RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/104
af 19. januar 2015
om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande, om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 779/2014
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I traktatens artikel 43, stk. 3, fastsættes det, at Rådet på forslag af Kommissionen skal vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (1) skal der vedtages bevarelsesforanstaltninger under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvor relevant, rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt i lyset af enhver rådgivning fra de rådgivende råd.
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger, der tager sigte på fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2014 skal fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i nævnte forordnings artikel 2, stk. 2. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, i nævnte forordning skal fiskerimulighederne tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at de enkelte medlemsstater sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter de enkelte bestande eller i de enkelte fiskerier.
(4)
De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør derfor i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på baggrund af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder på møder med de berørte rådgivende råd.
(5)
Landingsforpligtelsen i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 indføres særskilt for de enkelte fiskerier. I den region, der er omfattet af nærværende forordning, gælder det, at når et fiskeri er omfattet af landingsforpligtelsen, skal alle arter i det pågældende fiskeri, som er underlagt fangstbegrænsninger, landes. Fra den 1. januar 2015 gælder landingsforpligtelsen for fiskeri efter små pelagiske arter (dvs. fiskeri efter makrel, sild, hestemakrel, blåhvilling, havgalt, ansjos, guldlaks, sardin og brisling), fiskeri efter store pelagiske arter (dvs. fiskeri efter almindelig tun, sværdfisk, hvid tun, storøjet tun, blå og hvid marlin) og fiskeri til industriformål (f.eks. fiskeri efter lodde, tobis og sperling). Artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsætter, at når der indføres landingsforpligtelse for en fiskebestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de i stedet for at afspejle landingerne nu skal afspejle fangsterne.
(6)
Visse TAC'er for bestande af Elasmobranchii (hajer og rokker) har i flere år været sat til 0 med en dertil knyttet forpligtelse om straks at genudsætte fangster af sådanne arter. Grunden til denne særbehandling er, at disse bestandes bevarelsesstatus er meget dårlig, og at udsmid ikke har øget fiskeridødeligheden for disse arter, fordi de har en høj overlevelsesrate; udsmid anses for at være gavnligt for bevarelsen af disse arter. Fra den 1. januar 2015 vil fangster af disse arter i pelagisk fiskeri skulle landes, medmindre de er omfattet af en af undtagelserne fra landingsforpligtelsen i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013. I henhold til artikel 15, stk. 4, litra a), i nævnte forordning kan sådanne undtagelser anvendes på arter, som ikke må befiskes, og som er identificeret som sådanne i en EU-retsakt, der er vedtaget inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik. Det bør derfor forbydes at fiske efter disse arter i de pågældende områder.
(7)
I de seneste år er TAC'en for ansjos i Biscayabugten blevet fastsat i en særskilt forordning om fiskerimuligheder, som anvendes fra den 1. juli til den 30. juni det følgende år. I 2014 konkluderede STECF, at en ændring af forvaltningsperioden, således at den følger kalenderåret (januar-december) vil reducere de bevarelsesmæssige risici for denne bestand betydeligt. Det fremgik af samrådene med Spanien, Frankrig og Det Rådgivende Råd for de Sydvestlige Farvande (SWWAC), at den ændring, som STECF har foreslået, anses for at være positiv. Forordning (EU) nr. 779/2014 (2) bør derfor ophæves, og der bør i nærværende forordning fastsættes en ny TAC for ansjosbestanden i Biscayabugten for 2015.
(8)
I henhold til artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør TAC'erne for bestande, der er omfattet af flerårige planer, desuden fastsættes i overensstemmelse med reglerne i disse planer. TAC'erne for bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal, rødspætte og tunge i Nordsøen, sild i farvandene vest for Skotland, torsk i Kattegat, farvandene vest for Skotland, Det Irske Hav, Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal og almindelig tun i den østlige del af Atlanterhavet og Middelhavet bør derfor fastsættes i overensstemmelse med reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 (3), (EF) nr. 509/2007 (4), (EF) nr. 676/2007 (5), (EF) nr. 1300/2008 (6), (EF) nr. 1342/2008 (7) (»torskeplanen«) og (EF) nr. 302/2009 (8).
(9)
Hvad angår den nordlige kulmulebestand (Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 (9)) og tungebestanden i Biscayabugten (Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 (10)), er minimumsmålene i de relevante forvaltnings- og genopretningsplaner nået, og den videnskabelige rådgivning bør derfor følges for henholdsvis at nå eller fastholde, alt efter hvad der er relevant, TAC'erne på det niveau, der giver det maksimale bæredygtige udbytte.
(10)
For bestande, som der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data for med henblik på udarbejdelse af størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 8), i forordning (EF) nr. 1380/2013, samtidig med at der tages hensyn til bestandsspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.
(11)
Ved forordning (EF) nr. 847/96 (11) indføres der supplerende betingelser for forvaltningen af TAC fra år til år, herunder i artikel 3 og 4 fleksibilitetsbestemmelser gældende for bestande, der er omfattet af henholdsvis en præventiv eller en analytisk TAC. I henhold til nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet i forbindelse med fastsættelsen af TAC'er navnlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand beslutte, hvilke bestande der ikke skal være omfattet af artikel 3 og 4. Der er for nylig ved artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 indført endnu en fleksibilitetsmekanisme for alle fangster, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå overdreven anvendelse af fleksibilitetsbestemmelserne, hvilket ville undergrave den fælles fiskeripolitiks bevarelsesmål, og for at hindre skadelig indvirkning på bestandenes biologiske tilstand, kan artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 derfor kun finde anvendelse, hvis medlemsstaterne ikke gør brug af den årlige fleksibilitet, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013
(12)
I overensstemmelse med resultatet af samrådene mellem Unionen og Norge kan Unionen tillade EU-fartøjer at fiske efter dybvandsreje i område IIIa med op til 10 % ud over den kvote, der er til Unionens rådighed, forudsat at kvoter, der anvendes ud over den kvote, der er til Unionens rådighed, fratrækkes i kvoten for 2015. Det vil være hensigtsmæssigt at give mulighed for en vis fleksibilitet i fastsættelsen af disse fiskerimuligheder for at sikre EU-fartøjer lige muligheder ved at give de berørte medlemsstater mulighed for at anvende en fleksibilitetskvote. Forordning (EU) nr. 43/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
Hvis en TAC for en bestand tildeles én medlemsstat, bør den berørte medlemsstat bemyndiges i henhold til artikel 2, stk. 1, i traktaten til at fastlægge niveauet for denne TAC. Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre, at den berørte medlemsstat ved fastlæggelsen af niveauet for TAC'en handler i fuld overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik.
(14)
Den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2015 bør fastsættes i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 2166/2005, artikel 5 i forordning (EF) nr. 509/2007, artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007, artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008 og artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009 under hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 (12).
(15)
På baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.
(16)
For visse arter, såsom bestemte hajarter, vil selv et begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor begrænses helt i form af et generelt forbud mod fiskeri efter sådanne arter.
(17)
På den 11. konference mellem parterne i konventionen om beskyttelse af migrerende arter af vilde dyr, som blev afholdt den 3.-9. november 2014 i Quito, blev en række arter tilføjet til konventionens lister over beskyttede arter i tillæg I og II til konventionen med virkning fra den 8. februar 2015. Det er derfor hensigtsmæssigt at sikre beskyttelse af disse arter i forhold til EU-fartøjer, der fisker i alle farvande og i forhold til tredjelandsfartøjer, der fisker i Unionens farvande.
(18)
De fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, skal udnyttes i henhold til forordning (EF) nr. 1224/2009 (13), særlig nævnte forordnings artikel 33 og 34 om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. De koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning, bør derfor fastsættes.
(19)
For visse TAC'er bør det være muligt for medlemsstaterne at give fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med disse afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning i et fiskeri, der endnu ikke er omfattet af landingsforpligtelsen i forordning (EU) nr. 1380/2013, dvs. en ordning, som foreskriver, at alle fangster bør landes og trækkes fra kvoterne med henblik på at undgå udsmid og det deraf følgende spild af ellers brugbare fiskeressourcer. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed af fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sig selv fiskerne et incitament til at gøre deres fiskeri så selektivt som muligt. Med henblik på at overvåge overholdelsen af de betingelser som afprøvninger af fuldt dokumenteret fiskeri er omfattet af, bør medlemsstaterne sørge for detaljeret og nøjagtig dokumentation for alle fangstrejser samt tilstrækkelig kapacitet og midler, såsom observatører, kameraovervågning (CCTV), osv. Medlemsstaterne bør i den forbindelse overholde effektivitets- og proportionalitetsprincippet. Ved anvendelsen af CCTV-systemer bør kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (14) overholdes.
(20)
For at sikre, at afprøvningen af fuldt dokumenteret fiskeri resulterer i en retvisende vurdering af, hvorvidt det ved hjælp af fangstkvoteordninger er muligt at kontrollere den absolutte fiskeridødelighed for de berørte bestande, bør alle fisk, der fanges i dette fiskeri, herunder også fisk, som ikke opfylder mindstemålet, trækkes fra det deltagende fartøjs samlede tildeling, og fiskeriet bør ophøre, når det pågældende fartøj har udnyttet den samlede tildeling fuldt ud. Det bør også kun være tilladt at overdrage tildelinger mellem fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, og fartøjer, der ikke deltager heri, hvis det kan godtgøres, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
(21)
Ifølge rådgivningen fra ICES bør der opretholdes en særlig ordning for forvaltning af tobis i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV. Eftersom ICES-rådgivningen først forventes at foreligge i februar 2015, bør TAC'er og kvoter midlertidigt fastsættes til nul, indtil denne rådgivning er tilgængelig.
(22)
For at sikre fuld udnyttelse af fiskerimulighederne er det hensigtsmæssigt at give mulighed for gennemførelse af en fleksibel ordning mellem visse af TAC-områderne for så vidt angår den samme biologiske bestand.
(23)
Unionen har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i aftalerne eller protokollerne om fiskeriforbindelserne med Norge (15) og Færøerne (16), holdt samråd om fiskerirettigheder med disse partnere. I overensstemmelse med proceduren i aftalen og protokollen om fiskeriforbindelserne med Grønland (17) har Den Blandede Komité fastsat niveauet for Unionens fiskerimuligheder i grønlandske farvande i 2015. Det er derfor nødvendigt at indarbejde disse fiskerimuligheder i denne forordning.
(24)
På det årlige møde i 2014 vedtog NEAFC en bevarelsesforanstaltning for bestanden af rødfisk i Irmingerhavet om fastsættelse af TAC'er og kvoter for 2015 for de kontraherende parter, herunder Unionen. Endvidere vil konsultationerne mellem kyststaterne i NEAFC fortsætte i 2015 om fiskerimulighederne for atlantoskandisk sild i det pågældende år. Det er derfor hensigtsmæssigt at fastsætte foreløbige fangstbegrænsninger for atlantoskandisk sild som en procentdel af Unionens kvote for 2014 i afventning af en revision efter resultatet af NEAFC's kyststatsdrøftelser.
(25)
På det årlige møde i 2014 vedtog NEAFC ingen bevarelsesforanstaltninger for bestanden af rødfisk i internationale farvande i ICES-område I og II i forbindelse med fastsættelsen af TAC'er og kvoter for de kontraherende parter. Samrådene om fiskerimulighederne vedrørende disse bestande af rødfisk fortsætter i 2015. Da fiskeriet forekommer i årets anden halvdel, vil fangstbegrænsningerne for denne bestand blive fastsat i løbet af 2015 under hensyn til resultatet af samrådene mellem NEAFC-kyststaterne.
(26)
På det årlige møde i 2014 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelsen af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) en forhøjelse af TAC'er og kvoter for almindelig tun for en periode på tre år og bekræftede, at TAC'erne og kvoterne for nordatlantisk sværdfisk, sydatlantisk sværdfisk, sydatlantisk hvid tun og nordatlantisk hvid tun opretholdes på det nuværende niveau for perioden 2015-2016. Som det allerede er tilfældet for bestanden af almindelig tun, er det endvidere hensigtsmæssigt at fangster fra fritids- og sportsfiskeri af alle andre ICCAT-bestande, som er opført i bilag ID, også bør være omfattet af de fangstbegrænsninger, der er vedtaget af denne organisation for at sikre, at EU ikke overskrider sine kvoter. Alle disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(27)
På det årlige møde i 2014 vedtog parterne i Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR) fangstbegrænsninger for både mål- og bifangstarter, herunder en bifangstkvote for årene 2015 og 2016 for visse forsøgsfiskerier i underområde 88.2. Indførelsen af sådanne kvoter i 2015 bør overvejes ved fastsættelsen af fiskerimuligheder for 2016.
(28)
På det årlige møde 2014 i Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) blev der ikke foretaget nogen ændring af de gældende bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger. Det er imidlertid nødvendigt at fastsætte kapacitetsgrænserne i bilag VI til denne forordning, idet der tages højde for at Mayotte medtages som en region i den yderste periferi i bilag II til forordning (EU) nr. 1380/2013 som ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 1385/2013 (18).
(29)
Det tredje årlige møde i Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO) finder sted i februar 2015. Indtil det årlige møde har fundet sted bør de gældende foranstaltninger SPRFMO-konventionsområdet derfor opretholdes foreløbigt. Der må dog ikke fiskes efter blå hestemakrel, før der er fastsat en TAC på grundlag af resultaterne af det årlige møde.
(30)
Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) besluttede på sit 87. årsmøde i 2014 at opretholde sine bevaringsforanstaltninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. IATTC fastholdt endvidere sin resolution om bevaring af hvidtippet haj. Disse foranstaltninger bør fortsat gennemføres i EU-retten.
(31)
Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årlige møde i 2014 en henstilling vedrørende nye toårige TAC'er for berycider, orange savbug og Pseudopentaceros spp., idet de eksisterende TAC'er for sort patagonisk isfisk og røde dybvandskrabber fortsat er gældende. De i øjeblikket gældende foranstaltninger om tildeling af fiskerimuligheder, som SEAFO har vedtaget, bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(32)
Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) vedtog på sit 9. årsmøde en bevarelses- og forvaltningsforanstaltning med henblik på at beskytte hvalhajer mod notfiskeri. WCPFC vedtog på sit 10. årsmøde fangstbegrænsninger for langlinefiskeri efter storøjet tun. WCPFC ændrede på det 11. årsmøde i 2014 ikke de foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder, der var blevet vedtaget i 2013. Alle disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(33)
Parterne i konventionen om bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav ændrede på sit årlige møde i 2013 ikke sine foranstaltninger vedrørende fiskerimulighederne. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(34)
Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 36. årlige møde i 2014 en række fiskerimuligheder for 2015 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. NAFO vedtog i den forbindelse et moratorium for rejefiskeriet i afsnit 3L, forhøjede TAC'en for rødfiskarter i afsnit 3M for at dække visse bifangster og genåbnede for fiskeriet efter skærising i afsnit 3NO.
