KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 149/2013
af 19. december 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for indirekte clearingordninger, clearingforpligtelsen, det offentlige register, adgang til en handelsplads, ikke-finansielle modparter og risikoreduktionsteknikker for OTC-derivataftaler, der ikke cleares af en CCP
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 4, stk. 4, artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 4, artikel 8, stk. 5, artikel 10, stk. 4, og artikel 11, stk. 14, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør indføres rammer for de regler, der gælder for clearingforpligtelsen, dens anvendelse, eventuelle undtagelser og risikoreduktionsteknikker, der skal indføres, hvis clearing med en central modpart (CCP) ikke er mulig. Af hensyn til sammenhængen mellem disse bestemmelser, som bør træde i kraft samtidigt, og for at de berørte parter, navnlig de, der er omfattet af forpligtelserne, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem, er det hensigtsmæssigt at samle de fleste af de i henhold til afsnit II i forordning (EU) nr. 648/2012 krævede reguleringsmæssige tekniske standarder i én enkelt forordning.
(2)
I betragtning af den globale natur af markedet for over-the-counter-derivater (OTC-derivater) bør der i denne forordning tages hensyn til de relevante internationalt anerkendte retningslinjer og henstillinger om reformer af OTC-derivatmarkedet og obligatorisk clearing samt de dertil knyttede regler udviklet i andre jurisdiktioner. I rammerne for fastlæggelse af en clearingforpligtelse tages der navnlig hensyn til de obligatoriske clearingkrav, der er offentliggjort af Den Internationale Børstilsynsorganisation. Dette vil i videst muligt omfang gavne konvergensen med strategien i andre jurisdiktioner.
(3)
For at præcisere et begrænset antal begreber fra forordning (EU) nr. 648/2012 samt for at fastsætte en række tekniske termer, der er nødvendige for at udarbejde denne tekniske standard, bør en række termer defineres.
(4)
En indirekte clearingordning bør ikke udsætte en CCP, et clearingmedlem, en kunde eller en indirekte kunde for yderligere modpartsrisiko, og den indirekte kundes aktiver og positioner bør nyde godt af et passende beskyttelsesniveau. Det er derfor afgørende, at enhver type indirekte clearingordning opfylder en række minimumskrav, der skal garantere, at de er sikre. De parter, der er involveret i indirekte clearingordninger, bør derfor være omfattet af særlige forpligtelser. Sådanne ordninger går videre end det aftalemæssige forhold mellem indirekte kunder og kunden hos det clearingmedlem, der leverer de indirekte clearingtjenesteydelser.
(5)
Ifølge forordning (EU) nr. 648/2012 skal en CCP være anmeldt som system i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer (3). Dette indebærer, at clearingmedlemmer af CCP'er bør anses for at være deltagere i dette direktivs forstand. For at sikre samme beskyttelsesniveau for indirekte kunder som det, der ydes kunder i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012, er det derfor nødvendigt at sikre, at kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, er kreditinstitutter eller investeringsselskaber eller tilsvarende tredjelandskreditinstitutter eller -investeringsselskaber.
(6)
Der bør indføres indirekte clearingordninger, der sikrer, at indirekte kunder kan opnå et tilsvarende beskyttelsesniveau som direkte kunder i tilfælde af misligholdelse. Efter misligholdelse fra et clearingmedlem, der muliggør en indirekte clearingordning, bør indirekte kunder indgå i overførslen af kundepositioner til et alternativt clearingmedlem efter de krav vedrørende overførbarhed, der er fastlagt i artikel 39 og 48 i forordning (EU) nr. 648/2012. Der bør også i forbindelse med indirekte clearingordninger findes egnet beskyttelse mod kunders misligholdelse, og denne beskyttelse bør fremme overførsel af indirekte kundepositioner til en alternativ udbyder af clearingtjenesteydelser.
(7)
Da indirekte clearingordninger kan give anledning til særlige risici, bør alle parter, der indgår i en indirekte clearingordning, herunder clearingmedlemmer og CCP'er, rutinemæssigt identificere, overvåge og forvalte væsentlige risici, som ordningen indebærer. Det er i denne sammenhæng særlig vigtigt, at der sker hensigtsmæssig udveksling af oplysninger mellem kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, og clearingmedlemmer, der muliggør sådanne tjenesteydelser. Clearingmedlemmer bør kun bruge de oplysninger, de modtager fra kunder, til risikostyringsformål og bør forhindre misbrug af erhvervshemmeligheder, bl.a. gennem anvendelse af effektive barrierer mellem forskellige afdelinger af et finansieringsinstitut for at forhindre interessekonflikter.
(8)
Når en kompetent myndighed giver en CCP tilladelse til at cleare en klasse OTC-derivater, skal myndigheden underrette Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA). Denne underretning skal indeholde de nødvendige detaljerede oplysninger, således at ESMA kan gennemføre sin vurderingsprocedure, herunder oplysninger om den relevante OTC-derivatklasses likviditet og mængde. Selv om oplysninger leveres fra den kompetente myndighed til ESMA, er det den CCP, der har anmodet om tilladelsen, der i første omgang skal levere de krævede oplysninger til de kompetente myndigheder, der herefter kan supplere dem.
(9)
Selv om de oplysninger, der skal være indeholdt i underretningen fra den kompetente myndighed til ESMA vedrørende clearingforpligtelsen, ikke nødvendigvis altid foreligger, særlig for nye produkter, bør de til rådighed værende skøn forelægges, herunder en klar angivelse af, hvilke antagelser der gås ud fra. Underretningen bør også indeholde oplysninger om modparterne, f.eks. typen og antallet af modparter, den krævede fremgangsmåde ved påbegyndelse af clearing gennem en CCP, deres retlige og operationelle kapacitet eller deres risikostyringsstruktur, således at ESMA kan vurdere de aktive modparters evne til at opfylde clearingforpligtelsen uden at forårsage forstyrrelser på markedet.
(10)
Underretningen fra den kompetente myndighed til ESMA bør indeholde oplysninger om standardiseringsgraden, likviditeten og pristilgængeligheden, således at ESMA kan vurdere, om en klasse OTC-derivater bør være omfattet af clearingforpligtelsen. Kriterierne vedrørende standardiseringen af aftalevilkårene og de operationelle processer for den relevante OTC-klasse er en indikator for standardiseringen af de økonomiske vilkår for en klasse OTC-derivater, da aftalevilkårene og de operationelle processer kun kan standardiseres, når disse økonomiske vilkår er standardiseret. Kriterierne vedrørende likviditet og pristilgængelighed vurderes af ESMA ud fra andre betragtninger end dem, som den kompetente myndighed lægger til grund ved meddelelsen af tilladelse til CCP'en. Likviditet i denne sammenhæng vurderes i et bredere perspektiv og adskiller sig fra likviditeten, efter at clearingforpligtelsen finder anvendelse. At en aftale er tilstrækkelig likvid til at blive clearet af en CCP, betyder navnlig ikke nødvendigvis, at den bør være omfattet af clearingforpligtelsen. ESMA's vurdering bør ikke være en gentagelse af den kontrol, som den kompetente myndighed allerede har foretaget.
(11)
De oplysninger, som den kompetente myndighed skal indgive med henblik på clearingforpligtelsen, bør gøre det muligt for ESMA at vurdere tilgængeligheden af prisfastsættelsesoplysninger. I den forbindelse indebærer en CCP's adgang til prisfastsættelsesoplysninger på et givet tidspunkt ikke, at markedsdeltagerne i fremtiden kan få adgang til prisfastsættelsesoplysninger. At en CCP har adgang til de prisoplysninger, der er nødvendige for at kunne styre risikoen ved at cleare derivataftaler inden for en bestemt OTC-derivatklasse, betyder følgelig ikke automatisk, at denne OTC-derivatklasse skal være omfattet af clearingforpligtelsen.
(12)
Detaljeringsgraden af de i registeret indeholdte oplysninger om klasser af OTC-derivataftaler, der er omfattet af clearingforpligtelsen, afhænger af relevansen af denne detaljeringsgrad ved identificering af de enkelte klasser af OTC-derivataftaler. Detaljeringsgraden i registeret kan derfor være forskellig for forskellige klasser af OTC-derivataftaler.
(13)
Hvis flere CCP'er gives adgang til en handelsplads, vil dette give bredere adgang for deltagerne til den pågældende handelsplads og derfor forbedre den generelle likviditet. Det er imidlertid under sådanne omstændigheder nødvendigt nærmere at bestemme begrebet likviditetsfragmentering inden for en handelsplads, hvis det kan true markedernes gnidningsløse og velordnede funktion for den klasse af finansielle instrumenter, for hvilken anmodningen fremsættes.
(14)
Den kompetente myndighed for den handelsplads, som CCP'en har anmodet om adgang til, og den kompetente myndighed for CCP'en bør basere deres vurdering på de mekanismer, der er til rådighed til at forhindre likviditetsfragmentering inden for en handelsplads.
(15)
For at forhindre likviditetsfragmentering bør alle deltagere på en handelsplads kunne cleare alle transaktioner, der gennemføres imellem dem. Det vil imidlertid ikke være rimeligt at kræve, at alle clearingmedlemmer af en eksisterende CCP også skal være clearingmedlemmer af en eventuel ny CCP, der betjener en sådan handelsplads. Hvis der findes enheder, der er clearingmedlemmer af begge CCP'er, kan de lette overførslen og clearingen af transaktioner, der gennemføres af markedsdeltagere, der betjenes separat af de to CCP'er, for at begrænse risikoen for likviditetsfragmentering. Det er imidlertid vigtigt, at en anmodning om adgang til en handelsplads fremsat af en CCP ikke fragmenterer likviditeten på en måde, der øger de risici, som den eksisterende CCP er eksponeret for.
(16)
I henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012 bør en CCP's anmodning om adgang til en handelsplads ikke kræve interoperabilitet, og denne forordning bør derfor ikke foreskrive interoperabilitet som den eneste måde at løse likviditetsfragmentering på. Denne forordning bør dog ikke forhindre CCP'er i at indgå i en sådan ordning på frivillig basis, hvis de nødvendige betingelser for etableringen heraf er opfyldt.
(17)
For at bestemme, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt kan måles til at reducere risici direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansieringen, bør ikke-finansielle modparter anvende et af de kriterier, der er fastsat i denne forordning, herunder den regnskabsmæssige definition, der er baseret på reglerne i International Financial Reporting Standards (IFRS). Den regnskabsmæssige definition kan anvendes af modparter, selv om de ikke anvender IFRS-reglerne. For de ikke-finansielle modparter, der eventuelt anvender lokale regnskabsregler, forventes det, at de fleste af de aftaler, der klassificeres som risikoafdækning i henhold til sådanne lokale regnskabsregler, vil være omfattet af den generelle definition af aftaler, der reducerer risici direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, som er indeholdt i denne forordning.
(18)
I nogle tilfælde vil det eventuelt ikke være muligt at afdække en risiko ved at anvende en direkte tilknyttet derivataftale, dvs. en aftale med helt samme underliggende aktiv og afviklingsdato som den risiko, der dækkes. I sådanne tilfælde kan den ikke-finansielle modpart anvende proxy hedging gennem et nært forbundet instrument til at dække sin eksponering, f.eks. et instrument med et andet, men med hensyn til økonomisk adfærd nært forbundet underliggende aktiv. Desuden kan visse grupper af ikke-finansielle modparter, der via en enkelt enhed indgår OTC-derivataftaler for at afdække deres risiko i relation til gruppens overordnede risici, anvende makro- eller porteføljeafdækning. Sådanne OTC-derivataftaler af makro-, portefølje- eller proxy hedging-typen kan udgøre risikoafdækning i denne forordnings forstand og bør betragtes efter de kriterier, der gælder ved bestemmelsen af, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt reducerer risiciene.
(19)
En risiko kan udvikle sig i tidens løb, og for at sikre tilpasning til risikoens udvikling kan det være nødvendigt at erstatte OTC-derivataftaler, der oprindelig er gennemført for at begrænse risikoen i tilknytning til forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, ved at anvende yderligere OTC-derivataftaler. Afdækning af en risiko kan derfor opnås gennem en kombination af OTC-derivataftaler, herunder nye OTC-derivataftaler, der erstatter de OTC-derivataftaler, der ikke længere har tilknytning til den forretningsmæssige risiko eller likviditetsfinansieringsrisikoen.
(20)
Spektret af risici, der er direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, er meget bredt, og det er meget varierende afhængigt af de forskellige økonomiske sektorer. Risici i tilknytning til forretningsmæssige aktiviteter opstår typisk i forbindelse med input til en virksomheds produktionsfunktion samt produkter og tjenesteydelser, som virksomheden sælger eller leverer. Likviditetsfinansieringsaktiviteter vedrører typisk forvaltningen af en enheds kort- eller langsigtede finansiering, herunder dens gæld, og den måde, hvorpå den investerer de finansielle ressourcer, den skaber eller har, herunder likviditetsstyringen. Likviditetsfinansiering og forretningsmæssige aktiviteter kan være påvirket af samme risikofaktorer, f.eks. udenlandsk valuta, råvarepriser, inflation eller kreditrisiko. Da OTC-derivataftaler indgås for at afdække en bestemt risiko, bør det ved en analyse af de risici, der er direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, sikres, at disse risici defineres på en kohærent måde, der dækker begge aktiviteter. Det kan desuden have utilsigtede følger at adskille de to begreber, da - afhængigt af hvilken sektor ikke-finansielle modparter har aktiviteter i - en bestemt risiko vil blive afdækket enten inden for rammerne af likviditetsfinansiering eller inden for rammerne af forretningsmæssig aktivitet.
