KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 418/2013
af 3. maj 2013
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Indledning
(1)
Den 10. august 2012 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure (»antidumpingproceduren«) vedrørende importen til Den Europæiske Union (»Unionen«) af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien (»det pågældende land«).
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien og indledte en separat undersøgelse (»antisubsidieproceduren«).
(3)
Antidumpingproceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 28. juni 2012 af European Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegnede sig for mere end 50 % af den samlede produktion i Unionen af visse former for tråd af rustfrit stål. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
1.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(4)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter, de kendte importører og brugere og de indiske myndigheder om indledningen af proceduren.
(5)
De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(6)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i det pågældende land, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der var involveret i proceduren, og for at afslutte undersøgelsen inden for den fastsatte tidsfrist meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den havde besluttet at begrænse de eksporterende producenter i det pågældende land, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og de EU-producenter, som ville blive undersøgt, til et rimeligt antal ved at udtage en stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17 (denne proces kaldes også for »stikprøveudtagning«).
1.2.1. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(7)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at udtage denne, blev alle eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive de oplysninger, som fremgik af indledningsmeddelelsen.
(8)
I alt indsendte 18 eksporterende producenter, hvoraf nogle tilhørte den samme virksomhedsgruppe, de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven, og syv af disse anmodede om individuel undersøgelse, hvis de ikke ville blive udtaget til stikprøven. 15 af disse samarbejdsvillige virksomheder angav eksport af tråd af rustfrit stål til Unionen i undersøgelsesperioden. Stikprøven blev således udtaget på grundlag af de oplysninger, der blev indgivet af disse 15 eksporterende producenter.
(9)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Stikprøven bestod af to individuelle virksomheder og en virksomhedsgruppe bestående af fire forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der tilsammen tegnede sig for mere end 63 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare.
(10)
I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de kendte eksporterende producenter og myndighederne i det pågældende land hørt om udtagningen af en repræsentativ stikprøve. Der blev ikke modtaget bemærkninger til udtagningen af stikprøven.
(11)
Som nævnt i betragtning 9 blev stikprøven begrænset til et antal virksomheder, som med rimelighed kunne undersøges inden for den afsatte tid. De virksomheder, der blev undersøgt i forbindelse med undersøgelsen, er anført i betragtning 23.
(12)
Desuden blev der oprindeligt modtaget 7 anmodninger om individuel undersøgelse jf. betragtning 8. Det blev således vurderet, at en individuel undersøgelse på dette stadie ville være urimeligt byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
(13)
Imidlertid vil anmodningerne fra de eksportører, som indsendte de nødvendige oplysninger inden for tidsfristen, blive undersøgt i den resterende del af undersøgelsen.
1.2.2. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(14)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en foreløbig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod oprindeligt af fem producenter, der var kendt af Kommissionen inden indledningen af undersøgelsen om at producere tråd af rustfrit stål i Unionen. Kommissionen udtog en stikprøve ud fra salg, produktionsmængde og geografisk beliggenhed. Interesserede parter blev i indledningsmeddelelsen også opfordret til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve. Der indkom ingen bemærkninger til den foreslåede stikprøve. Analysen af spørgeskemabesvarelserne afslørede, at en stikprøveudtagen EU-producent havde en forretningsmæssigt forbunden virksomhed, der også var aktiv inden for fremstilling og salg af tråd af rustfrit stål. Denne forretningsmæssigt forbundne virksomhed blev således også inkluderet i stikprøven. De seks EU-producenter i stikprøven tegnede sig for 46,5 % af den anslåede samlede EU-produktion. Stikprøven anses for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
1.2.3. Stikprøveudtagning af importører
(15)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at udtage en stikprøve, blev alle ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive de oplysninger, som fremgik af indledningsmeddelelsen.
(16)
I alt ni ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører afgav de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Kommissionen udtog en stikprøve ud fra den største importmængde til Unionen på tre virksomheder, som tegnede sig for 23,8 % af den indiske import til Unionen i UP. To af de udtagne importører indsendte dog ikke en spørgeskemabesvarelse. Der kunne således ikke på dette stadie af undersøgelsen anvendes stikprøveudtagning, og der vil på ny blive forsøgt etableret et samarbejde med importørerne i den resterende del af undersøgelsen.
1.2.4. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(17)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de tre stikprøveudtagne (grupper af) eksporterende producenter i Indien og til de eksporterende producenter, som anmodede om individuel undersøgelse, til de seks stikprøveudtagne EU-producenter, til de tre stikprøveudtagne ikke forretningsmæssigt forbundne importører og til ni kendte brugere.
(18)
Der blev indsendt besvarelser af spørgeskemaerne fra de tre stikprøveudtagne (grupper af) eksporterende producenter i Indien og fra to af de eksporterende producenter, som havde anmodet om individuel undersøgelse, fra de seks stikprøveudtagne EU-producenter, en ikke forretningsmæssigt forbunden importør og tre brugere.
(19)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af de interesserede parter, og som den anså for nødvendige for en midlertidig fastsættelse af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende parter:
EU-producenter:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Tyskland
-
Inoxfil S.A., Igualada, Spanien
-
Rodacciai SPA, Milano, Italien
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Italien
-
Ugitechgruppen:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Frankrig
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Tyskland
Eksporterende producenter i Indien:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
-
Venus-gruppen:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
1.3. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(20)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. april 2011 til 31. marts 2012 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(21)
Den pågældende vare er tråd af rustfrit stål med en vægtprocent på:
-
nikkel på 2,5 % og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 % og derover, men ikke over 31 %, og af krom på 20 % og derover, men ikke over 22 %
-
nikkel på 2,5 % og derunder, undtagen tråd med indhold af krom på 13 % og derover, men ikke over 25 %, og aluminium på 3,5 % eller derover, men ikke over 6 %
med oprindelse i Indien og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7223 00 19 og ex 7223 00 99.
(22)
En part hævdede, at der findes såkaldte »højteknologiske« varetyper, som er forskellige fra andre typer af den pågældende vare produceret i Indien, men også i Unionen. De hævdede yderligere, at i modsætning til de fleste typer, som eksporteres fra Indien til Unionen, er de tekniske typer ikke råvarer, men specifikke varetyper, der produceres til specifikke anvendelsesformål i bestemte stålsorter og bestemte diametre, og bør ikke være omfattet af undersøgelsen.
(23)
På nuværende tidspunkt ser det ud til, at de tekniske typer indgår i varedefinitionen, og at de har lignende grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som andre typer af den pågældende vare. Desuden produceres disse typer tilsyneladende også af EU-producenter, og derfor er de tekniske typer omfattet af undersøgelsens varedækning.
2.2. Samme vare
(24)
Undersøgelsen viste, at den pågældende vare og den vare, der blev produceret og solgt på hjemmemarkedet i Indien, såvel som den vare, der blev produceret af EU-erhvervsgrenen og solgt på EU-markedet, har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. De anses derfor foreløbigt for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. DUMPING
3.1. Indledning
(25)
Under kontrolbesøgene hos de tre stikprøveudtagne indiske eksporterende producenter og den efterfølgende analyse af de indsamlede oplysninger blev det konstateret, at de alle havde indsendt visse oplysninger, som ikke kunne anses for at være pålidelige.
(26)
For den ene eksporterende producent havde Kommissionen konstateret, at de omkostninger, der var indberettet i dennes spørgeskemabesvarelse, ikke var i tråd med og ikke kunne afstemmes med de omkostninger, som var indberettet i producentens interne regnskabssystem.
(27)
Den eksporterende producent hævdede, at de konstaterede forskelle mellem de omkostninger, der er indberettet til Kommissionen, og de omkostninger, der er konstateret i det interne regnskabssystem under kontrolbesøget, skyldtes fejl i registreringerne af transaktionerne og forskelle i regnskabsmetoder, især med hensyn til forbruget af råvarer. Den eksporterende producent fremhævede, at oplysningerne i det interne regnskabssystem ikke var pålidelige og ikke burde anvendes i forbindelse med undersøgelsen. Selv om den eksporterende producent har anvendt det samme regnskabssystem i en årrække, hævdede den pågældende, at Kommissionen burde basere sin analyse på omkostningerne i spørgeskemabesvarelsen og ikke på omkostningsoplysningerne i virksomhedens interne regnskabssystem.
(28)
Det bør bemærkes, at det under kontrolbesøget ikke har været muligt at foretage en afstemning og etablere en forbindelse mellem de omkostningstabeller, der specifikt er udarbejdet til denne undersøgelse, og oplysningerne i det interne regnskabssystem, selv om oplysningerne i det interne regnskabssystem var i overensstemmelse med det reviderede årsregnskab, som den eksporterende producent havde vedlagt. Følgelig og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 er det opfattelsen, at de oplysninger, der er konstateret i den eksporterende producents regnskabssystem, ikke bør anvendes i forbindelse med denne antidumpingundersøgelse.
(29)
Af den grund justerede Kommissionen foreløbigt de omkostningsoplysninger, som ovennævnte eksporterende producent havde indsendt i sin spørgeskemabesvarelse, ved at anvende de oplysninger, der fandtes i dennes interne regnskabssystem.
(30)
For en anden eksporterende producent konstaterede Kommissionen, at indkøb og forbrug af råvarer, der var indberettet til Kommissionen i spørgeskemabesvarelsen, ikke var underbygget af de oplysninger, der blev fundet i producentens lagerforvaltningssystem. Det så navnlig ud til, at fordelingen på stålsorter var forskellig i de to kilder. Kommissionen påpeger, at stålsorten er en nøglefaktor i fastlæggelsen af omkostningerne for slutproduktet. Upålidelige oplysninger om stålsorten kan fordreje omkostningsberegningerne og salgspriserne betydeligt i forbindelse med de individuelle varetyper og kan derfor være vildledende.
(31)
Den eksporterende producent hævdede, at it-filerne med indkøb af råvarer, som Kommissionen havde fået under kontrolbesøget, var ufuldstændige, da andre enheder i virksomheden havde foretaget yderligere indkøb af råvarer, men disse indkøb var ikke blevet rapporteret og indgik derfor ikke i de it-filer, der var blevet indsamlet under kontrolbesøget og undersøgt af Kommissionen. Endvidere hævdede den eksporterende producent, at de konstaterede uoverensstemmelser i mængderne af stålsorter skyldtes det forhold, at nogle stålsorter delvist overlappede hinanden, og at nogle dele af produktionsprocessen ikke kunne spores tilbage til det enkelte niveau for stålsorten.
(32)
Kommissionen bemærker imidlertid, at ovennævnte påstande, som er fremsat af denne virksomhed i forbindelse med yderligere indkøb af råvarer, ikke er tilstrækkelige til at forklare de konstaterede uoverensstemmelser på det enkelte niveau for stålsorten. Kommissionen bemærker desuden, at virksomheden har påstået, at det ikke er muligt på alle stadier af produktionsprocessen at foretage en sporing på det enkelte niveau for stålsorten. Dette argument underminerer yderligere pålideligheden af rapporteringssystemet i forbindelse med stålsorter som helhed. Oplysningen om stålsorter må derfor foreløbigt anses for vildledende.