(35)
Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for EU, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og finder anvendelse, før denne forordning træder i kraft. De bestemmelser, der gennemfører disse foranstaltninger i EU-retten, bør derfor anvendes med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i CCAMLR-konventionsområdet løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2014, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse.
(36)
I overensstemmelse med Unionens erklæring rettet til Den Bolivariske Republik Venezuela om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Den Bolivariske Republik Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone ud for Fransk Guyanas kyst (19) bør der fastsættes fiskerimuligheder for snapperarter for Venezuela i EU-farvande.
(37)
For at sikre ensartede betingelser for, at de enkelte medlemsstater kan få tilladelse til at forvalte fiskeriindsatsen i overensstemmelse med en kW-dage-ordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.
(38)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på både tildelingen af ekstra havdage for endeligt ophør med fiskeri, bedre videnskabelig observatørdækning og fastlæggelse af formatet for regneark til indsamling og videresendelse af oplysninger vedrørende overførsel af havdage mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (20).
(39)
For at undgå afbrydelser i fiskeriet og for at sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2015, med undtagelse af bestemmelserne vedrørende indsatsbegrænsninger, som bør anvendes fra den 1. februar 2015, og visse bestemmelser i specifikke regioner, som bør anvendes fra en bestemt dato. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(40)
Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med gældende EU-ret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande.
2. Fiskerimulighederne i stk. 1 omfatter:
a)
fangstbegrænsninger for 2015 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2016
b)
fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2015 til den 31. januar 2016, medmindre der er fastsat andre perioder for indsatsbegrænsninger i artikel 9, 29 og 31
c)
fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2014 til den 30. november 2015 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet
d)
fiskerimuligheder for visse bestande i de områder af IATTC-konventionsområdet, der er fastsat i artikel 32, for de perioder i 2015 og 2016, der er fastsat i samme artikel.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på følgende fartøjer:
a)
EU-fartøjer
b)
tredjelandsfartøjer i EU-farvande
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »EU-fartøj«: et EU-fiskerfartøj som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 5), i forordning (EU) nr. 1380/2013
b) »tredjelandsfartøj«: et fiskerfartøj som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 4), i forordning (EU) nr. 1380/2013, som fører et tredjelands flag eller er registreret i et tredjeland.
c) »EU-farvande«: EU-farvande som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i forordning (EU) nr. 1380/2013
d) »internationale farvande«: farvande, der ikke er omfattet af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion
e) »bestand«: bestanden som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 14), i forordning (EU) nr. 1380/2013
f) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC)::
i)
i fiskerier, der er omfattet af landingsforpligtelsen i artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, den mængde, der hvert år kan fanges af hver fiskebestand
ii)
i alle andre fiskerier, den mængde der hvert år kan landes af hver bestand
g) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland
h) »analytisk vurdering«: en kvantitativ evaluering af bestandsudviklingen på baggrund af data om bestandens biologi og udnyttelse, som ifølge videnskabelige undersøgelser er af den fornødne kvalitet til at kunne give videnskabelig rådgivning om fremtidige fangstmuligheder
i) »forsigtighedstilgang i fiskeriforvaltningen«: forsigtighedstilgangen i fiskeriforvaltningen som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 8), i forordning (EU) nr. 1380/2013
j) »maskestørrelse«: maskestørrelsen i fiskenet som målt i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 (21)
k) »EU-fiskerflåderegister«: registeret oprettet af Kommissionen i henhold til artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013
l) »fiskerilogbog«: logbogen omhandlet i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved følgende områder:
a) »ICES-områder« (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (22)
b) »Skagerrak«: det geografiske område, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c) »Kattegat«: det geografiske område, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d) »Funktionel enhed 16 i ICES-underområde VII«: det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
-
53° 30′ N 15° 00′ V
-
53° 30′ N 11° 00′ V
-
51° 30′ N 11° 00′ V
-
51° 30′ N 13° 00′ V
-
51° 30′ N 13° 00′ V
-
51° 30′ N 15° 00′ V
-
53° 30′ N 15° 00′ V
e) »Funktionel enhed 26 i ICES-underområde IXa«: det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
-
43° 00′ N 8° 00′ V
-
43° 00′ N 10° 00′ V
-
42° 00′ N 10° 00′ V
-
42° 00′ N 8° 00′ V
f) »Funktionel enhed 27 i ICES-underområde IXa«: det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
-
42° 00′ N 8° 00′ V
-
42° 00′ N 10° 00′ V
-
38° 30′ N 10° 00′ V
-
38° 30′ N 9° 00′ V
-
40° 00′ N 9° 00′ V
-
40° 00′ N 8° 00′ V
g) »Cadizbugten«: det geografiske område i ICES-afsnit IXa, der ligger øst for 7° 23′ 48″V
h) »CECAF-områder« (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 (23)
i) »NAFO-områder« (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 (24)
j) »SEAFO-konventionsområdet« (SEAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (25)
k) »ICCAT-konventionsområdet« (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område, der er defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (26)
l) »CCAMLR-konventionsområdet« (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område, der er defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 601/2004 (27)
m) »IATTC-konventionsområdet« (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område, der er defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica (»Antiguakonventionen«) (28)
n) »IOTC-konventionsområdet« (IOTC: Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean): det geografiske område, der er defineret i aftalen om oprettelse af Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (29)
o) »SPRFMO-konventionsområdet« (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10° N, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (30) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder
p) »WCPFC-konventionsområdet« (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (31)
q) »Beringshavets højsøområde«: det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet
r) »overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne«: det geografiske område, der er afgrænset som følger:
-
længdegrad 150° V
-
længdegrad 130° V
-
breddegrad 4° S
-
breddegrad 50° S.
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER
KAPITEL I
Almindelige bestemmelser
Artikel 5
TAC'er og tildelinger
1. I bilag I fastsættes TAC'erne for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant.
2. EU-fartøjer må inden for de TAC'er, der er fastsat i bilag I, tage fangster i farvande henhørende under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktioner og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på de betingelser, der er fastsat i artikel 19 i og bilag III til nærværende forordning og i forordning (EU) nr. 1006/2008 (32) samt i de dertil hørende gennemførelsesbestemmelser.
3. Med henblik på den særlige betingelse, der er fastsat i bilag IA for tobisbestanden i EU-farvande i ICES-område IIa, IIIa og IV, anvendes de forvaltningsområder, der er defineret i bilag IID.
Artikel 6
TAC'er, som skal fastlægges af medlemsstaterne
1. TAC'erne for visse fiskebestande fastlægges af den berørte medlemsstat. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. De TAC'er, som en medlemsstat fastlægger, skal:
a)
være i overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik, navnlig princippet om bæredygtig udnyttelse af bestanden, samt
b)
resultere i:
i)
en udnyttelse af bestanden, der med den størst mulige sandsynlighed er i overensstemmelse med et maksimalt bæredygtigt udbytte fra 2015 og frem, hvis der foreligger analytiske vurderinger
ii)
en udnyttelse af bestanden, som er i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning, hvis der ikke foreligger analytiske vurderinger eller kun foreligger ufuldstændige analytiske vurderinger.
3. Hver af de berørte medlemsstater skal senest den 15. marts 2015 indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
de vedtagne TAC'er
b)
de data, den berørte medlemsstat har indsamlet og vurderet, og som de vedtagne TAC'er er baseret på
c)
nærmere oplysninger om, hvorledes de vedtagne TAC'er er i overensstemmelse med stk. 2.
Artikel 7
Betingelser for landing af fangster og bifangster
1. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, og som er fanget i fiskerier som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1380/2013, er omfattet af den landingsforpligtelse, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 15 (»landingsforpligtelsen«).
2. Fisk fra andre bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt.
3. De bestande af ikkemålarter, som er inden for sikre biologiske grænser som omhandlet i artikel 15, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 er anført i bilag I med henblik på den undtagelse fra forpligtelsen til at modregne fangsterne i de relevante kvoter, der er fastsat i nævnte artikel.
Artikel 8
Fiskeriindsatsbegrænsninger
For de perioder, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, litra b), anvendes følgende fiskeriindsatsforanstaltninger:
a)
bilag IIA for forvaltningen af visse bestande af torsk, tunge og rødspætte i Kattegat, Skagerrak, den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke er omfattet af Skagerrak og Kattegat, ICES-underområde IV og ICES-afsnit VIa, VIIa og VIId og EU-farvande i ICES-afsnit IIa og Vb
b)
bilag IIB for genopretningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-afsnit VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten
c)
bilag IIC for forvaltningen af tungebestanden i ICES-afsnit VIIe.
Artikel 9
Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri
1. Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002 (33), hvori der stilles krav om dybhavsfiskeritilladelse, finder anvendelse på hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk er underkastet de betingelser, der er omhandlet i nævnte artikel.
2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2015, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som den pågældende medlemsstats fiskerfartøjer udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 10
Særlige bestemmelser om tildeling af fiskerimuligheder
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for:
a)
udvekslinger i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013
b)
nedsættelser og omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009
c)
omfordelinger i henhold til artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008
d)
supplerende landinger i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013
e)
mængder, der tilbageholdes i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 og artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013
f)
nedsættelser i henhold til artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009
g)
kvoteoverførsler og -udvekslinger i henhold til artikel 19 i nærværende forordning
h)
yderligere tildelinger i henhold til artikel 14 i nærværende forordning.
2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC. Artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes ikke, hvis en medlemsstat anvender den årlige fleksibilitet, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013.
Artikel 11
Fiskeforbudsperioder
1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter og opbevare dem om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. maj 2015: torsk, glashvarre, havtaske, kuller, hvilling, kulmule, jomfruhummer, rødspætte, lubbe, sej, rokker, tunge, brosme, byrkelange, lange og pighaj.
Med henblik på dette stykke omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Breddegrad
Længdegrad
1
52°27′N
12°19′V
2
52°40′N
12°30′V
3
52°47′N
12°39,600′V
4
52°47′N
12°56′V
5
52°13,5′N
13°53,830′V
6
51°22′N
14°24′V
7
51°22′N
14°03′V
8
52°10′N
13°25′V
9
52°32′N
13°07,500′V
10
52°43′N
12°55′V
11
52°43′N
12°43′V
12
52°38,800′N
12°37′V
13
52°27′N
12°23′V
14
52°27′N
12°19′V
Uanset første afsnit er det i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009 tilladt at gennemsejle Porcupine Bank med de arter om bord, der er omhandlet i samme afsnit.
2. Kommercielt fiskeri efter tobis med bundtrawl, vod eller lignende trukne redskaber med en maskestørrelse på under 16 mm er forbudt i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV fra den 1. januar til den 31. marts 2015 og fra den 1. august til den 31. december 2015.
Forbuddet i første afsnit gælder også for tredjelandsfiskerfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter tobis i EU-farvande i ICES-underområde IV.
Artikel 12
Forbud
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
tærbe (Amblyraja radiata) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa, IIIa og VIId og ICES-underområde IV
b)
følgende arter af savrokke i alle farvande:
i)
knivtandet savrokke (Anoxypristis cuspidata)
ii)
dværgsavrokke (Pristis clavata)
iii)
småtandet savrokke (Pristis pectinata)
iv)
almindelig savrokke (Pristis pristis)
v)
grøn savrokke (Pristis zijsron)
c)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle farvande
d)
skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
almindelig gråhaj (Galeorhinus galeus), der fanges med langliner i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde IV og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde I, V, VI, VII, VIII, XII og XIV
f)
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og underområde IV og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde I, V, VI, VII, VIII, XII og XIV
g)
chokoladehaj (Dalatias licha), næbhaj (Deania calcea), brun pighaj (Centrophorus squamosus), lyshaj (Etmopterus princeps) og portugisisk fløjlshaj (Centroscymnus coelolepis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og underområde IV og i EU-farvande og internationale farvande i ICES-underområde I og XIV
h)
sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande
i)
djævlerokke af arten Manta alfredi i alle farvande
j)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i alle farvande
k)
følgende arter af djævlerokker i alle farvande:
i)
lille djævlerokke (Mobula mobular)
ii)
lille guineadjævlerokke (Mobula rochebrunei)
iii)
pighalet djævlerokke (Mobula japanica)
iv)
glathalet djævlerokke (Mobula thurstoni)
v)
djævlerokke af arten Mobula eregoodootenkee
vi)
djævlerokke af arten Mobula munkiana
vii)
chilensk djævlerokke (Mobula tarapacana)
viii)
djævlerokke af arten Mobula kuhlii
ix)
vestatlantisk djævlerokke (Mobula hypostoma)
l)
sømrokke (Raja clavata) i EU-farvande i ICES-afsnit IIIa
m)
sortbuget rokke (Raja (Dipturus) nidarosiensis) i EU-farvande i ICES-afsnit VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh og VIIk
n)
broget rokke (Raja undulata) i EU-farvande i ICES-underområde VI og X og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
o)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
p)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Artikel 13
Dataindberetning
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, anvendes de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
KAPITEL II
Yderligere tildelinger til fartøjer, der deltager i fuldt dokumenteret fiskeri
Artikel 14
Yderligere tildelinger
1. En medlemsstat kan for visse bestande give fartøjer, der fører dens flag, og som deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. Den yderligere tildeling, der er omhandlet i stk. 1, må ikke overstige den samlede grænse, der i bilag I er fastsat som en procentdel af den kvote, der er tildelt den pågældende medlemsstat.