(21)
Clearinggrænseværdierne bør ganske vist fastsættes under hensyn til den systemiske relevans af de pågældende risici, men det bør også tages i betragtning, at de OTC-derivater, der reducerer risiciene, ikke indgår i beregningen af clearinggrænseværdierne, og at clearinggrænseværdierne giver mulighed for en undtagelse fra princippet om en clearingforpligtelse for de OTC-derivataftaler, der kan anses for ikke at være indgået til risikoafdækningsformål. Tærsklen for clearinggrænseværdierne bør nærmere bestemt tages op til regelmæssig revision og bør fastsættes efter klasse af OTC-derivataftaler. De klasser af OTC-derivater, der fastsættes med henblik på clearinggrænseværdierne, kan være forskellige for de klasser af OTC-derivater, der anvendes i forbindelse med clearingforpligtelsen. Ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne bør der tages behørigt hensyn til behovet for at have en enkelt indikator, der afspejler den systemiske relevans af summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivataktivklasse. De clearinggrænseværdier, der gælder for ikke-finansielle modparter, bør desuden være nemme at anvende.
(22)
Ved fastsættelsen af tærsklerne for clearinggrænseværdierne bør der tages hensyn til den systemiske relevans af summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivatklasse, jf. forordning (EU) nr. 648/2012. Det bør dog tages i betragtning, at disse nettopositioner og eksponeringer er forskellige fra en nettoeksponering for modparter under ét og aktivklasser under ét. I henhold til forordning (EU) nr. 648/2012 bør disse nettopositioner desuden lægges sammen for at bestemme de data, der skal tages i betragtning ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne. Det er den samlede bruttosum, der fremkommer ved sammenlægningen af disse nettopositioner, der bør tages i betragtning ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne. Den notionelle bruttoværdi, der fremkommer ved denne sammenlægning, bør anvendes som referenceværdi ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne.
(23)
Dertil kommer, at strukturen af ikke-finansielle modparters OTC-derivataktiviteter sædvanligvis fører til et lavt nettingniveau, da OTC-derivataftaler indgås i samme retning. Forskellen mellem summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivatklasse ville derfor være meget tæt på bruttoværdien af aftalerne. Som følge heraf og af forenklingshensyn bør bruttoværdien af OTC-derivataftaler anvendes som en gyldig tilnærmet værdi for det tal, der skal anvendes ved fastsættelsen af clearinggrænseværdien.
(24)
Da ikke-finansielle modparter, der ikke overskrider clearinggrænseværdien, ikke skal værdiansætte deres OTC-derivataftaler efter marking-to-market-princippet, vil det ikke være hensigtsmæssigt at anvende denne værdi til at fastsætte clearinggrænseværdierne, da dette ville indebære en stor byrde for ikke-finansielle modparter, der ikke vil stå i forhold til den risiko, der imødegås. Hvis den notionelle værdi af OTC-derivataftalerne anvendes i stedet, opnås en enkel metode, der er uafhængig af eksterne hændelser for ikke-finansielle modparter.
(25)
Hvis en af de værdier, der er fastsat for en OTC-derivatklasse, overskrides, bør dette have den virkning, at clearinggrænseværdien for alle klasser anses for overskredet, idet OTC-derivataftaler, der reducerer risiciene, ikke indgår i beregningen af clearinggrænseværdien, idet følgerne af at overskride clearinggrænseværdien ikke kun er knyttet til clearingforpligtelsen, men også vedrører risikoreduktionsteknikkerne, og idet praksis for de relevante forpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012 vedrørende ikke-finansielle modparter bør være enkel, i betragtning af at de fleste af dem er ukomplicerede.
(26)
For OTC-derivataftaler, der ikke cleares, bør der anvendes risikoreduktionsteknikker som f.eks. rettidig bekræftelse. Bekræftelsen af OTC-derivataftaler kan vedrøre en eller flere masteraftaler, masterbekræftelsesaftaler eller andre standardvilkår. Den kan have form af en elektronisk gennemført aftale eller et dokument underskrevet af begge modparter.
(27)
Det er vigtigt, at modparterne bekræfter vilkårene for deres transaktioner så hurtigt som muligt efter gennemførelsen heraf, navnlig når transaktionen gennemføres eller behandles elektronisk, således at man sikrer fælles forståelse og retssikkerhed med hensyn til vilkårene for transaktionen. Især modparter, der indgår ikke-standardiserede eller komplekse OTC-derivataftaler, kan være nødt til at indføre værktøjer for at overholde kravet om at bekræfte deres OTC-derivataftaler rettidigt. Rettidig bekræftelse indebærer også, at udviklingen i den relevante markedspraksis på dette område foregribes.
(28)
For yderligere at reducere risiciene gør porteføljeafstemning det muligt for hver modpart at foretage en indgående gennemgang af en portefølje af transaktioner som set af dennes modpart og dermed hurtigt at identificere eventuelle misforståelser af vigtige transaktionsvilkår. Sådanne vilkår bør omfatte værdien af hver transaktion og kan også omfatte andre relevante oplysninger som f.eks. ikrafttrædelsestidspunktet, det fastsatte forfaldstidspunkt, betalings- eller afviklingstidspunkter, aftalens notionelle værdi og valutaen for transaktionen, det underliggende instrument, modparternes positioner, bankdagskonventionen og relevante faste eller variable rentesatser i OTC-derivataftalen.
(29)
I betragtning af de forskellige risikoprofiler, og for at porteføljeafstemningen kan være en forholdsmæssig risikoreduktionsteknik, bør hyppigheden af afstemningen og størrelsen af den portefølje, der skal tages i betragtning, variere, alt efter hvilke modparter der er tale om. Der bør anvendes strengere krav for både finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, der overskrider clearinggrænseværdien, mens afstemningshyppighed bør være mindre for ikke-finansielle modparter, der ikke overskrider clearinggrænseværdien, uanset hvilken kategori disses modpart tilhører, og den mindre hyppige afstemning vil også være til gavn for modparten for så vidt angår den pågældende del af dennes portefølje.
(30)
Porteføljekomprimering kan også være et effektivt værktøj til risikoreduktion alt efter omstændighederne, f.eks. størrelsen af porteføljen over for en modpart, løbetiden, formålet og standardiseringsgraden af OTC-derivataftalerne. Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, der har en portefølje af OTC-derivataftaler, der ikke er clearet af en CCP, og som overstiger den tærskel, der er fastsat i denne forordning, bør have procedurer til at analysere muligheden for at anvende porteføljekomprimering, der gør det muligt for dem at reducere deres modpartskreditrisiko.
(31)
Formålet med tvistbilæggelse er at reducere risici i forbindelse med aftaler, der ikke cleares centralt. Når modparter indgår OTC-derivataftaler med hinanden, bør de have aftalt rammer for bilæggelse af tvister, der måtte opstå i tilknytning hertil. I disse rammer bør indgå bilæggelsesordninger som f.eks. tredjepartsmægling eller ordninger for indhentning af prisinformation på markedet. Hensigten med rammerne er at forhindre, at uløste tvister eskalerer og udsætter modparter for yderligere risici. Tvister bør identificeres og håndteres, og de bør offentliggøres på en egnet måde.
(32)
For at kunne fastlægge, under hvilke markedsvilkår marking-to-market-princippet ikke kan anvendes, er det nødvendigt at udpege inaktive markeder. Et marked kan være inaktivt af flere forskellige grunde, herunder hvis der ikke jævnligt finder markedstransaktioner sted på armslængdevilkår, idet på armslængdevilkår bør forstås som i regnskabsmæssig sammenhæng.
(33)
Denne forordning finder anvendelse på finansielle modparter og ikke-finansielle modparter over clearinggrænseværdien, og der er taget hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (4), som også indeholder krav, der skal opfyldes, når marking-to-model-princippet anvendes.
(34)
Udformningen af den model, der anvendes ved marking-to-model, kan udvikles internt eller eksternt, men for at sikre en tilstrækkelig grad af ansvarlighed tillægges ansvaret for at godkende modellen bestyrelsen eller et udvalg under en sådan bestyrelse.
(35)
Hvis modparter kan anvende undtagelsen for koncerninterne transaktioner efter en underretning herom til de kompetente myndigheder, men uden at afvente udløbet af disse kompetente myndigheders indsigelsesfrist, er det vigtigt at sikre, at de kompetente myndigheder får rettidige, hensigtsmæssige og tilstrækkelige oplysninger til at kunne vurdere, om de skal fremsætte indvendinger mod anvendelsen af undtagelsen.
(36)
Den forventede størrelse, mængde og hyppighed af koncerninterne OTC-derivataftaler kan fastslås på grundlag af modparternes tidligere koncerninterne transaktioner samt den påtænkte model og den fremtidige, forventede aktivitet.
(37)
Hvis modparter anvender en undtagelse for koncerninterne transaktioner, bør de offentliggøre oplysninger herom for at sikre gennemsigtighed over for markedsdeltagere og potentielle kreditorer. Dette er særlig vigtigt for modparters potentielle kreditorer, når de skal bedømme risici. Formålet med offentliggørelsen er at forebygge den misforståelse, at OTC-derivataftaler cleares centralt eller er omfattet af risikoreduktionsteknikker, hvis dette ikke er tilfældet.
(38)
Tidsrammen for at opnå rettidig bekræftelse kræver en tilpasningsindsats, herunder ændringer af markedspraksis og forbedring af it-systemer. Da der kan være forskel på, hvor hurtigt der kan opnås overholdelse af bestemmelserne, afhængigt af modpartskategori og OTC-derivaternes aktivklasse, vil man ved at fastsætte forskellige datoer for anvendelsen, der tager højde for disse forskelle, opnå en bedre tidsramme for bekræftelsen for de modparter og produkter, der kan være klar hurtigere.
(39)
Standarderne for porteføljeafstemning, porteføljekomprimering og tvistbilæggelse kræver, at modparterne indfører procedurer, politikker og processer og ændrer deres dokumentation, hvilket er tidkrævende. Ikrafttrædelsen af de dertil knyttede krav bør udskydes, således at modparterne får tid til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at overholde bestemmelserne.
(40)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(41)
I overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (5) har ESMA afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra ESMA's interessentgruppe for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i forordning (EU) nr. 1095/2010 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »indirekte kunde«: kunde til et clearingmedlems kunde
b) »indirekte clearingordning«: de aftaleforhold mellem den centrale modpart (CCP'en), clearingmedlemmet, et clearingmedlems kunde og den indirekte kunde, der giver et clearingmedlems kunde mulighed for at levere clearingtjenesteydelser til en indirekte kunde
c) »bekræftelse«: dokumentationen for, at modparterne er indforstået med alle vilkårene i en over-the-counter-derivataftale (OTC-derivataftale).
KAPITEL II
INDIREKTE CLEARINGORDNINGER
(Artikel 4, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 2
Strukturen af indirekte clearingordninger
1. Hvis et clearingmedlem er villigt til at muliggøre indirekte clearing, er det tilladt for et sådant clearingmedlems kunder at levere indirekte clearingtjenesteydelser til en eller flere af deres egne kunder, forudsat at clearingmedlemmets kunde er et godkendt kreditinstitut eller investeringsselskab eller et tilsvarende tredjelandskreditinstitut eller -investeringsselskab.
2. Aftalevilkårene for en indirekte clearingordning aftales mellem et clearingmedlems kunde og den indirekte kunde efter samråd med clearingmedlemmet om de aspekter, der kan have indflydelse på clearingmedlemmets aktiviteter. De skal omfatte aftalemæssige krav om, at kunden skal opfylde alle den indirekte kundes forpligtelser over for clearingmedlemmet. Disse krav vedrører kun transaktioner, der udspringer af den indirekte clearingordning, hvis anvendelsesområde skal fremgå klart af de indgåede aftaler.
Artikel 3
CCP'ers forpligtelser
1. CCP'er må ikke på indirekte clearingordninger anvende forretningspraksis, der hæmmer deres indgåelse på rimelige forretningsmæssige vilkår. Hvis et clearingmedlem anmoder herom, skal CCP'en føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på CCP'ens konti at skelne sine aktiver og positioner fra dem, som opbevares på vegne af kundens indirekte kunder.
2. CCP'er skal identificere, overvåge og forvalte væsentlige risici, der er forbundet med indirekte clearingordninger, og som kan påvirke CCP'ens modstandsdygtighed.
Artikel 4
Clearingmedlemmers forpligtelser
1. Clearingmedlemmer, der tilbyder at muliggøre indirekte clearingtjenesteydelser, skal gøre dette på rimelige forretningsmæssige vilkår. Uden at dette berører fortroligheden af indgåede aftaler med de enkelte kunder, skal clearingmedlemmerne offentliggøre de generelle vilkår, på hvilke de er villige til at muliggøre indirekte clearingtjenesteydelser. Disse vilkår kan omfatte operationelle minimumskrav for kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser.
2. Clearingmedlemmer skal, når de muliggør indirekte clearingordninger, gøre brug af en af følgende adskillelsesordninger efter kundens anvisninger:
a)
føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på clearingmedlemmets konti at skelne sine aktiver og positioner fra dem, som opbevares på vegne af kundens indirekte kunder
b)
føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på clearingmedlemmets konti at skelne de aktiver og positioner, som opbevares på vegne af en indirekte kunde, fra dem, som opbevares på vegne af andre indirekte kunder.
3. Kravet om at adskille aktiver og positioner hos clearingmedlemmet anses for opfyldt, hvis kravene i artikel 39, stk. 9, i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt.
4. Clearingmedlemmer skal indføre effektive procedurer til at håndtere misligholdelse hos en kunde, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser. Disse procedurer skal omfatte en pålidelig ordning for overførsel af positionerne og aktiverne til en alternativ kunde eller et alternativt clearingmedlem, med forbehold af de indirekte kunders samtykke. En kunde eller et clearingmedlem er ikke forpligtet til at acceptere disse positioner, medmindre kunden eller clearingmedlemmet på forhånd har indgået aftale herom.
5. Clearingmedlemmer skal desuden sikre, at deres procedurer giver mulighed for hurtig likvidation af indirekte kunders aktiver og positioner og for, at de kan betale alle skyldige beløb til de indirekte kunder efter kundens misligholdelse.
6. Clearingmedlemmer skal identificere, overvåge og forvalte risici, der måtte opstå ved muliggørelse af indirekte clearingordninger, herunder ved hjælp af oplysninger stillet til rådighed af kunder i henhold til artikel 4, stk. 3. Clearingmedlemmer skal indføre effektive interne procedurer for at sikre, at disse oplysninger ikke anvendes til forretningsmæssige formål.
