager tilsyneladende ikke sigte på at bevare disse bestande, men snarere på at udnytte dem.
(26)
Endelig, hvad angår salgsfremstødet for friskfangede fisk, har Kommissionen bemærket, at SDVO ved at lovprise produkternes belgiske oprindelse, dvs. fisk fanget af den belgiske kystfiskerflåde frem for fisk fanget af fartøjer fra andre lande, har henvist til produkternes geografiske oprindelse, hvilket er i modstrid med fondens vedtægter og Kommissionens beslutning i sag N 274/03. Kommissionen har dog noteret sig den kendsgerning, at salgsfremstødet for friskfangede fisk var blevet ændret, og at der på det tidspunkt, hvor Kommissionen vedtog afgørelsen om at indlede procedure, ikke længere blev henvist til produkternes geografiske oprindelse.
5. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(27)
Kommissionen har som svar på offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende i 2011 af afgørelsen om at indlede procedure via de belgiske myndigheder modtaget bemærkninger fra Stichting Duurzame Visserij Ontwikkeling (SDVO), der modtager støtte i henhold til ordningen.
(28)
Der blev ikke modtaget yderligere bemærkninger fra klageren.
(29)
SDVO gentog sin stilling som følger:
5.1. Muslingeprojektet:
(30)
Muslingeprojektet blev gennemført i to etaper. I den første etape blev der taget 13 muslingebure i anvendelse, som var udviklet som en prototype, der var tilpasset klimaet og havmiljøet langs den belgiske kyst. I den anden etape blev der taget yderligere 87 bure i brug.
(31)
For at kunne vurdere, om projektet var økonomisk rentabelt, var det nødvendigt at gennemføre hele produktions- og afsætningsprocessen. Alle etaperne i processen skulle gennemføres, også markedsføringen.
(32)
Salgsfremstødet blev gennemført i 2007, 2008 og 2009 og var således - i modsætning til Kommissionens påstande - af begrænset varighed og omfang.
(33)
Salgsfremstødet kan betragtes som værende af generel interesse. Det har hele tiden været hensigten, at projektet skulle overføres til et kooperativ, som alle kunne deltage i, herunder klageren, når forsøgsfasen var overstået.
(34)
Det var SDVO's hensigt at udvikle varemærket Flanders Queen Mussel specifikt til dette projekt. Det var hensigten udelukkende at anvende varemærket i forbindelse med projektet. Handelsbetegnelsen skulle udgå, når projektet var afsluttet. Ved overførslen af projektet til VSVC blev det imidlertid tilsyneladende besluttet at fortsætte salget af muslinger med denne handelsbetegnelse.
(35)
Udgifterne til projektudviklingen og salgskampagnen bør ikke betragtes som udgifter i forbindelse med det normale produktionsforløb. Projektet gik ud over, hvad der ville have været muligt, hvis det var blevet gennemført af et privat foretagende, set i lyset af de store udgifter, der var forbundet hermed. Ingen privat virksomhed ville have været rede til at foretage de fornødne investeringer blot for at teste den mest egnede produktionsmetode eller udpege områder, der egner sig til muslingeproduktion.
5.2. Opsporing a nye skaldyrsbestande
(36)
SDVO er af den opfattelse, at opsporing af nye skaldyrsbestande falder ind under fondens vedtægter, eftersom en sådan aktivitet kan betragtes som en bevarelses- og kontrolforanstaltning som defineret i vedtægternes punkt c).
(37)
Projektet er desuden et nødvendigt led i den omstilling af fiskerflåden, der er nødvendig, bl.a. fordi fiskepladserne er blevet indskrænket som følge af installeringen af offshore-vindmølleparker.
5.3. Salgsfremstødet for friskfangede fisk
(38)
SDVO påpegede, at salgsfremstødet var blevet ændret, og at den henvisning til geografisk oprindelse, der blev benyttet i første omgang, var fjernet.
6. VURDERING
6.1. Muslingeprojektet: udvikling af en handelsbetegnelse og salgsfremstød
(39)
SDVO har som beskrevet ovenfor iværksat et omfattende salgsfremstød for sine muslinger. I stedet for at tilrettelægge et salgsfremstød for muslinger generelt, omhandler reklamematerialet et bestemt varemærke (Flanders Queen Mussel), en bestemt virksomhed (SDVO) og indeholder en række henvisninger til produktets geografiske oprindelse (Flandern).
(40)
SDVO har derfor handlet i modstrid med sine vedtægter (og således også med selve støtteordningen), hvori det udtrykkeligt angives, at SDVO skal styrke kystfiskeriets image uden at begunstige en bestemt virksomhed og uden at henvise til produkternes geografiske oprindelse, og at SDVO skal forbyde salgsfremstød for et bestemt varemærke og/eller henvisning til produkternes geografiske oprindelse. SDVO har derudover handlet i modstrid med beslutningen i sag N 274/03, hvori det udtrykkeligt er angivet, at der ikke må henvises til geografisk oprindelse.
(41)
De belgiske myndigheder påstår, at varemærket blev udviklet udelukkende med henblik på pilotprojektet. Det var således hensigten kun at anvende det én gang, hvorefter det skulle fases ud og udgå helt efter projektets afslutning.
(42)
Kommissionen bemærker imidlertid, at varemærket fortsat er i anvendelse, også efter at projektet er afsluttet. Der blev således efter overførslen af muslingeprojektet til VSVC fortsat solgt muslinger under handelsbetegnelsen Flanders Queen Mussel. På SDVO's websted fandtes der desuden oplysninger om, hvor man kunne købe disse muslinger.
(43)
Kommissionen bemærker ligeledes, at SDVO tilrettelagde en række oplysnings- og reklamearrangementer for Flanders Queen Mussel i 2007, 2008 og 2009. Det forhold, at disse aktiviteter har fundet sted gentagne gange i en årrække, viser, at der ikke var tale om et mindre salgsfremstød af midlertidig karakter, og det kan derfor ikke betragtes som et salgsfremstød af begrænset tid og omfang. Desuden fandt nogle af reklameaktiviteterne (i 2008 og 2009) faktisk sted, efter at resultaterne af de undersøgelser, der var bestilt i forbindelse med pilotprojektet, var blevet forelagt. Den endelige rapport om den økonomiske rentabilitet af muslingeprojektet blev forelagt den 22. november 2007, og resultaterne af evalueringen af markedsføringsplanens gennemførelse blev forelagt den 21. februar 2008.