(33)
Kommissionen mener, at den rapporterede fordeling af råvarer på stålsort ikke er pålidelig, og at den foreløbigt bør lades ude af betragtning, og at fastlæggelserne bør ske ud fra de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Som følge af rapporteringssystemets generelle upålidelighed var det ikke muligt at foretage fastlæggelser ud fra de rapporterede stålsorter. Derfor blev det samlede forbrug af alle råvarer som helhed anvendt ved beregningen af en samlet dumpingmargen for alle varer, uden hensyntagen til fordelingen på stålsort.
(34)
For den tredje eksporterende producents vedkommende, konstaterede Kommissionen også under kontrolbesøget, at de strømme af råvarer, der var blevet indberettet i spørgeskemabesvarelsen, ikke var i overensstemmelse med de oplysninger, der var indeholdt i producentens regnskabssystem. Det så ud til, at fordelingen på stålsorter var forskellig i de to kilder.
(35)
Den eksporterende producent hævdede, at forskellene i de samlede mængder af råvarer kunne afstemmes ved at tage højde for ændringerne i varebeholdningerne, selv om den pågældende indrømmede, at der var fejl i spørgeskemabesvarelsen. Imidlertid påstod virksomheden også, at delvist overlappende stålsorter gør det umuligt at foretage en nøjagtig afstemning alt efter den enkelte stålsort. Dette argument underminerer yderligere pålideligheden af rapporteringssystemet i forbindelse med stålsorter som helhed. Oplysningen om stålsorter må derfor foreløbigt anses for vildledende.
(36)
Kommissionen mener, at den rapporterede fordeling af råvarer på stålsort ikke er pålidelig, og at den foreløbigt bør lades ude af betragtning, og at fastlæggelserne bør ske ud fra de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Som følge af rapporteringssystemets generelle upålidelighed var det ikke muligt at foretage fastlæggelser ud fra de rapporterede stålsorter. Derfor blev det samlede forbrug af alle råvarer som helhed anvendt ved beregningen af en samlet dumpingmargen for alle varer, uden hensyntagen til fordelingen på stålsort.
(37)
Hver eksporterende producent modtog et brev med de specifikke og detaljerede årsager til, at det var opfattelsen, at nogle af oplysningerne i spørgeskemabesvarelsen ikke kunne accepteres. De blev også underrettet om, at Kommissionen havde til hensigt at drage foreløbige konklusioner ud fra de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.
(38)
Alle tre eksporterende producenter fik mulighed for at indsende bemærkninger og anmode om høringer, som de fik bevilget. De indsendte også deres bemærkninger skriftligt om den mulige anvendelse af grundforordningens artikel 18. Til trods for virksomhedernes forklaringer kunne de ikke på tilfredsstillende vis afklare den problematik, der er beskrevet ovenfor, hvilket førte til, at nogle af oplysningerne blev udskiftet med de bedste foreliggende oplysninger.
3.2. Normal værdi
(39)
For så vidt angår fastsættelsen af normal værdi fastslog Kommissionen først for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om det samlede salg af den samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i UP, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Kommissionen konstaterede, at det samlede salg for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter af samme vare på hjemmemarkedet var repræsentativt.
(40)
Kommissionen identificerede efterfølgende for de stikprøveudtagne producenter, som havde et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg, de varetyper, der var solgt på hjemmemarkedet, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(41)
De nedennævnte sammenligninger for to af de eksporterende producenter var foretaget ud fra totalen for alle varer i stedet for en særskilt sammenligning af de individuelle varetyper jf. afsnit 3.1.
(42)
For hver varetype, som en stikprøveudtagen producent solgte på sit hjemmemarked, og som fandtes at være identisk eller direkte sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for at være tilstrækkeligt repræsentativt, når den samlede salgsmængde af den pågældende varetype på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den identiske eller den sammenlignelige varetype, der blev solgt med henblik på eksport til EU.
(43)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, om hver stikprøveudtagen producents salg på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af det fortjenstgivende salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP.
(44)
I tilfælde, hvor salgsmængden af en varetype, der solgtes til en nettosalgspris, som var lig med eller højere end de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitlige salgspris var lig med eller højere end enhedsproduktionsomkostningen, blev den normale værdi baseret på de faktiske hjemmemarkedspriser, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt salg på hjemmemarkedet af den pågældende type i UP, uanset om der var tale om fortjenstgivende salg eller ej.
(45)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, eller hvor den vejede gennemsnitspris for den varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som en vejet gennemsnitspris udelukkende af det fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
(46)
I tilfælde, hvor alle varetyper blev solgt med tab, var det opfattelsen, at salget ikke havde fundet sted i normal handel.
(47)
I tilfælde, hvor der ikke var noget salg af samme vare i normal handel, eller hvor en varetype ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, anvendte Kommissionen den beregnede normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(48)
Den normale værdi blev beregnet ved at lægge det vejede gennemsnit af de stikprøveudtagne eksporterende producenters salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) og disse producenters vejede gennemsnitlige fortjeneste ved hjemmemarkedssalg af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden til de gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden om nødvendigt justeret. Produktionsomkostningerne og SA&G-omkostningerne blev om nødvendigt justeret, især som anført i afsnit 3.1 ovenfor, inden de blev anvendt til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.
(49)
Den enkelte virksomhed får sine individuelle detaljerede beregninger, der er blevet anvendt til at fastslå den normale værdi, og får mulighed for at indsende bemærkninger.
3.3. Eksportpris
(50)
De stikprøveudtagne eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(51)
I tilfælde, hvor den pågældende vare blev eksporteret direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, navnlig på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.
(52)
Da eksportsalget til Unionen blev foretaget gennem en forretningsmæssigt forbunden handelsvirksomhed, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, dvs. på grundlag af den pris, hvortil den importerede vare først blev videresolgt til uafhængige kunder i Unionen. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der var påløbet mellem import og videresalg, herunder skatter og afgifter samt SA&G-omkostninger og fortjeneste. Den forretningsmæssigt forbundne importørs egne SA&G-omkostninger blev anvendt, og der blev fastlagt en rimelig fortjenstmargen ud fra den fortjenstmargen, der var opnået hos en uafhængig importør af den pågældende vare.
3.4. Sammenligning
(53)
Den normale værdi og eksportprisen for de stikprøveudtagne eksporterende producenter blev sammenlignet ab fabrik.
(54)
For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(55)
På det grundlag blev der foretaget justeringer for transport, søtransport- og forsikringsomkostninger, håndtering og lastning og dermed forbundne omkostninger, emballeringsomkostninger, kreditomkostninger, rabatter og provisioner, hvor det blev påvist, at disse faktorer påvirkede prissammenligneligheden.
3.5. Dumpingmargener
(56)
For hver stikprøveudtagen virksomhed blev den normale værdi, der var beregnet som et vejet gennemsnit og fastsat for samme vare, sammenlignet med det vejede gennemsnit af eksportprisen for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(57)
I overensstemmelse med grundforordningens bestemmelser i artikel 9, stk. 6, og som følge af anvendelsen af grundforordningens artikel 18 for alle tre stikprøveudtagne eksporterende producenter, kunne dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgår i stikprøven, ikke fastlægges ud fra den gennemsnitlige dumpingmargen for de stikprøveudtagne virksomheder.
(58)
I dette tilfælde blev det anset for hensigtsmæssigt foreløbigt at fastlægge dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven ud fra deres eksportpris, fastsat ud fra Eurostats importstatistikker, og den gennemsnitlige normale værdi, der er fastlagt for de stikprøveudtagne indiske producenter, for så vidt som den gennemsnitlige normale værdi ikke var blevet påvirket af anvendelsen af grundforordningens artikel 18.
(59)
På dette grundlag blev den beregnede dumpingmargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, midlertidigt fastsat til 28,0 %.
(60)
For alle de andre indiske eksporterende producenters vedkommende bestemte Kommissionen først graden af samarbejde. I den forbindelse blev der foretaget en sammenligning mellem den samlede eksportmængde, der var angivet i spørgeskemabesvarelserne, og den samlede import fra Indien, som anført i Eurostats importstatistikker. Da samarbejdsgraden var høj, blev restdumpingmargenen fastsat til niveauet for den højeste dumpingmargen, der var fastslået for de stikprøveudtagne eksporterende producenter.
(61)
Ud fra dette blev den landsdækkende dumping midlertidigt fastsat til 32,3 %.
(62)
Følgelig udgør de midlertidige vejede gennemsnitlige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
(i %)
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
Raajratna Metal Industries
32,3
Venus-gruppen
30,4
Viraj Profiles
24,4
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
28,0
Alle andre virksomheder
32,3
4. EU-ERHVERVSGRENEN
4.1. EU-erhvervsgrenen
(63)
Den samme vare blev fremstillet af 27 EU-producenter. De anses derfor for at udgøre erhvervsgrenen i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og omtales herefter som »EU-erhvervsgrenen«.
4.2. EU-produktionen
(64)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indhentet fra EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning og spørgeskemabesvarelserne indsendt af EU-producenterne i stikprøven, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion for undersøgelsesperioden.
(65)
Det bør nævnes, at en EU-producent, der var forretningsmæssigt forbundet med en indisk eksporterende producent, og som gjorde indsigelse mod undersøgelsens indledning, også indgår i definitionen på EU-erhvervsgrenen.
(66)
Den samlede EU-produktion blev på dette grundlag anslået til ca. 139 141 ton i UP. I dette tal indgår produktionen fra alle EU-producenter, som gav sig til kende, og den anslåede produktionsmængde for resten af de producenter, som ikke gav sig til kende i forbindelse med undersøgelsen.
4.3. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(67)
Seks EU-producenter blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 14 ovenfor, og de tegnede sig for over 46,5 % af den anslåede samlede EU-produktion af samme vare.
5. SKADE
5.1. EU-forbrug
(68)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af EU-erhvervsgrenens samlede salgsmængder på EU-markedet og den samlede import. 2009 var præget af hidtil usete høje priser på nikkel, som er den vigtigste råvare, der anvendes til at producere den pågældende vare og den samme vare, og de samlede negative virkninger af finanskrisen, som til sammen førte til et særligt lavt niveau for EU-forbruget i dette år. Imidlertid forbedredes markedssituationen som vist i tabellen nedenfor, og EU-forbruget steg med 50 % mellem 2009 og UP.
2009
2010
2011
UP
Forbrug (ton)
131 436
187 280
196 476
197 327
Indeks (2009 = 100)
100
142
149
150
Kilde:
Eurostat, oplysninger i klagen og spørgeskemabesvarelser
5.2. Importen til Unionen fra det pågældende land
5.2.1. Omfanget og markedsandelen for den pågældende import
(69)
I den betragtede periode blev det fastslået, at dumpingimporten til Unionen fra de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde udviklet sig med hensyn til mængde og markedsandel som følger:
2009
2010
2011
UP
Mængde
16 847
29 053
36 720
35 398
Indeks (2009 = 100)
100
172
218
210
Markedsandel (%)
12,8
15,5
18,7
17,9
Indeks (2009 = 100)
100
121
146
140
Kilde:
Eurostat, oplysninger i klagen og spørgeskemabesvarelser
(70)
Importmængderne fra Indien steg betydeligt, med 110 %, i den betragtede periode. Denne stigning var især udtalt mellem 2009 og 2010, hvor importen fra Indien steg voldsomt, med 72 %, og hvor EU-forbruget steg med 42 %. Imidlertid fortsatte importmængden fra Indien med at stige kraftigt med 22 % i den samme periode, mens forbruget kun steg med 5 % mellem 2010 og UP.
