RÅDETS AFGØRELSE
af 15. juli 2013
om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at ratificere eller tiltræde protokollen om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade og til at fremsætte en erklæring om anvendelsen af de relevante interne EU-retlige regler
(2013/434/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen ønsker at skabe et fælles retligt område baseret på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser.
(2)
Protokollen af 12. september 1997 (i det følgende benævnt »protokollen af 1997«) om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade (i det følgende benævnt »Wienkonventionen«) blev forhandlet med henblik på at forbedre erstatningen til ofre, der lider skade som følge af nukleare ulykker. Det er derfor ønskeligt, at bestemmelserne i protokollen af 1997 finder anvendelse i de medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen.
(3)
Unionen har enekompetence med hensyn til artikel XI og XII i Wienkonventionen som ændret ved protokollen af 1997, når disse bestemmelser berører de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1). Forordning (EF) nr. 44/2001 erstattes fra og med den 10. januar 2015 af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (2). Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de områder, der er omfattet af protokollen af 1997, og som ikke berører EU-retten. I betragtning af indholdet i og formålet med protokollen af 1997 kan accept af de bestemmelser i protokollen, der henhører under Unionens kompetence, ikke holdes adskilt fra de bestemmelser, der henhører under medlemsstaternes kompetence.
(4)
Regionale organisationer for økonomisk integration kan ikke tiltræde Wienkonventionen og protokollen af 1997. Det betyder, at Unionen ikke kan blive kontraherende part i protokollen af 1997.
(5)
De medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen, og som ikke ratificerede protokollen af 1997 inden deres tiltrædelse af Unionen, bør derfor i Unionens interesse bemyndiges til at ratificere eller tiltræde protokollen af 1997.
(6)
Tolv af Unionens medlemsstater, dvs. Belgien, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Nederlandene, Portugal, Slovenien, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige er kontraherende parter i Pariskonventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område som ændret ved tillægsprotokol af 28. januar 1964 og ved protokol af 16. november 1982 (i det følgende benævnt »Pariskonventionen«). Pariskonventionen indfører en ordning for erstatning til ofre, der lider skade som følge af nukleare ulykker, som er baseret på principper svarende til dem, der er fastsat i Wienkonventionen. Protokollen af 12. februar 2004 (i det følgende benævnt »protokollen af 2004«) om ændring af Pariskonventionen forhøjer erstatningen for skader forårsaget af nukleare ulykker. De medlemsstater, der er kontraherende parter i Pariskonventionen, blev ved Rådets beslutning 2004/294/EF (3) og 2007/727/EF (4) bemyndiget til i det daværende Fællesskabs interesse at ratificere eller tiltræde protokollen af 2004. Det er derfor objektivt berettiget, at denne afgørelse ikke rettes til de medlemsstater, der er kontraherende parter i Pariskonventionen i stedet for i Wienkonventionen.
(7)
Hertil kommer, at fem EU-medlemsstater, dvs. Irland, Cypern Luxembourg, Malta og Østrig, ikke er kontraherende parter i hverken Wienkonventionen eller i Pariskonventionen. Da protokollen af 1997 ændrer Wienkonventionen, og da forordning (EF) nr. 44/2001 tillader de medlemsstater, der er bundet af nævnte konvention, fortsat at anvende nævnte konventions kompetenceregler og regler om anerkendelse og fuldbyrdelse, er det objektivt begrundet, at denne afgørelse kun rettes til de medlemsstater, der er kontraherende parter i Wienkonventionen. Derfor bør Irland, Cypern Luxembourg, Malta og Østrig, fortsat basere sig på reglerne i forordning (EF) nr. 44/2001, og anvende dem på det område, der er omfattet af Wienkonventionen og af protokollen af 1997 om ændring af denne konvention.
(8)
Bestemmelserne i protokollen af 1997 vil for Unionens vedkommende derfor kun finde anvendelse på de medlemsstater, som er kontraherende parter i Wienkonventionen på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse.
(9)
De regler om anerkendelse og fuldbyrdelse af domme, der er fastsat i Wienkonventionens artikel XII som ændret ved artikel 14 i protokollen af 1997, bør ikke have forrang for de regler, der gælder for proceduren for anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i forordning (EF) nr. 44/2001. De medlemsstater, som ved denne afgørelse bemyndiges til at ratificere eller tiltræde protokollen af 1997, bør derfor fremsætte den i denne afgørelse omhandlede erklæring, der sikrer anvendelsen af de relevante EU-regler.
(10)
Det Forenede Kongerige og Irland, som er omfattet af protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.