Artikel 5
Kunders forpligtelser
1. Kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, skal føre særskilte fortegnelser og konti, som sætter dem i stand til skelne mellem deres egne aktiver og positioner og sådanne, som opbevares på vegne af deres indirekte kunder. De skal tilbyde indirekte kunder et valg mellem de alternatitve adskillelsesordninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, og skal sikre, at indirekte kunder er fuldt orienteret om de risici, som hver adskillelsesordning indebærer. De oplysninger, som kunderne giver indirekte kunder, skal indbefatte oplysninger om ordninger til overførsel af positioner og konti til alternative kunder.
2. Kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, skal anmode clearingmedlemmet om at åbne en særskilt konto hos CCP'en. Kontoen må udelukkende anvendes til at opbevare clearingmedlemmets indirekte kunders aktiver og positioner.
3. Kunder skal give clearingmedlemmet tilstrækkelige oplysninger til at identificere, overvåge og forvalte risici, der er forbundet med at muliggøre indirekte clearingordninger. I tilfælde af kunders misligholdelse skal alle oplysninger, som disse har om deres indirekte kunder, straks stilles til rådighed for clearingmedlemmet.
KAPITEL III
UNDERRETNING AF ESMA MED HENBLIK PÅ CLEARINGFORPLIGTELSEN
(Artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 6
Oplysninger, der skal være indeholdt i underretningen
1. Underretningen vedrørende clearingforpligtelsen skal indeholde følgende oplysninger:
a)
angivelse af klassen af OTC-derivataftaler
b)
angivelse af OTC-derivataftalerne inden for klassen af OTC-derivataftaler
c)
øvrige oplysninger, der skal være indeholdt i det offentlige register i henhold til artikel 8
d)
yderligere kendetegn, der er nødvendige for at skelne OTC-derivataftaler inden for klassen af OTC-derivataftaler fra OTC-derivataftaler uden for den pågældende klasse
e)
dokumentation for standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler
f)
oplysninger om klassen af OTC-derivataftalers volumen
g)
oplysninger om likviditeten for klassen af OTC-derivataftaler
h)
dokumentation for, at markedsdeltagerne har adgang til fair, pålidelige og generelt accepterede prisfastsættelsesoplysninger for aftaler i klassen af OTC-derivataftaler
i)
dokumentation for virkningen af clearingforpligtelsen på markedsdeltagernes adgang til prisfastsættelsesoplysninger.
2. Med henblik på vurdering af den eller de datoer, hvor clearingforpligtelsen får virkning, herunder en eventuel indfasning og de kategorier af modparter, der er omfattet af clearingforpligtelsen, skal underretningen vedrørende clearingforpligtelsen indeholde:
a)
oplysninger, der er relevante for vurderingen af den forventede volumen af klassen af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen
b)
dokumentation for CCP'ens evne til at håndtere den forventede volumen af klassen af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen, og til at forvalte den risiko, der er forbundet med clearingen af den relevante klasse af OTC-derivataftaler, herunder gennem clearingordninger med direkte og indirekte kunder
c)
den type og det antal modparter, som er aktive og forventes at være aktive på markedet for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen
d)
en oversigt over de forskellige opgaver, der skal udføres, før clearing med CCP'en kan påbegyndes, herunder en angivelse af, hvor lang tid der kræves til hver opgave
e)
oplysninger om risikostyring samt retlig og operationel kapacitet for den række af modparter, der er aktive på markedet for den relevante OTC-derivatklasse, hvis denne bliver omfattet af clearingforpligtelsen.
3. Oplysningerne om volumen og likviditet skal for klassen af OTC-derivataftaler og for hver derivataftale inden for klassen indeholde de relevante markedsoplysninger, herunder historiske data og aktuelle data samt enhver ændring, der forventes, hvis klassen af OTC-derivataftaler bliver omfattet af clearingforpligtelse, herunder:
a)
antal transaktioner
b)
volumen i alt
c)
åbne aftaler i alt
d)
ordredybden, herunder det gennemsnitlige antal ordrer og indhentninger af pristilbud
e)
spreadstørrelsen
f)
likviditetsforanstaltninger under stressede markedsforhold
g)
likviditetsforanstaltninger for gennemførelse af procedurer i tilfælde af misligholdelse.
4. Oplysningerne om standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, jf. stk. 1, litra e), skal for klassen af OTC-derivataftaler og for hver derivataftale inden for klassen omfatte oplysninger om den daglige referencepris samt antallet af dage pr. år med en referencepris, der anses for pålidelig, i løbet af de foregående 12 måneder.
KAPITEL IV
KRITERIER FOR BESTEMMELSE AF DE KLASSER AF OTC-DERIVATAFTALER, SOM ER OMFATTET AF CLEARINGFORPLIGTELSEN
(Artikel 5, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 7
Kriterier, der skal vurderes af ESMA
1. I forbindelse med standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) tage følgende i betragtning:
a)
hvorvidt aftalevilkårene for den relevante klasse af OTC-derivataftaler indbefatter fælles juridisk dokumentation, herunder masternettingaftaler, definitioner, standardvilkår og -bekræftelser, som fastsætter aftalespecifikationer, der sædvanligvis anvendes af modparter
b)
hvorvidt de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler er omfattet af automatiseret efterhandelsbehandling og behandling af livscyklushændelser, der håndteres ensartet efter en tidsplan, som der er almindelig enighed om blandt modparter.
2. I forbindelse med volumen og likviditet for den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal ESMA tage følgende i betragtning:
a)
hvorvidt CCP'ens margener eller finansielle krav vil stå i et rimeligt forhold til den risiko, som clearingforpligtelsen har til formål at reducere
b)
stabiliteten af markedets størrelse og dybde for produktet over tid
c)
sandsynligheden for, at markedsspredningen forbliver tilstrækkelig stor i tilfælde af et clearingmedlems misligholdelse
d)
transaktionernes antal og værdi.
3. I forbindelse med adgangen til fair, pålidelige og generelt accepterede prisfastsættelsesoplysninger i den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal ESMA tage i betragtning, om markedsdeltagerne har nem adgang til de oplysninger, der er nødvendige til nøjagtig prisfastsættelse af aftalerne inden for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, på rimelige forretningsmæssige vilkår, og hvorvidt der fortsat vil være nem adgang til dem, hvis den relevante klasse af OTC-derivataftaler blev omfattet af clearingforpligtelsen.
KAPITEL V
OFFENTLIGT REGISTER
(Artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 8
Oplysninger, der skal indgå i ESMA's register
1. ESMA's offentlige register skal for hver klasse af OTC-derivataftaler, der er omfattet af clearingforpligtelsen, indeholde oplysninger om:
a)
OTC-derivataftalernes aktivklasse
b)
OTC-derivataftalernes type inden for klassen
c)
de underliggende aktiver for OTC-derivataftalerne inden for klassen
d)
for så vidt angår underliggende aktiver, der er finansielle instrumenter, en angivelse af, hvorvidt der ved det underliggende aktiv er tale om et enkelt finansielt instrument eller en enkelt udsteder eller et indeks eller en portefølje
e)
for andre underliggende aktiver, en angivelse af det underliggende aktivs kategori
f)
de notionelle valutaer og afviklingsvalutaerne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
g)
løbetiderne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
h)
afviklingsbetingelserne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
i)
betalingshyppigheden for OTC-derivataftalerne inden for klassen
j)
produktidentifikatoren for den relevante klasse af OTC-derivataftaler
k)
andre kendetegn, der er nødvendige for at skelne den ene aftale i den relevante klasse af OTC-derivataftaler fra den anden.
2. I forbindelse med CCP'er, der har tilladelse eller er anerkendt med henblik på clearingforpligtelsen, skal ESMA's offentlige register for hver CCP indeholde oplysninger om:
a)
identifikationskoden, jf. artikel 3 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012 (6)
b)
det fulde navn
c)
etableringsland
d)
den kompetente myndighed udpeget i henhold til artikel 22 i forordning (EU) nr. 648/2012.
3. I forbindelse med de datoer, hvor clearingforpligtelsen får virkning, herunder en eventuel indfasning, skal ESMA's offentlige register indeholde oplysninger om:
a)
de kategorier af modparter, som hver indfasningsperiode finder anvendelse på
b)
andre vilkår, der kræves i henhold til de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, for at indfasningsperioden finder anvendelse.
4. ESMA's offentlige register skal indeholde henvisninger til de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, og i henhold til hvilke clearingforpligtelsen er blevet indført.
5. I forbindelse med den CCP, som den kompetente myndighed har givet underretning om til ESMA, skal det offentlige register som minimum indeholde oplysninger om:
a)
CCP'ens identitet
b)
aktivklassen for de OTC-derivataftaler, der gives underretning om
c)
typen af OTC-derivataftaler
d)
underretningsdatoen
e)
den underrettende kompetente myndigheds identitet.
KAPITEL VI
FRAGMENTERING AF LIKVIDITETEN
(Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 9
Præcisering af begrebet fragmentering af likviditeten
1. Fragmentering af likviditeten anses for at finde sted, hvis deltagerne i en handelsplads ikke er i stand til at indgå en transaktion med en eller flere deltagere i den pågældende handelsplads, fordi der ikke er clearingordninger, som alle deltagere har adgang til.
2. En CCP's adgang til en handelsplads, som allerede betjenes af en anden CCP, anses ikke for at indebære likviditetsfragmentering inden for handelspladsen, hvis alle deltagerne i handelspladsen, uden at der er behov for at pålægge clearingmedlemmerne af den allerede betjenende CCP et krav om at blive medlemmer af den anmodende CCP, kan cleare, direkte eller indirekte, gennem:
a)
enten mindst én fælles CCP
b)
eller clearingordninger etableret af CCP'erne.
3. Ordningerne til opfyldelse af de i stk. 2, litra a) eller b), nævnte betingelser skal etableres, før den anmodende CCP påbegynder levering af clearingtjenesteydelser til den relevante handelsplads.
4. Adgang til en fælles CCP som omhandlet i stk. 2, litra a), kan etableres gennem to eller flere clearingmedlemmer eller to eller flere kunder eller gennem indirekte clearingordninger.
5. Clearingordninger som omhandlet i stk. 2, litra b), kan omfatte ordninger vedrørende overførsel af transaktioner, der gennemføres af sådanne markedsdeltagere, til clearingmedlemmer af andre CCP'er. Selv om en CCP's adgang til en handelsplads ikke bør kræve interoperabilitet, kan en interoperabilitetsordning, der er indgået af de relevante CCP'er og godkendt af de relevante kompetente myndigheder, anvendes til at opfylde kravet om adgang til fælles clearingordninger.
KAPITEL VII
IKKE-FINANSIELLE MODPARTER
Artikel 10
(Artikel 10, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Kriterier til bestemmelse af, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt reducerer risici
1. En OTC-derivataftale skal objektivt kunne måles til at reducere risici direkte tilknyttet den ikke-finansielle modparts eller den pågældende koncerns forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, hvis den i sig selv eller i kombination med andre derivataftaler og direkte eller gennem nært forbundne instrumenter opfylder et af følgende kriterier:
a)
den dækker risici, der skyldes den potentielle ændring i værdien af aktiver, tjenester, input, produkter, råvarer eller forpligtelser, som den ikke-finansielle modpart eller dennes koncern ejer, fremstiller, producerer, behandler, yder, indkøber, markedsfører, lejer, sælger eller påtager sig eller med rimelighed forventer at eje, fremstille, producere, behandle, yde, indkøbe, markedsføre, leje, sælge eller påtage sig som led i det normale forretningsforløb
b)
den dækker risici i forbindelse med den potentielle direkte virkning af udsving i rentesatser, inflationsrater, valutakurser eller kreditrisiko på værdien af de i litra a) omhandlede aktiver, tjenester, input, produkter, råvarer eller forpligtelser
c)
den udgør en risikoafdækningsaftale i henhold til International Financial Reporting Standards (IFRS), der er vedtaget i medfør af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (7).
Artikel 11
(Artikel 10, stk. 4, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Clearinggrænseværdier
Tærsklerne for clearinggrænseværdierne med henblik på clearingforpligtelsen er:
a)
1 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-kreditderivataftaler
b)
1 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-aktiederivataftaler
c)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-rentederivataftaler
d)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-valutaderivataftaler
e)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-råvarederivataftaler og andre OTC-derivataftaler, der ikke falder ind under litra a)-d).
KAPITEL VIII
RISIKOREDUKTIONSTEKNIKKER FOR OTC-DERIVATAFTALER, DER IKKE CLEARES GENNEM EN CCP
Artikel 12
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Rettidig bekræftelse
1. OTC-derivataftaler, der indgås mellem finansielle modparter eller ikke-finansielle modparter som omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, og som ikke cleares af en CCP, skal, om muligt ad elektronisk vej, bekræftes hurtigst muligt og senest:
a)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås senest den 28. februar 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
b)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 28. februar 2014: inden slutningen af bankdagen efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
c)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den tredje bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
d)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
e)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af bankdagen efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen.
2. OTC-derivataftaler, der indgås med en ikke-finansiel modpart, som omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, skal, om muligt ad elektronisk vej, bekræftes hurtigst muligt og senest:
a)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den femte bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
b)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den tredje bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
c)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
d)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den syvende bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
e)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den fjerde bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
f)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen.
3. Hvis en transaktion som omhandlet i stk. 1 eller 2 indgås efter kl. 16.00 lokal tid eller med en modpart, der befinder sig i en anden tidszone, der ikke giver mulighed for bekræftelse inden den fastsatte frist, skal bekræftelsen ske så hurtigt som muligt og senest en bankdag efter den i stk. 1 eller 2 fastsatte frist, alt efter det enkelte tilfælde.
4. Finansielle modparter skal råde over den nødvendige procedure til på månedlig basis til den kompetente myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 48 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (8), at indberette antallet af ubekræftede OTC-derivattransaktioner som omhandlet i stk. 1 og 2, der har været udestående i over fem bankdage.