(71)
Markedsandelen for dumpingimporten fra Indien er steget kraftigt, med 40 %, i den betragtede periode.
5.2.2. Importpriser og prisunderbud
(72)
Som forklaret ovenfor i betragtning 22 udtrykte en part betænkeligheder ved, at antidumpingspørgeskemaet ikke gjorde det muligt at opdele den pågældende vare i bestemte typer, som efter denne parts opfattelse er forskellige.
(73)
Denne problematik blev behandlet i spørgeskemaet ved at udvide det såkaldte varekontrolnummer for klart at kunne identificere de relevante typer i undersøgelsen især med henblik på prissammenligningen. På dette stadie fremgik det af undersøgelsen, at de indiske eksporterende producenter kun eksporterede begrænsede mængder af disse højteknologiske varer. Ikke desto mindre påpeges det, at ændringerne i varekontrolnummeret sikrede, at priserne på visse varetyper blev sammenlignet direkte med priserne på lignende varetyper.
(74)
Nedenstående tabel viser gennemsnitsprisen for dumpingimporten:
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlig pris (EUR/ton)
2 372
2 801
3 246
3 196
Indeks (2009 = 100)
100
118
137
100
Kilde:
Eurostat og spørgeskemabesvarelser
(75)
De gennemsnitlige importpriser fra Indien steg med 35 % i den betragtede periode, men de forblev under EU-erhvervsgrenens salgspriser i den samme periode (jf. betragtning 93). Det forklarer den voldsomme stigning i importmængde og den kraftige stigning på 40 % i den markedsandel, som de indiske eksportører havde i samme periode.
(76)
For at fastslå prisunderbuddet i UP blev de vægtede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for dumpingimport fra de samarbejdsvillige indiske producenter ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis med passende justeringer for omkostninger efter importen.
(77)
Resultatet af sammenligningen viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på 15 % ved dumpingimport fra det pågældende land på EU-markedet udtrykt som en procentdel af omsætningen i UP for EU-producenterne i stikprøven. De lavere priser på dumpingimporten sammenlignet med priserne i Unionen i den betragtede periode forklarer den betydelige stigning i importmængden fra Indien og i markedsandelen for den indiske import mellem 2009 og UP.
5.3. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
5.3.1. Indledende bemærkninger
(78)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af den indiske dumpingimports virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den pågældende periode.
(79)
Der blev, jf. betragtning 14, anvendt stikprøveudtagning i undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(80)
I forbindelse med skadesanalysen skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. I den henseende vurderes EU-erhvervsgrenens situation på baggrund af a) makroøkonomiske indikatorer, f.eks. produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel og vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelse af den faktiske dumpingmargen og genrejsning fra tidligere dumping, hvortil oplysningerne blev indsamlet for den samlede EU-erhvervsgren og på baggrund af b) mikroøkonomiske indikatorer, f.eks. gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital, lagerbeholdninger og arbejdskraftomkostninger, hvortil oplysningerne blev indsamlet hos de stikprøveudtagne EU-producenter.
(81)
Det er værd at bemærke, at alle tilgængelige oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger anført i klagen, oplysninger indhentet fra EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning og spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven, blev anvendt til at fastsætte de makroøkonomiske indikatorer og især oplysningerne om de EU-producenter, der ikke indgår i stikprøven.
(82)
De mikroøkonomiske indikatorer blev fastlagt ud fra oplysninger fra de stikprøveudtagne EU-producenter i deres spørgeskemabesvarelser.
5.3.2. Makroøkonomiske indikatorer
a) Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(83)
Tendenserne for EU-produktionen, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig, som følger, i den betragtede periode:
2009
2010
2011
UP
Produktionsmængde (ton)
105 646
140 363
138 795
139 141
Indeks (2009 = 100)
100
133
131
132
Produktionskapacitet (ton)
244 236
246 324
245 922
246 599
Indeks (2009 = 100)
100
101
101
101
Kapacitetsudnyttelse (%)
43
57
56
56
Indeks (2009 = 100)
100
132
130
130
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser
(84)
EU-produktionen steg med 32 % i den betragtede periode og afspejlede i et vist omfang den positive udvikling i forbruget. Imidlertid stagnerede produktionsmængden mellem 2010 og UP.
(85)
Kapacitetsudnyttelsesgraden forbedredes og steg med 13 procentpoint i den betragtede periode, mens produktionskapaciteten forblev grundlæggende stabil i den betragtede periode.
b) Salgsmængde, markedsandel og vækst
(86)
Tendenserne for salgsmængderne, markedsandelen og væksten udviklede sig som følger i den betragtede periode:
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde (ton)
88 796
124 641
124 007
124 217
Indeks (2009 = 100)
100
140
140
140
Markedsandel (%)
67,6
66,6
63,1
62,9
Indeks (2009 = 100)
100
98
93
93
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser
(87)
Efter en betydelig stigning mellem 2009 og 2010 i forbindelse med et stigende forbrug voksede salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder ikke så hurtigt, og de kunne ikke udnytte fordelen ved den fortsatte stigning i efterspørgslen (4,9 % mellem 2010 og 2011). Det ses også i den stigende tendens for slutlagrene, der generelt steg med 41 % i den betragtede periode, jf. betragtning 100.
(88)
Desuden faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 4,7 procentpoint i den betragtede periode til trods for den konstante stigning på 50 % i forbruget.
(89)
EU-forbruget steg, jf. betragtning 68, mellem 2009 og UP med 50 %, mens mængden af dumpingimporten steg betydeligt med 110 % i samme periode, jf. betragtning 70. Den samlede vækst på EU-markedet mellem 2009 og UP blev derfor delvist absorberet af dumpingimporten, mens EU-erhvervsgrenens salg i Unionen steg med 40 % i samme periode. Det viser, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til fuldt ud at drage fordel af væksten i EU-forbruget som følge af dumpingimportens stigende markedsandel.
c) Beskæftigelse og produktivitet
(90)
Til trods for den vanskelige finansielle situation, der er beskrevet i betragtning 94-99, forblev EU-erhvervsgrenens beskæftigelse relativt stabil i den betragtede periode. I betragtning af den øgede produktionsmængde (jf. betragtning 84) steg produktiviteten målt som output i ton pr. ansat pr. år med 30 % i den samme periode, hvilket tydede på, at EU-erhvervsgrenen gjorde en stor indsats for at forbedre sin effektivitet.
2009
2010
2011
UP
Antal ansatte
1 726
1 687
1 729
1 747
Indeks (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivitet (enhed/ansat)
61
83
80
80
Indeks (2009 = 100)
100
136
131
130
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser
d) Dumpingmargenens faktiske størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(91)
Dumpingmargenerne for tre af de stikprøveudtagne indiske eksporterende producenter ligger over bagatelgrænsen (jf. betragtning 62). I betragtning af sektoren for den pågældende vare, mængden, markedsandelen og priserne på den dumpede import fra Indien som behandlet ovenfor kan virkningen af de faktiske dumpingmargener på EU-erhvervsgrenen ikke anses for at være ubetydelig.
(92)
Der mindes om, at der i 1999 blev indført antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (4) over for den pågældende vare. I betragtning af tidsforskellen mellem udløbet af de foranstaltninger, der blev indført i 1999, og denne undersøgelse, findes der imidlertid ingen oplysninger til vurdering af virkningen af tidligere dumping. Undersøgelsen afslørede i hvert fald ikke nogen ny dokumentation om, at erhvervsgrenen stadig lider under tidligere tiders dumpingpraksis.
5.3.3. Mikroøkonomiske indikatorer
a) Gennemsnitlige enhedssalgspriser på EU-markedet og enhedsproduktionsomkostninger
(93)
De gennemsnitlige salgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen steg med 34 % i den betragtede periode. Stigningen afspejler den generelle stigning i råvareomkostningerne, som erhvervsgrenen oplevede i samme periode. I 2011 og i UP kunne EU-producenterne kun i begrænset omfang øge priserne for at dække de stigende produktionsomkostninger og kun lige således, at rentabiliteten lå lidt over 1 % i 2011 og ved »break-even« i UP. Som det fremgår af nedennævnte tabel, var selv en betydelig stigning i salgsprisen ikke tilstrækkelig til, at EU-erhvervsgrenen kunne få et rimeligt fortjenstniveau.
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder
2 988
3 833
4 185
4 018
Indeks (2009 = 100)
100
128
140
134
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
3 542
3 931
4 127
4 011
Indeks (2009 = 100)
100
111
117
113
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
b) Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
(94)
I den betragtede periode udviklede EU-producenternes likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital som følger:
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Likviditet (EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investeringer (EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Indeks (2009 = 100)
100
181
98
89
Investeringsafkast (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
(95)
De stikprøveudtagne EU-producenters rentabilitet blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder udtrykt i procent af den relevante omsætning. I 2009 oplevede de stikprøveudtagne EU-producenter tab, men situation begyndte at blive bedre i 2010 i takt med stigningen på 50 % i forbruget som beskrevet i betragtning 68. Imidlertid var fortjenstniveauer på 0,2 % stadig langt under et rimeligt rentabilitetsniveau i stålsektoren, selv om rentabiliteten steg lidt. Faktisk var målfortjenesten foreløbigt sat til 5 %, da det er opfattelsen, at det svarer til den margen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren for den undersøgte vare under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport, ved salg af samme vare i Unionen som anført af EU-erhvervsgrenen. Desuden anses de 5 % i fortjenstmargen før skat for et passende minimum i andre undersøgelser af lignende varer i samme sektor.
(96)
Det lykkedes de stikprøveudtagne EU-producenter at opnå »break-even« i UP; imidlertid forhindrede det pristryk, som dumpingimporten udøvede, dem i at tilpasse deres priser til omkostningerne og dermed i at opnå tilfredsstillende resultater. Denne situation forklares også af det forhold, at den undersøgte vare anses for at være en råvare, og dermed er priserne det centrale element, som afgør kundernes valg.
(97)
Likviditeten, som er erhvervsgrenens evne til selv at finansiere sine aktiviteter, og som var blevet beregnet på grundlag af transaktioner, var negativ indtil 2010. Selv om den forbedredes i 2011, faldt den med 34 % mellem 2011 og UP.
(98)
Udviklingen i rentabiliteten og likviditeten i den betragtede periode begrænsede de stikprøveudtagne EU-producenters evne til at investere i egne aktiviteter og underminerede deres udvikling. Herved blev EU-producenternes evne til at tilvejebringe kapital og finansiere omkostninger også påvirket. Selv om det lykkedes EU-producenterne i stikprøven at foretage nogle investeringer i forbindelse med samme vare i 2010, faldt de derefter og især i UP, da de faldt med 51 % sammenlignet med 2010. Selv om investeringsafkastet, udtrykt som fortjeneste i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, var blevet positiv i 2011, faldt det endvidere betydeligt, med 5,9 procentpoint, i UP og nåede et lavpunkt på 0,8 %.
(99)
Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at de stikprøveudtagne EU-producenters økonomiske resultater fortsat var noget usikre i UP.
c) Lagerbeholdninger
(100)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven steg med 41 % i løbet af den betragtede periode; denne stigning var sammenfaldende med tabte markedsandele, især i UP.