Artikel 15
Betingelser for yderligere tildelinger
1. Ved den yderligere tildeling, der er omhandlet i artikel 14, skal følgende betingelser være opfyldt:
a)
medlemsstaterne sørger for detaljeret og nøjagtig dokumentation for alle fangstrejser samt tilstrækkelig kapacitet og midler såsom observatører, kameraovervågning (CCTV), osv. Medlemsstaterne bør i den forbindelse overholde effektivitets- og proportionalitetsprincippet
b)
den yderligere tildeling til et bestemt fartøj, som deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, overstiger ikke følgende grænser:
i)
75 % af det udsmid af bestanden i henhold til den pågældende medlemsstats skøn, som er foretaget af den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere fangstmængde, tilhører
ii)
30 % af den individuelle tildeling, som fartøjet havde, inden det begyndte at deltage i afprøvningen
c)
alle det pågældende fartøjs fangster af den bestand, hvoraf der kan tildeles yderligere kvoter, herunder fisk, som ikke opfylder mindstemålet som defineret i bilag XII til forordning (EF) nr. 850/98 (34) skal modregnes i fartøjets individuelle tildeling, der følger af yderligere tildelinger i henhold til artikel 14 i nærværende forordning
d)
når et fartøj fuldt ud har udnyttet den individuelle tildeling for en bestand, hvoraf der kan tildeles yderligere kvoter, skal det pågældende fartøj indstille alt fiskeri i det pågældende TAC-område
e)
med hensyn til de bestande, som denne artikel kan finde anvendelse på, kan medlemsstaterne tillade overførsel af den individuelle tildeling eller dele heraf fra fartøjer, der ikke deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, til fartøjer, der deltager i dette fiskeri, forudsat at det kan påvises, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
2. Uanset stk. 1, litra b), nr. i), kan en medlemsstat undtagelsesvis give et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, som overstiger 75 % af det anslåede udsmid af bestanden fra den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere tildeling, tilhører, under forudsætning af, at:
a)
andelen af udsmid pr. bestand som anslået for den pågældende fartøjstype er under 10 %
b)
inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for evalueringen af midlerne til overvågningen i overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, litra a)
c)
de fartøjer, der deltager i afprøvningen, samlet set ikke overskrider loftet på 75 % af det anslåede udsmid pr. bestand, der er foretaget af disse fartøjer.
3. Medlemsstaten skal, før den giver den yderligere tildeling, der er omhandlet i artikel 15, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri
b)
specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer
c)
specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer, med angivelse af kapacitet og type
d)
det anslåede udsmid for hver type fartøj, der deltager i afprøvningen
e)
den fangstmængde, som de fartøjer, der deltager i afprøvningen, har taget i 2014 af den bestand, der er omfattet af den relevante TAC.
Artikel 16
Behandling af personoplysninger
I det omfang registreringerne i henhold til artikel 15, stk. 1, litra a), i denne forordning omfatter behandling af personoplysninger i den betydning, der er fastlagt i direktiv 95/46/EF, gælder direktivet for behandlingen af sådanne oplysninger.
Artikel 17
Tilbagetrækning af yderligere tildelinger
Når en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i artikel 15, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2015.
Artikel 18
Videnskabelig gennemgang af udsmidsvurderinger
Kommissionen kan anmode enhver medlemsstat, der anvender dette kapitel, om at forelægge en vurdering af udsmidet for hver type fartøj for et videnskabeligt rådgivende råd til fornyet gennemgang med henblik på at overvåge gennemførelsen af det krav, der er fastlagt i artikel 15, stk. 1, litra b), nr. i). Foreligger der ikke en vurdering, som bekræfter et sådant udsmid, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kravet overholdes, og informerer Kommissionen herom.
KAPITEL III
Tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande
Artikel 19
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser, der kan udstedes til EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.
2. Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale (»swap«) i de fiskeriområder, der er nævnt i nærværende forordnings bilag III, skal overførslen ledsages af en overførsel af de relevante fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.
KAPITEL IV
Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande
Artikel 20
Kvoteoverførsler og -udvekslinger
1. Hvis det i henhold til en regional fiskeriforvaltningsorganisations (»RFFO«) regler er tilladt at foretage kvoteoverførsler eller -udvekslinger mellem kontraherende parter i RFFO'en, kan en medlemsstat (»den pågældende medlemsstat«) drøfte dette med en kontraherende part i RFFO'en og udarbejde udkast til en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling, hvis det er relevant.
2. Kommissionen kan, efter at have fået meddelelse herom fra den pågældende medlemsstat, godkende udkastet til den påtænkte kvoteoverførsel eller -udveksling, som medlemsstaten har drøftet med den pågældende kontraherende part i RFFO'en. Herefter giver Kommissionen uden unødig forsinkelse den relevante kontraherende part i RFFO'en meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling. Kommissionen giver herefter RFFO'ens sekretariat meddelelse om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling i henhold til den pågældende organisations regler.
3. Kommissionen oplyser medlemsstaterne om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling.
4. De fiskerimuligheder, der er modtaget fra eller overført til den relevante kontraherende part i RFFO'en i forbindelse med kvoteoverførslen eller -udvekslingen, anses for at være kvoter, der er tildelt til eller fratrukket tildelingen til den pågældende medlemsstat fra det tidspunkt, hvor kvoteoverførslen eller -udvekslingen får virkning i overensstemmelse med betingelserne i aftalen med den relevante kontraherende part i RFFO'en eller i henhold til reglerne i den relevante RFFO, alt efter hvad der er relevant. En sådan tildeling må ikke ændre den bestående fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet.
Afdeling 1
ICCAT-konventionsområdet
Artikel 21
Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun
1. Antallet af EU-stangfartøjer og -dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.
2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikkeindustrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.
3. Antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdrætsformål begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.
4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.
5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.
6. Tunopdræts- og -opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.
Artikel 22
Fritids- og sportsfiskeri
Medlemsstaterne afsætter eventuelt en særlig kvote til fritids- og sportsfiskeri fra de kvoter, de tildeles i henhold til bilag ID.
Artikel 23
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.
3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.
4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
5. Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt.
Afdeling 2
CCAMLR-konventionsområdet
Artikel 24
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i nævnte bilag.
2. For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i nævnte del.
Artikel 25
Forsøgsfiskeri
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder henhørende under national jurisdiktion i fangståret 2015. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004, og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2015.
2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af disse fastsat i del B i bilag V. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.
3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.
Artikel 26
Fiskeri efter lyskrebs i fangståret 2015/2016
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, må fiske efter lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangståret 2015/2016. Hvis en sådan medlemsstat agter at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, underretter den Kommissionen senest den 1. maj 2015 ved anvendelse af formularen i nærværende forordnings bilag V, del C, om sin hensigt om at fiske efter lyskrebs. På grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne forelægger Kommissionen hensigtserklæringerne for CCAMLR's sekretariat senest den 30. maj 2015.
2. Den hensigtserklæring, der er omhandlet i stk. 1, skal for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet, indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004.
3. En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, meddeler kun sin hensigt herom for fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor den fremsender underretningen, eller som fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, og som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag.
4. Medlemsstaterne kan give andre fartøjer end dem, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1, 2 og 3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller som følge af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:
a)
alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.
5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på en af CCAMLR's lister over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjslister), tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.
Afdeling 3
IOTC-konventionsområdet
Artikel 27
Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-konventionsområdet
1. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i bilag VI, punkt 1.
2. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i bilag VI, punkt 2.
3. Medlemsstaterne kan omfordele de fartøjer, der er udpeget til et af de i stk. 1 og 2 omhandlede to typer fiskeri, til det andet fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.
4. Medlemsstaterne sørger for, når der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregistre. Desuden er det ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der har udøvet IUU-fiskeri (IUU-fartøjer).
5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOTC, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte begrænsninger inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.
Artikel 28
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt, undtagen for fartøjer med en længde overalt på under 24 m, der udelukkende fisker inden for den eksklusive økonomiske zone (EØZ), som tilhører den medlemsstat, hvis flag de fører, og på den betingelse, at fangsten udelukkende er beregnet til lokalt forbrug.
3. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Afdeling 4
SPRFMO-konventionsområdet
Artikel 29
Pelagisk fiskeri - kapacitetsbegrænsning
Medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, skal begrænse den samlede bruttotonnage for fartøjer, der fører deres flag, og som fisker efter pelagiske bestande i 2015 til den samlede bruttotonnage på EU-niveau på 78 600 tons i det pågældende område.
Artikel 30
Pelagisk fiskeri - TAC'er
1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 29, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.
2. De fiskerimuligheder, som er fastsat i bilag IJ, må kun udnyttes, på betingelse af at medlemsstaterne senest den femte dag i den følgende måned sender listen over fartøjer, som fisker aktivt eller deltager i omladning i SPRFMO-konventionsområdet, oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS), månedlige fangstrapporter, og, hvor det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til SPRFMO-sekretariatet.
Artikel 31
Bundfiskeri
Medlemsstater, der kan dokumentere en bundfiskeriindsats eller fangster af bundfisk i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, skal i 2015 begrænse deres bundfiskeriindsats eller fangster af bundfisk i SPRFMO-konventionsområdet til de dele af konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i nævnte periode, og til et niveau, der ikke overstiger de årlige gennemsnitlige fangstmængder eller indsatsparametre for perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006.
Afdeling 5
IATTC-konventionsområdet
Artikel 32
Fiskeri med notfartøjer
1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:
a)
fra den 29. juli til den 28. september 2015 eller fra den 18. november 2015 til den 18. januar 2016 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
de amerikanske stillehavskystlinjer
-
længdegrad 150° V
-
breddegrad 40° N
-
breddegrad 40° S
b)
fra den 29. september til den 29. oktober 2015 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
længdegrad 96° V
-
længdegrad 110° V
-
breddegrad 4° N
-
breddegrad 3° S.
2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2015 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1 omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det område, der er defineret i stk. 1, i den valgte periode.
3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal beholde om bord og lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnede til konsum, eller
b)
hvis der under det sidste sæt på en fangstrejse måske ikke er nok plads til at beholde al tun, der fanges i det pågældende sæt, om bord.
Artikel 33
Forbud mod fiskeri efter hvidtippet haj
1. Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i IATTC-konventionsområdet og at opbevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj i det pågældende område.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Individer af denne art skal straks genudsættes af fartøjets befragter, som også:
a)
registrerer antallet af genudsætninger med angivelse af status (død eller levende)
b)
rapporterer oplysningerne i litra a) til den medlemsstat, hvor vedkommende er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender de oplysninger, der er indsamlet i løbet af det foregående år, til Kommissionen senest den 31. januar 2015.
Afdeling 6
SEAFO-Konventionsområdet
Artikel 34
Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer
Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:
-
rokker (Rajidae)
-
almindelig pighaj (Squalus acanthias)
-
større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi)
-
korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus)
-
lyshaj (Etmopterus princeps)
-
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus)
-
spøgelseskattehaj (Apristurus manis)
-
fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)
-
dybvandshajer af overordenen Selachimorpha.
Afdeling 7
WCPFC-konventionsområdet
Artikel 35
Begrænsninger for fiskeriet efter storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun
1. Medlemsstaterne sikrer, at det antal fiskedage, som tildeles notfartøjer, der fisker efter storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) i den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger i højsøområdet mellem 20° N og 20° S, ikke overstiger 403 dage. Det er i forbindelse med dette fiskeri forbudt at fiske med not efter tunstimer, der svømmer med hvalhaj (Rhincodon typus), hvis dyret observeres inden udsætningen.
2. EU-fartøjer må ikke fiske efter sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) in WCPFC-konventionsområdet syd for 20° S.
3. Medlemsstaterne sikrer, at fangsten af storøjet tun (Thunnus obesus) med langliner ikke overstiger 2 000 tons i 2015.
Artikel 36
Lukket område for FAD-fiskeri
1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20° N og 20° S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2015 og kl. 24.00 den 31. oktober 2015. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:
a)
benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr
b)
fisker efter stimer i forbindelse med FAD.
2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har plads nok tilbage til at opbevare alle fiskene
b)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnede til konsum, eller
c)
hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.
Artikel 37
Overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne
1. Fartøjer, der udelukkende er opført i WCPFC's register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 35-38, ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra r).
2. Fartøjer, der er opført i både WCPFC's register og IATTC's register, og fartøjer, der udelukkende er opført i IATTC's register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, litra a), artikel 32, stk. 2-4, og artikel 33 ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra r).
Artikel 38
Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk
Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20oS i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.
Artikel 39
Silkehaj og hvidtippet haj
1. Opbevaring om bord, omladning, opbevaring eller landing af dele af eller hele kroppe af følgende arter er forbudt i WCPFC-konventionsområdet.
a)
silkehaj (Carcharhinus falciformis)
b)
hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus).
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Afdeling 8
Beringshavet
Artikel 40
Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde
Det er forbudt at fiske efter sej (Theragra chalcogramma) i Beringshavets højsøområde.
AFSNIT III
FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER, DER FISKER I EU-FARVANDE
Artikel 41
TAC'er
Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til nærværende forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i nærværende forordning og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008.
Artikel 42
Fiskeritilladelser
Det maksimale antal fiskeritilladelser til tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.
Artikel 43
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Betingelserne i artikel 7 gælder for fangster og bifangster taget af tredjelandsfartøjer i henhold til de tilladelser, der er omhandlet i artikel 42.
Artikel 44
Forbud
1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter, når de befinder sig i EU-farvande:
a)
tærbe (Amblyraja radiata) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa, IIIa og VIId og ICES-underområde IV
b)
følgende arter af savrokke i EU-farvande:
i)
knivtandet savrokke (Anoxypristis cuspidate)
ii)
dværgsavrokke (Pristis clavata)
iii)
småtandet savrokke (Pristis pectinata)
iv)
almindelig savrokke (Pristis pristis)
v)
grøn savrokke (Pristis zijsron)
c)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i EU-farvande
d)
skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
almindelig gråhaj (Galeorhinus galeus), der fanges med langliner i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde I, IV, V, VI, VII, VIII, XII og XIV
f)
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde I, IV, V, VI, VII, VIII, XII og XIV
g)
chokoladehaj (Dalatias licha), næbhaj (Deania calcea), brun pighaj (Centrophorus squamosus), lyshaj (Etmopterus princeps) og portugisisk fløjlshaj (Centroscymnus coelolepis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og ICES-underområde I, IV og XIV
h)
sildehaj (Lamna nasus) i EU-farvande
i)
djævlerokke af arten Manta alfredi i EU-farvande
j)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i EU-farvande
k)
følgende arter af djævlerokker i EU-farvande:
i)
lille djævlerokke (Mobula mobular)
ii)
lille guineadjævlerokke (Mobula rochebrunei)
iii)
pighalet djævlerokke (Mobula japanica)
iv)
glathalet djævlerokke (Mobula thurstoni)
v)
djævlerokke af arten Mobula eregoodootenkee
vi)
djævlerokke af arten Mobula munkiana
vii)
chilensk djævlerokke (Mobula tarapacana)
viii)
djævlerokke af arten Mobula kuhlii
ix)
vestatlantisk djævlerokke (Mobula hypostoma)
l)
sømrokke (Raja clavata) i EU-farvande i ICES-afsnit IIIa
m)
sortbuget rokke (Raja (Dipturus) nidarosiensis) i EU-farvande i ICES-afsnit VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh og VIIk
n)
broget rokke (Raja undulata) i EU-farvande i ICES-underområde VI, IX og X og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
o)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
p)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 45
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved forordning (EU) nr. 1380/2013. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 46
Ændring af forordning (EU) nr. 43/2014
I artikel 18a, stk. 1, i forordning (EU) nr. 43/2014tilføjes følgende litra:
»o)
dybvandsreje i område IIIa.«
Artikel 47
Ophævelse
Rådets forordning (EU) nr. 779/2014 ophæves med virkning fra den 1. januar 2015.