(44)
Kommissionen bemærker under alle omstændigheder, at forbuddet mod at gøre reklame for bestemte varemærker og henvise til produkternes geografiske oprindelse i forbindelse med salgsfremstød gælder for alle aktioner. Selv i forbindelse med tidsbegrænsede projekter (der finansieres af offentlige midler) er det derfor forbudt at gøre reklame for bestemte varemærker og henvise til geografiske områder. Ordningen og beslutningen i sag N 274/03 indeholder ikke nogen undtagelse fra denne regel og kunne heller ikke have gjort det, eftersom det ville have været i modstrid med retningslinjerne for fiskeri fra 2001.
(45)
Kommissionen finder det desuden usandsynligt, at et så omfattende salgsfremstød med rimelighed kan betragtes som en aktion af kollektiv interesse, navnlig fordi det ikke var generelt men rettet mod et bestemt varemærke. Så meget desto mere, fordi der var en konkurrerende virksomhed, der arbejdede på at udvikle sin egen betegnelse.
(46)
Endelig skal det nævnes, at udviklingen af en handelsbetegnelse for et produkt, som skal sælges på markedet, og iværksættelsen af et salgsfremstød svarer til de udgifter, der afholdes i forbindelse med et normalt produktionsforløb, og som der i henhold til ordningen netop ikke kunne ydes støtte til.
(47)
Ved at have udviklet handelsbetegnelsen Flanders Queen Mussel og iværksat et salgsfremstød for disse muslinger har SDVO efter Kommissionens opfattelse handlet i modstrid med sine vedtægter og Kommissionens beslutning i sag N 274/03.
(48)
Kommissionen finder af ovennævnte årsager, at SDVO, når det gælder udviklingen af en handelsbetegnelse og salgsfremstød, har misbrugt den støtte, der kan udbetales inden for rammerne af ordningen.
6.2. Muslingeprojektet: opdræt i yderligere 87 bure
(49)
Kommissionen er godt klar over, at muslingeprojektet består af flere etaper. Kommissionen rejser ikke tvivl om den første etape af projektet, men derimod om de investeringer, der blev foretaget efter pilotprojektets afslutning. Kommissionen mener ikke, at SDVO har handlet i overensstemmelse med sine vedtægter og Kommissionens beslutning i sag N 274/03, eftersom fonden har anskaffet og opdrættet muslinger i yderligere 87 muslingebure.
(50)
Ifølge de belgiske myndigheder udgjorde opdræt i yderligere 87 bure en tidsbegrænset aktion med fokus på kollektiv interesse. De mener desuden, at udvidelsen af antallet af bure gav mulighed for et mere omfattende forsøg, end private virksomheder normalt ville gennemføre, eftersom private virksomheder ikke ville foretage så store investeringer uden at have vished for, om aktionen er rentabel i stor skala.
(51)
Kommissionen tvivler dog på, at anskaffelse og opdræt i yderligere 87 bure kan betragtes som en tidsbegrænset aktion.
(52)
For det første finder Kommissionen, at anskaffelse af yderligere 87 bure udgør en langsigtet investering, som næppe kan passes ind under begrebet tidsbegrænset aktion.
(53)
For det andet bemærker Kommissionen, at SDVO tilsyneladende ikke havde planlagt anskaffelsen af de yderligere 87 bure som en tidsbegrænset aktion, der udelukkende skulle tjene til at muliggøre forsøget. SDVO har behandlet anskaffelsen af burene som en investering og har forsøgt at finder måder, hvorpå investeringen kunne give afkast. Allerede i 2008 havde SDVO således planer om at fortsætte muslingeopdrættet via et nyoprettet datterselskab. I 2009, efter at SDVO officielt var holdt op med at sælge Flanders Queen Mussel, forsatte fonden desuden muslingeopdrættet i de 87 bure. Faktisk bortforpagtede og udlejede SDVO sin infrastruktur og høsttjenester til en anden virksomhed og fortsatte således en kommerciel aktivitet. Det forhold, at der blev etableret et datterselskab med henblik på at drive muslingeprojektet, bekræfter tilsyneladende, at SDVO ikke reelt havde til hensigt kun at fremskaffe resultater til gavn for sektoren som helhed.
(54)
Kommissionen bemærker i denne forbindelse, at de aftaler, som SDVO indgik i 2009 med VSVC, indeholdt bestemmelser, der tager sigte på at beskytte VSVC's kommercielle interesser (f.eks. en garantiordning og bestemmelser om hindring af interessekonflikter mellem VSVC og andre producenter). Disse ordninger og bestemmelser kunne godt tyde på, at opdrættet i de ekstra bure foregik som en kommerciel aktivitet og ikke i kollektiv interesse.
(55)
Kommissionen mener, at udgifterne til de 87 ekstra bure svarer til de udgifter, der afholdes i forbindelse med et normalt produktionsforløb. Når et produkts økonomiske rentabilitet først er afprøvet og bekræftet, og det er afprøvet og bekræftet, at en sådan produktion er mulig rent biologisk, mener Kommissionen, at en virksomheds anskaffelse og udvidelse af produktionsmidlerne hører til et normalt produktionsforløb og en normal virksomhedsudvikling.
(56)
Kommissionen er ikke enig med de belgiske myndigheder i, at der ikke er nogen virksomheder, der ville investere i yderligere produktionsmidler uden først at have sikkerhed for, at det er rentabelt at udvide produktionen. Faktisk investerer virksomheder i yderligere produktionsmidler, også selvom ingen andre virksomheder har afprøvet produktion i samme skala. De forlader sig på deres erfaringer med produktion i mindre skala og på prognoser. Det er et almindeligt kendt økonomisk princip, at det, der er muligt og rentabelt i lille skala, også er muligt og endnu mere rentabelt i større skala, eftersom de faste omkostninger fordeles på en større mængde varer.
(57)
Endelig mener Kommissionen ikke, at SDVO ved at udvide sine produktionsmidler har truffet en foranstaltning, der er af interesse for sektoren som helhed. Eftersom der allerede var en anden erhvervsdrivende i sektoren, som havde udviklet en virksomhed i virkelig skala, havde anskaffelsen af og opdræt i yderligere 87 bure en direkte indflydelse på markedet og konkurrencebetingelserne. Dette understreges yderligere af den kendsgerning, at SDVO handlede som en konkurrent i stedet for en fond, der foretager forsøg.
(58)
Kommissionen finder af ovennævnte årsager, at SDVO, når det gælder opdrættet i de 87 ekstra bure, har misbrugt den støtte, der kan udbetales inden for rammerne af ordningen.