2009
2010
2011
UP
Slutlagre (ton)
4 395
5 289
5 469
6 214
Indeks (2009 = 100)
100
120
124
141
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
d) Arbejdskraftomkostninger
(101)
Arbejdskraftomkostningerne for de stikprøveudtagne EU-producenter steg moderat i den betragtede periode og er derfor ikke en afgørende faktor i produktionsomkostningsstigningen.
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Indeks (2009 = 100)
100
109
107
104
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
5.4. Konklusion om skade
(102)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen ikke fuldt ud drog fordel af stigningen i forbruget i den betragtede periode og især i UP. Oprindeligt forbedrede de fleste skadesindikatorer for EU-erhvervsgrenen sig mellem 2009 og 2010, men efterfølgende stagnerede erhvervsgrenens økonomiske situation, eller den forværredes sågar.
(103)
Visse indikatorer, f.eks. EU-erhvervsgrenens produktion og salgsmængde, steg faktisk i et stærkt voksende marked betydeligt mellem 2009 og 2010, men oplevede fra 2010 og derefter en opbremsning. Denne situation opstod til trods for en fortsat stigning i forbruget.
(104)
Desuden var skadesindikatorerne for EU-erhvervsgrenens økonomiske resultater, f.eks. likviditet, investering og rentabilitet, alvorligt påvirket af det pristryk, som herskede på EU-markedet, især i UP. EU-erhvervsgrenen var ikke i stand til at øge sine priser i tilstrækkelig grad for at dække sine produktionsomkostninger mellem 2009 og 2010. Rentabiliteten blev forbedret mellem 2009 og 2011 via en mindre fortjeneste på 1,4 % i 2011; imidlertid forværredes den igen i UP, da den kun lige nåede »break-even«. Herved blev EU-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe kapital og genrejse sig også undermineret.
(105)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
6. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
6.1. Indledning
(106)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten fra Indien havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som også kunne forvolde EU-erhvervsgrenen skade, blev ligeledes undersøgt for at sikre, at eventuel skade, der kan tilskrives disse andre faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
6.2. Dumpingimportens virkninger
(107)
Undersøgelsen viste, at EU-forbruget steg med 50 % i den betragtede periode, og samtidig mere end fordobledes importmængden med oprindelse i Indien. På den anden side faldt stigningen i dumpingimporten sammen med en afmatning i EU-erhvervsgrenens salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne parter mellem 2010 og UP.
(108)
Med hensyn til det pristryk, der fandtes på EU-markedet i den betragtede periode, blev det konstateret, at den gennemsnitlige importpris fra Indien forblev konstant lavere end EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser. Ved at underbyde EU-erhvervsgrenen med gennemsnitligt 15 % i UP forøgede den indiske dumpingimport sin markedsandel fra 2009 til UP med 40 %, hvorimod EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 4,7 procentpoint (fra 67,6 % i 2009 til 62,9 % i UP). Tabet i markedsandel viser, at EU-erhvervsgrenen kun kunne drage fordel af det øgede forbrug i et begrænset omfang.
(109)
På baggrund af de stigende produktionsomkostninger prøvede EU-erhvervsgrenen at øge enhedsprisen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder, jf. betragtning 93. Som følge af det pristryk, som de stigende mængder af indisk dumpingimport udgør som anført ovenfor, var prisstigningen imidlertid ikke tilstrækkelig til at bære de stigende omkostninger, og således kunne EU-erhvervsgrenen ikke nå op på tilfredsstillende fortjenstniveauer, som kunne anses for nødvendige for denne specifikke erhvervsgren.
(110)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at den kraftige stigning i dumpingimporten fra Indien til priser, der konstant underbyder EU-erhvervsgrenens priser, har haft en afgørende indflydelse på den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
6.3. Andre faktorers indvirkning
6.3.1. Import fra tredjelande
Land
2009
2010
2011
UP
Kina
Mængde (ton)
8 129
10 853
14 360
16 403
Indeks (2009 = 100)
100
134
177
202
Markedsandel (%)
6,2
5,8
7,3
8,3
Indeks (2009 = 100)
100
94
118
134
Gennemsnitspris
1 914
2 607
2 835
2 508
Indeks (2009 = 100)
100
136
148
131
Schweiz
Mængde (ton)
8 094
10 700
9 187
9 115
Indeks (2009 = 100)
100
132
113
113
Markedsandel (%)
6,2
5,7
4,7
4,6
Indeks (2009 = 100)
100
93
75
75
Gennemsnitspris
3 423
4 063
4 475
4 360
Indeks (2009 = 100)
100
119
131
127
Sydkorea
Mængde (ton)
4 900
6 775
6 355
6 266
Indeks (2009 = 100)
100
138
130
128
Markedsandel (%)
3,7
3,6
3,2
3,2
Indeks (2009 = 100)
100
97
87
85
Gennemsnitspris
3 717
4 165
4 761
4 627
Indeks (2009 = 100)
100
112
128
124
I alt - alle andre tredjelande end Indien
Mængde (ton)
25 793
33 586
35 749
37 712
Indeks (2009 = 100)
100
130
139
146
Markedsandel (%)
19,6
17,9
18,2
19,1
Indeks (2009 = 100)
100
91
93
97
Gennemsnitspris
3 609
4 214
4 748
4 483
Indeks (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Ud over dumpingimporten fra Indien, som udgjorde 48 % af al import til EU-markedet i UP, var der andre importkilder, inklusive Folkerepublikken Kina (»Kina«), Republikken Korea (»Sydkorea«) og Schweiz, som skulle undersøges i forbindelse med årsagssammenhæng.
(112)
Det fremgik af undersøgelsen, at den gennemsnitlige salgspris hos de sydkoreanske og schweiziske eksporterende producenter fortsat lå over de indiske eksporterende producenters salgspriser og EU-erhvervsgrenens salgspriser i den betragtede periode, især i UP. Desuden faldt deres markedsandel med henholdsvis 0,5 og 1,6 procentpoint i UP.
(113)
Gennemsnitsprisen fra Kina lå under EU-erhvervsgrenens prisniveau, og dette lands markedsandel viste en stigende tendens i den betragtede periode. Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at den kinesiske import bestod af et andet varesortiment, og at de kinesiske varer ikke konkurrerer direkte med varer fra EU-erhvervsgrenen eller varer af indisk oprindelse. Det var derfor opfattelsen, at den kinesiske eksport ikke kunne have haft en betydelig indvirkning på de vigtigste varetyper, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet. Heraf følger, at den kinesiske imports eventuelle indvirkning på den skade, som EU-erhvervsgrenen led, var minimal.
(114)
Ikke desto mindre hævdede en eksporterende producent, at importen af tråd af rustfrit stål fra Kina, Sydkorea og Schweiz burde have været medtaget i denne undersøgelses varedækning.
(115)
Ud over de ovennævnte kendsgerninger og betragtninger bør det bemærkes, at på tidspunktet for indledningen og op til nu, er der ikke fundet dokumentation for dumping, skade eller årsagssammenhæng, som ville have berettiget til indledningen af en antidumpingprocedure vedrørende importen med oprindelse i de ovennævnte lande. Selv om der fandtes dokumentation, der kunne berettige en undersøgelse af anden import, ville en forskelsbehandling, som består i at indlede en antidumpingprocedure kun over for indisk import, desuden ikke kunne betegnes som diskriminerende. Påstanden om, at disse lande skulle have været omfattet af undersøgelsen, anses derfor ikke for begrundet og bør afvises.
(116)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at eksporten fra tredjelande ikke havde bidraget væsentligt til den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt.
6.3.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(117)
Den samlede eksport af den pågældende vare fra EU-erhvervsgrenen udgjorde 8,5 % af den samlede produktion i UP. Dette indtryk bekræftes af eksporten fra stikprøveudtagne EU-producenter til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder; denne eksport udgjorde 7 % af produktionen i UP, og priserne var 36 % højere end priserne på EU-markedet i samme periode. Ud fra dette kan det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens eksportaktivitet ikke kunne udgøre en potentiel årsag til den væsentlige skade.
6.3.3. Den økonomiske krise og priserne på råvarer
(118)
Som omhandlet i betragtning 68 var forbruget i 2009 særligt lavt på grund af det usædvanligt høje prisniveau på nikkel og virkningerne af den økonomiske krise. Denne situation forklarer i hvert fald EU-erhvervsgrenens særligt dårlige økonomiske situation i 2009. Det er dog værd at bemærke, at i en situation med stigende forbrug fra 2010 og fremefter står resultaterne i forbindelse med lavprisdumpingimporten i modsætning til EU-erhvervsgrenens resultater.
(119)
Det fremgik af undersøgelsen, at selv ikke under det generelle økonomiske genopsving var EU-erhvervsgrenen i stand at drage fordel af det stigende forbrug og tabte markedsandele i den betragtede periode, hvorimod dumpingimporten fra Indien øgede sin markedsandel.
(120)
Selv om den økonomiske krise og prisstigningerne på råvarerne generelt kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens dårlige resultater, kan den derfor ikke anses for at have en sådan virkning, at den kan bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som forvoldtes EU-erhvervsgrenen i UP.
6.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(121)
Det er blevet påvist, at der var en markant stigning i mængden af og markedsandelen for dumpingimporten med oprindelse i Indien i den betragtede periode (henholdsvis 110 % og 40 %). Desuden blev det konkluderet, at denne import konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet og navnlig i UP (gennemsnitligt med 15 %).
(122)
Denne stigning i mængden af og markedsandelen for lavprisdumpingimport fra Indien faldt sammen med den langsomme udvikling i EU-erhvervsgrenens økonomiske situation især fra 2010. På trods af genopsvinget i forbruget var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at overvælte stigningen i produktionsomkostninger på sine kunder i et tilfredsstillende omfang og følgelig forblev finansielle indikatorer som f.eks. rentabilitet, likviditet og investeringer på et lavt niveau.
(123)
Undersøgelsen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, afslørede, at disse faktorer ikke var af en sådan beskaffenhed, at de kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Indien og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(124)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten fra Indien har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
7. UNIONENS INTERESSER
7.1. Generelle betragtninger
(125)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 er det blevet undersøgt, om der er tvingende årsager til at konkludere, at det i dette tilfælde ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger til trods for den foreløbige konklusion om, at der er tale om skadevoldende dumping. Analysen af Unionens interesser var baseret på en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
7.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(126)
EU-erhvervsgrenen består af 27 kendte producenter, der tegner sig for hele EU- produktionen af samme vare. Producenterne er beliggende i forskellige EU-medlemsstater og beskæftigede direkte mere end 1 747 personer i forbindelse med samme vare i UP.
(127)
En EU-producent, der tegnede sig for en relativt lille del af EU-produktionen, og som har en forretningsmæssigt forbunden virksomhed i Indien, gjorde indsigelse mod indledningen af undersøgelsen. Som anført i betragtning 22 indvendte den pågældende, at de højteknologiske varer ikke burde være omfattet, og at det ikke var i Unionens interesse at indføre de samme foranstaltninger på denne varetype.