(11)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Rådet bemyndiger herved Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet til i Unionens interesse at ratificere eller tiltræde protokollen af 12. september 1997 om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade.
Teksten til protokollen af 1997 er knyttet som bilag til denne afgørelse.
Artikel 2
Rådet bemyndiger herved Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Estland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet til at fremsætte følgende erklæring:
»Domme vedrørende spørgsmål, der er omfattet af protokollen af 12. september 1997 om ændring af Wienkonventionen af 21. maj 1963 om civilretligt ansvar for nuklear skade, og som afsiges af en domstol i en af Den Europæiske Unions medlemsstater, der er kontraherende part i protokollen, vil blive anerkendt og fuldbyrdet i [navnet på den medlemsstat, der fremsætter erklæringen] i overensstemmelse med Den Europæiske Unions relevante regler på området.«
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Denne afgørelse er rettet til Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Litauen, Ungarn, Republikken Polen og Den Slovakiske Republik i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juli 2013.
A TANÁCS HATÁROZATA
(2013. július 15.)
egyes tagállamoknak az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt módosító jegyzőkönyv Európai Unió érdekében történő megerősítésére vagy az ahhoz történő csatlakozásra, valamint a vonatkozó belső uniós jogszabályok alkalmazásáról szóló nyilatkozat tételére való felhatalmazásáról
(2013/434/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 81. cikke (2) bekezdésére, összefüggésben 218. cikke (6) bekezdésének a) pontjával,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament egyetértésére,
mivel:
(1)
Az Unió egy, a bírósági határozatok kölcsönös elismerésének elvén alapuló közös igazságügyi térség létrehozására törekszik.
(2)
Az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt (a továbbiakban: a Bécsi Egyezmény) módosító, 1997. szeptember 12-i jegyzőkönyv (a továbbiakban: az 1997. évi jegyzőkönyv) elfogadásának célja az volt, hogy elősegítse a nukleáris incidensek által okozott károk áldozatainak kártalanítását. Ennélfogva kívánatos, hogy az 1997. évi jegyzőkönyv rendelkezései alkalmazandók legyenek azokban a tagállamokban, amelyek a Bécsi Egyezmény szerződő felei.
(3)
Az Unió kizárólagos hatáskörrel rendelkezik az 1997. évi jegyzőkönyvvel módosított Bécsi Egyezmény XI. és XII. cikke tekintetében, amennyiben ezek rendelkezései érintik a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendeletben (1) megállapított szabályokat. A 44/2001/EK tanácsi rendelet helyébe 2015. január 10-től a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2012. december 12-i 1215/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) lép. A tagállamok továbbra is fenntartják hatáskörüket az 1997. évi jegyzőkönyv hatálya alá tartozó, de uniós jogot nem érintő ügyekben. Tekintettel az 1997. évi jegyzőkönyv tárgyára és céljára, a jegyzőkönyv uniós hatáskörbe tartozó rendelkezéseinek elfogadása nem választható el a tagállamok hatáskörébe tartozó rendelkezésektől.
(4)
Regionális gazdasági integrációs szervezetek nem lehetnek a Bécsi Egyezmény és az 1997. évi jegyzőkönyv részes felei. Ennek következtében az Unió nem válhat az 1997. évi jegyzőkönyv szerződő felévé.
(5)
Azokat a tagállamokat, amelyek a Bécsi Egyezmény szerződő felei, ám amelyek nem erősítették meg az 1997. évi jegyzőkönyvet az Unióhoz való csatlakozásukat megelőzően, fel kell hatalmazni arra, hogy az Unió érdekében erősítsék meg az 1997. évi jegyzőkönyvet vagy csatlakozzanak ahhoz.
(6)
Az Unió tagállamai közül tizenketten nevezetesen Belgium, Németország, Görögország, Spanyolország, Franciaország, Olaszország, Hollandia, Portugália, Szlovénia, Finnország, Svédország és az Egyesült Királyság,, és - szerződő felei az 1964. január 28-i kiegészítő jegyzőkönyvvel és az 1982. november 16-i jegyzőkönyvvel módosított, az atomenergia területén való polgári jogi felelősségről szóló, 1960. július 29-i Párizsi Egyezménynek (a továbbiakban: a Párizsi Egyezmény). A Párizsi Egyezmény a Bécsi Egyezményben foglaltakhoz hasonló elvek alapján létrehozza a nukleáris incidensek áldozatainak kártalanítására vonatkozó rendszert. A Párizsi Egyezményt módosító 2004. február 12-i jegyzőkönyv (a továbbiakban: a 2004. évi jegyzőkönyv) továbbfejleszti a nukleáris incidensek okozta károk kártalanítását. A 2004/294/EK (3) és a 2007/727/EK (4) tanácsi határozat felhatalmazta azokat a tagállamokat, amelyek szerződő felei a Párizsi Egyezménynek, hogy az akkori Közösség érdekében erősítsék meg a 2004. évi jegyzőkönyvet vagy csatlakozzanak ahhoz. Tényszerűen indokolt ezért, hogy ennek a határozatnak ne legyenek a címzettjei azok a tagállamok, amelyek a Párizsi Egyezménynek szerződő felei, a Bécsi Egyezménynek azonban nem.