6.3. Salgsfremstødet for friskfangede fisk
(59)
Kommissionen bemærker, at SDVO ved at lovprise produkternes belgiske oprindelse, dvs. fisk fanget af den belgiske kystfiskerflåde frem for fisk fanget af fartøjer fra andre lande, rent faktisk har henvist til produkternes geografiske oprindelse, hvilket er i modstrid med fondens vedtægter og Kommissionens beslutning i sag N 274/03.
(60)
Kommissionen noterer sig dog, at salgsfremstødet for friskfangede fisk er blevet ændret, og at der ikke længere henvises til produkternes geografiske oprindelse.
(61)
Kommissionen finder af ovennævnte årsager, at SDVO, når det gælder salgsfremstødet, som indeholder henvisning til geografisk oprindelse, har misbrugt den støtte, der kan udbetales inden for rammerne af ordningen.
6.4. Opsporing af nye skaldyrsbestande
(62)
Kommissionen bemærker, at opsporing af nye skaldyrsbestande ikke er anført som en af SDVO's opgaver i fondens vedtægter. Projektet svarer tilsyneladende ikke til de opgaver, der er anført under overskriften i punkt c), der har følgende ordlyd: Bedre forvaltning af de levende akvatiske ressourcer og kontrol med fiskeriet. Opsporing af nye bestande, der kan udnyttes kommercielt, kan ikke sidestilles med vedvarende kontrol af kvaliteten og mængden af levende akvatiske ressourcer, overvågning af den socioøkonomiske situation i fiskeriet eller med rådgivning af regeringen om kontrol med fiskeriindsatsen.
(63)
Kommissionen mener derfor ikke, at sådanne foranstaltninger hører til den type foranstaltninger, der er godkendt ved Kommissionens beslutning i sag N 274/03. Der er hverken tale om en kontrol- eller en bevarelsesforanstaltning. Tværtimod tager foranstaltningen sigte på kommerciel udnyttelse af de bestande, der opspores, hvilket i sidste ende vil resultere i en forøgelse af fiskeriindsatsen.
(64)
Kommissionen bemærker desuden, at opsporing af nye bestande, der kan udnyttes kommercielt, ikke kunne have været opført på listen over foranstaltninger, som Kommissionen godkendte i sin beslutning i sag N 274/03, fordi der ifølge artikel 17 i forordning (EF) nr. 2792/1999 (som der henvises til i retningslinjerne for fiskeri fra 2001) kun kan ydes støtte fra FIUF (6) til forsøgsfiskeri, hvis et sådant fiskeri tager sigte på at bevare fiskeressourcerne.
(65)
Som allerede nævnt tager identifikation af skaldyrsbestande på den belgiske fastlandssokkel, der kan udnyttes kommercielt, tilsyneladende ikke sigte på at bevare disse bestande, men snarere på at udnytte dem.
(66)
Desuden kan opsporing af nye bestande, der kan udnyttes kommercielt, sidestilles med en aktivitet, der normalt foretages af en privat virksomhed, og udgifterne til en sådan aktivitet svarer derfor til de udgifter, der afholdes i forbindelse med et normalt produktionsforløb, og kan således ikke finansieres i henhold til ordningen.
(67)
Kommissionen finder af ovennævnte årsager, at SDVO, når det gælder opsporing af nye skaldyrsbestande, har misbrugt den støtte, der kan udbetales inden for rammerne af ordningen.
7. KONKLUSION
(68)
Ved at have gennemført de projekter, der er beskrevet under punkt 6.1-6.4 har SDVO efter Kommissionens opfattelse ikke handlet i overensstemmelse med de vedtægter, der blev anmeldt til og godkendt af Kommissionen ved beslutningen af 16. december 2003. Kommissionen mener derfor, at SDVO har misbrugt den støtte, fonden har fået udbetalt i henhold til ordningen.
(69)
Kommissionen skal i denne forbindelse understrege, at det i henhold til artikel 107 længe har været fast praksis at kræve tilbagesøgning af den misbrugte støtte fra støttemodtageren. Denne praksis er bekræftet ved artikel 14 i procedureforordningen.
(70)
Belgien skal derfor træffe de fornødne foranstaltninger med henblik på at tilbagesøge den misbrugte støtte hos støttemodtageren. Belgien bør tilbagesøge samtlige beløb, der er anvendt på de projekter, der er omhandlet i afsnit 6.1-6.4. Med henblik herpå skal Belgien inden for en frist på fire måneder efter meddelelsen af denne afgørelse kræve støtten tilbagebetalt af støttemodtageren.
(71)
Det følger af artikel 14, stk. 2, i procedureforordningen, at støtte, der skal tilbagebetales som følge af en afgørelse om tilbagebetaling, pålægges renter beregnet på grundlag af en passende sats, som Kommissionen fastsætter. Renterne betales fra det tidspunkt, hvor den misbrugte støtte blev stillet til støttemodtagerens rådighed, og indtil den tilbagebetales.
(72)
Renten beregnes som fastsat i kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (7). Kommissionen anmoder Belgien om at tilbagesøge støtten inklusive renter inden for en frist på fire måneder efter datoen for denne afgørelse som angivet nedenfor.
(73)
Kommissionen beder Belgien fremsende de ønskede oplysninger ved hjælp af spørgeskemaet i bilag I til denne afgørelse, og tydeligt angive, hvilke foranstaltninger der planlægges og allerede er truffet for øjeblikkeligt og effektivt at kræve den misbrugte støtte tilbagebetalt. Kommissionen beder Belgien om inden for en frist på to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse at fremsende udtømmende dokumentation for, at tilbagesøgningsproceduren er blevet indledt over for den støttemodtager, der har misbrugt støtten (såsom cirkulærer, tilbagesøgningsordrer osv.) -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ved at have iværksat projekter, der består af udvikling af en handelsbetegnelse og salgsfremstød, opdræt i yderligere 87 bure, salgsfremstød for friskfangede fisk og opsøgning af nye skaldyrsbestande, har SDVO ikke handlet i overensstemmelse med Kommissionens beslutning af 16. december 2003 om statsstøtte i sag N 274/03. Statsstøtte, der er misbrugt af modtageren, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 2
1. Belgien skal tilbagesøge støtte fra SDVO, der er misbrugt på projekterne vedrørende udvikling af en handelsbetegnelse og salgsfremstød, opdræt i yderligere 87 bure, salgsfremstød for friskfangede fisk og opsøgning af nye skaldyrsbestande.
2. De beløb, der skal tilbagesøges, pålægges renter fra den dato, hvor beløbene blev stillet til rådighed for støttemodtagerne, og indtil de er tilbagebetalt.
3. Renterne beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004 og Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 (8) om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.