Artikel 13
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Porteføljeafstemning
1. Finansielle og ikke-finansielle modparter i en OTC-derivataftale skal med hver af deres modparter skriftligt eller ad hermed ligestillet elektronisk vej indgå aftale om ordningerne vedrørende porteføljeafstemning. En sådan aftale skal indgås, før OTC-derivataftalen indgås.
2. Porteføljeafstemning foretages af modparterne i OTC-derivataftalerne indbyrdes eller af en kvalificeret tredjepart, der har fået bemyndigelse hertil af en modpart. Porteføljeafstemningen skal omfatte de væsentlige handelsvilkår, der kendetegner hver enkelt OTC-derivataftale, og skal omfatte mindst værdiansættelsen af hver aftale i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012.
3. For tidligt at identificere eventuelle uoverensstemmelser vedrørende et væsentligt vilkår i OTC-derivataftalen, herunder dens værdiansættelse, skal der foretages porteføljeafstemning:
a)
for finansielle modparter eller ikke-finansielle modparter, jf. artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012:
i)
hver bankdag, hvis der udestår 500 OTC-derivataftaler eller derover mellem modparterne
ii)
en gang om ugen hvis der udestår mellem 51 og 499 OTC-derivataftaler mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i ugens løb
iii)
en gang i kvartalet, hvis der udestår 50 OTC-derivataftaler eller derunder mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i kvartalets løb.
b)
for ikke-finansielle modparter, der ikke er omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012:
i)
en gang i kvartalet, hvis der udestår over 100 OTC-derivataftaler mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i kvartalets løb
ii)
en gang om året, hvis der udestår 100 OTC-derivataftaler eller derunder mellem modparterne.
Artikel 14
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Porteføljekomprimering
Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, som med en modpart har 500 udestående OTC-derivataftaler eller derover, som ikke er clearet centralt, skal have procedurer til regelmæssigt og mindst to gange om året at analysere muligheden for at foretage en porteføljekomprimering for at reducere deres modpartskreditrisiko og til at foretage en sådan porteføljekomprimering.
Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter skal sikre, at de over for den relevante kompetente myndighed kan fremsætte en rimelig og gyldig forklaring på, at de har konkluderet, at det ikke er hensigtsmæssigt med en porteføljekomprimering.
Article 15
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bilæggelse af tvister
1. Når finansielle modparter og ikke-finansielle modparter indgår OTC-derivataftaler med hinanden, skal de have opnået enighed om detaljerede procedurer og processer vedrørende:
a)
identificering, registrering og overvågning af tvister i relation til anerkendelse eller værdiansættelse af aftalen og til udveksling af sikkerhedsstillelse mellem modparterne. Disse procedurer skal som minimum registrere, hvor længe tvisten har været udestående, modparten og det beløb, som tvisten vedrører
b)
bilæggelse af tvister inden for en rimelig tidsfrist med en særlig procedure for tvister, der ikke er løst inden for fem bankdage.
2. Finansielle modparter skal til den kompetente myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 48 i direktiv 2004/39/EF, indberette alle tvister mellem modparter i forbindelse med en OTC-derivataftale, dens værdiansættelse eller udvekslingen af sikkerhedsstillelse til et beløb, respektive en værdi, af over 15 mio. EUR, der har været udestående i mindst 15 bankdage.
Artikel 16
(Artikel 11, stk. 14, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Markedsvilkår, der forhindrer anvendelse af marking-to-market-princippet
1. Markedsvilkår, der forhindrer anvendelse af marking-to-market-princippet på en OTC-derivataftale, skal anses for at gøre sig gældende i følgende situationer:
a)
hvis markedet er inaktivt
b)
hvis spektret af rimelige og fair værdiansættelsesestimater er bredt og sandsynligheden af de forskellige estimater ikke kan bedømmes på et rimeligt grundlag.
2. Et marked for en OTC-derivataftale anses for at være inaktivt, hvis der ikke umiddelbart og regelmæssigt stilles priser, og hvis de tilgængelige priser ikke repræsenterer faktiske og regelmæssigt forekommende markedstransaktioner på armslængdevilkår.
Artikel 17
(Artikel 11, stk. 14, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Kriterier for anvendelse af marking-to-model-princippet
Finansielle og ikke-finansielle modparter skal for at kunne anvende marking-to-model-princippet have en model, der:
a)
indbefatter alle faktorer, som modparter ville tage hensyn til ved prisstillelse, herunder anvendelse i videst muligt omfang af marking-to-market-oplysninger
b)
er i overensstemmelse med anerkendte økonomiske metodologier for prisfastsættelse af finansielle instrumenter
c)
er afstemt og testet for sin validitet under anvendelse af priser fra observerbare aktuelle markedstransaktioner i samme finansielle instrument eller ud fra observerbare markedsdata
d)
er valideret og bliver overvåget uafhængigt af en anden afdeling end den afdeling, der påtager sig risikoen
e)
dokumenteres og godkendes behørigt af bestyrelsen, nærmere bestemt så hyppigt som nødvendigt i forbindelse med væsentlige ændringer og mindst en gang om året. Denne godkendelse kan uddelegeres til et udvalg.
Artikel 18
(Artikel 11, stk. 14, litra c), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bestemmelser om underretningen af den kompetente myndighed om koncerninterne transaktioner
1. Ansøgningen til eller underretningen af den kompetente myndighed vedrørende koncerninterne transaktioner skal være skriftlig og indeholde oplysninger om:
a)
de retlige modparter i transaktionerne, herunder deres identifikationskode, jf. artikel 3 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012
b)
de selskabsmæssige relationer mellem modparterne
c)
de underliggende aftalemæssige relationer mellem parterne
d)
kategorien af koncernintern transaktion, jf. artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 2, litra a)-d), i forordning (EU) nr. 648/2012
e)
de transaktioner, for hvilke modparten ønsker en undtagelse, herunder:
i)
OTC-derivataftalernes aktivklasse
ii)
typen af OTC-derivataftaler
iii)
typen af underliggende aktiver
iv)
de notionelle valutaer og afviklingsvalutaerne
v)
de forskellige løbetider i aftalen
vi)
afviklingstypen
vii)
forventet størrelse, volumen og hyppighed af OTC-derivataftaler pr. år.
2. Som led i ansøgningen til eller underretningen af den relevante kompetente myndighed skal modparter også indgive supplerende oplysninger til dokumentation af, at betingelserne i artikel 11, stk. 6-10, i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt. Dokumentationen til støtte herfor skal omfatte kopier af dokumenterede risikostyringsprocedurer, oplysninger om transaktionshistorik og kopier af de relevante aftaler mellem parterne; den kompetente myndighed kan derudover anmode om en juridisk udtalelse.
Artikel 19
(Artikel 11, stk. 14, litra d), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bestemmelser om underretningen af ESMA om koncerninterne transaktioner
1. Den kompetente myndighed skal skriftligt give ESMA nærmere underretning om den koncerninterne transaktion:
a)
inden en måned efter modtagelsen af underretningen, hvis der er tale om en underretning i henhold til artikel 11, stk. 7, eller artikel 11, stk. 9, i forordning (EU) nr. 648/2012
b)
inden en måned fra det tidspunkt, hvor afgørelsen fremsendes til modparten, hvis der er tale om en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i henhold til artikel 11, stk. 6, 8 eller 10, i forordning (EU) nr. 648/2012.
2. Underretningen til ESMA skal indeholde:
a)
de i artikel 18 anførte oplysninger
b)
oplysning om, hvorvidt der er tale om en positiv eller negativ afgørelse
c)
hvis afgørelsen er positiv:
i)
et resumé af begrundelsen for, at betingelserne i artikel 11, stk. 6, 7, 8, 9 eller 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, alt efter det enkelte tilfælde, anses for opfyldt
ii)
oplysning om, hvorvidt undtagelsen er en fuldstændig undtagelse eller en delvis undtagelse, hvis der er tale om en underretning i tilknytning til artikel 11, stk. 6, 8 eller 10, i forordning (EU) nr. 648/2012
d)
hvis afgørelsen er negativ:
i)
en redegørelse for, hvilke af betingelserne i artikel 11, stk. 6, 7, 8, 9 eller 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, alt efter det enkelte tilfælde, der ikke er opfyldt
ii)
et resumé af begrundelsen for, at disse betingelser ikke anses for opfyldt.
Artikel 20
(Artikel 11, stk. 14, litra d), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Offentliggørelse af oplysninger om undtagelser for koncerninterne transaktioner
De oplysninger, der skal offentliggøres om undtagelser for koncerninterne transaktioner, skal omfatte:
a)
de retlige modparter i transaktionerne, herunder deres identifikationskode, jf. artikel 3 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012
b)
de selskabsmæssige relationer mellem modparterne
c)
hvorvidt der er tale om en fuldstændig eller delvis undtagelse
d)
det notionelle samlede beløb for de OTC-derivataftaler, for hvilke undtagelsen vedrørende koncerninterne transaktioner gælder.
Artikel 21
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13, 14 og 15 finder anvendelse fra seks måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
A BIZOTTSÁG 149/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. december 19.)
a 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a közvetett elszámolási megállapodásokról, az elszámolási kötelezettségről, a nyilvános jegyzékről, a kereskedési helyszínhez való hozzáférésről, a nem pénzügyi szerződő felekről és a nem központi szerződő fél által elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek tekintetében alkalmazott kockázatcsökkentési technikákról szóló szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1)
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 4. cikke (4) bekezdésére, 5. cikke (1) bekezdésére, 6. cikke (4) bekezdésére, 8. cikke (5) bekezdésére, 10. cikke (4) bekezdésére és 11. cikke (14) bekezdésére,
mivel:
(1)
Keretbe kell foglalni az elszámolási kötelezettségre, annak alkalmazására, a kötelezettség alóli esetleges mentességekre és az abban az esetben alkalmazandó kockázatcsökkentési technikákra vonatkozó szabályokat, ha a központi szerződő fél igénybevételével történő elszámolás nem lehetséges. Annak érdekében, hogy biztosítva legyen az egyszerre hatályba lépő rendelkezések koherenciája, továbbá, hogy az érdekelt felek - és különösen a rendelkezések betartására kötelezettek - számára könnyebb legyen az átfogó kép kialakítása és a rendelkezésekhez való hozzáférés, célszerű a 648/2012/EU rendelet II. címe által előírt szabályozási technikai standardok legtöbbjét egyetlen rendeletbe foglalni.
(2)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek piacának globális jellegére való tekintettel a rendelet figyelembe veszi a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekre és a kötelező elszámolásra vonatkozó nemzetközi útmutatásokat és ajánlásokat, valamint a más joghatóságok által kidolgozott kapcsolódó szabályokat. Az elszámolási kötelezettség megállapítására vonatkozó szabályozási keret többek között figyelembe veszi az Értékpapírfelügyeletek Nemzetközi Szervezete által közzétett kötelező elszámolási követelményeket. Ez a lehetőségekhez mérten támogatni fogja a többi joghatóság által alkalmazott megközelítésekkel való konvergenciát.
(3)
A 648/2012/EU rendeletből származó korlátozott számú fogalom egyértelmű meghatározása, továbbá ezen technikai standard megalkotásához szükséges technikai kifejezések pontosítása céljából néhány fogalmat definiálni kell.
(4)
A közvetett elszámolási megállapodások nem tehetik ki a központi szerződő felet, a klíringtagot, az ügyfelet vagy a közvetett ügyfelet további partnerkockázatoknak, továbbá a közvetett ügyfél eszközeinek és pozícióinak megfelelő szintű védelemben kell részesülniük. Következésképp elengedhetetlen, hogy a közvetett elszámolási megállapodások minden típusa megfeleljen az említettek biztonságát garantáló minimumfeltételeknek. Ebből a célból a közvetett elszámolási megállapodás által érintett feleket külön kötelezettségek alá kell vonni. Az ilyen megállapodások túlmutatnak a közvetett ügyfelek és a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó klíringtagok ügyfelei közötti szerződéses kapcsolatokon.
(5)
A 648/2012/EU rendelet értelmében a központi szerződő félnek a fizetési és értékpapír-elszámolási rendszerekben az elszámolások véglegességéről szóló, 1998. május 19-i 98/26/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) szerint minősített rendszernek kell lennie. Ez azt jelenti, hogy a központi szerződő felek klíringtagjainak az említett irányelv szerinti résztvevőknek kell minősülniük. Annak érdekében tehát, hogy a közvetett ügyfelek ugyanolyan szintű védelemben részesüljenek, mint amilyenben az ügyfelek a 648/2012/EU rendelet alapján, biztosítani kell, hogy a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelek hitelintézetek, befektetési vállalkozások vagy azokkal egyenértékű, harmadik országbeli hitelintézetek vagy befektetési vállalkozások legyenek.
(6)
Annak biztosítása érdekében, hogy nemteljesítés esetére a közvetett ügyfelek ugyanolyan szintű védelemben részesülhessenek, mint a közvetlen ügyfelek, közvetett elszámolási megállapodásokat kell kidolgozni. Egy közvetett elszámolási megállapodást lehetővé tevő klíringtag kiesése esetén a közvetett ügyfeleket is be kell venni az ügyfélpozícióknak a 648/2012/EU rendelet 39. és 48. cikkében meghatározott hordozhatósági követelmények alapján alternatív klíringtagra történő átruházásába. A közvetett elszámolási megállapodásokban megfelelő biztosítékokról kell gondoskodni az ügyfél-nemteljesítés esetére is, és ezeknek támogatniuk kell a közvetett ügyfelek pozícióinak alternatív elszámolási szolgáltatóra való átruházását.
(7)
Tekintettel arra, hogy az elszámolási megállapodások kapcsán különleges kockázatok merülhetnek fel, a közvetett elszámolási megállapodásban érintett valamennyi félnek - köztük a klíringtagoknak és a központi szerződő feleknek - folyamatosan be kell azonosítania, nyomon kell követnie és kezelnie kell a megállapodással összefüggésben felmerülő esetleges kockázatokat. Ebben az összefüggésben különösen fontos a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelek és az ezeket a szolgáltatásokat lehetővé tevő klíringtagok közötti megfelelő információmegosztás. A klíringtagok az ügyfelektől származó információkat kizárólag kockázatkezelési célokra használhatják fel, és meg kell előzni az üzletileg érzékeny információkkal való visszaéléseket; ennek jegyében például az összeférhetetlenségek elkerülése érdekében hatékonyan el kell választani a pénzügyi intézmények különböző üzletágait.