(128)
Som omhandlet i betragtning 72 blev denne problematik behandlet i spørgeskemaet ved at udvide varekontrolnummeret, som klart identificerede disse typer i undersøgelsen. Imidlertid fremgik det på dette tidspunkt af undersøgelsen, at de højteknologiske varer var omfattet af undersøgelsen, og at indiske eksporterende producenter kun eksporterede begrænsede mængder af disse varetyper. Heraf følger, at de betænkeligheder, som denne producent havde givet udtryk for, ikke blev anset for berettiget, og dennes påstand blev afvist.
(129)
Det er blevet fastslået, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra Indien. Der mindes om, at EU-erhvervsgrenen ikke fuldt ud kunne drage fordel af det stigende forbrug, og EU-erhvervsgrenens økonomiske situation forblev sårbar.
(130)
Det forventes, at indførelsen af antidumpingtold vil genoprette rimelige handelsvilkår på EU-markedet, således at EU-erhvervsgrenens priser på samme vare kan tilpasses til produktionsomkostningerne.
(131)
Det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med en positiv indvirkning på dens rentabilitet og generelle økonomiske situation. Indførelsen af foranstaltninger vil gøre det muligt for erhvervsgrenen at opretholde og yderligere udvide sine bestræbelser og således blive omkostningseffektiv.
(132)
Hvis der ikke indføres foranstaltninger, kan der forventes yderligere tab af markedsandele, og EU-erhvervsgrenens rentabilitet vil sandsynligvis forværres.
(133)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres en antidumpingtold på importen med oprindelse i Indien.
7.3. Brugernes interesser
(134)
Der blev udsendt spørgeskemaer til ni brugere i Unionen. Kun tre, som tegnede sig for ca. 6 % af den samlede import fra Indien af den pågældende vare i UP, besvarede spørgeskemaerne. De findes inden for sektorerne for fødevarebehandling og erhvervskøkkener samt catering, husholdningsapparater og bilindustrien.
(135)
Gennemsnitligt udgjorde indkøbene fra Indien ca. 67 % af deres samlede indkøb af den pågældende vare, og Indien var den eneste importkilde for kun en bruger. I UP udgjorde den gennemsnitlige procentdel af omsætningen, hvor den pågældende vare indgår, 54 % af deres samlede omsætning.
(136)
Undersøgelsen viste, at den gennemsnitlige rentabilitet for alle samarbejdsvillige brugere i UP i de sektorer, hvor den pågældende vare anvendes, var på over 9 % af omsætningen.
(137)
Den sandsynlige virkning af de foreslåede foranstaltninger blev vurderet ud fra brugernes spørgeskemabesvarelser, det samlede EU-marked for den pågældende vare og for den samme vare. Selv hvis man går ud fra det værst tænkelige scenarie for EU-markedet, dvs. at der ikke kan videregives prisstigninger til distributionskæden, og brugerne fortsætter med at købe de hidtidige mængder fra Indien, vil virkningen af tolden på brugernes rentabilitet betyde et fald på ca. 1,2 procentpoint.
(138)
Det skal bemærkes, at en bruger indtog en neutral position med hensyn til undersøgelsen, da denne var af den opfattelse, at indførelsen af foranstaltninger ikke ville få en væsentlig betydning på markedspriserne, da den potentielle prisstigning ville blive absorberet af distributørerne.
(139)
En anden bruger udtrykte betænkeligheder ved, at foranstaltningerne, hvis de indførtes, også ville ramme visse varetyper, som ikke længere produceres i Unionen. Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at den varetype, som den pågældende bruger henviste til, stadig produceres i Unionen, og at efterspørgslen efter disse former for rustfri stålsorter ikke er af betydning. Det bør desuden bemærkes, at EU-producenterne ikke producerede med fuld kapacitet i den betragtede periode, og derfor vil produktionen kunne følge med, hvis efterspørgselen skulle stige.
(140)
Det bør påpeges, at eftersom den pågældende vare er standardiseret med hensyn til sektor og brug, kan brugerne relativt nemt skifte leverandør, for så vidt angår produktkvaliteten eller prisen. Indførelsen af foranstaltninger bør ikke udelukke muligheden for at importere den pågældende vare fra andre lande, heller ikke fra Indien, når de handelsfordrejende virkninger som følge af dumping er blevet fjernet.
(141)
Under hensyntagen til ovennævnte anses den generelle virkning på brugerne for begrænset, selv om visse brugere sandsynligvis vil blive mere negativt berørt end andre af foranstaltningerne på indisk import.
7.4. Importørernes interesser
(142)
Der blev kun opnået begrænset samarbejde fra de ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Ni importører indsendte stikprøveoplysninger, men kun en samarbejdede. Denne virksomhed tegnede sig for ca. 7 % af den samlede import fra Indien i UP. Virksomheden er i mod indførelsen af foranstaltninger, da Indien er den absolut største leverandør til denne virksomhed. Selv om indførelsen af foranstaltninger vil få en negativ virkning på dennes rentabilitet på grund af de højere omkostninger, bør den importerende virksomhed være i stand til at overvælte i det mindste en del af de øgede omkostninger på sine kunder.
(143)
Endvidere vil importørerne kunne skifte til andre kilder, herunder EU-erhvervsgrenen, og til andre eksporterende lande.
(144)
På det grundlag konkluderes det foreløbigt, at det ikke vil have væsentlige negative virkninger for importørernes interesser, hvis der indføres midlertidige foranstaltninger.
7.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(145)
Ud fra ovenstående blev det på grundlag af oplysningerne om Unionens interesser foreløbigt konkluderet, at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Indien.
(146)
Hvis man betragter den samlede indvirkning af antidumpingforanstaltningerne på EU-markedet, lader de positive virkninger navnlig på EU-erhvervsgrenen desuden til klart at opveje de mulige negative virkninger på de andre mere begrænsede interessegrupper.
8. FORSLAG TIL MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(147)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
8.1. Skadestærskel
(148)
For at fastlægge omfanget af disse foranstaltninger blev der taget hensyn til de konstaterede dumpingmargener og den told, som er nødvendig for at afhjælpe den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(149)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(150)
Derfor blev skadestærsklen beregnet på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris som fastsat med henblik på beregningen af underbud, jf. betragtning 77, og EU-erhvervsgrenens ikke skadevoldende pris for samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved, at en rimelig fortjenstmargen blev lagt til produktionsomkostningerne. Målfortjenstmargenen blev midlertidigt sat til 5 % som anført i betragtning 95.
(151)
Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importpris, jf. betragtning 154.
8.2. Midlertidige foranstaltninger
(152)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med oprindelse i Indien svarende til enten dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(153)
Hvad angår den parallelle antisubsidieprocedure, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 1, og artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (5), må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, der er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Alle subsidieordninger, der er behandlet i forordningen om midlertidige antisubsidier (6), henviser til eksportsubsidier. De relevante foreløbige antidumpingtoldsatser for de samarbejdsvillige producenter er derfor justeret i overensstemmelse hermed.
(154)
Den midlertidige antidumpingtold blev således fastlagt ved at sammenligne skadestærsklerne, dumpingmargenerne og udligningstoldsatserne. Antidumpingtolden bør derfor være følgende:
(i %)
Virksomhed
Skadesmargen
Dumpingmargen
Udligningstold
Midlertidig antidumpingtoldsats
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Venus gruppen
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven
24,0
28,0
3,8
20,2
Alle andre virksomheder
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
De antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i Indien og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af denne told, men er omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«.
(156)
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (7) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(157)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør resttoldsatsen ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
9. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(158)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Desuden bør det fremføres, at de konklusioner, der ligger til grund for indførelsen af antidumpingtold i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse i lyset af de endelige konklusioner -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af visse former for tråd af rustfrit stål med en vægtprocent på:
-
nikkel på 2,5 % og derover, undtagen tråd med indhold af nikkel på 28 % og derover, men ikke over 31 %, og af krom på 20 % og derover, men ikke over 22 %
-
nikkel på 2,5 % og derunder, undtagen tråd med indhold af krom på 13 % og derover, men ikke over 25 %, og aluminium på 3,5 % eller derover, men ikke over 6 %
med oprindelse i Indien og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7223 00 19 og ex 7223 00 99.
2. Den midlertidige antidumpingtold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af nedenstående virksomheder fastsættes til følgende:
Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Raajratna, Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
24,4
B780
Virksomheder anført i bilaget
20,2
B781
Alle andre virksomheder
27,8
B999
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Unionen er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 1225/2009.
2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2013.
A BIZOTTSÁG 418/2013/EU RENDELETE
(2013. május 3.)
az Indiából származó egyes rozsdamentes acélhuzalok behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 7. cikkére,
a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően,
mivel:
1. AZ ELJÁRÁS
1.1. Az eljárás megindítása
(1)
Az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) 2012. augusztus 10-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (2) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az Indiából (a továbbiakban: érintett ország) származó egyes rozsdamentes acélhuzaloknak az Európai Unióba történő behozatalára vonatkozó dömpingellenes eljárás (a továbbiakban: a dömpingellenes eljárás) megindítását.
(2)
A Bizottság ugyanezen a napon az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (3) szubvencióellenes eljárás megindítását is bejelentette az Indiából származó egyes rozsdamentes acélhuzalok Unióba történő behozatalára vonatkozóan, és külön vizsgálatot (a továbbiakban: a szubvencióellenes eljárás) indított.
(3)
A panaszt 2012. június 28-án nyújtotta be az Európai Vas- és Acélipari Szövetség (Eurofer) (a továbbiakban: panaszos) olyan gyártók nevében, amelyek termelése az egyes rozsdamentes acélhuzalok teljes uniós gyártásának több mint 50 %-át teszi ki. A panasz meggyőző bizonyítékot tartalmazott az említett termék dömpingjére és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, és ez elegendőnek bizonyult a vizsgálat megindításához.
1.2. A vizsgálatban érintett felek
(4)
A Bizottság hivatalosan értesítette a panaszost, más ismert uniós gyártókat, az ismert exportáló gyártókat, az ismert importőröket és felhasználókat, valamint az indiai hatóságokat a vizsgálat megindításáról.
(5)
A Bizottság az érdekelt feleknek lehetőséget biztosított arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék és meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül. A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki kérelmezte, és aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(6)
Tekintettel az érintett országban működő exportáló gyártók, valamint a független importőrök és uniós gyártók nagy számára az eljárásban, valamint a vizsgálatnak a jogszabályban elrendelt határidőn belül való lezárása érdekében, a Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben bejelentette, hogy úgy döntött, hogy a megvizsgálandó, az érintett országban működő exportáló gyártók, valamint a független importőrök és az uniós gyártók számát egy minta kiválasztásával ésszerű mértékűre korlátozza az alaprendelet 17. cikkének megfelelően (erre a folyamatra a továbbiakban „mintavételként” is történik hivatkozás).
1.2.1. Mintavétel az exportáló gyártók esetében
(7)
Az érintett országban működő valamennyi exportáló gyártó felkérést kapott, hogy jelentkezzen a Bizottságnál és az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelően adjon tájékoztatást annak érdekében, hogy a Bizottság el tudja dönteni, hogy szükséges-e a mintavétel, és ha igen, akkor ki tudja választani a mintát.