Artikel 3
1. Tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte iværksættes øjeblikkeligt og effektivt.
2. Belgien sikrer, at denne afgørelse efterkommes senest fire måneder efter meddelelsesdatoen.
Artikel 4
1. Inden for to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse skal Belgien fremsende følgende oplysninger:
a)
dokumentation vedrørende støtten i artikel 1, som viser det samlede støttebeløb, der vedrører projekterne i artikel 2. Ved indsendelsen af nævnte oplysninger anvendes skemaet i bilag I til denne afgørelse
b)
det samlede beløb, der skal tilbagesøges (hovedstol og renter)
c)
en detaljeret beskrivelse af allerede trufne eller planlagte foranstaltninger, der tager sigte på at efterkomme denne afgørelse
d)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Belgien holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt ud tilbagebetalt. Belgien meddeler på Kommissionens anmodning straks oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme denne afgørelse. Belgien fremlægger ligeledes detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Belgien.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 2015
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/320 HATÁROZATA
(2015. január 27.)
az SA.26547 (11/C) (korábbi NN 49/10 és CP 241/2008) támogatási programról - Belgium - A halászat fenntartható fejlesztését célzó alapítvány - Az N 274/03 számú támogatással való visszaélés
(az értesítés a C(2015) 321. számú dokumentummal történt)
Csak a francia és a holland nyelvű szöveg hiteles.
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután a fent említett rendelkezésekkel összhangban felhívta az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (1), és tekintettel ezen észrevételekre,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
(1)
2003. június 26-án Belgium egy állami támogatási programról értesítette az Európai Bizottságot, amelynek célja a Stichting Duurzame Visserij Ontwikkeling (a továbbiakban: SDVO), egy, a Belgiumban folytatott halászat fenntartható fejlesztését célzó nonprofit szervezet finanszírozása és megalapítása volt. Az értesítésben szereplő rendelkezések az SDVO finanszírozására vonatkoznak, és azoknak az SDVO alapszabálya is részét képezi. Ezt követően a Bizottság 2003. december 16-án elfogadta a támogatási programot (2).
(2)
A Bizottsághoz 2008. szeptember 9-én panasz érkezett (CP 241/2008 számon iktatták), amely szerint az SDVO visszaélt a támogatási program keretében kapott támogatás egy részével.
(3)
2008. november 17-i levelében a Bizottság felvilágosítást kért a belga hatóságoktól. 2008. december 18-i levelükben a belga hatóságok a határidő egy hónappal való meghosszabbítását kérték, és ezt a kérést a Bizottság teljesítette. 2009. január 16-i levelükben a belga hatóságok tájékoztatást nyújtottak a Bizottságnak.
(4)
2009. szeptember 10-i levelükben a belga hatóságok a 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) (az eljárási rendelet) 21. cikkének megfelelően továbbították a Bizottságnak az SDVO éves jelentését (2008).
(5)
2010. január 19-i levelében a Bizottság további felvilágosítást kért a belga hatóságoktól. 2010. február 18-i levelükben a belga hatóságok a határidő meghosszabbítását kérték, amit 2010. április 9-ig megkaptak. 2010. április 12-i levelükben a belga hatóságok tájékoztatást nyújtottak a Bizottságnak.
(6)
2010. január 19-i levelében a Bizottság megkérdezte a panaszost, hogy annak fényében is fenntartja-e a panaszát, hogy a cvba Schelpdier en vis, az SDVO által alapított leányvállalat, beszüntette tevékenységét.
(7)
2010. február 18-i levelében a panaszos jelezte azokat az okokat, amelyek miatt fenn kívánja tartani panaszát.
(8)
2010. október 22-én az aktát NN aktaként iktatták.
(9)
2011. március 23-i levelében a Bizottság tájékoztatta Belgiumot, hogy a támogatás tekintetében az Európai Unió működéséről szóló szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás megindításáról határozott.
(10)
A Bizottságnak az eljárás megindításáról szóló határozata az Európai Unió Hivatalos Lapjában (4) került közzétételre. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket a támogatással kapcsolatos észrevételeik benyújtására.
(11)
A Bizottsághoz egy 2011. június 7-i levélben észrevételek érkeztek a belga hatóságoktól a támogatási program kedvezményezettjétől a hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozattal kapcsolatban. A Bizottság nem kapott további észrevételeket a panaszostól vagy más érdekelt felektől.
2. LEÍRÁS
(12)
Az eredeti támogatási programról egy 2003. június 26-án kelt levélben küldtek értesítést. A támogatási program az N 274/03 számot kapta.
(13)
A támogatási program hozzávetőlegesen 2 millió EUR összegű éves kifizetést biztosított állami forrásokból az SDVO részére annak érdekében, hogy az alapszabályának megfelelően különböző fellépésekkel és projektekkel igyekezzen biztosítani a halászatok fenntartható fejlődését.
(14)
A támogatási programot nemzeti forrásokból finanszírozzák, amelyeket a halászati ágazatban dolgozó munkáltatók adóelőleg-befizetéseinek (munkáltatót terhelő jövedelemadó) egy részéből biztosítanak.
(15)
A támogatási programot az Európai Bizottság a belső piaccal összeegyeztethetőnek nyilvánította az EUMSZ 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján, különösen arra való tekintettel, hogy az értesítésben és az SDVO alapszabályában szereplő információk szerint az SDVO rövid távú, közös érdekeket szolgáló projekteket kezdeményez a 2792/1999/EK tanácsi rendelet (5) 15. cikkének megfelelően.
3. A PANASZ
(16)
A panaszos szerint az SDVO és a cvba Schelpdier en vis az eredetileg a halászati ágazat egészének való segítségnyújtásra szánt állami támogatást egy kagylókkal kapcsolatos kereskedelmi akvakultúra-projekt elindítására használta fel, ezáltal torzítva a piaci versenyt.
(17)
A panaszos hozzátette, hogy a piacon folytatott aktív kereskedelmi magatartással, majd később egy kereskedelmi leányvállalat megalapításával az SDVO alapszabályával és nonprofit egyesületként meghatározott jogállásával ellentétesen járt el.
(18)
Kérelmének alátámasztására a panaszos rámutatott, hogy az SDVO kereskedelmi márkát épített fel, széles körű reklámkampányt folytatott, és kagylók értékesítésével foglalkozott. Ezeket a tevékenységeket és intézkedéseket a kereskedelmi tevékenység jellemző összetevőinek tekintette.