(8)
Amikor az illetékes hatóság a központi szerződő fél számára a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek valamely kategóriájának elszámolását engedélyezi, az illetékes hatóságnak értesítenie kell az Európai Értékpapírpiaci Hatóságot (EÉPH). Az értesítésben az EÉPH értékelési folyamatának elvégzéséhez szükséges részletes információkat, többek között a likviditásra és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára vonatkozó információkat kell közölni. Jóllehet az információ az illetékes hatóságtól áramlik az EÉPH felé, eredendően az engedélyezést kérő központi szerződő félnek kell megadnia az előírt információkat az illetékes hatóság részére, amely ezután kiegészítheti azokat.
(9)
Jóllehet az illetékes hatóság által az EÉPH részére az elszámolási kötelezettség miatt küldendő értesítésben szerepeltetendő információk - különösen új termékek esetében - nem feltétlenül állnak rendelkezésre, a rendelkezésre álló becsléseket meg kell adni, és ezzel együtt egyértelműen jelezni kell, hogy milyen feltételezésekkel éltek. Az értesítésnek a szerződő felekre vonatkozó információkat is kell tartalmaznia: például a szerződő felek típusát és számát, a központi szerződő fél általi elszámolás megkezdéséhez szükséges lépéseket, a szerződő felek jogi és működési kapacitására, illetve kockázatkezelési keretére vonatkozó információkat kell tartalmaznia annak érdekében, hogy az EÉPH értékelni tudja azt, hogy az aktív szerződő felek képesek-e piaci fennakadás nélkül eleget tenni az elszámolási kötelezettségnek.
(10)
Az illetékes hatóság által az EÉPH részére küldött értesítésben meg kell adni a szabványosítás fokával, a likviditással és az árinformációk elérhetőségével kapcsolatos információkat ahhoz, hogy az EÉPH meg tudja ítélni, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriája elszámolási kötelezettség alá tartozik-e. A származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosítására vonatkozó kritériumok a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozó gazdasági feltételek szabványosítását jelző mutató, hiszen a szerződéses feltételek és a működési folyamatok csak akkor szabványosíthatók, ha az említett gazdasági feltételek is szabványosítottak. A likviditásra és az árinformációk elérhetőségére vonatkozó kritériumokat az EÉPH az illetékes hatóság által alkalmazottól eltérő szempontok alapján vizsgálja a központi szerződő fél engedélyezésekor. Ebben a kontextusban a likviditást tágabb értelemben vizsgálják, és ez különbözik az elszámolási kötelezettség alkalmazása utáni likviditástól. Az a tény például, hogy az adott ügylet kellőképpen likvid ahhoz, hogy azt egy központi szerződő fél számolja el, nem feltétlenül jelenti azt, hogy elszámolási kötelezettség alá tartozik. Az EÉPH által végzett értékelés nem másolhatja vagy ismételheti meg az illetékes hatóság által már elvégzett felülvizsgálatot.
(11)
Az elszámolási kötelezettség céljából az illetékes hatóság által közölt információnak lehetővé kell tennie az EÉPH számára az árazási információk elérhetőségének értékelését. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy egy központi szerződő félnek az árazási információkhoz adott időpontban meglévő hozzáférése nem jelenti azt, hogy a piaci szereplők a jövőben is hozzá fognak tudni férni az árazási információkhoz. Következésképpen az a tény, hogy a központi szerződő félnek hozzáférése van a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek bizonyos kategóriáihoz tartozó származtatott ügyletek elszámolási kockázatainak kezeléséhez szükséges árinformációkhoz, még nem jelenti automatikusan azt, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek szóban forgó kategóriája elszámolási kötelezettség alá tartozik.
(12)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási kötelezettség alá eső kategóriáit tartalmazó, az EÉPH által összeállított jegyzékben szerepeltetendő információk részletezettségének szintje attól függ, hogy ezek az információk mennyire relevánsak a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáinak beazonosítása szempontjából. Ennek eredményeképp a jegyzékben szerepeltett információk részletezettsége a tőzsdén kívüli ügyletek különböző kategóriái szerint eltérő lehet.
(13)
Valamely kereskedési helyszínhez több központi szerződő fél hozzáférésének lehetővé tételével szélesedhet a résztvevők hozzáférése, ezáltal pedig bővülhet a teljes likviditás. E körülményekre való tekintettel mindazonáltal szükséges a likviditási források széttöredezettségének fogalmát adott kereskedési helyszínre vonatkozóan meghatározni arra az esetre, ha az veszélyeztetheti a piacok zökkenőmentes és rendes működését a pénzügyi eszközök azon kategóriája tekintetében, amelyre vonatkozóan a kérést benyújtották.
(14)
Az azon kereskedési helyszín illetékes hatósága által, amelyhez a központi szerződő fél hozzáférést kért, valamint a központi szerződő fél illetékes hatósága által végzett értékelést azon mechanizmusokra kell alapozni, amelyek az adott kereskedési helyszín tekintetében rendelkezésre állnak a likviditási források széttöredezésének megelőzése céljából.
(15)
A likviditási források széttöredezésének megelőzése érdekében az adott kereskedési helyszín valamennyi résztvevőjének képesnek kell lennie az egymás között végrehajtott összes ügylet elszámolására. Nem lenne azonban arányos azt előírni egy meglévő központi szerződő fél összes klíringtagja számára, hogy váljanak egy ilyen kereskedési helyszínt kiszolgáló bármely másik központi szerződő fél klíringtagjává is. A likviditási források széttöredezési kockázatának korlátozása érdekében azokban az esetekben, amikor vannak olyan szereplők, amelyek mindkét központi szerződő félnek klíringtagjai, ezek lebonyolíthatják az átruházást és a két központi szerződő fél által külön-külön kiszolgált piaci résztvevők által végrehajtott ügyletek elszámolását. Mindazonáltal biztosítani kell azt, hogy valamely központi szerződő félnek egy kereskedési helyhez való hozzáférésre vonatkozó kérése ne vezessen a likviditási források oly módon történő széttöredezéséhez, hogy az megnövelné a meglévő központi szerződő fél kockázati kitettségét.
(16)
A 648/2012/EU rendelet 8. cikkének (4) bekezdése értelmében egy központi szerződő félnek a kereskedési helyszínhez való hozzáférésre vonatkozó kérése nem igényelhet interoperabilitást, következésképpen ez a rendelet nem írja elő az interoperabilitást a likviditási források széttöredezettségére adható egyetlen lehetséges megoldásként. A rendelet ugyanakkor nem zárja ki azt, hogy a központi szerződő felek önkéntes alapon ilyen megállapodás részeseivé váljanak, ha a megállapodáshoz szükséges feltételek biztosítottak.
(17)
Annak megállapításához, hogy melyik tőzsdén kívüli származtatott ügylet mérsékli objektíve az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatokat, a nem pénzügyi szerződő felek az e rendeletben szereplő meghatározások valamelyikét alkalmazhatják, ideértve a nemzetközi pénzügyi beszámolási standardokon (IFRS) alapuló számviteli meghatározást is. A szerződő felek akkor is alkalmazhatják a számviteli definíciót, ha az IFRS szabályokat nem alkalmazzák. Azon nem pénzügyi szerződő felek esetében, amelyek helyi számviteli szabályokat alkalmazhatnak, az említett helyi szabályok szerint fedezeti ügyletnek minősített ügyletek legtöbbje várhatóan az üzleti tevékenységhez vagy a likviditásfinanszírozáshoz közvetlenül kapcsolódó kockázatokat csökkentő ügyletek e rendeletben meghatározott általános fogalommeghatározása alá esne.
(18)
Bizonyos körülmények között előfordulhat, hogy egy közvetlenül kapcsolódó származtatott ügylettel - azaz a fedezett kockázatéval pontosan megegyező mögöttes eszközzel és ugyanazzal a kiegyenlítési időponttal rendelkező ügylettel - valamely kockázat fedezése nem megoldható. Ilyen esetben a nem pénzügyi szerződő fél egy szorosan korreláló eszköz alkalmazásával helyettesítő fedezetet vehet igénybe, például a gazdasági viselkedését tekintve nagyon hasonló mögöttes eszközzel rendelkező eszközt is használhat kitettségének fedezésére. Ezenfelül a nem szerződő pénzügyi felek bizonyos csoportjai, amelyek a csoport egészére vonatkozó kockázatok fedezése céljából egyetlen jogalanyon keresztül vesznek részt tőzsdén kívüli származtatott ügyletekben, makró- vagy portfóliófedezetet is igénybe vehetnek. Az ilyen makró-, portfólió- vagy helyettesítő fedezetet nyújtó tőzsdén kívüli származtatott ügyletek fedezetnek minősülhetnek e rendelet alkalmazásában, és a kockázatokat objektíve mérséklő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek megállapítására alkalmazott kritériumok alapján kell mérlegelni ezeket.
(19)
A kockázatok időben változhatnak és a kockázatok alakulásához történő igazodás érdekében az üzleti vagy pénzgazdálkodási tevékenységgel összefüggő kockázatok csökkentésére eredetileg megkötött ügyleteket esetleg további tőzsdén kívüli származtatott ügyletek alkalmazásán keresztül kell ellensúlyozni. Ennek következtében valamely kockázat fedezése adott esetben tőzsdén kívüli származtatott ügyletek olyan kombinációja által válik elérhetővé, amelybe beletartoznak az időközben az üzleti vagy likviditásfinanszírozási kockázatoktól függetlenné vált tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket lezáró, azokat kiegyenlítő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek is.
(20)
Az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatok köre rendkívül széles és gazdasági ágazatonként változik. Az üzleti tevékenységhez kapcsolódó kockázatok általában a társaság termelési funkcióhoz szükséges inputokhoz, valamint a társaság által értékesített vagy nyújtott termékekhez és szolgáltatásokhoz kötődnek. A likviditásfinanszírozási tevékenységek jellemzően a szervezet rövid és hosszú távú finanszírozásának, és ennek részeként adósságának kezeléséhez, illetve az általa termelt vagy rendelkezésére álló pénzügyi források befektetéséhez kapcsolódnak, ideértve a készpénzkezelést is. A likviditásfinanszírozási és az üzleti tevékenységek akár ugyanazon kockázati források, például devizaárfolyam-kockázat, nyersanyagárak, inflációs kockázat vagy hitelkockázat által is érintettek lehetnek. Tekintettel arra, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket valamilyen egyedi kockázat fedezésére kötik, az üzleti vagy likviditásfinanszírozási tevékenységekhez közvetlenül kapcsolódó kockázatok elemzésekor a szóban forgó kockázatokat következetes, mindkét tevékenységet lefedő módon kell meghatározni. Ezenfelül a két fogalom elhatárolásának akár nem kívánt következményei is lehetnek, mivel a nem pénzügyi szerződő fél működési ágazatától függően az adott egyedi kockázat vagy a likviditásfinanszírozás vagy az üzleti tevékenység szempontjából lenne fedezve.
(21)
Miközben az elszámolási értékhatárokat a kapcsolódó kockázatok rendszerszintű jelentőségének figyelembevételével kell megállapítani, fontos számításba venni azt is, hogy a kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket nem veszik figyelembe az elszámolási értékhatárok kiszámításánál, továbbá, hogy az elszámolási értékhatárok kivétel alkalmazását teszik lehetővé az elszámolási kötelezettség tekintetében azon tőzsdén kívüli származtatott ügyletek esetében, amelyek nem fedezeti céllal kötöttnek tekinthetők. A gyakorlatban ez azt jelenti, hogy az elszámolási értékhatárokat rendszeres időközönként felül kell vizsgálni, és azokat a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kategóriáiként kell megállapítani. A tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az elszámolási értékhatárok céljából meghatározott kategóriái eltérhetnek a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az elszámolási kötelezettség céljából meghatározott kategóriáitól. Az elszámolási értékhatárok meghatározásakor kellőképpen figyelembe kell venni azt, hogy olyan egységes mutató meghatározására van szükség, amely tükrözi a nettó pozíciók összegének, és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségeknek a rendszerszintű jelentőségét. Tekintettel továbbá arra, hogy az elszámolási értékhatárokat nem pénzügyi szerződő felek is használják, egyszerűen alkalmazhatóknak kell lenniük.
(22)
Az elszámolási értékhatárokat a nettó pozíciók összege és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségek rendszerszintű jelentőségének figyelembevételével kell megállapítani a 648/2012/EU rendelettel összhangban. Ugyanakkor tekintettel kell lenni arra, hogy ezek a nettó pozíciók és kitettségek különböznek a szerződő felek összességére vagy eszközkategóriák összességére vonatkozó nettó kitettségektől. Az elszámolási értékhatárok megállapítása céljából figyelembe vett adatok meghatározásához a 648/2010/EU rendelet alapján ezeket a nettó pozíciókat össze is kell adni. A nettó pozíciók összeadásával nyert teljes bruttó összeget kell figyelembe venni az elszámolási értékhatárok megállapításakor. Az említett összeadással nyert bruttó nominális értéket kell referenciaértékként használni az elszámolási küszöbértékek megállapításához.
(23)
A nem pénzügyi szerződő felek tőzsdén kívüli származtatott ügyleteinek szerkezete általában alacsony fokú nettósítást eredményez, mivel azonos irányú tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket kötnek. Ennek következtében a nettó pozíciók összege és az egyes szerződő felekre, illetve a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egyes kategóriáira jutó kitettségek különbsége nagyon közel van az ügyletek bruttó értékéhez. Ebből és az egyszerűségre való törekvésből fakadóan célszerű a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek bruttó értékét az elszámolási küszöbérték megállapításánál figyelembe veendő mérték közelítőértékeként alkalmazni.