Artikel 48
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Artikel 8 anvendes dog fra den 1. februar 2015.
Artikel 12, litra b), i) og k), og artikel 44, litra b), i) og k), anvendes fra den 8. februar 2015.
Artikel 46 anvendes fra den 1. januar 2014.
De bestemmelser om fiskerimuligheder, der er fastsat i artikel 23, 24 og 25 samt bilag IE og V for CCAMLR-konventionsområdet, anvendes fra de deri fastsatte datoer.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2015
A TANÁCS (EU) 2015/104 RENDELETE
(2015. január 19.)
egyes halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós vizeken, valamint az uniós hajók tekintetében egyes nem uniós vizeken alkalmazandó halászati lehetőségeknek a 2015. évre történő meghatározásáról, a 43/2014/EU rendelet módosításáról és a 779/2014/EU rendelet hatályon kívül helyezéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A Szerződés 43. cikkének (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tanács, a Bizottság javaslata alapján, intézkedéseket fogad el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan.
(2)
Az 1380/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (1) előírja, hogy az állományvédelmi intézkedéseket a rendelkezésre álló tudományos műszaki és gazdasági szakvélemények, valamint többek között - amennyiben releváns - a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) és egyéb tanácsadó szervek által készített jelentések figyelembevételével, valamint a tanácsadó testületektől kapott szakvélemények figyelembevételével kell elfogadni.
(3)
A Tanács feladata, hogy a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan intézkedéseket - többek között adott esetben bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket - fogadjon el. Az 1380/2013/EU rendelet 16. cikke (4) bekezdésének megfelelően a halászati lehetőségeket a közös halászati politikának az említett rendelet 2. cikkének (2) bekezdésében meghatározott célkitűzéseivel összhangban kell kiosztani. Az említett rendelet 16. cikke (1) bekezdésének megfelelően a halászati lehetőségeket úgy kell kiosztani a tagállamok részére, hogy az egyes tagállamok által folytatott halászati tevékenységek viszonylagos stabilitása valamennyi halállomány, illetve halászat tekintetében biztosított legyen.
(4)
A teljes kifogható mennyiségeket (TAC) ezért az 1380/2013/EU rendeletnek megfelelően a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell meghatározni, biztosítva ugyanakkor az egyes halászati ágazatokkal szembeni, egymáshoz viszonyítottan méltányos bánásmódot; ezenkívül figyelembe kell venni az érdekeltekkel folytatott konzultációk során - különösen a tanácsadó testületek ülésein - megfogalmazott véleményeket is.
(5)
Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkében említett kirakodási kötelezettség halászatonként kerül bevezetésre. Amennyiben az e rendelet hatálya alá tartozó térségben egy adott halászat a kirakodási kötelezettség hatálya alá kerül, az említett halászat valamennyi, fogási korlátozások hatálya alá tartozó célfajának az egyedeit ki kell rakodni. A kirakodási kötelezettség 2015. január 1-jétől alkalmazandó a kisméretű nyílt tengeri fajok (azaz a makréla, a hering, a fattyúmakréla, a kék puhatőkehal, a disznófejű hal, a szardella, az aranylazac, a szardínia és a spratt) halászatára, a nagyméretű nyílt tengeri fajok (azaz a kékúszójú tonhal, a kardhal, a germon, a nagyszemű tonhal, a kormos marlin és a fehér marlin) halászatára és az ipari célú halászatra (többek között a kapellán, a homoki angolna és a norvég tőkehal halászatára). Az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy amikor egy adott halállomány tekintetében kirakodási kötelezettség kerül bevezetésre, a halászati lehetőségeket annak figyelembevételével kell meghatározni, hogy a halászati lehetőségek már nem a kirakodásokat, hanem a fogásokat tükrözik.
(6)
A cápák és ráják alosztálya (cápák és rájaalakúak) esetében bizonyos teljes kifogható mennyiségek évekig nullában kerültek megállapításra, és ezt kiegészítette egy olyan kapcsolódó rendelkezés, amelynek értelmében a véletlenül kifogott egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe. E különleges bánásmódot a szóban forgó állományok rossz védettségi helyzete indokolja, valamint az, hogy magas túlélési arányuk miatt a visszadobás esetükben nem növeli a halászati mortalitást; e fajok esetében tehát úgy tekinthető, hogy a visszadobás kedvező hatást gyakorol a védettségi helyzetre. 2015. január 1-jétől e fajok nyílt tengeri halászat során ejtett fogásait azonban ki kell rakodni, kivéve akkor, ha azok a kirakodási kötelezettségtől való, az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkében előírt valamely eltérés hatálya alá tartoznak. Az említett rendelet 15. cikke (4) bekezdésének a) pontja azon fajok esetében tesz lehetővé ilyen eltérést, amelyekre halászati tilalom van érvényben, és amelyeket valamely, a közös halászati politika területén elfogadott uniós jogi aktus ilyenként határoz meg. Ezért az érintett területeken helyénvaló betiltani e fajok halászatát.
(7)
A Vizcayai-öböl szardellaállományára vonatkozó teljes kifogható mennyiség az utóbbi években egy halászati lehetőségekre vonatkozó, egy adott év július 1-jétől a következő év június 30. napjáig alkalmazandó külön rendeletben került megállapításra. A HTMGB 2014-ben arra a következtetésre jutott, hogy a gazdálkodási időszak naptári évre (január-december) történő módosítása jelentősen mérsékli az ezen állományt fenyegető védelmi kockázatokat. A Spanyolországgal, Franciaországgal és a délnyugati vizekkel foglalkozó tanácsadó testülettel (SWWAC) folytatott konzultációt követően a felek kedvezően értékelték a HTMGB által javasolt módosítást. Ennek alapján e rendeletben helyénvaló hatályon kívül helyezni a 779/2014/EU tanácsi rendeletet (2) és 2015-re új teljes kifogható mennyiséget megállapítani a Vizcayai-öböl szardellaállományára.
(8)
Ezen túlmenően az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (4) bekezdése értelmében a többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a teljes kifogható mennyiségeket a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban kell meghatározni. Következésképpen a szürke tőkehal déli állományai, a norvég homár állományai, a La Manche csatorna nyugati részén élő közönséges nyelvhal, az Északi-tengerben élő sima lepényhal és a közönséges nyelvhal, a Skóciától nyugatra fekvő területeken előforduló hering, továbbá a Kattegatban, a Skóciától nyugatra fekvő területeken, az Ír-tengerben, az Északi-tengerben, a Skagerrakban és a La Manche csatorna keleti részén élő közönséges tőkehal, valamint az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengerben előforduló kékúszójú tonhal állományai tekintetében a teljes kifogható mennyiségeket a 2166/2005/EK tanácsi rendeletben (3), az 509/2007/EK tanácsi rendeletben (4), a 676/2007/EK tanácsi rendeletben (5), az 1300/2008/EK tanácsi rendeletben (6), az 1342/2008/EK tanácsi rendeletben (7) (tőkehal-gazdálkodási terv) és a 302/2009/EK tanácsi rendeletben (8) megállapított szabályok szerint kell meghatározni.
(9)
Ami viszont a szürke tőkehal északi állományát (811/2004/EK tanácsi rendelet (9)) és a Vizcayai-öböl nyelvhalállományát (388/2006/EK tanácsi rendelet (10)) illeti, a vonatkozó helyreállítási és gazdálkodási tervekben előírt minimumcélokat sikerült megvalósítani, ezért helyénvaló követni a tudományos szakvélemény iránymutatását azért, hogy - esettől függően - elérhetők vagy szinten tarthatók legyenek a maximális fenntartható hozamnak megfelelő teljes kifogható mennyiségek.
(10)
Azon állományok vonatkozásában, amelyekről nem áll rendelkezésre elegendő vagy megbízható adat az állományméret becsléséhez, a gazdálkodási intézkedések során és a teljes kifogható mennyiségek szintjeinek megállapításakor az 1380/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 8. pontjában meghatározott, a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatossági megközelítést kell követni, az állományspecifikus tényezők számításba vételével, ideértve különösen az állomány tendenciáiról rendelkezésre álló információkat és a vegyes halászattal kapcsolatos megfontolásokat is.
(11)
A 847/96/EK tanácsi rendelet (11) kiegészítő feltételeket vezetett be a teljes kifogható mennyiségek éves kezelésére vonatkozóan, beleértve az elővigyázatossági szempontból kifogható állományokra vonatkozó 3. cikkben és az analitikai célokra kifogható állományokra vonatkozó 4. cikkben előírt rugalmassági rendelkezéseket is. Az említett rendelet 2. cikke értelmében a teljes kifogható mennyiségek rögzítésekor a Tanácsnak döntenie kell arról, hogy mely állományok esetében nem alkalmazandó a 3. és a 4. cikk, figyelembe véve különösen az állományok biológiai állapotát. Az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdése alapján a kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó valamennyi fogás vonatkozásában nemrégiben bevezetésre került egy rugalmassági mechanizmus. Ezért annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a túlzott rugalmasság, amely gyengíti a közös halászati politikában meghatározott állományvédelmi intézkedések hatékonyságát, valamint az állományok biológiai állapotát érő káros hatások megelőzésére a 847/96/EK rendelet 3. és 4. cikke csak akkor alkalmazható a teljes kifogható mennyiségekre, ha a tagállamok nem alkalmazzák az egymást követő évek közötti rugalmasság 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdésében előírt elvét.
(12)
Az Unió és Norvégia közötti egyeztetések eredménye alapján az Unió engedélyezheti, hogy a IIIa. övezetben az uniós hajók a norvég garnéla halászatának tekintetében az Unió számára engedélyezett kvótát legfeljebb 10 %-kal túllépjék, feltéve, hogy az Unió rendelkezésére álló kvótát meghaladó mennyiségeket a 2015. évi kvótából levonják. Annak érdekében, hogy az összes uniós hajóra egyenlő feltételek vonatkozzanak, célszerű ilyen rugalmasságot biztosítani e halászati lehetőségek meghatározásában, annak lehetővé tétele révén, hogy az érintett tagállamok rugalmassági kvóta alkalmazását válasszák. Ezért a 43/2014/EU rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.
(13)
Amennyiben egy adott állományra vonatkozó teljes kifogható mennyiséget csak egyetlen tagállamnak osztanak ki, a Szerződés 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban indokolt felhatalmazni az érintett tagállamot az említett teljes kifogható mennyiség szintjének meghatározására. Rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a szóban forgó teljes kifogható mennyiség meghatározásakor az érintett tagállam teljes mértékben a közös halászati politika alapelveinek és szabályainak megfelelően járjon el.
(14)
A 2015. évre vonatkozó halászati erőkifejtés felső határértékeit a 2166/2005/EK rendelet 8. cikkével, az 509/2007/EK rendelet 5. cikkével, a 676/2007/EK rendelet 9. cikkével, az 1342/2008/EK rendelet 11. és 12. cikkével, valamint a 302/2009/EK rendelet 5. és 9. cikkével összhangban meg kell határozni, a 754/2009/EK tanácsi rendeletet (12) is figyelembe véve.
(15)
Figyelembe véve a Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) által kibocsátott legutóbbi tudományos szakvéleményt és összhangban az északkelet-atlanti halászatról szóló egyezmény (NEAFC) keretében létrejött nemzetközi kötelezettségvállalásokkal, egyes mélytengeri fajok esetében korlátozni kell a halászati erőkifejtést.
(16)
Bizonyos fajok, mint például egyes cápafajok védelme szempontjából még a korlátozott halászati tevékenység is komoly kockázatot jelenthet. Következésképpen az ilyen fajokra vonatkozó halászati lehetőségeket a halászatukra vonatkozó általános tilalom bevezetése révén teljes mértékben korlátozni kell.
(17)
A vándorló, vadon élő állatfajok védelméről szóló egyezmény szerződő feleinek 2014. november 3-9-én Quitóban megtartott 11. konferenciáján 2015. február 8-i hatállyal több fajt felvettek a védett fajoknak az egyezmény I. és II. függelékében szereplő jegyzékeire. Helyénvaló ezért rendelkezéseket hozni ezen fajoknak a védelmére a valamennyi vízen halászatot folytató uniós hajók és az uniós vizeken halászatot folytató nem uniós hajók tekintetében.
(18)
Az uniós hajók számára rendelkezésre álló, e rendeletben meghatározott halászati lehetőségek igénybevétele az 1224/2009/EK tanácsi rendelet (13) és különösen annak a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartásáról, valamint a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatok bejelentéséről szóló 33. és 34. cikke hatálya alá tartozik. Ezért meg kell határozni azokat a kódokat, amelyeket a tagállamoknak az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásai tekintetében a Bizottság felé teljesítendő adatszolgáltatás során használniuk kell.
(19)
Bizonyos teljes kifogható mennyiségek esetében a tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat osszanak ki. Ezek a próbák az 1380/2013/EU rendeletben meghatározott kirakodási kötelezettség hatálya alá még nem tartozó halászati tevékenységek vonatkozásában egy fogási kvótarendszer, vagyis egy olyan rendszer tesztelésére irányulnak, amelynek keretében az összes fogást ki kell rakodni és a kvótákból le kell vonni annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a visszadobás gyakorlata és a visszadobott - egyébként felhasználható - halak elpocsékolása. A halak ellenőrizetlen visszadobása fenyegetést jelent a halak mint közjavak hosszú távú fenntarthatósága szempontjából, és ezáltal a közös halászati politika célkitűzéseire nézve is. Ezzel szemben a fogási kvótarendszerek eleve ösztönzést teremtenek a halászok számára ahhoz, hogy tevékenységük végzése során optimalizálják a fogási szelektivitást. A teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákkal szemben támasztott feltételeknek való megfelelés ellenőrzése céljából a tagállamoknak gondoskodniuk kell az összes halászati út részletes és pontos dokumentálásáról, valamint az ehhez szükséges megfelelő kapacitásról és eszközökről, mint például a megfigyelőkről, a zártláncú televízióról (CCTV) és más eszközökről is. Ennek keretében a tagállamoknak tiszteletben kell tartaniuk a hatékonyság és az arányosság elvét. A CCTV rendszerek használatát illetően be kell tartani a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (14) követelményeit.