(19)
A verseny torzítása vonatkozásában a panaszos jelezte, hogy 1994 óta kísérletezik kagylók tengeri tenyésztésével a belga tengerpart mentén. A panaszos saját márkát épített fel (Belgica mussels). A betakarított kagylókat először 2008-ban értékesítették.
(20)
A panaszos arra a következtetésre jutott, hogy mivel az SDVO torzítja a piaci versenyt, nem tekinthető úgy, hogy a halászati és akvakultúra-ágazat közös érdekében jár el.
(21)
A cvba Schelpdier en vis felszámolása vonatkozásában a panaszos jelezte, hogy meglátása szerint a versenytorzulás az SDVO leányvállalatának felszámolásával nem szűnt meg, hiszen az SDVO a cvba Schelpdier en vis felszámolása után is aktív szerepet vállalt a kagylópiacon.
4. A HIVATALOS VIZSGÁLATI ELJÁRÁS MEGINDÍTÁSÁNAK OKAI
(22)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában a Bizottság hangot ad kétségeinek az SDVO egyes projektjeihez kidolgozott, a Bizottsághoz benyújtott és általa jóváhagyott alapszabály betartásával kapcsolatban. Így a Bizottság gyanúja szerint az SDVO visszaélt a program keretében nyújtott támogatással.
(23)
Az érintett projektek a következők:
-
A kagylóprojekt: Az SDVO széles körű reklámkampányt indított az általa tenyésztett kagylókkal kapcsolatban. A kagylók általános népszerűsítése helyett a reklámanyagok egy adott kereskedelmi márkára (Flanders Queen Mussel) épülnek, egy adott vállalkozásra (SDVO) irányulnak, és számos utalást tartalmaznak a termékek földrajzi eredetére (Flandria). Ezen túlmenően 87 további ketrec beszerzésével és hasznosításával az SDVO bővítette a kagylóprojektet, és ezzel hosszú távú beruházást hajtott végre.
-
Új kagylóállományok keresése: A jelek szerint az SDVO egy kísérleti halászati kampány támogatójaként lépett fel, amelynek célja, hogy kereskedelmileg hasznosítható kagylóállományokat kutasson fel Belgium kontinentális talapzatán.
-
Dagverse Vis promóciós kampány: A kampány célja a belga halászati ágazat arculatának javítása a part menti halászok által frissen kifogott népszerű, illetve kevésbé ismert halfajok lakosság körében való népszerűsítésével. A tevékenységben mesterszakácsok is részt vesznek, akik kevésbé ismert halfajokat kínálnak éttermeikben. A szervezők reményei szerint, ha mesterszakácsok kínálják ezeket a halfajokat az éttermekben, a part menti halászok jobb árat kapnak a szóban forgó halfajokért, így a halászati ágazat valamennyi láncszeme tisztességes díjazásban részesül a termékért.
(24)
A kagylóprojekt tekintetében a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az SDVO alapszabályát (és ezáltal a program előírásait) megszegve járt el, mivel az kifejezetten úgy fogalmaz, hogy az SDVO anélkül kívánja erősíteni a tengeri halászat presztízsét, hogy eközben bármely konkrét vállalatra vagy a termékek földrajzi eredetére irányítaná a figyelmet, továbbá tiltja az adott kereskedelmi márka köré szerveződő és/vagy a termékek földrajzi eredetére utaló promóciós intézkedéseket. A Bizottság ugyancsak kétségeinek adott hangot azzal kapcsolatban, hogy 87 további ketrec hasznosításával az SDVO az alapszabályával és az N 274/03 határozattal összhangban járt-e el, hiszen ez aligha tekinthető rövid távú fellépésnek, sokkal inkább hosszú távú beruházásnak minősül, amelyet nehéz összeegyeztetni a rövid távú fellépés fogalmával.
(25)
Az új kagylóállományok keresésére irányuló projekt kapcsán a Bizottság azt az észrevételt tette, hogy az nem szerepel az SDVO alapszabályában felvázolt küldetések között. Különösen nem felel meg a c) részben - az élő vízi erőforrások kezelésének és a halászat ellenőrzésének javítása - ismertetett küldetéseknek. A kereskedelmileg hasznosítható új kagylóállományok keresése valóban nem egyeztethető össze sem az élő vízi erőforrások minőségének és mennyiségének állandó felügyeletével, sem a halászati ágazat társadalmi-gazdasági helyzetének nyomon követésével vagy a kormányzatnak történő, a halászati erőkifejtés ellenőrzését érintő tanácsadással. A kereskedelmileg hasznosítható kagylóállományok Belgium kontinentális talapzatán való felkutatása nem ezen állományok védelmére, hanem sokkal inkább azok hasznosítására irányul.
(26)
Végezetül a Dagverse vis
promóciós kampány tekintetében a Bizottság megjegyezte, hogy a termékek belga eredetének kiemelésével (belga parti flotta által fogott halak), illetve a külföldi hajók által fogott halakkal való szembeállítással az SDVO a termékek földrajzi eredetére utalt, és így megszegte az alapszabályt és az N 274/03 határozatot. Mindazonáltal a Bizottság megjegyezte, hogy a Dagverse vis kampányt időközben módosították, és az az eljárás megindításáról szóló határozat meghozatalának időpontjában már nem utalt a termékek földrajzi eredetére.
5. AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI
(27)
A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló 2011. évi határozat Hivatalos Lapban való közzétételére válaszul a Bizottsághoz észrevételek érkeztek a program kedvezményezettjétől, a Stichting Duurzame Visserij Ontwikkeling (SDVO) szervezettől, amelyeket a nemzeti hatóságok továbbítottak.
(28)
A panaszos egyéb észrevételt nem tett.
(29)
Az SDVO megismételte álláspontját, amely a következő volt:
5.1. A kagylóprojekt
(30)
A kagylóprojekt két lépcsőben valósult meg. Az első szakaszban 13 prototípus kagylóketrecet telepítettek, amelyeket a belga tengerpart éghajlati és tengerészeti követelményeinek megfelelően alakítottak ki. A második szakaszban további 87 kagylóketrecet állítottak használatba.
(31)
A projekt gazdasági életképességének megítéléséhez végig kellett járni a teljes termelési és kereskedelmi értékesítési folyamatot. Hatékonyan végre kellett hajtani a folyamat egyes lépéseit, beleértve a promóciós tevékenységeket is.
(32)
A reklámkampányra 2007-ben, 2008-ban és 2009-ben került sor, és az a Bizottság érvelésével ellentétben korlátozott időtartamú és mértékű volt.