(24)
Tekintettel arra, hogy az elszámolási értékhatárt meg nem haladó nem pénzügyi szerződő feleknek nem kell a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteik piaci értékét meghatározniuk, nem volna ésszerű ezen mértéket használni az elszámolási értékhatárok megállapításához, mivel ez olyan súlyos terhet jelentene a nem pénzügyi szerződő felek számára, amely nincs arányban a kezelt kockázattal. Ezzel szemben a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nominális értékének használata olyan egyszerű megoldást kínál, amely a nem pénzügyi szerződő felek esetében nincs kitéve külső eseményeknek.
(25)
A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájára vonatkozóan megállapított értékhatárok túllépése az összes kategória tekintetében az értékhatárok túllépését eredményezi, mivel a kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyleteket nem veszik figyelembe a számításnál; az elszámolási küszöbértékek túllépésének következményei nemcsak az elszámolási kötelezettséggel vannak összefüggésben, hanem a kockázatcsökkentő technikákkal is, és az érintett kötelezettségek tekintetében a nem pénzügyi szerződő felekre a 648/2012/EU rendelet alapján alkalmazandó megközelítésnek egyszerűnek kell lennie, tekintettel arra, hogy a nem pénzügyi szerződő felek jellemzően kevésbé összetettek.
(26)
Az el nem számolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek estében kockázatcsökkentési technikákat, például időben történő visszaigazolást kell alkalmazni. A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek visszaigazolása egy vagy több keretmegállapodást, visszaigazolási keretmegállapodást vagy egyéb szokványos feltételeket jelenthet. A visszaigazolás elektronikusan végrehajtott ügylet vagy mindkét fél által aláírt dokumentum formáját öltheti.
(27)
Az ügylet feltételeinek egységes értelmezése és a jogbiztonság érdekében létfontosságú, hogy a szerződő felek az ügylet feltételeit az ügylet végrehajtását követően a lehető leggyorsabban visszaigazolják, különösen akkor, ha az ügylet végrehajtása vagy feldolgozása elektronikus úton történik. Különösen a nem szokványos vagy összetett tőzsdén kívüli ügyleteket kötő szerződő feleknek eszközök alkalmazására lehet szükségük a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek időben történő visszaigazolására vonatkozó követelménynek való megfeleléshez. Az időben történő visszaigazolás feltételezi azt is, hogy a releváns piaci gyakorlatok fejlődni fognak e téren.
(28)
A kockázatok további csökkentése érdekében a portfólióállomány-egyeztetés minden szerződő fél számára lehetővé teszi, hogy átfogó képet kapjon arról, hogy az ügylet-portfólió miként jelenik meg a másik félnél. Ennek segítségével időben fel lehet tárni az ügylet legfontosabb feltételeihez kapcsolódó esetleges félreértéseket. A feltételek között szerepelnie kell az egyes ügyletek értékelésének, és egyéb olyan releváns adatokat is tartalmazhat, mint a hatálybalépés időpontja, a tervezett lejárat napja, esetleges kifizetési vagy elszámolási napok, az ügylet nominális értéke, az ügylet pénzneme, a mögöttes eszköz, a szerződő felek pozíciója, a munkanap konvencionális fogalma és a tőzsdén kívüli származtatott ügylet esetleges rögzített vagy lebegő árfolyama.
(29)
Tekintettel a különböző kockázati profilokra és annak érdekében, hogy a portfólióállomány-egyeztetés egy arányos kockázatcsökkentő technika legyen, az állományegyeztetés gyakorisága és a figyelembe vett portfólió nagysága a szerződő felek jellegétől függően változik. Szigorúbb követelményeket kell alkalmazni a pénzügyi és az elszámolási értékhatárt túllépő nem pénzügyi szerződő felekre egyaránt; a portfólióállomány-egyeztetés tekintetében kisebb gyakoriságot kell alkalmazni az elszámolási értékhatárt meg nem haladó nem pénzügyi szerződő felek esetében, függetlenül attól, hogy szerződő felük melyik kategóriába tartozik; az említett szerződő fél portfóliójának érintett részére vonatkozóan ugyancsak élvezni fogja a kevésbé gyakori állományegyeztetésből fakadó előnyöket.
(30)
Olyan körülményektől függően, mint az adott szerződő félhez kötődő portfólióméret, a lejárat, a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek szabványosításának foka, a portfóliótömörítés ugyancsak hatékony kockázatcsökkentő eszköz lehet. Azon pénzügyi és nem pénzügyi szerződő feleknek, amelyek tőzsdén kívüli származtatott ügyletek olyan portfóliójával rendelkeznek, amely az e rendeletben meghatározott mértéken felül nincs valamely központi szerződő fél által elszámolva, eljárásokkal kell rendelkezniük, amelyekkel megvizsgálják a partner-hitelkockázat csökkentését lehetővé tevő portfóliótömörítés alkalmazásának lehetőségét.
(31)
A vitarendezés a nem központilag elszámolt ügyletekből származó kockázatok csökkentésére irányul. Tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kötésekor a feleknek meg kell állapodniuk az ügylettel összefüggésben esetlegesen felmerülő vitáik rendezésének kereteiről. A keretnek olyan vitarendezési mechanizmusokra kell hivatkoznia, mint például a választott bíróság vagy valamilyen árajánlat-kérési mechanizmus. E keret célja annak megakadályozása, hogy a rendezetlen viták súlyosbodjanak és többletkockázatoknak tegyék ki a feleket. A vitás eseteket be kell azonosítani, kezelni kell azokat, és megfelelő tájékoztatást kell adni róluk.
(32)
A piaci értéken történő értékelést akadályozó piaci feltételek meghatározása céljából meg kell határozni az inaktív piacokat. Egy piac számos okból kifolyólag lehet inaktív, ideértve például azt, amikor nem kerül sor rendszeresen szokásos piaci feltételek szerint lebonyolított ügyletekre, ahol a szokásos piaci feltételek alatt a számviteli elszámolásokhoz használt feltételeket kell érteni.
(33)
Ez a rendelet a pénzügyi szerződő felekre és az elszámolási értékhatár feletti nem pénzügyi szerződő felekre alkalmazandó; a rendelet figyelembe veszi a befektetési vállalkozások és hitelintézetek tőkemegfeleléséről szóló, 2006. június 14-i 2006/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvet (4), amely a modell alapú árazás alkalmazására vonatkozóan ugyancsak állapít meg követelményeket.
(34)
Jóllehet a modell alapú árazáshoz használt modell házon belül vagy külsőleg is kidolgozható, a megfelelő elszámoltathatóság biztosítása érdekében a modell jóváhagyása az igazgatótanács vagy az igazgatótanács által felhatalmazott bizottság felelősségi körébe tartozik.
(35)
Ha a szerződő feleknek az illetékes hatóságok felé tett értesítésüket követően, de az illetékes hatóság számára biztosított kifogásolási időszak lejárta előtt van lehetőségük alkalmazni a csoporton belüli mentességet, biztosítani kell azt, hogy az illetékes hatóságoknak kellő időben megfelelő és elegendő információ álljon rendelkezésükre ahhoz, hogy meg tudják ítélni, kell-e kifogást emelniük a mentesség alkalmazása ellen.
(36)
A csoporton belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek várható mérete, forgalma és gyakorisága meghatározható a szerződő felek csoporton belüli múltbeli ügyletei alapján, vagy valószínűségi modell és a jövőben várható tevékenység alapján.
(37)
Ha a felek csoporton belüli mentességet alkalmaznak, az információkat nyilvánosságra kell hozniuk annak érdekében, hogy a piaci szereplők és a potenciális hitelezők irányába biztosítva legyen az átláthatóság. Ez különösen a kockázatok értékelése szempontjából fontos a szerződő felek potenciális hitelezői számára. A közzététel célja az olyan téves értelmezések megelőzése, amelyek szerint a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek központi elszámolásúak lennének, illetve hogy azokkal kapcsolatban kockázatcsökkentési technikákat alkalmaznának, miközben ez nem felel meg a valóságnak.
(38)
Az időben történő visszaigazolás megvalósításhoz alkalmazkodási erőfeszítésekre van szükség többek között a piaci gyakorlat és az informatikai rendszerek terén is. Tekintettel arra, hogy a megfeleléshez szükséges alkalmazkodás üteme a szerződő felek kategóriái és a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriái szerint különböző lehet, az alkalmazás ezen különbségeket kezelő progresszív kezdő időpontjainak meghatározásával javítható a visszaigazolás időkerete azon szerződő felek és termékek esetében, amelyek gyorsabban késznek állnak.
(39)
A portfólió-egyeztetésre, a portfóliótömörítésre vagy a vitarendezésre vonatkozóan megállapított standardok alapján a szerződő feleknek eljárásokat, politikákat és folyamatokat kell kidolgozniuk, dokumentációt kell módosítaniuk, ez pedig időt igényel. Az ehhez kapcsolódó követelmények hatálybalépését késleltetni kell annak érdekében, hogy a szerződő feleknek elegendő idő álljon rendelkezésükre a megfeleléshez szükséges lépések megtételére.
(40)
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által a Bizottságnak benyújtott szabályozási technikaistandard-tervezeten alapul.
(41)
Az EÉPH az 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 10. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott le a szabályozási technikaistandard-tervezetekről, elemezte a lehetséges költségeket és hasznokat, és kikérte az 1095/2010/EU rendelet 37. cikke szerint létrehozott Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „közvetett ügyfél”: klíringtag ügyfelének ügyfele;
b) „közvetett elszámolási megállapodás”: a központi szerződő fél, a klíringtag, a klíringtag ügyfele és a közvetett ügyfél közötti szerződéses kapcsolatok rendszere, amely lehetővé teszi a klíringtag ügyfele részére, hogy elszámolási szolgáltatásokat nyújtson egy közvetett ügyfél részére;
c) „visszaigazolás”: a tőzsdén kívüli származtatott ügylet összes feltételének a szerződő felek részéről történő elfogadásának dokumentációja.
II. FEJEZET
KÖZVETETT ELSZÁMOLÁSI MEGÁLLAPODÁSOK
(A 648/2012/EU rendelet 4. cikkének (4) bekezdése)
2. cikk
A közvetett elszámolási megállapodások szerkezete
(1) Amennyiben egy klíringtag készen áll közvetett elszámolás végrehajtására, az adott klíringtag minden ügyfele számára engedélyezett közvetett elszámolási szolgáltatások nyújtása saját ügyfeleik részére, feltéve, hogy a klíringtag ügyfele engedélyezett hitelintézet, befektetési vállalkozás vagy azokkal egyenértékű, harmadik országbeli hitelintézet vagy befektetési vállalkozás.
(2) A közvetett elszámolási megállapodás szerződéses feltételeiről a klíringtag ügyfele és a közvetett ügyfél között, a klíringtaggal a klíringtag műveleteit esetlegesen érintő szempontokról folytatott konzultációt követően jön létre megállapodás. A feltételek között szerepelnek az ügyfélre vonatkozó azon szerződéses kötelezettségek, amelyek alapján az a klíringtag felé a közvetett ügyfél összes kötelezettségért helyt áll. Ezek a kötelezettségek kizárólag a közvetett elszámolási megállapodás részeként felmerülő ügyletekre vonatkoznak, ezen ügyletek tartalmát pedig egyértelműen dokumentálni kell a megkötött szerződésekben.
3. cikk
A központi szerződő felek kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási megállapodások nem lehetnek alárendelve a központi szerződő fél által követett olyan üzleti gyakorlatnak, amely akadályt jelenthetne a megállapodások elfogadható üzleti feltételek szerinti létrejötte szempontjából. A klíringtag kérésére a központi szerződő fél olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek lehetővé teszik az egyes ügyfelek részére, hogy a központi szerződő félnél vezetett számláikon megkülönböztessék az egyes ügyfelek eszközeit és pozícióit az egyes ügyfelek közvetett ügyfeleinek eszközeitől és pozícióitól.
(2) A központi szerződő fél a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó minden olyan lényegi kockázatot beazonosít, nyomon követ és kezel, amely hatással lehet a központi szerződő fél stabilitására.
4. cikk
A klíringtagok kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat a klíringtag ésszerű üzleti feltételekkel nyújtja. Az egyes ügyfelekkel fennálló szerződéses megállapodások bizalmas jellegének sérelme nélkül a klíringtag nyilvánosságra hozza azon általános feltételeket, amelyek mellett kész lehetővé tenni a közvetett elszámolási szolgáltatásokat. Ezen feltételek között szerepelhetnek a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfelekre vonatkozó működési minimumkövetelmények is.
(2) Közvetett elszámolási megállapodások lehetővé tételekor a klíringtag az ügyfél jelzése alapján adott esetben elvégzi az alábbi elkülönítések valamelyikét:
a)
olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján az egyes ügyfelek a klíringtagnál vezetett számláikon el tudják különíteni az ügyfél eszközeit és pozícióit a közvetett ügyfelek eszközeitől és pozícióitól;
b)
olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján az egyes ügyfelek a klíringtagnál vezetett számláikon el tudják különíteni az egyes közvetett ügyfelek eszközeit és pozícióit a többi közvetett ügyfél eszközeitől és pozícióitól.
(3) A klíringtagnál nyilvántartott eszközök és pozíciók elkülönítésére vonatkozó követelmény akkor tekinthető teljesítettnek, ha a 648/2012/EU rendelet 39. cikkének (9) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek.
(4) A klíringtag hatékony eljárásokat dolgoz ki a közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél nemteljesítésének kezelésére. Ezen eljárások között szerepel a pozícióknak és eszközöknek - az érintett közvetett ügyfelek jóváhagyásával - alternatív ügyfélre vagy klíringtagra történő átruházását biztosító hiteles mechanizmus is. Egy ügyfél vagy klíringtag csak akkor kötelezhető ezen pozíciók elfogadására, ha erről előzetesen szerződéses megállapodást kötött.
(5) A klíringtag biztosítja, hogy az általa alkalmazott eljárások lehetővé tegyék a közvetett ügyfelek eszközeinek és pozícióinak azonnali értékesítését, és a klíringtag kifizeti a közvetett ügyfeleket az ügyfél nemteljesítését követően megillető összes járandóságot.