(8)
Összesen 18 exportáló gyártó, amelyek közül néhány ugyanazon vállalatcsoporthoz tartozik, adta meg a kért tájékoztatást, és járult hozzá ahhoz, hogy szerepeljen a mintában, valamint közülük hét kért egyéni vizsgálatot abban az esetben, ha nem vennék fel a mintába. Ezen együttműködő vállalatok közül 15 számolt be arról, hogy a vizsgálati időszakban exportált rozsdamentes acélhuzalokat az Unióba. A mintát így az ezen 15 exportáló gyártó által benyújtott információk alapján választották ki.
(9)
Az alaprendelet 17. cikkének megfelelően a Bizottság a mintát az érintett termék Unióba irányuló exportjának azon legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján választotta ki, amelyet a rendelkezésre álló időn belül megfelelő alapossággal meg lehetett vizsgálni. A kiválasztott minta két egyéni vállalatot és egy, négy kapcsolatban álló vállalatból álló vállalatcsoportot tartalmazott, amelyek együtt az érintett termék Unióba irányuló teljes exportjának több mint 63 %-át bonyolították.
(10)
Az alaprendelet 17. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság az érintett ország valamennyi ismert és érintett exportáló gyártójával és hatóságával konzultált a reprezentatív minta kiválasztásával kapcsolatban. A minta kiválasztásával kapcsolatban nem érkezett észrevétel.
(11)
A fenti (9) preambulumbekezdésben említettek szerint a mintát ésszerű számú vállalatra szűkítették, amelyek vizsgálata a rendelkezésre álló időn belül elvégezhető. A dömping kivizsgálása céljából megvizsgált vállalatokat az alábbi (19) preambulumbekezdés sorolja fel.
(12)
Ezenfelül, a (8) preambulumbekezdésben említettek szerint, kezdetben hét egyéni vizsgálatra vonatkozó kérelem érkezett be. Úgy ítélték azonban, hogy az egyéni vizsgálat túl nagy terhet jelentene és késleltetné a vizsgálat időben történő lezárását.
(13)
Azoknak az exportálóknak a kérelmeit azonban, amelyek határidőn belül benyújtották a szükséges információkat, meg fogják vizsgálni a vizsgálat hátralévő részében.
1.2.2. Mintavétel az uniós gyártók körében
(14)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. Ezt a mintát eredetileg öt olyan gyártó alkotta, amelyekről a Bizottság a vizsgálat megindítása előtt tudta, hogy rozsdamentes acélhuzalokat gyártanak az Unióban. A Bizottság a mintát az értékesítések, a termelés volumene és a földrajzi elhelyezkedés alapján választotta ki. Az eljárás megindításáról szóló értesítésben az érdekelt feleket is felhívták, hogy ismertessék az ideiglenes mintával kapcsolatos álláspontjukat. A javasolt mintával kapcsolatban nem érkezett észrevétel. A kérdőívekre adott válaszok elemzése arra világított rá, hogy egy kiválasztott uniós gyártóval kapcsolatban álló vállalat is érintett volt a rozsdamentes acélhuzal gyártásában és értékesítésében. Így ezt a kapcsolatban álló vállalatot is felvették a mintába. A mintába felvett hat uniós gyártó termelése így a becsült uniós össztermelés 46,5 %-át tette ki. A minta az uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan tekinthető reprezentatívnak.
1.2.3. Mintavétel az importőrök körében
(15)
A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - felkérte valamennyi független importőrt, hogy jelentkezzen, és adja meg az eljárás megindításáról szóló értesítésben foglaltaknak megfelelő információkat.
(16)
Összesen kilenc független importőr nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. A Bizottság három vállalatból álló mintát választott ki, amelyek az Unióba irányuló indiai import 23,8 %-át adták a vizsgálati időszakban az Unióba irányuló legnagyobb mennyiségű import alapján. A mintába kiválasztott importőrök közül kettő azonban nem válaszolta meg a kérdőíveket. A vizsgálat e szakaszában ezért a mintavétel nem alkalmazható, és ismét felkérik az importőröket az együttműködésre a vizsgálat hátralévő időszakában.
1.2.4. Kitöltött kérdőívek és ellenőrző látogatások
(17)
A kérdőíveket a mintába felvett három indiai exportáló gyártó (és azok csoportjai) részére, valamint az egyéni vizsgálatot kérelmező exportáló gyártóknak, a mintába felvett hat uniós gyártónak, a mintába felvett három független importőrnek és a kilenc ismert felhasználónak küldték meg.
(18)
A kitöltött kérdőíveket a mintába felvett három indiai exportáló gyártó (és azok csoportjai), valamint az egyéni vizsgálatot kérelmező exportáló gyártók közül kettő, a mintába felvett hat uniós gyártó, egy független importőr és három felhasználó küldte meg.
(19)
A Bizottság a dömping, az abból következő kár és az uniós érdek előzetes megállapításához szükségesnek ítélt, az érdekelt felektől származó valamennyi információt bekérte és ellenőrizte. Az alábbi felek telephelyein tettek ellenőrző látogatásokat:
Uniós gyártók:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Németország
-
Inoxfil S.A., Igualada, Spanyolország
-
Rodacciai SPA, Milánó, Olaszország
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Olaszország
-
Ugitech csoport:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Franciaország
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Németország
Indiai exportáló gyártók:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
-
Venus group:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
1.3. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(20)
A dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2011. április 1. és 2012. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2009. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
2. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
2.1. Érintett termék
(21)
Az érintett termék huzal rozsdamentes acélból, amely:
-
2,5 vagy annál nagyobb tömegszázalékban nikkelt tartalmaz, a 28 tömegszázalék vagy annál több, de 31 tömegszázalékot nem meghaladó mennyiségű nikkelt és 20 tömegszázaléknál több, de maximum 22 tömegszázalék krómot tartalmazó huzal kivételével,
-
kevesebb, mint 2,5 tömegszázalékban nikkelt tartalmaz, a 13 tömegszázalék vagy annál több, de 25 tömegszázalékot nem meghaladó mennyiségű krómot, és 3,5 tömegszázalék vagy annál több, de maximum 6 tömegszázalék alumíniumot tartalmazó huzal kivételével,
jelenleg a 7223 00 19 és 7223 00 99 KN-kód alá tartozik, és Indiából származik.
(22)
Az egyik fél jelezte, hogy vannak úgynevezett „magas műszaki színvonalú” terméktípusok, amelyek különböznek az érintett termék Indiában, de az Unióban gyártott egyéb típusaitól is. Azt állították továbbá, hogy az Indiából az Unióba exportált legtöbb típussal ellentétben, a magas műszaki színvonalú terméktípusok nem tömegáruk, hanem egyedi terméktípusok, amelyeket egyedi felhasználásra, adott acélminőségben és meghatározott átmérővel gyártanak, és amelyekre a vizsgálatnak nem kellene kiterjednie.
(23)
Ebben a szakaszban úgy tűnik, hogy a magas műszaki színvonalú terméktípusok a termék meghatározásának részét képezik, és azonos alapvető fizikai, kémiai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek az érintett termék egyéb típusaival összehasonlítva. Ezenfelül úgy tűnik, hogy ezeket a típusokat gyártják az uniós gyártók is, ennélfogva a magas műszaki színvonalú terméktípusokra is kiterjed a vizsgálat hatálya.
2.2. Hasonló termék
(24)
A vizsgálat szerint az érintett termék és az Indiában gyártott és az ottani belföldi piacon értékesített, valamint az uniós gazdasági ágazat által gyártott és az uniós piacon értékesített termék azonos fizikai, kémiai és műszaki alaptulajdonságokkal rendelkeznek, és ugyanaz a rendeltetésük. Ezért ezek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése szerint ideiglenesen hasonlónak tekintendők.
3. DÖMPING
3.1. Bevezetés
(25)
Az indiai exportáló gyártók telephelyein tartott ellenőrző látogatások, valamint az összegyűjtött információ azt követő elemzése során megállapítást nyert, hogy azok valamennyien szolgáltattak olyan információkat, amelyek nem tekinthetők megbízhatónak.
(26)
Az egyik exportáló gyártó esetében, a Bizottság megállapította, hogy a kitöltött kérdőívben bejelentett költségek nem voltak összhangban, illetve összeegyeztethetők a gyártó belső számviteli rendszerében rögzített költségekkel.
(27)
Az exportáló gyártó azt állította, hogy a Bizottságnak bejelentett költségek és az ellenőrző látogatás idején a belső számviteli rendszerben talált költségek között észlelt eltérés a tranzakciók hibás rögzítéséből, valamint a számviteli módszerek közötti különbségből adódtak, különös tekintettel a nyersanyag-felhasználásra. Az exportáló gyártó azt állította, hogy az adatok a belső számviteli rendszerben nem megbízhatóak, és nem lehetne azokat a vizsgálat céljaira felhasználni. Bár az exportáló gyártó évek óta ugyanazt a számviteli rendszert használja, azt állította, hogy a Bizottságnak az elemzését a kitöltött kérdőívben bejelentett költségekre kellene alapoznia, nem a költségekre vonatkozóan a vállalat belső számviteli rendszerében található adatokra.
(28)
Meg kell jegyezni, hogy míg a belső számviteli rendszerben található adatok konzisztensek voltak az exportáló gyártó által szolgáltatott ellenőrzött pénzügyi kimutatásokkal, addig lehetetlen volt az ellenőrző látogatás alatt az egyeztetés és így a kapcsolat megállapítása a külön a jelenlegi vizsgálat céljára készített költségtáblázatok és a belső számviteli rendszer adatai között. Ennélfogva az alaprendelet 18. cikkének megfelelően úgy vélik, hogy az exportáló gyártó számviteli rendszerében lévő adatokat kell felhasználni a dömpingellenes vizsgálat céljára.
(29)
A Bizottság ezért a gyártó belső számviteli rendszerében rendelkezésre álló tények felhasználásával ideiglenesen kiigazította az említett exportáló gyártó által a kitöltött kérdőívben a költségekre vonatkozóan szolgáltatott adatokat.
(30)
Egy másik exportáló gyártó esetében a Bizottság megállapította, hogy a kitöltött kérdőívében a Bizottságnak bejelentett nyersanyagbeszerzéseket és nyersanyag-felhasználást nem támasztották alá a gyártó nyilvántartásában talált adatok. Úgy tűnik, hogy különösen az acélminőség szerinti megoszlás volt különböző a két forrásban. A Bizottság megjegyzi, hogy az acélminőség kulcsfontosságú tényező a végtermék költségeinek meghatározásában. Az acélminőségre vonatkozó megbízhatatlan információ súlyosan torzíthatja az egyedi terméktípusok költségeivel és eladási árával kapcsolatos számításokat, és ezért félrevezető lehet.
(31)
Az exportáló gyártó azonban azt állította, hogy a nyersanyagbeszerzéseket tartalmazó számítógépes fájlok, amelyeket a Bizottság az ellenőrző látogatáson gyűjtött, hiányosak voltak, mivel a további nyersanyagbeszerzéseket a vállalat más egységei bonyolították le, mely beszerzéseket azonban nem jelentettek be és azokat nem tartalmazták a Bizottság által az ellenőrző látogatás idején gyűjtött, és megvizsgált számítógépes fájlok. Ezenfelül az exportáló gyártó azt állította, hogy az acélminőség szerinti mennyiségekben megfigyelt diszkrepanciák annak a ténynek voltak betudhatók, hogy néhány acélminőség esetében részben átfedés volt és a gyártási folyamat egyes részei nem voltak nyomon követhetőek az egyes acélminőségek szintjén.