(7)
Ezenkívül az Unió öt tagállama, nevezetesen Írország, Ciprus, Luxemburg, Málta és Ausztria, nem szerződő felei sem a Bécsi Egyezménynek, sem a Párizsi Egyezménynek. Mivel az 1997. évi jegyzőkönyv módosítja a Bécsi Egyezményt, és a 44/2001/EK tanácsi rendelet felhatalmazza a szóban forgó Egyezmény által kötelezett tagállamokat az abban a joghatóságra, valamint az elismerésre és a végrehajtásra vonatkozóan foglalt szabályok alkalmazásának folytatására, tényszerűen indokolt, hogy e határozat címzettjei csak azok a tagállamok legyenek, amelyek a Bécsi Egyezmény szerződő felei. Ennek megfelelően Írországnak, Ciprusnak, Luxemburgnak, Máltának és Ausztriának továbbra is a 44/2001/EK rendeletben foglalt szabályokhoz kell tartaniuk magukat, és továbbra is alkalmazniuk kell azokat a Bécsi Egyezmény és az azt módosító 1997. évi jegyzőkönyv hatálya alá tartozó területen.
(8)
Következésképpen az Unió tekintetében az 1997. évi jegyzőkönyv rendelkezéseit csak azoknak a tagállamoknak kell alkalmazniuk, amelyek e határozat elfogadásának időpontjában a Bécsi Egyezmény szerződő felei.
(9)
A határozatok elismerése és végrehajtása terén az 1997. évi jegyzőkönyv 14. cikkével módosított Bécsi Egyezmény XII. cikkében meghatározott szabályok nem élvezhetnek elsőbbséget a 44/2001/EK rendeletben megállapított, a határozatok elismerésére és végrehajtására vonatkozó eljárásokra irányadó szabályokkal szemben. Ezért azoknak a tagállamoknak, amelyek e határozattal felhatalmazást kapnak az 1997. évi jegyzőkönyv megerősítésére vagy az ahhoz történő csatlakozásra, meg kell tenniük az e határozatban foglalt nyilatkozatot a vonatkozó uniós szabályok alkalmazásának biztosítása céljából.
(10)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyságnak és Írországnak a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség tekintetében fennálló helyzetéről szóló (21.) jegyzőkönyv hatálya alá tartozó Egyesült Királyság és Írország részt vesz ennek a határozatnak az elfogadásában és alkalmazásában.
(11)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikkével összhangban Dánia nem vesz részt ennek a határozatnak az elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A Tanács felhatalmazza Bulgáriát, a Cseh Köztársaságot, Észtországot, Litvániát, Magyarországot, Lengyelországot és Szlovákiát, hogy az Unió érdekében erősítse meg az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt módosító 1997. szeptember 12-i jegyzőkönyvet, vagy csatlakozzon ahhoz.
Az 1997. évi jegyzőkönyv szövegét csatolták e határozathoz.
2. cikk
A Tanács felhatalmazza Bulgáriát, a Cseh Köztársaságot, Észtországot, Litvániát, Magyarországot, Lengyelországot és Szlovákiát a következő nyilatkozat megtételére:
„Az atomkárokért való polgári jogi felelősségről szóló, 1963. május 21-i Bécsi Egyezményt (a továbbiakban: a Bécsi Egyezmény) módosító, 1997. szeptember 12-i jegyzőkönyv hatálya alá tartozó ügyekben hozott határozatok, amennyiben azokat az Európai Unió olyan tagállamának bírósága hozta, amely szerződő fele az említett jegyzőkönyvnek, az Európai Unió vonatkozó jogszabályainak megfelelően [a nyilatkozatot tevő tagállam neve]-ban/-ben/-on elismerhetők és végrehajthatók.”
3. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
4. cikk
Ennek a határozatnak a Szerződéseknek megfelelően a Bolgár Köztársaság, a Cseh Köztársaság, az Észt Köztársaság, a Litván Köztársaság, Magyarország, a Lengyel Köztársaság és a Szlovák Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2013. július 15-én.