(20)
Annak biztosítására, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbák keretében hatékonyan értékelhető legyen a fogási kvótarendszereknek az érintett állományok abszolút halászati mortalitásának megfékezésére vonatkozó potenciálja, elengedhetetlen, hogy a próbák során fogott valamennyi halat - beleértve a legkisebb kirakodási méret alatti halakat is - levonják a halászatban részt vevő hajó teljes kvótájából, valamint hogy a halászati műveleteket beszüntessék, amikor az adott hajó teljes mértékben felhasználta e kvótáját. Célszerű lehetővé tenni továbbá a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók és az ilyen próbákban részt nem vevő hajók közötti kvótaátadást, feltéve, hogy a próbákban részt nem vevő hajók által visszadobott halak mennyisége bizonyítható módon nem növekszik.
(21)
Az ICES szakvéleménye alapján helyénvaló fenntartani a homoki angolnára vonatkozó egyedi gazdálkodási rendszert az ICES IIa és IIIa körzet, valamint az ICES IV alterület uniós vizein. Mivel az ICES tudományos szakvéleménye majd csak 2015 februárjára várható, e vélemény kibocsátásáig a teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat célszerű ideiglenesen nullában megállapítani.
(22)
A halászati lehetőségek teljes körű felhasználásának biztosítása érdekében helyénvaló lehetővé tenni, hogy egyes olyan TAC területek között, amelyek ugyanazon biológiai állományra vonatkoznak, rugalmas rendszert alkalmazzanak.
(23)
A Norvégiával (15) és a Feröer szigetekkel (16) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban, illetve jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban az Unió konzultációkat tartott a halászati jogokról az említett partnerekkel. A Grönlanddal (17) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásban és jegyzőkönyvben biztosított eljárással összhangban a vegyes bizottság megállapította az uniós hajók által a grönlandi vizeken 2015-ben kiaknázható halászati lehetőségeket. Ezért ezeket a halászati lehetőségeket e rendelet hatálya alá kell vonni.
(24)
A 2014. évi éves ülésén a NEAFC védelmi intézkedést fogadott el az Irminger-tengerben élő vörösálsügér-állománnyal kapcsolatban, amelyben a 2015. évre valamennyi szerződő fél - beleértve az Uniót is - tekintetében meghatározta a teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat. Ezen túlmenően, 2015-ben folytatódnak az atlanti-skandináv hering tekintetében a 2015. évre vonatkozó halászati lehetőségekről azon parti államok között tartott egyeztetések, amelyek a NEAFC részes felei. Az azon parti államok között tartott egyeztetések eredményén alapuló felülvizsgálatig, amelyek a NEAFC részes felei, helyénvaló ezért az atlanti-skandináv hering tekintetében ideiglenes fogási korlátozásokat megállapítani, mégpedig a 2014. évre elfogadott uniós kvóta bizonyos százalékaként.
(25)
A NEAFC a 2014. évi éves ülésén nem fogadott el olyan állományvédelmi intézkedést az ICES I. és II. alterület nemzetközi vizeiben élő vörösálsügér-állományra vonatkozóan, amely meghatározná a szerződő felek számára a teljes kifogható mennyiségeket és kvótákat. A vörösálsügér-állományra vonatkozó halászati lehetőségeket illetően 2015-ben folytatódnak az egyeztetések. Mivel ennek az állománynak a halászata az év második felében aktuális, a fogási korlátozásokat 2015 során fogják megállapítani, figyelembe véve az azon parti államok közötti konzultációkat, amelyek a NEAFC részes felei.
(26)
Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) a 2014. évi éves ülésén elfogadta a kékúszójú tonhalra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek és kvóták növelését egy hároméves időszakra, valamint megerősítette, hogy az észak-atlanti kardhalállományra, a dél-atlanti kardhalállományra, a dél-atlanti germonállományra és az észak-atlanti germonállományra vonatkozó teljes kifogható mennyiségek és kvóták a 2015-2016-os időszakban a jelenlegi szinten maradnak. Helyénvaló továbbá, hogy - a kékúszójútonhal-állomány esetében alkalmazott eljáráshoz hasonlóan - a hobbi- és sporthorgászat keretében az ICCAT szerinti összes más, az ID. mellékletben szereplő állományból kifogott halakra az említett szervezet által elfogadott fogási korlátozások is vonatkozzanak annak szavatolására, hogy az Unió ne lépje túl a számára megállapított kvótákat. Ezeket az intézkedéseket végre kell hajtani az uniós jogban.
(27)
Az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság (CCAMLR) 2014. évi éves ülésén a tagok elfogadták mind a célfajokra, mind a járulékos fogásként kifogott fajokra vonatkozó fogási korlátozásokat, beleértve egy, a 88.2 alterületen folytatott egyes felderítő halászatokra vonatkozó járulékos fogási kvótát is a 2015. és a 2016. évre. A 2016. évre vonatkozó halászati lehetőségek meghatározásakor figyelembe kell venni e kvótának a 2015. év folyamán való kihasználtságát.
(28)
A 2014. évi éves ülésén az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) nem módosította az érvényben lévő állományvédelmi és gazdálkodási intézkedéseket. Szükség van mindazonáltal az e rendelet VI. mellékletében foglalt kapacitáskorlátozások meghatározására, figyelembe véve Mayotte-nak mint legkülső régiónak a felvételét az 1380/2013/EU rendeletnek az 1385/2013/EU tanácsi rendelettel (18) módosított II. mellékletébe.
(29)
A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet (SPRFMO) harmadik éves ülésére 2015 februárjában kerül sor. Helyénvaló előírni, hogy az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen jelenleg érvényes intézkedések a szervezet éves ülésének megtartásáig ideiglenesen hatályban maradjanak. A chilei fattyúmakréla azonban nem halászható addig, amíg az említett éves ülés keretében meghatározásra nem kerül a vonatkozó teljes kifogható mennyiség.
(30)
A 2014. évi éves ülésén az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság (IATTC) fenntartotta a sárgaúszójú tonhalra, a nagyszemű tonhalra és a bonitóra vonatkozó állományvédelmi intézkedéseket. Az IATTC továbbá a fehérfoltú cápák védelméről szóló határozatának az érvényességét is fenntartotta. Továbbra is biztosítani kell az említett intézkedéseknek az uniós jogban való végrehajtását.
(31)
A 2014. évi éves ülésén a Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) elfogadta a tízujjú nyálkásfejűhalra, az atlanti tükörhalra és a páncélosfejű sügérekre vonatkozó, az új kétéves teljes kifogható mennyiségekről szóló ajánlást, a chilei tengeri sügér és a mélytengeri vörös tarisznyarák esetében pedig a jelenlegi teljes kifogható mennyiségek maradtak hatályban. A halászati lehetőségek elosztásáról szóló, a SEAFO által elfogadott, jelenleg alkalmazandó intézkedéseket végre kell hajtani az uniós jogban.
(32)
A Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság (WCPFC) a 9. éves ülésén állományvédelmi és gazdálkodási intézkedést fogadott el a rablócápaféléknek a kerítőhálóval történő halászati műveletekkel szembeni védelme érdekében. A WCPFC a 10. éves ülésén fogási korlátozásokat fogadott el a nagyszemű tonhalat halászó horogsoros hajókra vonatkozóan. A WCPFC a 11. éves ülésén, amelyre 2014-ben került sor, a halászati lehetőségeket illetően nem módosította a 2013-ban elfogadott intézkedéseit. Ezen intézkedések mindegyikét végre kell hajtani az uniós jogban.
(33)
A Bering-tenger középső részén előforduló alaszkai tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezmény 2013. évi éves ülésén a részes felek nem módosították a halászati lehetőségekre vonatkozó intézkedéseket. Az említett intézkedéseket végre kell hajtani az uniós jogban.
(34)
Az Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) 2014-ben megtartott 36. éves ülésén több halászati lehetőséget fogadott el 2015-re a NAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület 1-4. alterületén előforduló egyes halállományokra vonatkozóan. Ebben az összefüggésben a NAFO moratóriumot rendelt el a garnéla 3L körzetben folytatott halászatára, bizonyos járulékos fogások kezelése érdekében növelte a 3M körzetben folytatott vörösálsügér-halászatra vonatkozó teljes kifogható mennyiséget, valamint újra engedélyezte a vörös lepényhal halászatát a 3NO körzetben.
(35)
Az Unió számára halászati lehetőségeket létrehozó vagy korlátozó bizonyos nemzetközi intézkedéseket az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezet fogadja el az év végén, és azok e rendelet hatálybalépése előtt alkalmazandóvá válnak. Ennélfogva szükséges, hogy az említett intézkedéseket az uniós jogban végrehajtó rendelkezések visszaható hatállyal kerüljenek alkalmazásra. Mivel a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen a halászati idény december 1-jétől a következő év november 30-áig tart, és így a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó egyes halászati lehetőségek, illetve tilalmak a 2014. december 1-jével kezdődő időszakra kerülnek meghatározásra, e rendelet megfelelő rendelkezéseit célszerű ettől az időponttól kezdődő hatállyal megállapítani. A visszaható hatályú alkalmazás nem sérti a jogos elvárások elvét, mivel a CCAMLR-tagoknak tilos engedély nélkül halászniuk a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen.
(36)
A Venezuelai Bolivári Köztársaság lobogója alatt közlekedő hajók részére a Francia Guyana partjainál húzódó kizárólagos gazdasági övezet uniós vizein halászati lehetőségek engedélyezéséről szóló, az Unió által a Venezuelai Bolivári Köztársaságnak címzett nyilatkozatnak (19) megfelelően indokolt meghatározni az uniós vizeken a csattogóhalak tekintetében Venezuela számára rendelkezésre álló halászati lehetőségeket.
(37)
Az egyes tagállamok arra vonatkozó engedélyének megadásával kapcsolatos egységes feltételek biztosítása érdekében, hogy halászatierőkifejtés-mennyiségeiket kilowattnapok szerinti rendszerben kezelhessék, a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni.
(38)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni egyrészt többletnapoknak a halászati tevékenység végleges beszüntetése esetén, illetve fokozott tudományos megfigyelési program idejére történő engedélyezése tekintetében, másrészt azon táblázatok formátumának a meghatározása tekintetében, amelyek a tengeren töltött napoknak az ugyanazon tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajók közötti átadására vonatkozó adatok összegyűjtésére és megküldésére szolgálnak. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (20) megfelelően kell gyakorolni.
(39)
A halászati tevékenységek megszakításának elkerülése és az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni, a halászatierőkifejtés-korlátozásokra vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyeket 2015. február 1-jétől kell alkalmazni, valamint egyes régiókra vonatkozó bizonyos rendelkezések kivételével, amelyek tekintetében külön alkalmazási időpontot kell megállapítani. A sürgősségre tekintettel e rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie.
(40)
A halászati lehetőségeket az alkalmazandó uniós joggal való teljes összhangban kell felhasználni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet az uniós vizeken, valamint bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeket határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett halászati lehetőségek körébe a következők tartoznak:
a)
a 2015. évre és - amennyiben arról e rendelet rendelkezik - a 2016. évre szóló fogási korlátozások;
b)
a 2015. február 1-jétől2016. január 31-ig tartó időszakra vonatkozó halászatierőkifejtés-korlátozások, kivéve, ha a 9., a 29. és a 31. cikk más időszakokat állapít meg az erőkifejtési korlátozások vonatkozásában;
c)
a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen élő bizonyos állományokra a 2014. december 1. és 2015. november 30. közötti időszakban alkalmazandó halászati lehetőségek;
d)
az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen élő bizonyos, a 32. cikkben meghatározott állományokra az említett rendelkezés szerinti 2015-ös és 2016-os időszakokban alkalmazandó halászati lehetőségek.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet az alábbi hajókra alkalmazandó:
a)
uniós hajók;
b)
az uniós vizeken tartózkodó harmadik országbeli hajók.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „uniós hajó”: az 1380/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 5. pontjában meghatározott uniós halászhajó;
b) „harmadik országbeli hajó”: az 1380/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 4. pontjában meghatározott halászhajó, amely harmadik ország lobogója alatt közlekedik, és amelyet harmadik országban lajstromoztak;
c) „uniós vizek”: az 1380/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 1. pontjában meghatározott uniós vizek;
d) „nemzetközi vizek”: az egyes államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;
e) „állomány”: az 1380/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 14. pontjában meghatározott állomány;
f) a „teljes kifogható mennyiség” (TAC) a következőket jelenti:
i.
az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkében említett kirakodási kötelezettség hatálya alá tartozó halászati tevékenységek esetén az egyes állományokból évente halászható mennyiség;
ii.
minden más halászatban az egyes állományokból évente kirakodható mennyiség;
g) „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Unió, valamely tagállam vagy valamely harmadik ország részére kiosztott hányada;
h) „analitikai értékelés”: egy adott állomány alakulásának az állomány biológiai jellemzőin és kiaknázási mértékén alapuló mennyiségi értékelése, amely a tudományos vizsgálat szerint megfelelően jó minőségű ahhoz, hogy tudományos szakvéleményként szolgáljon a fogásokkal kapcsolatos jövőbeli lehetőségek mérlegelésénél;
i) „elővigyázatossági megközelítés a halászati gazdálkodásban”: az 1380/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 8. pontjában meghatározott elővigyázatossági megközelítés a halászati gazdálkodás vonatkozásában;
j) „szembőség”: a halászhálóknak az 517/2008/EK bizottsági rendeletnek (21) megfelelően megállapított szembősége;
k) „uniós halászhajóflotta-nyilvántartás”: a Bizottság által az 1380/2013/EU rendelet 24. cikkének (3) bekezdésével összhangban létrehozott nyilvántartás;
l) „halászati napló”: az 1224/2009/EK rendelet 14. cikkében említett napló.