(6) A klíringtag beazonosítja, nyomon követi és kezeli a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó esetleges kockázatokat, ami kiterjed az ügyfelek által a 4. cikk (3) bekezdése alapján közölt információk felhasználására is. A klíringtag hatékony belső eljárásokat dolgoz ki ezen információk üzleti célú felhasználásának megakadályozása érdekében.
5. cikk
Az ügyfelek kötelezettségei
(1) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél olyan külön nyilvántartásokat és számlákat vezet, amelyek alapján el tudja különíteni a saját eszközeit és pozícióit a közvetett ügyfelek eszközeitől és pozícióitól. Az ügyfél választási lehetőséget kínál a közvetett ügyfelek részére a 4. cikk (2) bekezdése szerinti elkülönítési lehetőségek között, és gondoskodik arról, hogy a közvetett ügyfelek teljes körűen tájékozottak legyenek az egyes elkülönítési lehetőségekkel járó kockázatokról. Az ügyfél által a közvetett ügyfelek részére adott tájékoztatásban a pozícióknak és számláknak alternatív ügyfélre történő átruházásával kapcsolatos megállapodások részletei is szerepelnek.
(2) A közvetett elszámolási szolgáltatásokat nyújtó ügyfél felkéri a klíringtagot, hogy nyisson elkülönített számlát a központi szerződő félnél. Ez a számla kizárólag a klíringtag közvetett ügyfelei eszközeinek és pozícióinak nyilvántartására szolgál.
(3) Az ügyfél elegendő információt nyújt a klíringtagnak a közvetett elszámolási megállapodásokból fakadó esetleges kockázatok beazonosításához, nyomon követéséhez és kezeléséhez. Az ügyfél nemteljesítése esetén az ügyfél a közvetett ügyfeleire vonatkozóan birtokában lévő valamennyi információt azonnal a klíringtag rendelkezésére bocsátja.
III. FEJEZET
AZ ELSZÁMOLÁSI KÖTELEZETTSÉGGEL ÖSSZEFÜGGÉSBEN AZ EÉPH RÉSZÉRE KÜLDÖTT ÉRTESÍTÉS
(A 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdése)
6. cikk
Az értesítésben feltüntetendő információk
(1) Az elszámolási kötelezettséggel összefüggésben küldött értesítés az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügylet kategóriájának azonosítója;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriáján belüli azonosítója;
c)
a 8. cikk alapján a nyilvános jegyzékben szerepeltetendő egyéb információk;
d)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájába tartozó tőzsdén kívüli származtatott ügyleteknek az adott kategóriába nem tartozó tőzsdén kívüli ügyletektől való megkülönböztetéséhez szükséges esetleges egyéb jellemzők;
e)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékére vonatkozó igazolás;
f)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára vonatkozó adatok;
g)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának likviditására vonatkozó adatok;
h)
annak igazolása, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájába tartozó ügyletekről valós, megbízható és általánosan elfogadott információk állnak a piaci szereplők rendelkezésére;
i)
az elszámolási kötelezettség által az árazási információk piaci szereplők számára való elérhetőségére kifejtett hatás igazolása.
(2) Az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontja vagy időpontjai - ideértve az esetleges fokozatos bevezetést is - valamint az elszámolásra kötelezett szerződő felek kategóriái értékelésének céljából az elszámolási kötelezettséggel összefüggésben küldött értesítés az alábbiakat tartalmazza:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának az elszámolási kötelezettség alá vonása esetén várható forgalmának értékeléséhez szükséges adatok;
b)
annak igazolása, hogy a központi szerződő fél képes a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek - elszámolási kötelezettség alá kerülő - kategóriája várható forgalmának kezelésére, valamint a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának elszámolásából fakadó kockázatok kezelésére, ideértve az ügyfél vagy a közvetett ügyfél elszámolási megállapodásain keresztüli elszámolásból fakadó kockázatok kezelését is;
c)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő vagy a jövőben várhatóan tevékenykedő szerződő felek típusai és száma, ha a kategória elszámolási kötelezettség alá kerül;
d)
a központi szerződő félen keresztüli elszámolás megkezdéséhez szükséges feladatok felvázolása, az egyes feladatok elvégzéséhez szükséges idő meghatározásával együtt;
e)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának piacán tevékenykedő szerződő felek kockázatkezelési, jogi és működési kapacitására vonatkozó információk, ha a kategória elszámolási kötelezettség alá kerül.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának és a kategórián belül az egyes származtatott ügyletek forgalmára és likviditására vonatkozó adatok között szerepeltetni kell a releváns piaci információkat, ideértve a múltbeli és a jelenlegi adatokat, illetve minden olyan esetleges változást, ami a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának az elszámolási kötelezettség alá kerülése nyomán várható, ideértve az alábbi adatokat:
a)
az ügyletek száma;
b)
a teljes forgalom;
c)
a nyitott pozíciók összesen;
d)
a megbízások mélysége, ideértve a megbízások és az ajánlatkérések átlagos számát;
e)
a hozamsávok;
f)
likviditási mutatók piaci stresszfeltételek esetén;
g)
nemteljesítési eljárások végrehajtását eredményező likviditási mutatók.
(4) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékére vonatkozó, az (1) bekezdés e) pontjában meghatározott információk a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájára és a kategórián belüli valamennyi származtatott ügyletre vonatkozóan tartalmazzák a napi referenciaárra vonatkozó adatokat, valamint azt, hogy éves szinten - de legalább az elmúlt 12 hónap tekintetében - hány napra vonatkozóan tekinthető a referenciaár megbízhatónak.
IV. FEJEZET
A TŐZSDÉN KÍVÜLI SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEK ELSZÁMOLÁSI KÖTELEZETTSÉG ALÁ TARTOZÓ KATEGÓRIÁINAK MEGHATÁROZÁSÁRA SZOLGÁLÓ KRITÉRIUMOK
(A 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (4) bekezdése)
7. cikk
Az EÉPH által értékelendő kritériumok
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek és működési folyamatok szabványosításának mértékével kapcsolatban az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) figyelembe veszi az alábbiakat:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához kapcsolódó szerződéses feltételek olyan közös jogi dokumentációt - például nettósítási keretmegállapodást, meghatározásokat, standard feltételeket és visszaigazolásokat - tartalmaznak-e, amelyek a szerződő felek által általánosan használt szerződéses feltételeket állapítanak meg;
b)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának működési folyamatai kereskedés utáni olyan automatikus feldolgozás és életciklus-események alá tartoznak-e, amelyeket a szerződő felek széles körében elfogadott menetrendet követve egységes módon kezelnek.
(2) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájának forgalmára és likviditására vonatkozóan az EÉPH figyelembe veszi az alábbiakat:
a)
a központi szerződő fél biztosítékai vagy pénzügyi követelményei arányosak lennének-e azzal a kockázattal, amit az elszámolási kötelezettséggel csökkenteni szándékoznak;
b)
a piac múltbeli méretének és mélységének stabilitása a termék tekintetében;
c)
annak valószínűsége, hogy a piaci szórás egy klíringtag nemteljesítése estén is elég nagy marad;
d)
az ügyletek száma és értéke.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett osztályára vonatkozó valós, megbízható és általánosan elfogadott információk elérhetőségével kapcsolatban az EÉPH mérlegeli, hogy a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriájához tartozó ügyletek pontos árazásához szükséges információk a piaci szereplők részére elfogadható üzleti feltételek mellett könnyedén hozzáférhetők-e, illetve, hogy továbbra is könnyedén hozzáférhetők lennének-e akkor is, ha a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek érintett kategóriája elszámolási kötelezettség alá kerülne.
V. FEJEZET
NYILVÁNOS JEGYZÉK
(A 648/2012/EU rendelet 6. cikkének (4) bekezdése)
8. cikk
Az EÉPH által vezetett jegyzékben feltüntetendő adatok
(1) Az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az elszámolási kötelezettség alá tartozó tőzsdén kívüli származtatott ügyletek összes kategóriájára vonatkozóan tartalmazza az alábbi adatokat:
a)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriái;
b)
az érintett kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
c)
az érintett kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek alapul szolgáló eszközei;
d)
amennyiben az alapul szolgáló eszköz pénzügyi eszköz: információ arra vonatkozóan, hogy az alapul szolgáló eszköz önálló pénzügyi eszköz, kibocsátó, index vagy portfólió;
e)
egyéb alapul szolgáló eszközök esetében: az alapul szolgáló eszköz kategóriájára vonatkozó információ;
f)
az érintett eszközkategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek nominális és elszámolási pénzneme;
g)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek lejárati ideje;
h)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolási feltételei;
i)
a kategórián belüli tőzsdén kívüli származtatott ügyletek kifizetési gyakorisága;
j)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriájának termékazonosítója;
k)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek adott kategóriáján belüli valamely ügyletnek a többi ügylettől való megkülönböztetéséhez szükséges bármely egyéb jellemző.
(2) Az elszámolási kötelezettség céljából engedélyezett vagy elismert központi szerződő felek esetében az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az összes központi szerződő félre vonatkozóan tartalmazza az alábbiakat:
a)
az 1247/2012/EU bizottsági végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kód;
b)
teljes név;
c)
a székhely szerinti ország;
d)
a 648/2012/EU rendelet 22. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság.
(3) Az elszámolási kötelezettség hatálybalépésének időpontjai - adott esetben a fokozatos bevezetés időpontjai - tekintetében az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az alábbiakat tartalmazza:
a)
a szerződő felek azon kategóriáinak azonosítója, amelyekre az egyes bevezetési időszakok vonatkoznak;
b)
a 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott szabályozási technikai standard értelmében a bevezetési időszak alkalmazásához előírt bármely egyéb feltétel.
(4) Az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék tartalmazza a 648/2012/EU rendelet 5. cikkének (2) bekezdése alapján elfogadott azon szabályozási technikai standardok hivatkozásait, amelyek alapján az egyes elszámolási kötelezettségek megállapításra kerültek.
(5) Az illetékes hatóság által az EÉPH felé bejelentett központi szerződő félre vonatkozóan az EÉPH által vezetett nyilvános jegyzék az alábbi információkat tartalmazza:
a)
a központi szerződő fél azonosítója;
b)
az értesítésben közölt tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriája;
c)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
d)
az értesítés dátuma;
e)
az értesítő illetékes hatóság azonosítója.
VI. FEJEZET
A LIKVIDITÁSI FORRÁSOK SZÉTTÖREDEZETTSÉGE
(A 648/2012/EU rendelet 8. cikkének (5) bekezdése)
9. cikk
A likviditási források széttöredezettségének fogalma
(1) A likviditási források töredezettnek tekinthetők, ha egy kereskedési helyszín résztvevői azért nem képesek ügyleteket kötni egy vagy több másik résztvevővel az adott kereskedési helyszínen, mert nincs olyan elszámolási megállapodás, amelyhez minden résztvevő hozzáférne.
(2) Egy központi szerződő félnek egy másik központi szerződő fél által már kiszolgált kereskedési helyszínre való bejutása nem tekinthető a likviditási forrásoknak az adott kereskedési helyszín vonatkozásában előálló töredezettségét eredményező tényezőnek, ha - anélkül, hogy a meglévő központi szerződő fél klíringtagjai számára előírnák, hogy váljanak a kérelmező központi szerződő fél klíringtagjává - a kereskedési helyszín összes résztvevője képes közvetlenül vagy közvetve elszámolást végezni az alábbiak valamelyikén keresztül:
a)
legalább egy közös központi szerződő félen keresztül;
b)
a központi szerződő felek által létrehozott elszámolási megállapodásokon keresztül.
(3) A (2) bekezdés a) vagy b) pontja szerinti feltételek teljesítéséhez szükséges megállapodásokat azt megelőzően kell létrehozni, hogy a kérelmező központi szerződő fél megkezdené az elszámolási szolgáltatások nyújtását az érintett kereskedési helyszín számára.
(4) A (2) bekezdés a) pontja szerinti közös központi szerződő félhez való hozzáférés két vagy több klíringtagon, két vagy több ügyfélen, vagy közvetett elszámolási megállapodásokon keresztül hozható létre.
(5) A (2) bekezdés b) pontjában említett elszámolási megállapodások az érintett piaci résztvevők által végrehajtott ügyleteknek más központi szerződő fél klíringtagjaira történő átruházásáról is rendelkezhetnek. Jóllehet egy központi szerződő félnek egy kereskedési helyszínhez való hozzáférése nem igényel interoperabilitást, a közös elszámolási megállapodásokhoz való hozzáférésre vonatkozó követelmény teljesítéséhez az érintett központi szerződő felek által elfogadott és az érintett illetékes hatóságok által jóváhagyott interoperabilitási megállapodás alkalmazható.
VII. FEJEZET
NEM PÉNZÜGYI SZERZŐDŐ FELEK
10. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 10. cikke (4) bekezdésének a) pontja)
Az objektív módon kockázatokat csökkentő tőzsdén kívüli származtatott ügyletek meghatározására szolgáló kritériumok
(1) Egy tőzsdén kívüli származtatott ügyletről objektíven mérhető adatok alapján akkor állapítható meg, hogy csökkenti a nem pénzügyi szerződő fél vagy annak csoportjának az üzleti tevékenységhez vagy a likviditásfinanszírozási tevékenységhez közvetlenül kapcsolódó kockázatait, ha önmagában vagy egyéb származtatott ügyletekkel kombinálva, közvetlenül vagy szorosan korreláló eszközökön keresztül eleget tesz az alábbi kritériumok valamelyikének:
a)
azon eszközök, szolgáltatások, inputok, termékek, áruk vagy kötelezettségek értékében bekövetkező esetleges változásokból fakadó kockázatokat fedezi, amelyeket a nem pénzügyi szerződő fél vagy annak csoportja birtokol, előállít, termel, nyújt, beszerez, forgalmaz, bérbe ad, értékesít vagy teljesít, illetve amelyek birtokolását, előállítását, termelését, nyújtását, beszerzését, forgalmazását, bérbe adását, értékesítését vagy teljesítését a rendes üzletmente alapján ésszerűen tervezi;
b)
a kamatlábak, az inflációs ráták, a devizaárfolyamok vagy a hitelkockázat ingadozásaiból fakadóan az a) pontban említett eszközök, szolgáltatások, inputok, termékek, áruk vagy kötelezettségek értékére ható esetleges közvetett hatások kapcsán felmerülő kockázatokat fedezi;
c)
az 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 3. cikke alapján elfogadott nemzetközi pénzügyi beszámolási standardok (IFRS) szerinti fedezeti műveletnek minősül.
11. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 10. cikke (4) bekezdésének b) pontja)
Elszámolási értékhatárok
Az elszámolási kötelezettség megállapítására vonatkozó elszámolási értékhatárok az alábbiak:
a)
tőzsdén kívüli származtatott hitelműveletek esetében 1 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
b)
tőzsdén kívüli származtatott részvényműveletek esetében 1 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
c)
tőzsdén kívüli származtatott kamatláb-műveletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
d)
tőzsdén kívüli származtatott devizaműveletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték;
e)
tőzsdén kívüli származtatott árupiaci ügyletek és egyéb, az a)-d) pontban nem említett tőzsdén kívüli ügyletek esetében 3 milliárd EUR-s bruttó nominális érték.
VIII. FEJEZET
NEM KÖZPONTI SZERZŐDŐ FÉL ÁLTAL ELSZÁMOLT TŐZSDÉN KIVÜLI SZÁRMAZTATOTT ÜGYLETEKRE ALKALMAZOTT KOCKÁZATCSÖKKENTÉSI TECHNIKÁK
12. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Időben történő visszaigazolás
(1) Pénzügyi szerződő felek vagy a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említett nem pénzügyi szerződő felek között kötött, és nem központi szerződő fél által elszámolt tőzsdén kívüli származtatott ügyletet - lehetőség szerint elektronikus úton - a lehető leggyorsabban, de legkésőbb az alábbi időpontokig vissza kell igazolni:
a)
a 2014. február 28-ig megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
b)
a 2014. február 28. után megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő munkanap végéig;
c)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő harmadik munkanap végéig;
d)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
e)
a 2014. augusztus 31. után megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő munkanap végéig.
(2) A 648/2012/EU rendelet 10. cikkében nem említett nem pénzügyi szerződő féllel kötött tőzsdén kívüli származtatott ügyletet - lehetőség szerint elektronikus úton - a lehető leggyorsabban, de legkésőbb az alábbi időpontokig vissza kell igazolni:
a)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő ötödik munkanap végéig;
b)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő harmadik munkanap végéig;
c)
a 2014. augusztus 31. után megkötött hitel-nemteljesítési csereügyletek és kamatcsereügyletek esetében a tőzsdén kívüli származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig;
d)
a 2013. augusztus 31-ig megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő hetedik munkanap végéig;
e)
a 2013. augusztus 31. után és 2014. augusztus 31-ével bezárólag megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő negyedik munkanap végéig;
f)
a 2014. augusztus 31. után megkötött részvénycsereügyletek, devizacsereügyletek, árupiaci csereügyletek és minden egyéb, az a) pontban nem említett származtatott ügylet esetében a származtatott ügylet végrehajtását követő második munkanap végéig.
(3) Amennyiben az (1) és (2) bekezdésben említett ügyletek valamelyikét helyi idő szerint 16.00 óra után, vagy olyan másik időzónában található szerződő féllel kötik, amely miatt a visszaigazolás a megadott határidőn belül nem lehetséges, az ügyletet a lehető leggyorsabban és legkésőbb az (1) vagy (2) bekezdésben megadott - értelemszerűen alkalmazandó - határidőt követő munkanapon vissza kell igazolni.
(4) A pénzügyi szerződő feleknek rendelkezniük kell a megfelelő eljárással, amely alapján a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (7) 48. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság részére havonta jelentést küldenek azon vissza nem igazolt, az (1) és (2) bekezdésben említett tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, amelyek több mint öt munkanapja lezáratlanok.
13. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Portfólióállomány-egyeztetés
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügyletek pénzügyi és nem pénzügyi szerződő felei írásban vagy más, azzal egyenértékű elektronikus formában valamennyi szerződő felükkel megállapodnak a portfólióállományok egyeztetésének feltételeiről. Ezt a megállapodást még a tőzsdén kívüli származtatott ügylet megkötése előtt kell megkötni.
(2) A portfólióállomány-egyeztetést a tőzsdén kívüli származtatott ügylet szerződő felei végzik egymás között, vagy az valamely szerződő fél által megfelelően megbízott, erre alkalmas harmadik fél által kerül lebonyolításra. A portfólióállomány-egyeztetés az egyes tőzsdén kívüli származtatott ügyletek azonosításához szükséges legfontosabb kereskedési feltételekre vonatkozik, és legalább a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján az egyes ügyletekre adott értékelést tartalmazza.
(3) A tőzsdén kívüli származtatott ügylet lényeges feltételeit, például az értékelését érintő esetleges eltérések korai szakaszban történő feltárása érdekében portfólióállomány-egyeztetést kell végezni:
a)
pénzügyi szerződő fél vagy a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említett nem pénzügyi szerződő fél esetében:
i.
minden munkanapon, ha a szerződő feleknek legalább 500 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
ii.
hetente egyszer, ha a szerződő feleknek a hét folyamán bármikor legalább 51 és legfeljebb 499 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
iii.
negyedévente egyszer, ha a szerződő feleknek a negyedév folyamán végig legfeljebb 50 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
b)
a 648/2012/EU rendelet 10. cikkében nem említett nem pénzügyi szerződő fél esetében:
i.
negyedévente egyszer, ha szerződő feleknek a negyedév folyamán bármikor 100-nál több lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással;
ii.
évente egyszer, ha a szerződő feleknek legfeljebb 100 lezáratlan, tőzsdén kívüli származtatott ügylete van egymással.
14. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Portfóliótömörítés
A pénzügyi szerződő feleknek és a valamely szerződő fél tekintetében legalább 500 lezáratlan, nem központilag elszámolt, tőzsdén kívüli ügylettel rendelkező nem pénzügyi szerződő feleknek rendelkezniük kell olyan eljárással, amely alapján rendszeresen, de legalább évente kétszer megvizsgálják a partner-hitelkockázat csökkentését célzó portfóliótömörítés elvégzésének lehetőségét, és amely alapján az ilyen portfóliótömörítést végrehajtják.
A pénzügyi szerződő felek és a nem pénzügyi szerződő felek biztosítják azt, hogy adott esetben képesek legyenek az érintett illetékes hatóság részére ésszerű és helytálló magyarázatot adni arra vonatkozóan, hogy a portfóliótömörítést miért nem találták helyénvalónak.
15. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének a) pontja)
Vitarendezés
(1) Tőzsdén kívüli származtatott ügyletek egymással való kötésekor a pénzügyi szerződő felek és a nem pénzügyi szerződő felek eljárásokról és folyamatokról állapodnak meg az alábbiakra vonatkozóan:
a)
az ügylet értékelésének elismerésével és a szerződő felek közötti biztosítékok cseréjével kapcsolatos viták beazonosítása, nyilvántartása és nyomon követése. Az említett eljárások révén rögzítésre kerül legalább a vita lezáratlanságának hossza, a szerződő fél kiléte és vitatott összeg nagysága;
b)
a viták időben történő rendezése, külön eljárással az öt munkanapon belül le nem zárt vitákra vonatkozóan.
(2) A pénzügyi szerződő felek a 2004/39/EK irányelv 48. cikke alapján kijelölt illetékes hatóság részére jelentést készítenek a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekkel, azok értékelésével vagy a biztosítékok cseréjével kapcsolatban a szerződő felek között felmerülő, 15 millió EUR összegre vagy értékre vonatkozó, legalább 15 munkanapja lezáratlan vitás kérdésekről.
16. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének b) pontja)
A piaci értéken történő árazást megakadályozó piaci feltételek
(1) A tőzsdén kívüli származtatott ügylet piaci értéken történő árazását megakadályozó piaci feltételek előfordulásának az alábbi helyzetek tekinthetők:
a)
a piac inaktív;
b)
a valós értékre vonatkozó ésszerű becslések tág határok között mozognak, és az egyes becslések valószínűségére nem lehet megalapozott értékelést adni.
(2) Egy tőzsdén kívüli származtatott ügylet piaca akkor tekintendő inaktívnak, ha naprakész jegyzési árak nem érhetők el, az elérhető árak pedig nem aktuális és nem szokásos piaci feltételek szerinti rendszeresen előforduló ügyleteket tükröznek.
17. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének b) pontja)
A modell alapú árazás használatának kritériumai
A modell alapú árazás használatához a pénzügyi és nem pénzügyi szerződő feleknek olyan modellel kell rendelkezniük, amely:
a)
minden olyan tényezőt figyelembe vesz, amelyet a szerződő felek figyelembe vennének az ár meghatározásánál, ideértve a piaci értéken történő árazásból származó információk lehető legteljesebb mértékű felhasználását;
b)
konzisztens a pénzügyi eszközök árazásának elfogadott gazdasági módszertanaival;
c)
az ugyanazon pénzügyi eszközre vonatkozóan folyamatban lévő piaci ügyletekből nyert árak felhasználásával vagy a rendelkezésre álló piaci adatok alapján kalibrálva és tesztelve van az érvényessége szempontjából;
d)
a kockázatot vállaló részlegtől eltérő részleg által jóváhagyott és nyomon követett;
e)
megfelelően dokumentált és az igazgatótanács által - az esetleges lényeges változtatásokat követően - a szükséges rendszerességgel, de legalább évente jóváhagyott. Ez a jóváhagyási funkció átruházható egy bizottságra.
18. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének c) pontja)
A csoporton belüli ügylettel kapcsolatban az illetékes hatóságnak küldött értesítés részletei
(1) Az illetékes hatóságnak a csoporton belüli ügylet részleteivel kapcsolatban küldött kérelmet vagy értesítést írásba kell foglalni, és az az alábbiakat tartalmazza:
a)
az ügylet szerződő felei, ideértve az 1247/2012/EU végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kódjukat;
b)
a szerződő felek közötti társasági jogi kapcsolat;
c)
a szerződő felek közötti együttműködést megalapozó szerződéses kapcsolatok részletei;
d)
a csoporton belüli ügyletnek a 648/2012/EU rendelet 3. cikke (1) bekezdése és (2) bekezdésének a)-d) pontja szerinti kategóriája;
e)
a szerződő fél által kérelmezett mentesség tárgyát képező ügylet részletei, ideértve a következőket:
i.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek eszközkategóriája;
ii.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek típusa;
iii.
az alaptermék típusa;
iv.
a nominális és az elszámolási pénznemek;
v.
az ügyletek lejárati tartománya;
vi.
az elszámolás típusa;
vii.
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek várható éves mérete, forgalma és gyakorisága.
(2) Az érintett illetékes hatóságnak eljuttatott kérelme vagy értesítése részeként a szerződő fél igazoló dokumentumokat is benyújt annak alátámasztására, hogy teljesülnek a 648/2012/EU rendelet 11. cikke (6)-(10) bekezdésének feltételei. Az igazoló dokumentumok között szerepelnie kell a dokumentált kockázatkezelési eljárások másolatainak, a múltbeli ügyletekre vonatkozó információknak, a felek közötti érintett ügyletek másolatainak, továbbá az illetékes hatóság kérésére szerepelhet egy jogi vélemény is.
19. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének d) pontja)
A csoporton belüli ügylettel kapcsolatban az EÉPH-nak küldött értesítés részletei
(1) A csoporton belüli ügylet részleteivel kapcsolatban az illetékes hatóság által az EÉPH-nak küldött értesítést írásban kell benyújtani:
a)
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (7) vagy (9) bekezdése szerinti értesítés esetében az értesítés kézhezvételétől számított egy hónapon belül;
b)
az illetékes hatóságnak a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (6), (8) vagy (10) bekezdése szerinti határozata esetében a határozatnak a szerződő félhez történő eljuttatásától számított egy hónapon belül.
(2) Az EÉPH-nak küldött értesítésben az alábbiak szerepelnek:
a)
a 18. cikkben felsorolt információk;
b)
információ arról, hogy a határozat tartalma pozitív vagy negatív;
c)
pozitív tartalmú határozat esetében:
i.
összefoglaló az indokokról, amelyek alapján az illetékes hatóság úgy véli, hogy a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének értelemszerűen alkalmazandó (6), (7), (8), (9) vagy (10) bekezdésében meghatározott feltételek teljesülnek;
ii.
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének (6), (8) vagy (10) bekezdése szerinti értesítés esetében: információ arról, hogy a csoporton belüli ügyletek részben vagy egészben mentesülnek-e;
d)
negatív tartalmú határozat esetében:
i.
a 648/2012/EU rendelet 11. cikkének értelemszerűen alkalmazandó (6), (7), (8), (9) vagy (10) bekezdésének nem teljesülő feltételeinek meghatározása;
ii.
összefoglaló az indokokról, amelyek alapján az illetékes hatóság úgy véli, hogy a szóban forgó feltételek nem teljesülnek.
20. cikk
(A 648/2012/EU rendelet 11. cikke (14) bekezdésének d) pontja)
A csoporton belüli mentességgel kapcsolatban nyilvánosságra hozandó információk
A csoporton belüli mentességgel kapcsolatban nyilvánosságra hozandó információk között az alábbiak szerepelnek:
a)
a tranzakció szerződő felei, ideértve az 1247/2012/EU végrehajtási rendelet 3. cikke szerinti azonosító kódjukat;
b)
a szerződő felek közötti kapcsolat;
c)
információ arról, hogy a csoporton belüli ügyletek egészben vagy részben mentesülnek-e;
d)
a csoporton belüli mentesség által érintett, tőzsdén kívüli származtatott ügyletek összevont nominális összege.
21. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A 13., 14. és 15. cikk hat hónappal e rendelet hatálybalépését követően válik alkalmazandóvá.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.