(32)
A Bizottság megjegyzi azonban, hogy a vállalatnak a további nyersanyagbeszerzésekkel kapcsolatos fenti állításai nem magyarázzák kellően a megfigyelt diszkrepanciákat az egyes acélminőségek szintjén. A Bizottság azt is megjegyzi, hogy a vállalat azt állította, hogy nem lehetséges az egyes acélminőségek pontos nyomon követése a gyártási folyamat valamennyi szakaszában. Ez az érv tovább gyengíti az acélminőségekre vonatkozó jelentési rendszer egészének megbízhatóságát. Az acélminőségre vonatkozó információkat ideiglenesen félrevezetőnek kell tekinteni.
(33)
A Bizottság úgy véli, hogy a nyersanyag acélminőség szerinti, bejelentett megoszlása nem megbízható és azt ideiglenesen nem kell figyelembe venni és a megállapításoknak a rendelkezésre álló tényeken kell alapulniuk az alaprendelet 18. cikkével összhangban. A jelentési rendszer egészének megbízhatatlansága miatt, nem volt lehetséges megállapításokat tenni egyik bejelentett acélminőség alapján sem. Ezért az összes nyersanyag teljes felhasználását egészében véve, az acélminőség szerinti megoszlásra tekintet nélkül, figyelembe vették a valamennyi termékre vonatkozó átfogó dömpingkülönbözet kiszámításához.
(34)
Egy harmadik exportáló gyártó esetében a Bizottság az ellenőrző látogatás alatt megállapította, hogy a kitöltött kérdőívben a Bizottságnak bejelentett nyersanyagforgalom nem volt konzisztens a gyártó számviteli rendszerében lévő adatokkal. Úgy tűnik, hogy az acélminőség szerinti megoszlás volt különböző a két forrásban.
(35)
Az exportáló gyártó, miközben elismert néhány hibát a kérdőívre adott válaszokban, azt állította, hogy a nyersanyag teljes mennyiségében megmutatkozó különbségeket össze lehet egyeztetni, figyelembe véve a nyilvántartásokban található változásokat. A vállalat azonban azt is állította, hogy a részben átfedésben lévő acélminőségek lehetetlené teszik a pontos egyeztetést az egyes acélminőségekkel. Ez az érv tovább gyengíti az acélminőségre vonatkozó jelentési rendszer egészének megbízhatóságát. Az acélminőségre vonatkozó információkat félrevezetőnek kell tekinteni.
(36)
A Bizottság úgy véli, hogy a nyersanyag acélminőség szerinti, bejelentett megoszlása nem megbízható és ideiglenesen nem kell figyelembe venni, és a megállapításoknak a rendelkezésre álló tényeken kell alapulniuk az alaprendelet 18. cikkével összhangban. A jelentési rendszer egészének megbízhatatlansága miatt nem volt lehetséges megállapításokat tenni egyik bejelentett acélminőség alapján sem. Ezért az összes nyersanyag teljes felhasználását egészében véve, az acélminőség szerinti megoszlásra tekintet nélkül, figyelembe vették a valamennyi termékre vonatkozó átfogó dömpingkülönbözet kiszámításához.
(37)
Minden egyes gyártó kapott egy levelet, amely felvázolja annak specifikus és részletes okait, hogy miért tekintik a kitöltött kérdőívben szolgáltatott egyes adatokat elfogadhatatlannak. Arról is tájékoztatást kaptak, hogy a Bizottság szándékában állt ideiglenes megállapításokat tenni a rendelkezésre álló tények alapján az alaprendelet 18. cikkével összhangban.
(38)
Mind a három exportáló gyártó lehetőséget kapott észrevételek megtételére, és meghallgatást kértek, amelyet lehetővé tettek számukra. A gyártók írásbeli észrevételeket is tettek az alaprendelet 18. cikkének lehetséges alkalmazásával kapcsolatosan. Az általuk adott magyarázatok ellenére nem voltak képesek kielégítően tisztázni a fent leírt kérdéseket, amely egyes adatoknak a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb adatokkal való helyettesítéséhez vezetett.
3.2. A rendes érték
(39)
A rendes érték meghatározásához a Bizottság először megvizsgálta, hogy az egyes mintába kiválasztott exportáló gyártók reprezentatív mennyiségben értékesítették-e a hasonló terméket belföldön független vevők részére, azaz azt vizsgálta, hogy ezen eladások teljes mennyisége a vizsgálati időszakban eléri-e az érintett termék Unióban értékesített teljes mennyiségének legalább az öt százalékát az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdése értelmében. A Bizottság megállapította, hogy a hasonló termék egyes mintába kiválasztott gyártók általi belföldi összértékesítése reprezentatív.
(40)
A Bizottság ezt követően a mintába felvett, a belföldi piacon összességében reprezentatív mennyiségben értékesítő gyártók esetében meghatározta azokat a belföldön értékesített terméktípusokat, amelyek az Unióba exportált típusokkal megegyeznek vagy azzal közvetlenül összehasonlíthatók.
(41)
A 3.1. szakaszban említetteknek megfelelően azonban, a két exportáló gyártóra vonatkozóan itt leírt összehasonlításokat valamennyi termék összességére alapozták, az egyes terméktípusok külön történő összehasonlítása helyett.
(42)
A mintába kiválasztott gyártó által a belföldi piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében, amelyeket az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal azonosnak vagy összevethetőnek találtak, megvizsgálták, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a belföldi értékesítések kellően reprezentatívak voltak-e. Egy adott terméktípus belföldi eladásait akkor tekintették megfelelően reprezentatívnak, ha annak a vizsgálati időszak folyamán a belföldi piac független vevői számára eladott teljes mennyisége az uniós exportra eladott azonos vagy hasonló terméktípus teljes mennyiségének legalább 5 %-át képviselte.
(43)
A Bizottság ezt követően megvizsgálta, hogy az egyes mintába kiválasztott gyártók belföldi értékesítése a rendes kereskedelmi forgalomban megvalósuló értékesítésnek tekinthető-e az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése alapján. Ezt a vizsgálati időszak alatt a független vevőknek történt nyereséges belföldi értékesítések arányának meghatározásával állapították meg.
(44)
Amennyiben a kiszámított előállítási költségekkel megegyező, vagy annál magasabb nettó árú terméktípus értékesítési mennyisége meghaladta az adott típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át, és amennyiben ennek a típusnak a súlyozott eladási átlagára megegyezett az egységnyi előállítási költséggel, vagy meghaladta azt, a rendes értéket a tényleges hazai árra alapozták, amelyet a kérdéses típus vizsgálati időszak során történt összes hazai értékesítésének súlyozott átlagára alapján számítottak ki, tekintet nélkül arra, hogy ezek az értékesítések nyereségesek voltak-e vagy sem.
(45)
Azokban az esetekben, amikor egy terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges belföldi ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típus vizsgálati időszak alatti, kizárólag nyereséges belföldi értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(46)
Amennyiben valamennyi terméktípus értékesítése veszteséges volt, ezeket nem a rendes kereskedelmi forgalomban megvalósuló értékesítésnek tekintették.
(47)
Amennyiben nem értékesítettek a rendes kereskedelmi forgalomban hasonló terméket, vagy a belföldi piacon nem értékesítettek terméktípust reprezentatív mennyiségben, a Bizottság a számított rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdésével összhangban állapította meg.
(48)
A rendes értéket úgy állapították meg, hogy hozzáadták a vizsgálati időszakban felmerült átlagos előállítási költséghez, szükség esetén kiigazítva, a felmerült értékesítési, általános és adminisztratív költségek (a továbbiakban: SGA-költségek) súlyozott átlagát és a mintába vett exportáló gyártók hasonló termékének - a vizsgálati időszakban rendes kereskedelmi forgalomban bonyolított - belföldi értékesítéséből származó nyereségének súlyozott átlagát. Az előállítási, valamint az SGA-költségeket, a fenti 3.1. szakaszban említettek szerint, még azelőtt kiigazították, hogy a rendes kereskedelmi forgalom szempontjából vizsgálták volna, és a rendes értékeket kiszámították volna.
(49)
Az egyes vállalatok megkapják az egyéni részletes számítást, amelyek alapján a rendes értéküket meghatározták és lehetőséget kapnak arra, hogy észrevételeket tegyenek.
3.3. Exportár
(50)
A mintába kiválasztott exportáló gyártók az Unióba vagy közvetlenül a független vevőknek vagy a kapcsolatban álló vállalatokon keresztül exportáltak.
(51)
Amennyiben az érintett terméket közvetlenül független vevőknek exportálták az Unióban, az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban, azaz a ténylegesen fizetett vagy fizetendő exportárak alapján határozták meg.
(52)
Amikor az Unióba irányuló exportértékesítés kapcsolatban álló vállalaton keresztül történik, akkor az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban azon ár alapján állapítják meg, amennyiért az importált terméket először viszontértékesítették a független vevők részére az Unióban. Ezekben az esetekben minden, a behozatal és viszonteladás között felmerülő költség - beleértve a vámokat és az adókat, valamint az SGA-költségeket és a nyereséget - tekintetében kiigazításokat tettek. A kapcsolatban álló importőr saját SGA-költségeit alkalmazták, és egy ésszerű haszonkulcsot határoztak meg azon haszonkulcs alapján, amelyet a független importőr az érintett termékkel kapcsolatban elért.
3.4. Összehasonlítás
(53)
A rendes értéket és a mintába kiválasztott exportáló gyártók exportárait a gyártelepi ár alapján hasonlították össze.
(54)
A rendes érték és az exportár tisztességes összehasonlításának érdekében kiigazítások formájában biztosították az árakat érintő különbségek és az ár összehasonlíthatóságának a figyelembevételét az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően.
(55)
Ez alapján kiigazításokat végeztek a fuvarozási, tengeri fuvarozási és biztosítási, kezelési, rakodási és járulékos, csomagolási, hitelköltségek, engedmények és jutalékok tekintetében, amennyiben bebizonyosodott, hogy azok befolyásolják az árak összehasonlíthatóságát.
3.5. Dömpingkülönbözetek
(56)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésében foglaltaknak megfelelően, a mintába kiválasztott mindegyik vállalat esetében összehasonlították a hasonló termékre megállapított rendes érték súlyozott átlagát az érintett termék exportárának súlyozott átlagával.
(57)
Az alaprendelet 9. cikkének (6) bekezdésével összhangban, amiatt, hogy az alaprendelet 18. cikkét mindhárom mintába felvett exportáló gyártóra alkalmazzák, a mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók dömpingkülönbözetét nem lehetett megállapítani a mintába vett vállalatok átlagos dömpingkülönbözete alapján.
(58)
Ebben az esetben megfelelőnek ítélték ideiglenesen meghatározni a mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártókra alkalmazandó dömpingkülönbözetet az Eurostat importstatisztikái szerinti exportár alapján, valamint a mintába felvett indiai gyártókra vonatkozóan meghatározott átlagos rendes érték alapján, amennyiben azt nem érintette az alaprendelet 18. cikkének alkalmazása.
(59)
Ennek alapján a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok esetében a dömpingkülönbözetet ideiglenesen 28,0 %-on állapították meg.