4. cikk
Halászati övezetek
E rendelet alkalmazásában a következő övezeti meghatározásokat kell alkalmazni:
a) „ICES-övezetek” (ICES, Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 218/2009/EK rendelet (22) III. mellékletének meghatározása szerinti földrajzi területek;
b) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
c) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenøretől Gnibens Spidsig, Korshagétől Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
d) „az ICES VII alterület 16. funkcionális egysége”: a következő koordinátákat sorrendben összekötő loxodromákkal határolt földrajzi terület:
-
é. sz. 53° 30′, ny. h. 15° 00′,
-
é. sz. 53° 30′, ny. h. 11° 00′,
-
é. sz. 51° 30′, ny. h. 11° 00′,
-
é. sz. 51° 30′, ny. h. 13° 00′,
-
é. sz. 51° 00′, ny. h. 13° 00′,
-
é. sz. 51° 00′, ny. h. 15° 00′,
-
é. sz. 53° 30′, ny. h. 15° 00′,
e) „az ICES IXa körzet 26. funkcionális egysége”: a következő koordinátákat sorrendben összekötő loxodromákkal határolt földrajzi terület:
-
é. sz. 43° 00′, ny. h. 8° 00′,
-
é. sz. 43° 00′, ny. h. 10° 00′,
-
é. sz. 42° 00′, ny. h. 10° 00′,
-
é. sz. 42° 00′, ny. h. 8° 00′;
f) „az ICES IXa körzet 27. funkcionális egysége”: a következő koordinátákat sorrendben összekötő loxodromákkal határolt földrajzi terület:
-
é. sz. 42° 00′, ny. h. 8° 00′,
-
é. sz. 42° 00′, ny. h. 10° 00′,
-
é. sz. 38° 30′, ny. h. 10° 00′,
-
é. sz. 38° 30′, ny. h. 9° 00′,
-
é. sz. 40° 00′, ny. h. 9° 00′,
-
é. sz. 40° 00′, ny. h. 8° 00′;
g) „Cádizi-öböl”: az ICES IXa körzetnek a nyugati hosszúság 7° 23′ 48″-től keletre eső része;
h) „CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság): a 216/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) II. mellékletében meghatározott földrajzi területek;
i) „NAFO-övezetek” (NAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): a 217/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (24) III. mellékletében meghatározott földrajzi területek;
j) „a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SEAFO, Délkelet-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán délkeleti körzetében található halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (25) meghatározott földrajzi terület;
k) „az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (ICCAT, az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság): az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezményben (26) meghatározott földrajzi terület;
l) „a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (CCAMLR - az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság): a 601/2004/EK rendelet (27) 2. cikkének a) pontjában meghatározott földrajzi terület;
m) „az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (IATTC, az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság): az Amerikai Egyesült Államok és a Costa Rica Köztársaság között megkötött 1949. évi egyezmény által létrehozott Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság megerősítéséről szóló egyezményben (a továbbiakban: Antiguai Egyezmény) (28) meghatározott földrajzi terület;
n) „az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (IOTC, Indiai-óceáni Tonhalbizottság): az Indiai-óceáni Tonhalbizottság létrehozásáról szóló megállapodásban (29) meghatározott földrajzi terület;
o) „az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SPRFMO, Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet): az é. sz. 10°-tól délre, a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területtől északra, az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodásban (SIOFA) (30) meghatározott, a SIOFA hatálya alá tartozó területektől keletre, és a dél-amerikai államok halászati joghatóságától nyugatra eső nyílt tengeri terület;
p) „a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (WCPFC, a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Egyezmény): a Csendes-óceán nyugati és középső körzetében található hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (31) meghatározott földrajzi terület;
q) „a Bering-tenger nyílt tengeri része”: a Bering-tenger nyílt tengeri földrajzi területe, amely kívül esik a Bering-tenger partján fekvő államok parti tengerei szélességének méréséhez használt alapvonalaktól számított 200 tengeri mérföldes sávon;
r) „az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös része”: a következő vonalakkal határolt terület
-
ny. h. 150°,
-
ny. h. 130°,
-
d. sz. 4°,
-
d. sz. 50°.
II. CÍM
AZ UNIÓS HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI
I. FEJEZET
Általános rendelkezések
5. cikk
A teljes kifogható mennyiségek és elosztásuk
(1) Az uniós vizeken, illetve a bizonyos, nem uniós vizeken tartózkodó uniós hajókra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket, azok tagállamok közötti elosztását és - adott esetben - a teljes kifogható mennyiségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételeket az I. melléklet határozza meg.
(2) Az uniós hajók számára engedélyezett a halászat a Feröer szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben az I. mellékletben megállapított teljes kifogható mennyiségek keretein belül, az e rendelet 19. cikkében és III. mellékletében, valamint az 1006/2008/EK rendeletben (32) és annak végrehajtási rendelkezéseiben meghatározott feltételre is figyelemmel.
(3) Az IA. mellékletben az ICES IIa, IIIa és IV övezet uniós vizeinek homokiangolna-állományára vonatkozóan megállapított különleges feltétel tekintetében a IID. mellékletben meghatározott gazdálkodási övezetek alkalmazandók.
6. cikk
A tagállamok által meghatározandó teljes kifogható mennyiségek
(1) Egyes halállományok vonatkozásában a teljes kifogható mennyiségeket az érintett tagállamok állapítják meg. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg.
(2) A tagállamok által meghatározandó teljes kifogható mennyiségeknek:
a)
összhangban kell lenniük a közös halászati politikára vonatkozó elvekkel és szabályokkal, különösen az állományok fenntartható kiaknázásának elvével, valamint
b)
az alábbiakat kell eredményezniük:
i.
amennyiben az analitikai értékelések rendelkezésre állnak, 2015-től a lehető legnagyobb valószínűséggel az állománynak a maximális fenntartható hozammal összhangban történő kiaknázása;
ii.
amennyiben az analitikai értékelések nem vagy csak hiányos formában állnak rendelkezésre, az állománynak a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatossági megközelítéssel összhangban álló kiaknázása.
(3) Minden érintett tagállam 2015. március 15-ig benyújtja a Bizottságnak a következő információkat:
a)
az elfogadott teljes kifogható mennyiségek;
b)
az érintett tagállam által összegyűjtött és értékelt adatok, amelyeken az elfogadott teljes kifogható mennyiségek alapulnak;
c)
annak részletes bemutatása, hogy az elfogadott teljes kifogható mennyiségek miként felelnek meg a (2) bekezdésnek.
7. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
(1) A megállapított teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó olyan halak, amelyeket az 1380/2013/EU rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontjában meghatározott halászati tevékenységek során fogtak ki, az említett rendelet 15. cikkében megállapított kirakodási kötelezettség (a továbbiakban: kirakodási kötelezettség) hatálya alá tartoznak.
(2) A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó egyéb állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:
a)
a fogásokat a kvótával rendelkező tagállam lobogója alatt közlekedő hajók ejtették, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy
b)
a fogások olyan uniós kvótából való részesedésnek felelnek meg, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és a szóban forgó uniós kvóta még nincs kimerítve.
(3) A nem célfajoknak az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (8) bekezdése szerinti, biztonságos biológiai határértékeken belüli állományait az I. melléklet határozza meg abból a célból, hogy esetükben el lehessen térni a fogásoknak az érintett kvótába való beleszámítására vonatkozó, ugyanabban a cikkben megállapított kötelezettségtől.
8. cikk
Halászatierőkifejtés-korlátozások
Az 1. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett időszakokban a halászati erőkifejtés tekintetében a következő intézkedések alkalmazandók:
a)
a Kattegat területén, a Skagerrak területén, az ICES IIIa körzetnek a Skagerrakon és a Kattegaton kívüli részén, az ICES IV alterületen, az ICES VIa, VIIa és VIId körzetben, valamint az ICES IIa és Vb körzet uniós vizeiben előforduló egyes közönségestőkehal-, nyelvhal- és lepényhalállományokkal folytatott gazdálkodásra a IIA. melléklet alkalmazandó;
b)
a Cádizi-öböl kivételével az ICES VIIIc és IXa körzetben előforduló szürke tőkehal és norvég homár állományainak helyreállítására a IIB. melléklet alkalmazandó;
c)
az ICES VIIe körzetben előforduló nyelvhalállományokkal folytatott gazdálkodásra a IIC. melléklet alkalmazandó.
9. cikk
A mélytengeri halászatra vonatkozó fogási és erőkifejtési korlátozások
(1) A 2347/2002/EK rendelet (33) 3. cikkének (1) bekezdése, amelynek értelmében a mélytengeri fajokra halászó hajóknak mélytengeri halászati engedéllyel kell rendelkezniük, alkalmazandó a grönlandi laposhalra. A grönlandi laposhal fogására, fedélzeten való tárolására, átrakására és kirakodására az említett cikkben hivatkozott feltételek vonatkoznak.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy 2015-ben a kikötőn kívül töltött, kilowattnapban mért halászatierőkifejtés-szintek a 2347/2002/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében említett mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében ne haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban olyan utak során végzett átlagos éves halászati erőkifejtés 65 %-át, amikor a hajók mélytengeri halászati engedéllyel rendelkeztek, vagy az említett rendelet I. és II. mellékletében felsorolt mélytengeri fajokat fogtak ki. Ez a bekezdés kizárólag azokra a halászati utakra alkalmazandó, amelyek során 100 kg-ot meghaladó tömegű, aranylazactól eltérő mélytengeri fajhoz tartozó zsákmányt fognak ki.
10. cikk
A halászati lehetőségek elosztására vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az e rendeletben meghatározott, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:
a)
az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (8) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke alapján végrehajtott levonások és újraelosztások;
c)
az 1006/2008/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése alapján végrehajtott újraelosztások;
d)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke vagy az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdése szerint engedélyezett további kirakodások;
e)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkével vagy az 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdésével összhangban visszatartott mennyiségek;
f)
az 1224/2009/EK rendelet 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások;
g)
az e rendelet 19. cikke szerinti kvótaátadások és -cserék;
h)
az e rendelet 14. cikke szerinti kiegészítő kvóták.
(2) Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó. A 847/96/EK rendelet 3. és 4. cikke nem alkalmazandó a teljes kifogható mennyiségekre, ha a tagállamok az egymást követő évek közötti rugalmasság 1380/2013/EU rendelet 15. cikkének (9) bekezdésében előírt elvét alkalmazzák.
11. cikk
Halászati tilalmi időszakok
(1) A Porcupine-pad térségében a 2015. május 1-jétőlmájus 31-ig tartó időszakban tilos az alábbi fajok halászata vagy fedélzeten való tárolása: közönséges tőkehal, rombuszhalak, ördöghalfélék, foltos tőkehal, vékonybajszú tőkehal, szürke tőkehal, norvég homár, sima lepényhal, sávos tőkehal, fekete tőkehal, rájaalakúak, közönséges nyelvhal, norvég menyhal, kék menyhal, északi menyhal és tüskéscápa.
E bekezdés alkalmazásában a Porcupine-pad a következő koordinátákat sorrendben összekötő loxodromákkal határolt földrajzi terület:
Pont
Földrajzi szélesség
Földrajzi hosszúság
1.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
2.
é. sz. 52° 40′
ny. h. 12° 30′
3.
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 39,600′
4.
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 56′
5.
é. sz. 52° 13,5′
ny. h. 13° 53,830′
6.
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 24′
7.
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 03′
8.
é. sz. 52° 10′
ny. h. 13° 25′
9.
é. sz. 52° 32′
ny. h. 13° 07,500′
10.
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 55′
11.
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 43′
12.
é. sz. 52° 38,800′
ny. h. 12° 37′
13.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 23′
14.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
Az első albekezdéstől eltérve, a Porcupine-padon keresztül történő, az (1) bekezdésben említett fajok szállítását célzó áthaladást az 1224/2009/EK rendelet 50. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésével összhangban lehetővé kell tenni.
(2) 2015. január 1. és március 31., valamint 2015. augusztus 1. és december 31. között tilos 16 mm-nél kisebb szembőségű fenékvonóhálóval, kerítőhálóval vagy hasonló vontatott hálóval homoki angolnákra irányuló kereskedelmi halászatot folytatni az ICES IIa és IIIa körzetben és az ICES IV alterületen.
Az első albekezdésben előírt tilalom azokra a harmadik országbeli hajókra is vonatkozik, amelyek engedéllyel rendelkeznek az ICES IV alterület uniós vizein folytatott homokiangolna-halászatra.
12. cikk
Tilalmak
(1) Uniós hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakása és kirakodása:
a)
csillagrája (Amblyraja radiata) az ICES IIa, IIIa és VIId körzet uniós vizein és az ICES IV alterületen;
b)
a fűrészesrája-félék családjába tartozó alábbi fajok valamennyi vízterületen:
i.
késfogú fűrészesrája (Anoxypristis cuspidata);
ii.
törpe fűrészesrája (Pristis clavata);
iii.
nagy fűrészesrája (Pristis pectinata);
iv.
közönséges fűrészhal (Pristis pristis);
v.
zöld fűrészesrája (Pristis zijsron);
c)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) valamennyi vízterületen;
d)
a sima rája (Dipturus batis) mindkét faja (vö. Dipturus flossada és vö. Dipturus intermedia) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
közönséges kutyacápa (Galeorhinus galeus) horogsorral halászva az ICES IIa körzet és IV alterület uniós vizein, valamint az ICES I, V, VI, VII, VIII, XII és XIV alterület uniós és nemzetközi vizein;
f)
sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus) az ICES IIa körzet és IV alterület uniós vizein, valamint az ICES I, V, VI, VII, VIII, XII és XIV alterület uniós és nemzetközi vizein;
g)
búvárcápa (Dalatias licha), madárcsőrű tüskéscápa (Deania calcea), érdes tüskéscápa (Centrophorus squamosus), nagy lámpáscápa (Etmopterus princeps) és portugál cápa (Centroscymnus coelolepis) az ICES IIa körzet és IV alterület uniós vizein, valamint az ICES I és XIV alterület uniós és nemzetközi vizein;
h)
heringcápa (Lamna nasus) valamennyi vízterületen;
i)
Alfréd-ördögrája (Manta alfredi) valamennyi vízterületen;
j)
atlanti ördögrája (Manta birostris) valamennyi vízterületen;
k)
az ördögráják alábbi fajai valamennyi vízterületen:
i.
óriás ördögrája (Mobula mobular);
ii.
guineai kis ördögrája (Mobula rochebrunei);
iii.
tüskésfarkú ördögrája (Mobula japanica);
iv.
simafarkú ördögrája (Mobula thurstoni);
v.
törpe ördögrája (Mobula eregoodootenkee);
vi.