(33)
A reklámkampány általános érdekűnek tekinthető. Mindig is az volt a cél, hogy a kutatási szakasz után a projekt egy mindenki előtt nyitva álló szövetkezeti programmá alakuljon át, beleértve a panaszost is.
(34)
Az SDVO-nak az volt a célja, hogy kifejezetten a projekt céljaira felépítse a Flanders Queen kereskedelmi márkát. A kereskedelmi márkanevet csak egyszer kívánta használni. A projekt végén a kereskedelmi név megszűnt volna. A projekt VSVC-nek való átadása után azonban úgy tűnt, döntés született a kagylók e név alatt történő értékesítéséről.
(35)
A projekt kidolgozásával és a promóciós kampánnyal járó ráfordítások nem minősülnek a rendes előállítási eljárás során jelentkező költségnek. A projekt túllépte azt a szintet, amelyet egy magánvállalkozás elérhetett volna, mert a felmerülő költségek igen magasak voltak. Egy magánvállalkozás egyszerűen nem lett volna kész arra, hogy végrehajtsa a csupán a legjobb módszer kipróbálására vagy a kagylótenyésztésre alkalmas területek azonosítására irányuló beruházásokat.
5.2. Új kagylóállományok keresése
(36)
Az SDVO véleménye szerint az új kagylóállományok keresése összeegyeztethető az alapszabályával, mivel ez a tevékenység az alapszabály c) pontja szerinti ellenőrző és állományvédelmi intézkedések körébe tartozik.
(37)
Ezen túlmenően a projekt a halászflották szerkezetátalakításának a részét is képezi, amelyet egyebek mellett a halászterületek új tengeri szélerőműparkok létesítése miatti elvesztése tett szükségessé.
5.3. Dagverse Vis promóciós kampány
(38)
Az SDVO felhívta a figyelmet, hogy a promóciós kampányt felülvizsgálták, és a földrajzi eredet eredeti változat szerinti megemlítésétől eltekintettek.
6. ÉRTÉKELÉS
6.1. A kagylóprojekt: kereskedelmi név kidolgozása és reklámtevékenység
(39)
Ahogy arról fentebb már szó esett, az SDVO széles körű reklámkampányt indított az általa tenyésztett kagylókkal kapcsolatban. A kagylók általános népszerűsítése helyett a reklámanyagok egy adott kereskedelmi márkára (Flanders Queen Mussel) épülnek, egy adott vállalkozásra (SDVO) irányulnak, és számos utalást tartalmaznak a termékek földrajzi eredetére (Flandria).
(40)
Ebből adódóan az SDVO alapszabályával (és ezáltal a program előírásaival) ellentétesen járt el, mivel az kifejezetten úgy fogalmaz, hogy az SDVO anélkül kívánja javítani a tengeri halászat presztízsét, hogy eközben bármely konkrét vállalatra vagy a termékek földrajzi eredetére irányítaná a figyelmet, továbbá tiltja az adott kereskedelmi márka köré szerveződő és/vagy a termékek földrajzi eredetére utaló promóciós intézkedéseket. Ezenkívül az SDVO az N 274/03 határozatot megszegve járt el, amely szintén kifejezetten tiltja a földrajzi eredetre való hivatkozást.
(41)
A belga hatóságok állítása szerint a kereskedelmi márkát kizárólag a kísérleti projekt céljaira fejlesztették ki. Csak egyszer használták volna, majd kivezették volna, így a név a projekt befejezésekor megszűnt volna.
(42)
A Bizottság ugyanakkor úgy látja, hogy a kereskedelmi márkanév a kísérleti projekt befejezése után is használatban maradt. Sőt, a kagylóprojekt VSVC-nek való átadása után a kagylók Flanders Queen Mussel név alatt történő értékesítése is folytatódott. Ezenkívül az SDVO weboldala információkat tartalmazott arról, hol szerezhető be a Flanders Queen Mussel.
(43)
A Bizottság azt is megjegyzi, hogy az SDVO 2007-ben, 2008-ban és 2009-ben számos promóciós és reklámeseményt szervezett a Flanders Queen Mussel népszerűsítésére. Az a tény, hogy ezekre a tevékenységekre ismétlődő jelleggel és több éven keresztül került sor, arra utal, hogy nem kis léptékű vagy ideiglenes kampányról volt szó, így az nem tekinthető időtartamában és mértékében korlátozottnak. Ráadásul a reklámtevékenységek egy része (2008-ban és 2009-ben) akkor zajlott, amikorra a kísérleti projekt keretében megrendelt tanulmányokat már elkészítették. A kagylóprojekt gazdasági megvalósíthatóságáról szóló végleges jelentést 2007. november 22-én adták be, a marketingterv végrehajtásának értékelési eredményeit pedig 2008. február 21-én mutatták be.
(44)
A Bizottság mindenesetre megjegyzi, hogy a konkrét márkák reklámozására és a termékek földrajzi eredetének reklámtevékenységek során történő említésére vonatkozó tilalom minden tevékenységre vonatkozik. Így még (közpénzből finanszírozott) rövid távú projektek esetében sem megengedett a konkrét márkák reklámozására vagy a földrajzi területek említésére való törekvés. A program és az N 274/03 határozat egyetlen kivételt sem engedélyez e szabály alól, és ezt nem is tehetné meg, hiszen az ellentétes lenne a 2001. évi halászati iránymutatással.
(45)
Ezenkívül a Bizottság valószínűtlennek tartja, hogy egy ilyen széles körű reklámkampányt a közös érdeket szolgáló fellépésnek lehetne tekinteni, hiszen nem általános szempontokra, hanem egy adott kereskedelmi márkára irányul. Ez annál is inkább így van, mert volt a piacon egy versenytárs vállalat is, amely saját márkájának felépítésén munkálkodott.
(46)
Végül egy, a piacon értékesíteni kívánt termék kereskedelmi nevének kidolgozása és egy reklámkampány szervezése olyan kiadásokkal jár, amelyek a rendes előállítási eljárás során merülnek fel, és ezért a programban nem megengedettek.
(47)
A fenti okokból a Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kereskedelmi név kidolgozásával és a Flanders Queen Mussel márkát népszerűsítő reklám- és promóciós kampány elindításával az SDVO saját alapszabályát és az N 274/03 határozatot túllépve járt el.
(48)
A fentiek miatt a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az SDVO visszaélt a program keretében jóváhagyott támogatással a kereskedelmi név kidolgozása és a reklámtevékenység tekintetében.