Munk ördögrája (Mobula munkiana);
vii.
chilei ördögrája (Mobula tarapacana);
viii.
rövidúszójú ördögrája (Mobula kuhlii);
ix.
kis ördögrája (Mobula hypostoma);
l)
tüskés rája (Raja clavata) az ICES IIIa körzet uniós vizein;
m)
norvég rája (Raja (Dipturus) nidarosiensis) az ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh és VIIk körzet uniós vizein;
n)
cifra rája (Raja undulata) az ICES VI és X alterület uniós vizein és fehér rája (Raja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
o)
hegedűrája-félék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein;
p)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
13. cikk
Adatküldés
Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottsághoz benyújtják a kihalászott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.
II. FEJEZET
Kiegészítő kvóták a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára
14. cikk
Kiegészítő kvóták
(1) Egyes állományok tekintetében a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat oszthatnak ki. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett kiegészítő kvóta nem lépheti túl az érintett tagállamnak kiosztott kvóta százalékában meghatározott, az I. mellékletben szereplő általános határértéket.
15. cikk
A kiegészítő kvóták odaítélési feltételei
(1) A 14. cikkben említett kiegészítő kvóták odaítélése az alábbi feltételek szerint történik:
a)
a tagállamok gondoskodnak az összes halászati út részletes és pontos dokumentálásáról, valamint az ehhez szükséges megfelelő kapacitásról és eszközökről, mint például a megfigyelőkről, a zártláncú televízióról (CCTV) és más eszközökről is. Ennek keretében a tagállamok tiszteletben tartják a hatékonyság és az arányosság elvét;
b)
a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő egyes hajók számára kiosztott kiegészítő kvóta mennyisége az alábbi értékek egyikét sem haladhatja meg:
i.
a kiegészítő kvótában részesülő hajó típusa esetében az érintett tagállam becslése szerint várható, az állományt érintő visszadobások 75 %-a;
ii.
a hajó részére a próbákban való részvétel előtti időszakban kiosztott egyéni kvóta 30 %-a;
c)
a hajó által a kiegészítő kvótával érintett állományból ejtett valamennyi fogást, a 850/98/EK tanácsi rendelet (34) XII. mellékletében meghatározott legkisebb fogható méret alatti halakat is ideértve, le kell vonni a hajónak az e rendelet 14. cikke alapján odaítélt bármilyen kiegészítő kvótával növelt egyéni kvótájából;
d)
amikor valamely hajó teljes mértékben felhasználta egy kiegészítő kvótával érintett adott állományra vonatkozó egyéni kvótáját, az adott hajónak be kell szüntetnie a teljes kifogható mennyiség hatálya alá tartozó érintett területen folytatott minden halászati tevékenységet;
e)
azon állományok esetében, amelyekre vonatkozhat e cikk, a tagállamok engedélyezhetik az egyéni kvóta egészének vagy egy részének átadását a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt nem vevő egyes hajóktól az ilyen próbákban részt vevő hajók részére, amennyiben kimutatható, hogy a nem részt vevő hajókról történő visszadobások mértéke nem növekszik.
(2) Az (1) bekezdés b) pontjának i. alpontja ellenére a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő hajóknak kivételes esetben kioszthatnak olyan kiegészítő kvótát is, amely meghaladja a kiegészítő kvótában részesülő hajó típusa tekintetében becsült, az adott állományt érintő visszadobások 75 %-át, amennyiben:
a)
az adott hajótípusra vonatkozó becslés szerint az állományt érintő visszadobások mértéke nem éri el a 10 %-ot;
b)
az adott hajótípus felvétele fontos a 15. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban felhasznált ellenőrzési eszközökben rejlő potenciál értékelése szempontjából;
c)
a próbákban részt vevő hajók esetében az állományt érintő, valamennyi hajó által végrehajtott visszadobások együttesen nem haladják meg a 75 %-os határértéket.
(3) A tagállamok a 14. cikkben említett kiegészítő kvóták kiosztása előtt benyújtják a Bizottságnak a következő információkat:
a)
a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók listája;
b)
az e hajók fedélzetén felszerelt elektronikus távellenőrzési berendezés jellemzői;
c)
az e hajók által használt halászeszközök kapacitása, típusa és jellemzői;
d)
a visszadobások becsült mértéke a próbákban részt vevő valamennyi hajótípus esetében;
e)
a vonatkozó teljes kifogható mennyiség alapján a próbákban részt vevő hajók által az állományból 2014-ben kifogott mennyiség.
16. cikk
A személyes adatok feldolgozása
Amennyiben az e rendelet 15. cikke (1) bekezdésének a) pontja szerinti felvételek a 95/46/EK irányelv értelmében vett személyesadat-feldolgozással járnak, az ilyen adatfeldolgozásra az említett irányelv alkalmazandó.
17. cikk
A kiegészítő kvóták visszavonása
Amennyiben egy tagállam azt észleli, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő valamely hajó nem teljesíti a 15. cikkben meghatározott feltételeket, a tagállam azonnal visszavonja az érintett hajó számára odaítélt kiegészítő kvótát, és a 2015-ös év hátralévő részére kizárja a hajót a szóban forgó próbákban való részvételből.
18. cikk
A visszadobás mértékére vonatkozó értékelések tudományos felülvizsgálata
A Bizottság - a 15. cikk (1) bekezdése b) pontjának i. alpontjában meghatározott követelmény végrehajtásának figyelemmel kísérése érdekében - kérheti bármely olyan tagállamtól, amelyik él az e fejezetben foglalt lehetőségekkel, hogy a hajótípusonkénti visszadobások mértékére vonatkozó értékelését ellenőrzés céljából benyújtsa valamely tudományos tanácsadó testületnek. Az ilyen visszadobásokat megerősítő értékelés hiányában az érintett tagállam megtesz minden szükséges intézkedést az említett követelmény teljesítésének biztosítására, és arról értesíti a Bizottságot.
III. FEJEZET
Harmadik országok vizeire vonatkozó halászati engedélyek
19. cikk
Halászati engedélyek
(1) A harmadik országok vizein halászó uniós hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a III. melléklet határozza meg.
(2) Amennyiben az 1380/2013/EU rendelet 16. cikkének (8) bekezdése alapján valamelyik tagállam az e rendelet III. mellékletében meghatározott halászati területek vonatkozásában kvótát ad át egy másik tagállamnak (kvótacsere), átadáskor a halászati engedélyeket is megfelelő módon át kell adni, és erről értesíteni kell a Bizottságot. Az egyes halászati területek vonatkozásában rendelkezésre álló halászati engedélyeknek az említett mellékletben meghatározott teljes számát azonban nem lehet túllépni.
IV. FEJEZET
Halászati lehetőségek a regionális halászati gazdálkodási szervezetek illetékessége alá tartozó vizeken
20. cikk
Kvótaátadás és -csere
(1) Amennyiben egy adott regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályai engedélyezik a regionális halászati gazdálkodási szervezet szerződő felei közötti kvótaátadást vagy -cserét, egy adott tagállam (a továbbiakban: az érintett tagállam) megvitathatja az érintett másik szerződő féllel a tervezett kvótaátadást vagy -cserét, és adott esetben felvázolhatja annak lehetséges paramétereit.
(2) Miután az érintett tagállam értesítette a Bizottságot, a Bizottság jóváhagyhatja a tervezett kvótaátadás vagy -csere vázlatát, amelyet a tagállam a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével megvitatott. A Bizottság ezt követően indokolatlan késedelem nélkül gondoskodik az adott kvótaátadásnak vagy -cserének a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével való kölcsönösen kötelező erejű elfogadásáról. Ezután a Bizottság a megállapodás szerinti kvótaátadásról vagy -cseréről értesíti a regionális halászati gazdálkodási szervezet titkárságát, az adott szervezet szabályai szerint.
(3) A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat a megállapodás szerinti kvótaátadásról vagy -cseréről.
(4) A kvótaátadás vagy -csere keretében a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felétől kapott vagy annak átadott halászati lehetőségeket az érintett tagállamnak kiosztott kvótának vagy a számára kiosztott kvótát csökkentő mennyiségnek kell tekinteni, mégpedig attól az időponttól kezdődően, amikor a kvótaátadás vagy -csere a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével kötött megállapodás értelmében vagy - adott esetben - az érintett regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályainak megfelelően hatályba lép. A kvótaátadás vagy -csere nem módosíthatja a halászati lehetőségek tagállamok közötti elosztására szolgáló, a halászati tevékenységek relatív stabilitásának elvével összhangban meghatározott érvényes elosztási kulcsot.
1. szakasz
Az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület
21. cikk
A halászati, tenyésztési és hizlalási kapacitás korlátozása a kékúszójú tonhal vonatkozásában
(1) Az Atlanti-óceán keleti részén a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára engedéllyel rendelkező, csalival és pergetett horogsorral halászó uniós hajók számát a IV. melléklet 1. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(2) A Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára engedéllyel rendelkező, part menti kisüzemi halászatot folytató uniós hajók számát a IV. melléklet 2. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(3) Az Adriai-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek tenyésztési célú aktív halászatára jogosult uniós hajók számát a IV. melléklet 3. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(4) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal halászatára, fedélzeten tárolására, átrakására, szállítására vagy kirakodására engedéllyel rendelkező halászhajók számát és bruttó űrtartalomban mért teljes kapacitását a IV. melléklet 4. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(5) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójútonhal-halászat céljából állított csapdák számát a IV. melléklet 5. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(6) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójútonhal-tenyésztési kapacitást, a hizlalási kapacitást és a kifogott vadon élő kékúszójú tonhalak telepíthető egyedeinek maximális számát a IV. melléklet 6. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
22. cikk
Hobbi- és sporthorgászat
A tagállamoknak az ID. mellékletben kiosztott kvótáikból adott esetben külön kvótát kell előirányozniuk a hobbi- és sporthorgászat céljára.
23. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos nagyszemű rókacápát (Alopias superciliosus) - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Tilos az Alopias nembe tartozó rókacápafajok célzott halászata.
(3) Az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászatban (a Sphyrna tiburo kivételével) tilos a Sphyrnidae családba tartozó pörölycápákat - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(4) Tilos - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni bármilyen halászatban kifogott fehérfoltú cápát (Carcharhinus longimanus).
(5) Tilos a fedélzeten tárolni bármilyen halászatban kifogott selyemcápát (Carcharhinus falciformis).
2. szakasz
A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület
24. cikk
Tilalmak és fogási korlátozások
(1) Az V. melléklet A. részében meghatározott fajok célzott halászata tilos az ugyanott meghatározott övezetekben és időszakokban.
(2) A felderítő halászat tekintetében az V. melléklet B. részében meghatározott teljes kifogható mennyiségek és járulékos fogási korlátozások alkalmazandók az ugyanott feltüntetett alterületeken.
25. cikk
Felderítő halászat
(1) 2015-ben kizárólag azok a tagállamok vehetnek részt a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam részt kíván venni a szóban forgó halászatban, a 601/2004/EK rendelet 7. és 7a. cikkének megfelelően legkésőbb 2015. június 1-jéig értesíti a CCAMLR titkárságát.
(2) A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti felosztását az V. melléklet B. része határozza meg. A halászatot bármely kisléptékű kutatási egység területén be kell szüntetni, ha a bejelentett fogás mértéke eléri a meghatározott teljes kifogható mennyiséget, és az említett kisléptékű kutatási egységben az idény hátralévő részére be kell tiltani a halászatot.
(3) A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információk megszerzése és a fogások és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának az elkerülése érdekében. Mindazonáltal a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a. körzetben tilos a halászat 550 méternél kisebb mélységben.
26. cikk
Krillhalászat a 2015/16-os halászati idényben
(1) A 2015/16-os halászati idényben kizárólag azok a tagállamok halászhatnak krillre (Euphausia superba) a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam krillhalászatot kíván folytatni a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen, legkésőbb 2015. május 1-jéig értesíti a Bizottságot a krillhalászatban való részvételi szándékáról az e rendelet V. mellékletének C. része szerinti formanyomtatványon. A tagállamok által benyújtott információk alapján a Bizottság legkésőbb 2015. május 30-ig eljuttatja az értesítéseket a CCAMLR titkárságához.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett értesítésnek tartalmaznia kell a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat valamennyi olyan halászhajó tekintetében, amely számára a tagállam engedélyezi a krillhalászatban való részvételt.
(3) A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területeken krillhalászatban részt venni szándékozó tagállamok kizárólag az engedéllyel rendelkező azon halászhajóikról küldenek értesítést, amelyek az értesítés időpontjában a lobogóik alatt közlekednek, vagy amelyek az értesítés időpontjában valamely más CCAMLR-tag lobogója alatt közlekednek, de a halászat idején várhatóan az adott tagállam lobogója alatt fognak közlekedni.
(4) A tagállamok jogosultak a krillhalászatban való részvételt olyan hajó számára is engedélyezni, amely nem szerepel a CCAMLR titkárságának az e cikk (1), (2) és (3) bekezdése szerint küldött értesítésben, amennyiben egy engedéllyel rendelkező hajó alapos működési okokból vagy vis maior következtében nem vehet részt a halászatban. Ilyen esetekben az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot, és megadja:
a)
a helyettesítésre szánt hajó(k) részletes adatait, beleértve a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat is;
b)
a helyettesítést indokló okok részletes leírását, valamint a vonatkozó bizonyítékokat és igazolásokat.
(5) A tagállamok olyan halászhajó számára, amely szerepel valamely, a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan (IUU) halászatot folytató hajókról készített CCAMLR-jegyzékben, nem engedélyezhetik a krillhalászatban való részvételt.
3. szakasz
Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
27. cikk
Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászó hajók halászati kapacitásának korlátozása
(1) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen trópusi tonhalfélékre halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó űrtartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 1. pontja határozza meg.
(2) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen kardhalra (Xiphias gladius) és germonra (Thunnus alalunga) halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó űrtartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 2. pontja határozza meg.
(3) A tagállamok az (1) és (2) bekezdésben említett két halászati tevékenység egyikéhez kijelölt hajókat átcsoportosíthatják a másik halászati tevékenységhez, amennyiben bizonyítani tudják a Bizottság előtt, hogy ez a változtatás nem eredményezi az érintett halállományokra irányuló halászati erőkifejtés növekedését.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy amennyiben flottájuk kapacitásátcsoportosítására tesznek javaslatot, az átcsoportosítandó hajók szerepeljenek az IOTC hajólajstromában vagy egy másik regionális tonhalhalászati szervezet hajólajstromában. Továbbá nem csoportosíthatók át azok a hajók, amelyek szerepelnek a jogellenes, be nem jelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók (IUU-hajók) valamely regionális halászati gazdálkodási szervezet által összeállított listáján.
(5) Az IOTC-nek benyújtott fejlesztési tervek végrehajtásának figyelembevétele érdekében a tagállamok a halászati kapacitásukat az (1) és (2) bekezdésben említett felső határértékeket meghaladóan csak az említett tervekben megszabott keretek között bővíthetik.
28. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos az Alopiidae családba tartozó rókacápák bármelyik faját - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Minden halászatban tilos a fehérfoltú cápa (Carcharhinus longimanus) egyedeit - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni; a tilalom nem vonatkozik a 24 méteres teljes hosszúságot el nem érő olyan hajókra, amelyek kizárólag a lobogójuk szerinti tagállam kizárólagos gazdasági övezetében végeznek halászati műveleteket és fogásaikat csak helyi fogyasztásra szánják.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
4. szakasz
Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület
29. cikk
Nyíltvízi halászat - kapacitáskorlátozás
Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató tagállamoknak a lobogójuk alatt közlekedő, 2015-ben nyílt tengeri állományokra halászó hajók bruttó űrtartalmának teljes szintjét az adott terület vonatkozásában uniós szinten összesen 78 600 BT-re kell korlátozniuk.
30. cikk
Nyíltvízi halászat - teljes kifogható mennyiségek
(1) Kizárólag az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató, a 29. cikkben meghatározott tagállamok halászhatnak nyílt tengeri állományokra az adott területen az IJ. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségekkel összhangban.
(2) Az IJ. mellékletben megállapított halászati lehetőségek azzal a feltétellel használhatók fel, hogy a tagállamok legkésőbb a következő hónap ötödik napjáig, az SPRFMO titkárságának tájékoztatása céljából megküldik a Bizottságnak a hajómegfigyelési rendszerek (VMS) nyilvántartásait, a havi fogási jelentéseket és - amennyiben rendelkezésre állnak - a be- és kihajózási adatokat azon hajók vonatkozásában, amelyek az SPRFMO egyezmény hatálya alá tartozó területen aktív halászati tevékenységet folytatnak vagy átrakási műveletekben vesznek részt.
31. cikk
Fenékhalászat
Azok a tagállamok, amelyek hajói a 2002. január 1. és 2006. december 31. közötti időszakban bizonyíthatóan fenékhalászati tevékenységet folytattak az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen, a fenékhalászat során ejtett fogásaikat, illetve alkalmazott erőkifejtésüket 2015-ben a szóban forgó terület azon részeire korlátozzák, ahol az említett időszakban fenékhalászatot végeztek, és tevékenységük intenzitása nem haladhatja meg a 2002. január 1. és 2006. december 31. közötti időszakban ejtett fogások és alkalmazott erőkifejtés éves átlagát.
5. szakasz
Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
32. cikk
Erszényes kerítőhálós halászat
(1) A sárgaúszójú tonhal (Thunnus albacares), a nagyszemű tonhal (Thunnus obesus) és a bonitó (Katsuwonus pelamis) erszényes kerítőhálós hajóval folytatott halászata tilos:
a)
2015. július 29-tőlszeptember 28-ig vagy 2015. november 18-tól2016. január 18-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
az amerikai kontinens csendes-óceáni partvonala,
-
ny. h. 150°,
-
é. sz. 40°,
-
d. sz. 40°;
b)
2015. szeptember 29-tőloktóber 29-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
ny. h. 96°,
-
ny. h. 110°,
-
é. sz. 4°,
-
d. sz. 3°.
(2) Az érintett tagállamok az (1) bekezdésben említett halászati tilalomra kiválasztott időszakról 2015. április 1-je előtt értesítik a Bizottságot. A kiválasztott időszakban az érintett tagállamok összes erszényes kerítőhálós hajója beszünteti az erszényes kerítőhálós halászatot az (1) bekezdésben meghatározott területeken.
(3) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tonhalhalászatot folytató erszényes kerítőhálós hajóknak a fedélzetükön kell tárolniuk, majd ezt követően ki kell rakodniuk vagy át kell rakniuk az összes kifogott sárgaúszójú tonhalat, nagyszemű tonhalat és bonitót.
(4) A (3) bekezdés nem alkalmazandó az alábbi esetekben:
a)
a hal - a méretével össze nem függő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
b)
a hajóút utolsó szakaszában már nincs elegendő élőhaltartálytér az adott fogásból származó összes tonhal elhelyezésére.
33. cikk
A fehérfoltú cápa halászatára vonatkozó tilalom
(1) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos a fehérfoltú cápa (Carcharhinus longimanus) halászata, továbbá e területen tilos fehérfoltú cápát - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni, raktározni, eladásra felkínálni, eladni vagy kirakodni.
(2) Az (1) bekezdésben említett faj véletlenül kifogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Az egyedeket a hajó üzemeltetőjének haladéktalanul vissza kell engednie a tengerbe, aki ezenkívül köteles:
a)
rögzíteni a visszaengedések számát megjelölve az egyedek állapotát (élő vagy elpusztult);
b)
bejelenteni az a) pontban meghatározott információkat az állampolgársága szerinti tagállamnak. Az előző évben gyűjtött információkat a tagállamok 2015. január 31. napjáig megküldik a Bizottságnak.
6. szakasz
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület
34. cikk
A mélytengeri cápák halászatára vonatkozó tilalom
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos az alábbi mélytengeri cápák célzott halászata:
-
valódi rájafélék (Rajidae),
-
tüskéscápa (Squalus acanthias),
-
halvány sima lámpáscápa (Etmopterus bigelowi),
-
rövidfarkú lámpáscápa (Etmopterus brachyurus),
-
nagy lámpáscápa (Etmopterus princeps),
-
sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus),
-
fantomcápa (Apristurus manis),
-
bársonyos tüskéscápa (Scymnodon squamulosus),
-
a cápaalakúak (Selachimorpha) főrendjébe tartozó mélytengeri cápafajok.
7. szakasz
A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület
35. cikk
A nagyszemű tonhalra, a sárgaúszójú tonhalra, a bonitóra és a Csendes-óceán déli részén élő germonra irányuló halászat feltételei
(1) A tagállamok biztosítják, hogy a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület nyílt tengeri, az é. sz. 20° és a d. sz. 20° közé eső részén a nagyszemű tonhalra (Thunnus obesus), a sárgaúszójú tonhalra (Thunnus albacares) és a bonitóra (Katsuwonus pelamis) erszényes kerítőhálóval halászó hajók számára kiosztott halászati napok száma ne haladja meg a 403 napot. Ezekben a halászatokban tilos erszényes kerítőhálót kivetni olyan tonhaliskolára, amelyet rablócápaféle (Rhincodon typus) kísér, ha a példányt a kivetés előtt észlelik.
(2) Az uniós hajók nem halászhatnak a Csendes-óceán déli részén élő germonra (Thunnus alalunga) a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a d. sz. 20°-tól délre eső részén.
(3) A tagállamok biztosítják, hogy a horogsoros halászhajók által kifogott nagyszemű tonhal (Thunnus obesus) mennyisége 2015-ben ne haladja meg a 2000 tonnát.
36. cikk
A halcsoportosulást előidéző eszközök használatával folytatott halászat elől elzárt terület
(1) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az é. sz. 20° és a d. sz. 20° közötti részén 2015. július 1-jén 00.00-től 2015. október 31-én 24.00-ig tilos a halcsoportosulást előidéző eszközöket használó erszényes kerítőhálós hajókkal folytatott halászati tevékenység végzése. Erszényes kerítőhálós hajók az említett időszakban kizárólag akkor folytathatnak halászati tevékenységet a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület említett részén, ha a fedélzetükön tartózkodó megfigyelő igazolja, hogy a hajó egyetlen alkalommal sem:
a)
telepített vagy alkalmazott halcsoportosulást előidéző eszközöket vagy azokhoz kapcsolódó elektronikus eszközöket;
b)
halászott halrajokra halcsoportosulást előidéző eszközök felhasználásával.
(2) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az (1) bekezdésben említett részén halászó erszényes kerítőhálós hajók a fedélzetükön tárolnak és kirakodnak vagy átraknak minden kifogott nagyszemű tonhalat, sárgaúszójú tonhalat és bonitót.
(3) A (2) bekezdés nem alkalmazandó az alábbi esetekben:
a)
a hajóút utolsó szakaszában, ha nincs elegendő élőhaltartálytér valamennyi hal elhelyezésére;
b)
a hal - a méretével össze nem függő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
c)
ha a fagyasztóberendezés súlyosan meghibásodik.
37. cikk
Az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös része
(1) A 4. cikk r) pontjában meghatározott, az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös részén folytatott halászat során a kizárólag a WCPFC nyilvántartásában szereplő hajók kötelesek alkalmazni a 35-38. cikkben előírt intézkedéseket.
(2) A 4. cikk r) pontjában meghatározott, az IATTC és a WCPFC illetékességi területének közös részén folytatott halászat során a mind a WCPFC nyilvántartásában, mind az IATTC nyilvántartásában szereplő hajók, valamint a kizárólag az IATTC nyilvántartásában szereplő hajók kötelesek alkalmazni a 32. cikk (1) bekezdésének a) pontjában, az ugyanazon cikk (2)-(4) bekezdésében és a 33. cikkben előírt intézkedéseket.
38. cikk
A kardhal halászatára engedéllyel rendelkező hajók számának korlátozása
A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a d. sz. 20°-tól délre eső részén a kardhal (Xiphias gladius) halászatára engedéllyel rendelkező uniós hajók maximális számát a VII. melléklet határozza meg.
39. cikk
A selyemcápa és a fehérfoltú cápa halászatára vonatkozó tilalom
(1) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tartani, átrakni, tárolni vagy kirakodni a következő fajok egyedeit:
a)
selyemcápa (Carcharhinus falciformis);
b)
fehérfoltú cápa (Carcharhinus longimanus).
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
8. szakasz
Bering-tenger
40. cikk
Halászati tilalom a Bering-tenger nyílt tengeri részén
A Bering-tenger nyílt tengeri részén tilos az alaszkai tőkehal (Theragra chalcogramma) halászata.
III. CÍM
HARMADIK ORSZÁGBELI HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI UNIÓS VIZEKEN
41. cikk
Teljes kifogható mennyiségek
A Norvégia lobogója alatt közlekedő halászhajók és a Feröer szigeteken lajstromozott halászhajók számára az e rendelet I. mellékletében meghatározott teljes kifogható mennyiségek keretein belül és az e rendeletben és az 1006/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt feltételek betartása esetén engedélyezett az uniós vizeken folytatott halászat.
42. cikk
Halászati engedélyek
Az uniós vizeken halászó harmadik országbeli hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a VIII. melléklet határozza meg.
43. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A 42. cikkben meghatározott engedélyek alapján halászó harmadik országbeli hajók fogásaira és járulékos fogásaira a 7. cikkben meghatározott feltételek alkalmazandók.
44. cikk
Tilalmak
(1) Harmadik országbeli hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakása és kirakodása, amikor azok uniós vizekben fordulnak elő:
a)
csillagrája (Amblyraja radiata) az ICES IIa, IIIa és VIId körzet uniós vizein és az ICES IV alterületen;
b)
a fűrészesrája-félék családjába tartozó alábbi fajok az uniós vizeken:
i.
késfogú fűrészesrája (Anoxypristis cuspidata);
ii.
törpe fűrészesrája (Pristis clavata);
iii.
nagy fűrészesrája (Pristis pectinata);
iv.
közönséges fűrészhal (Pristis pristis);
v.
zöld fűrészesrája (Pristis zijsron);
c)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós vizeken;
d)
a sima rája (Dipturus batis) mindkét faja (vö. Dipturus flossada és vö. Dipturus intermedia) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
közönséges kutyacápa (Galeorhinus galeus) horogsorral halászva az ICES IIa körzet és az ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII és XIV alterület uniós vizein;
f)
sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus) az ICES IIa körzet és az ICES I, IV, V, VI, VII, VIII, XII és XIV alterület uniós vizein;
g)
búvárcápa (Dalatias licha), madárcsőrű tüskéscápa (Deania calcea), érdes tüskéscápa (Centrophorus squamosus), nagy lámpáscápa (Etmopterus princeps) és portugál cápa (Centroscymnus coelolepis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES I, IV és XIV alterület uniós vizein;
h)
heringcápa (Lamna nasus) az uniós vizeken;
i)
Alfréd-ördögrája (Manta alfredi) az uniós vizeken;
j)
atlanti ördögrája (Manta birostris) az uniós vizeken;
k)
az ördögráják alábbi fajai az uniós vizeken:
i.
óriás ördögrája (Mobula mobular);
ii.
guineai kis ördögrája (Mobula rochebrunei);
iii.
tüskésfarkú ördögrája (Mobula japanica);
iv.
simafarkú ördögrája (Mobula thurstoni);
v.
törpe ördögrája (Mobula eregoodootenkee);
vi.
Munk ördögrája (Mobula munkiana);
vii.
chilei ördögrája (Mobula tarapacana);
viii.
rövidúszójú ördögrája (Mobula kuhlii);
ix.
kis ördögrája (Mobula hypostoma);
l)
tüskés rája (Raja clavata) az ICES IIIa körzet uniós vizein;
m)
norvég rája (Raja (Dipturus) nidarosiensis) az ICES VIa, VIb, VIIa, VIIb, VIIc, VIIe, VIIf, VIIg, VIIh és VIIk körzet uniós vizein;
n)
cifra rája (Raja undulata) az ICES VI, IX és X alterület uniós vizein és fehér rája (Raja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
o)
hegedűrája-félék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein;
p)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül kifogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
45. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot az 1380/2013/EU rendelet által létrehozott, halászattal és akvakultúrával foglalkozó bizottság segíti. Az említett bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
46. cikk
A 43/2014/EU rendelet módosítása
A 43/2014/EU rendelet 18a. cikkének (1) bekezdése az alábbi ponttal egészül ki:
„o)
norvég garnéla a IIIa övezetben.”
47. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 779/2014/EU tanácsi rendelet 2015. január 1-jétől kezdődően hatályát veszti.
48. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
A 8. cikket azonban 2015. február 1-jétől kell alkalmazni.
A 12. cikk b), i) és k) pontját, valamint a 44. cikk b), i) és k) pontját 2015. február 8-tól kell alkalmazni.
A 46. cikket 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó halászati lehetőségekről szóló, a 23., a 24. és a 25. cikkben, valamint az IE. és az V. mellékletben megállapított rendelkezések a bennük meghatározott időpontoktól alkalmazandók.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. január 19-én.