6.2. A kagylóprojekt: 87 további ketrec hasznosítása
(49)
A Bizottság tisztában van azzal, hogy a kagylóprojekt több részből áll. A projekt első részét nem vonja kétségbe, kifogásai a kísérleti projekt befejezése után végrehajtott beruházásokhoz kapcsolódnak. A Bizottság véleménye szerint a 87 további kagylóketrec beszerzésével és hasznosításával az SDVO alapszabályával és az N 274/03 határozattal ellentétesen járt el.
(50)
A belga hatóságok véleménye szerint a további 87 ketrec hasznosítása rövid távú, közös érdeket szolgáló tevékenység volt. Továbbá úgy érvelnek, hogy a ketrecek számának növelése nagyobb léptékű művelet, mint amire egy magánvállalkozás általában képes lenne, mivel egy magánvállalkozás egyszerűen nem hajtana végre ekkora beruházást annak tudta nélkül, hogy az nagyobb léptékű termelés esetén nyereséges lehet-e.
(51)
A Bizottság ugyanakkor kétségbe vonja, hogy a 87 további ketrec beszerzése és hasznosítása rövid távú fellépésnek tekinthető-e.
(52)
Először is a Bizottság úgy ítéli meg, hogy 87 további ketrec beszerzése hosszú távú beruházásnak minősül, amelyet nehéz összeegyeztetni a rövid távú fellépés fogalmával.
(53)
Másodszor a Bizottság úgy látja, hogy az SDVO a 87 további ketrec beszerzését nem olyan, rövid távú fellépésként értékelte, amelynek célja kizárólag a tanulmány elkészítésének lehetővé tétele volt. Az SDVO beruházásként kezelte a ketrecek beszerzését, és kereste annak a módját, hogy miként térülhetne meg számára a beruházás. Valójában már 2008-ban voltak olyan tervei, hogy üzleti tevékenységét egy újonnan megalapítandó leányvállalaton keresztül folytatja. Továbbá amikor az SDVO 2009-ben hivatalosan felhagyott a Flanders Queen Mussel értékesítésével, akkor is folytatta a 87 új ketrec hasznosítását. Egészen pontosan infrastruktúráját és betakarítási szolgáltatásait egy másik vállalatnak lízingbe és bérbe adta, ily módon kereskedelmi tevékenységet folytatott. Az, hogy az SDVO a kagylóprojekt kiaknázására kereskedelmi leányvállalatot alapított, megerősíteni látszik azt a vélekedést, hogy az SDVO-nak nem állt szándékában az ágazat egésze számára hasznos eredmények elérése.
(54)
Ebben az összefüggésben a Bizottság megjegyzi, hogy a 2009-ben az SDVO és a VSVC között született megállapodások a VSVC kereskedelmi érdekeit védő rendelkezéseket (pl. garanciára vonatkozó feltételeket, a VSVC és más gyártók közötti érdekellentét megelőzésére szolgáló rendelkezéseket) tartalmaztak. Az ilyen jellegű feltételek és rendelkezések megerősíteni látszanak azt a feltételezést, hogy a további ketrecek hasznosítása nem közös érdeket szolgált, hanem kereskedelmi tevékenység volt.
(55)
A Bizottság véleménye szerint a 87 további ketrec a rendes előállítási eljárás körébe tartozó kiadásnak tekintendő. A Bizottság azon a véleményen van, hogy egy termék gazdasági és biológiai megvalósíthatóságának vizsgálata és igazolása után a termelőeszközök beszerzése és bővítése az adott vállalat rendes termelési és üzleti fejlesztési folyamatához tartozik.
(56)
A Bizottság nem ért egyet a belga hatóságok azon érvével, hogy egyetlen vállalat sem ruházna be további termelőeszközökbe anélkül, hogy előzőleg garanciákkal rendelkezne a nagyobb léptékű termelés nyereségességére vonatkozóan. A vállalatok valójában igenis beruháznak a nagyobb léptékű termelésbe, olyan esetekben is, amikor még egyetlen másik vállalat sem próbálkozott hasonló léptékű termeléssel. Ilyenkor a kisebb léptékű termelésben szerzett korábbi tapasztalataikra és a jövőbeli előrejelzésekre hagyatkoznak. Általános közgazdasági alapelv, hogy ha valami kis léptékben nyereséges, az a méretgazdaságosságból adódóan nagyobb léptékben is lehetséges és nyereséges, hiszen az állandó költségek nagyobb mennyiségű terméken oszlanak szét.
(57)
Végezetül, a Bizottság nem ért egyet azzal, hogy termelőeszközei bővítésével az SDVO az ágazat érdekeit szolgáló intézkedést hozott volna. Mivel az ágazatban már régebb óta működött olyan gazdasági szereplő, amely életképes méretű vállalkozást épített ki, a 87 további ketrec beszerzése és hasznosítása közvetlen hatást fejtett ki a piacra és a versenytársakra. Ezt igazolja az is, hogy az SDVO inkább versenytársként lépett fel, semmint kísérletet folytató vállalkozásként.
(58)
A fentiek miatt a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az SDVO visszaélt a program keretében jóváhagyott támogatással a 87 további ketrec hasznosítása tekintetében.
6.3. Dagverse vis promóciós kampány
(59)
A Bizottság megjegyzi, hogy a termékek belga eredetének kiemelésével (belga parti flotta által fogott halak), illetve a külföldi hajók által fogott halakkal való szembeállítással az SDVO lényegében a termékek földrajzi eredetére utalt, és így megszegte az alapszabályt és az N 274/03 határozatot.
(60)
Mindazonáltal a Bizottság megjegyzi, hogy a Dagverse vis kampányt időközben módosították, és az már nem utal a termékek földrajzi eredetére.
(61)
A fentiek miatt a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az SDVO visszaélt a program keretében jóváhagyott támogatással a földrajzi eredetre utaló promóciós kampány tekintetében.
6.4. Új kagylóállományok keresése
(62)
A Bizottság azt az észrevételt teszi, hogy az új kagylóállományok keresése nem szerepel az SDVO alapszabályában felvázolt küldetések között. Különösen nem felel meg a c) részben felsorolt küldetéseknek: az élő vízi erőforrások kezelésének és a halászat ellenőrzésének javítása. A kereskedelmileg hasznosítható új kagylóállományok keresése valóban nem egyeztethető össze sem az élő vízi erőforrások minőségének és mennyiségének állandó felügyeletével, sem a halászati ágazat társadalmi-gazdasági helyzetének nyomon követésével vagy a kormányzatnak történő, a halászati erőkifejtés ellenőrzését érintő tanácsadással.
(63)
Következésképpen a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az ilyen intézkedések nem tartoznak a Bizottság által az N 274/03 határozatban jóváhagyott intézkedéstípusok közé. Ez sem nem ellenőrző, sem nem állományvédelmi intézkedés. Éppen ellenkezőleg: az intézkedés a fellelhető állományok kereskedelmi hasznosítására törekszik, és összességében a halászati erőkifejtés növekedését eredményezi.
(64)
A Bizottság továbbá megjegyzi, hogy a kereskedelmi célra hasznosítható új kagylóállományok keresése nem tartozhat a Bizottság által az N 274/03 határozatban jóváhagyott intézkedések közé, mivel a 2001. évi halászati iránymutatás által hivatkozott 2792/1999/EK rendelet 17. cikke szerint a kísérleti jellegű halászathoz akkor nyújtható HOPE-támogatás (6), ha annak célja a halászati erőforrások megóvása.
(65)
Ahogy arról már szó esett, a kereskedelmileg hasznosítható kagylóállományok Belgium kontinentális talapzatán való azonosítása nem igazán ezen állományok védelmét, sokkal inkább azok hasznosítását célozza.
(66)
Sőt, az új, hasznosítható állományok keresése olyan tevékenység, amelyet szokásosan magánvállalkozások végeznek, és az azzal járó kiadások rendes előállítási költségnek tekintendők, így a támogatási programból nem finanszírozhatók.
(67)
A fentiek miatt a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az SDVO visszaélt a program keretében jóváhagyott támogatással az új kagylóállományok keresésére irányuló kezdeményezés tekintetében.
7. KÖVETKEZTETÉS
(68)
A Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a 6.1-6.4. pontban említett projektek elindítása révén az SDVO a Bizottsághoz benyújtott és a Bizottság által a 2003. december 16-i határozattal jóváhagyott alapszabállyal ellentétesen járt el. Ezért a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az SDVO visszaélt a program keretében nyújtott támogatás egy részével.
(69)
Ebben az összefüggésben a Bizottság hangsúlyozni kívánja, hogy a 107. cikkel összhangban régóta alkalmazott gyakorlat a visszaéléssel érintett támogatás kedvezményezettel való visszafizettetése. Ezt a gyakorlatot az eljárási rendelet 14. cikke is megerősíti.
(70)
Emiatt Belgiumnak meg kell hoznia minden szükséges intézkedést ahhoz, hogy a kedvezményezettől visszavegye a visszaéléssel érintett támogatást. Belgiumnak vissza kell fizettetnie a 6.1-6.4. pontban említett projektek kidolgozására elköltött teljes összeget. Ebből a célból Belgiumnak elő kell írnia a kedvezményezett számára, hogy a határozatról szóló értesítéstől számítva négy hónapon belül térítse vissza a támogatást.
(71)
Az eljárási rendelet 14. cikke (2) bekezdésének értelmében a visszatérítési határozat szerint visszatérítésre kerülő támogatás magában foglalja a Bizottság által megfelelő kamatlábbal meghatározott kamatot. A kamat attól a naptól esedékes, amikor a visszaéléssel érintett támogatást a kedvezményezett rendelkezésére bocsátották, addig a napig, amíg az visszafizetésre nem került.
(72)
A kamatot a 794/2004/EK bizottsági rendelet (7) V. fejezete szerint kell kiszámítani. A Bizottság kéri Belgiumot, írja elő a kedvezményezett számára, hogy a támogatást a kamatokkal együtt e határozat alább megjelölt keltétől számítva négy hónapon belül fizesse vissza.
(73)
A Bizottság kéri Belgiumot, hogy az e határozat I. mellékletében csatolt kérdőív kitöltésével adja meg a szükséges információkat, és világosan nevezze meg a visszaéléssel érintett állami támogatások azonnali és tényleges visszatérítésére tervezett, illetve már meghozott intézkedéseket. A Bizottság kéri Belgiumot, hogy a határozat keltétől számított két hónapon belül nyújtsa be a visszaéléssel érintett támogatások kedvezményezettjeivel szemben elindított visszatérítési eljárás minden bizonyító okmányát (körlevelek, beszedési megbízások stb.)
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az SDVO azzal, hogy kereskedelmi név kidolgozására és reklámtevékenységre, 87 további ketrec hasznosítására, a Dagverse vis promóciós kampányra és új kagylóállományok keresésére irányuló projekteket indított el, az N 274/03 állami támogatásról szóló, 2003. december 16-i bizottsági határozattal ellentétesen járt el. A kedvezményezett által ily módon jogellenesen felhasznált támogatás nem összeegyeztethető a belső piaccal.
2. cikk
(1) Belgium visszafizetteti az SDVO-val a kereskedelmi név kidolgozására és reklámtevékenységre, 87 további ketrec hasznosítására, a Dagverse vis promóciós kampányra és új kagylóállományok keresésére irányuló projektek kapcsán visszaéléssel érintett támogatásokat.
(2) A visszafizettetendő összegeknek magukban kell foglalniuk a támogatásnak a kedvezményezettek számára történő kifizetés napjától a tényleges visszafizetésig felszámított kamatait.
(3) A kamatokat a 794/2004/EK bizottsági rendelet V. fejezetével és a 794/2004/EK rendelet módosításáról szóló 271/2008/EK tanácsi rendelettel (8) összhangban, kamatos kamattal kell kiszámítani.
3. cikk
(1) Az 1. cikkben említett támogatást azonnal és ténylegesen vissza kell fizettetni.
(2) Belgium gondoskodik arról, hogy az e határozatról szóló tájékoztatástól számított négy hónapon belül végrehajtja ezt a határozatot.
4. cikk
(1) A határozatról szóló értesítés időpontjától számított két hónapon belül Belgium benyújtja az alábbi információkat:
a)
az 1. cikkben említett támogatásra vonatkozó dokumentáció, amely tartalmazza a 2. cikkben említett projektekre vonatkozó teljes támogatási összeget. Az információkat az e határozat I. mellékletében szereplő kérdőíven kell megadni;
b)
a teljes visszafizetendő összeg (a támogatás összege és a kamatok);
c)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott, illetve tervezett intézkedések részletes bemutatása;
d)
az azt bizonyító dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Belgium az 1. cikkben említett támogatás visszafizettetésének teljesítéséig folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtása érdekében elfogadott nemzeti intézkedések előrehaladásáról. A Bizottság kérésére Belgium azonnal benyújtja a Bizottság részére az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekre vonatkozó információkat. Továbbá részletes adatokat szolgáltat a kedvezményezettől már beszedett támogatási és kamatösszegekről.
5. cikk
E határozat címzettje a Belga Királyság.
Kelt Brüsszelben, 2015. január 27-én.