(60)
Az összes többi indiai exportáló gyártó tekintetében a Bizottság először megállapította az együttműködés szintjét. Ennek céljából összehasonlította a mintavételi eljárás során a valamennyi együttműködő exportáló gyártó által adott válaszokban megjelölt összes kiviteli mennyiséget az Indiából származó összes behozatallal, amint azt az Eurostat importstatisztikái feltüntetik. A magas szintű együttműködésre tekintettel a maradvány dömpingkülönbözetet a legmagasabb, mintába felvett exportáló gyártóra meghatározott dömpingkülönbözet szintjén állapították meg.
(61)
Ez alapján a dömping országos szintjét ideiglenesen 32,3 %-ban állapították meg.
(62)
Ez alapján az ideiglenes, súlyozott átlagú dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
(%)
Vállalatok
Ideiglenes dömpingkülönbözet (%)
Raajratna Metal Industries
32,3
Venus Group
30,4
Viraj Profiles
24,4
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok
28,0
Összes többi vállalat
32,3
4. UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT
4.1. Az uniós gazdasági ágazat
(63)
Hasonló terméket 27 gyártó állított elő az Unióban. Ezért úgy kell tekinteni, hogy az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése és 5. cikkének (4) bekezdése értelmében ezek alkotják az uniós gazdasági ágazatot, és a továbbiakban „uniós gazdasági ágazat” néven kerülnek említésre.
4.2. Uniós termelés
(64)
A Bizottság az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - mint például a panaszban szolgáltatott információkat, a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat, valamint a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívekre adott válaszokat - felhasznált a vizsgálati időszak alatti uniós össztermelés megállapítására.
(65)
Meg kell jegyezni, hogy egy uniós gyártó, amely kapcsolatban áll egy indiai exportáló gyártóval, és amely ellenezte a vizsgálat megindítását, szintén beletartozik az „uniós gazdasági ágazat” meghatározásba.
(66)
Ezen az alapon a teljes uniós termelés becsült mértéke körülbelül 139 141 tonna a vizsgálati időszak alatt. Ez a számadat magában foglalja valamennyi olyan uniós gyártó termelését, amely jelentkezett a Bizottságnál, valamint azon uniós gyártók becsült termelését, amelyek nem vették fel a kapcsolatot a Bizottsággal a vizsgálat során.
4.3. Mintavétel az uniós gyártók körében
(67)
A fenti (14) preambulumbekezdésben említettek szerint hat uniós gyártót vettek fel a mintába, amelyek termelése a hasonló termék uniós össztermelés becsült mennyiségének 46,5 %-át teszi ki.
5. KÁROKOZÁS
5.1. Uniós felhasználás
(68)
Az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazatnak az uniós piacon megvalósuló teljes értékesítési volumene és a teljes behozatal alapján határozták meg. A 2009-es évet az érintett termék és a hasonló termék előállításához szükséges fő nyersanyag, a nikkel példátlanul magas ára, valamint a pénzügyi válság globális negatív hatásai jellemezték, amelyek abban az évben együttesen az uniós felhasználás különösen alacsony szintjét eredményezték. A piaci helyzet azonban az alábbi táblázat szerint javult és az uniós felhasználás 50 %-kal nőtt 2009 és a vizsgálati időszak között.
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Felhasználás (tonna)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Forrás:
Eurostat, a panasz és a kitöltött kérdőívek.
5.2. Az érintett országból származó uniós behozatal
5.2.1. Az érintett behozatal volumene és piaci részesedése
(69)
A figyelembe vett időszak alatt az együttműködő exportáló gyártóktól az Unióba irányuló dömpingelt behozatal volumene és piaci részesedése az alábbiak szerint változott:
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Volumen
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Piaci részesedés (%)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Forrás:
Eurostat, a panasz és a kitöltött kérdőívek.
(70)
Az Indiából származó behozatal jelentős mértékben, 110 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak alatt. Az emelkedés különösen jelentős volt 2009 és 2010 között, amikor az Indiából származó behozatal 72 %-kal emelkedett és az uniós felhasználás 42 %-kal nőtt. Miközben azonban a felhasználás csak 5 %-kal nőtt 2010 és a vizsgálati időszak alatt, az Indiából származó import volumene továbbra is jelentősen, 22 %-kal emelkedett ugyanabban az időszakban.
(71)
Az Indiából származó dömpingelt behozatal piaci részesedése jelentős mértékben, 40 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak alatt.
5.2.2. A behozott termékek ára és alákínálás
(72)
A fenti (22) preambulumbekezdésben ismertettek szerint az egyik fél kifejezte aggályait amiatt, hogy a dömpingellenes kérdőív nem tette lehetővé az érintett termék egyes típusainak megkülönböztetését, amelyek a véleményük szerint különbözőek.
(73)
Ezt az aggályt a kérdőívben, az úgynevezett termékkód kibővítésével kezelték a vizsgálatban szereplő releváns típusok egyértelmű meghatározása érdekében, különös tekintettel az árak összehasonlításának gyakorlatára. Ebben a szakaszban, a vizsgálat felfedte, hogy az indiai exportáló gyártók csak korlátozott mennyiségben exportáltak ezekből a magas műszaki színvonalú típusokból. Mindazonáltal rá kell mutatni, hogy a termékkódokban történt változások biztosították, hogy egyes terméktípusok árát közvetlenül összehasonlítsák hasonló terméktípusok árával.
(74)
Az alábbi táblázat mutatja a dömpingelt behozatal átlagárát:
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Átlagár (EUR/tonna)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Forrás:
Eurostat és a kitöltött kérdőívek.
(75)
Az Indiából származó behozatal átlagára a figyelembe vett időszak alatt 35 %-kal nőtt, azonban az uniós gazdasági ágazat eladási árai alatt maradtak ugyanebben az időszakban (lásd az alábbi (93) preambulumbekezdést). Ez magyarázza a behozatal mennyiségének megnövekedését, valamint ugyanebben az időszakban az indiai exportőrök piaci részesedésének jelentős, 40 %-os növekedését.
(76)
A vizsgálati időszakra jellemző alákínálás mértékének megállapítása céljából a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították a mintába felvett indiai gyártók által az Unió piacán az első független vevőnek értékesített dömpingelt behozatal azon terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a behozatalt követő költségek miatt megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg.
(77)
Az összehasonlítás - a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában kifejezve - súlyozott átlagban 15 %-os alákínálási különbözetet mutatott ki az érintett országból az Unió piacára történő dömpingelt behozatal esetében. A dömpingelt behozatalnak az Unió áraihoz képest alacsonyabb árai a figyelembe vett időszakban magyarázzák az indiai import volumenének és piaci részesedésének jelentős emelkedését 2009 és a vizsgálati időszak között.
5.3. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
5.3.1. Előzetes megjegyzések
(78)
Az Indiából származó dömpingelt behozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésének megfelelően magában foglalta valamennyi olyan gazdasági mutató értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(79)
A (14) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a mintavételt az uniós gazdasági ágazatot ért esetleges kár vizsgálatára használták.
(80)
A kár elemzése céljából, a Bizottság megkülönböztette a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatókat. Ebben a tekintetben az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetét a következők alapján értékelték: a) makrogazdasági mutatók, mint a termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítés volumene, piaci részesedés és növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a tényleges dömpingkülönbözet nagysága, és a korábbi dömping hatásának leküzdése, amelyekre vonatkozóan az adatokat a teljes uniós gazdasági ágazat szintjén gyűjtötték, valamint a következők alapján: b) mikrogazdasági mutatók, mint az átlagos egységár, egységnyi költség, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése, tőkevonzási képesség, készletek és bérköltség, amelyekre vonatkozóan az adatokat a mintában szereplő uniós gyártók szintjén gyűjtötték.
(81)
Érdemes megjegyezni, hogy a Bizottság az uniós gazdasági ágazattal kapcsolatos minden rendelkezésre álló információt - beleértve a panaszban szolgáltatott információkat, a vizsgálat megindítása előtt és után az uniós gyártóktól gyűjtött információkat, valamint a mintában szereplő uniós gyártók által a kérdőívekre adott válaszokat is - felhasznált a makrogazdasági mutatók és különösen a mintában nem szereplő uniós gyártókra vonatkozó adatok megállapítására.
(82)
A mikrogazdasági mutatókat a mintában szereplő uniós gyártók által a kitöltött kérdőívekben szolgáltatott adatok alapján állapították meg.
5.3.2. Makrogazdasági mutatók
a) Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(83)
Az uniós termelésre, termelési kapacitásra és kapacitáskihasználásra vonatkozó tendenciák a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Termelési mennyiség (tonna)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Termelési kapacitás (tonna)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Kapacitáskihasználás (%)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Forrás:
Panasz, kitöltött kérdőívek.
(84)
Az uniós termelés 32 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, amely bizonyos mértékig a felhasználás pozitív változását tükrözi. A termelés volumene, azonban 2010 és a vizsgálati időszak között stagnált.
(85)
Míg a figyelembe vett időszak alatt a kapacitáskihasználás javult és 13 százalékponttal nőtt, addig ugyanezen időszak alatt a termelési kapacitás alapvetően stabil maradt.
b) Értékesítések volumene, piaci részesedés és növekedés
(86)
Az értékesítések volumenére, a piaci részesedésre és növekedésre vonatkozó tendenciák a következőképpen alakultak a figyelembe vett időszakban:
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Értékesítési volumen (tonna)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Piaci részesedés (%)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Forrás:
Panasz, kitöltött kérdőívek.
(87)
A növekvő felhasználással összefüggő, 2009 és 2010 közötti jelentős növekedést követően a független vevőknek történő értékesítések volumene csökkent és nem származott előnye a kereslet folyamatos növekedéséből (4,9 % 2010 és 2011 között). Szintén ezt tükrözi a zárókészletek növekvő tendenciája, amely összességében 41 %-kal növekedett a figyelembe vett időszak alatt az alábbi (100) preambulumbekezdés szerint.
(88)
Ezenfelül az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 4,7 százalékponttal csökkent a figyelembe vett időszak alatt a felhasználás terén mutatkozó határozott, 50 %-os növekedés ellenére.
(89)
Az uniós felhasználás 2009 és a vizsgálati időszak között a fenti (68) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint 50 %-kal emelkedett, míg a dömpingelt behozatal mennyisége ugyanebben az időszakban a fenti (70) preambulumbekezdésben említettek szerint jelentősen, 110 %-kal nőtt. Az uniós piac 2009 és a vizsgálati időszak között végbement növekedését részben a dömpingelt behozatal szolgálta ki, ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat uniós piacon megvalósuló értékesítései 40 %-kal nőttek ugyanebben az időszakban. Ez azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tudta teljes mértékben kihasználni az uniós felhasználás növekedéséből származó előnyöket a dömpingelt behozatal növekvő piaci részesedése miatt.
c) Foglalkoztatás és termelékenység
(90)
Az alábbi (94)-(99) preambulumbekezdésben említett nehéz pénzügyi helyzet ellenére, a foglalkoztatás az uniós gazdasági ágazatban viszonylag stabil maradt a figyelembe vett időszak alatt. A termelés növekvő volumene miatt (lásd a fenti (84) preambulumbekezdést) a termelékenység - az egy alkalmazottra jutó, tonnában kifejezett termelésként mérve - 30 %-kal nőtt ugyanebben az időszakban, ami arra utal, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős erőfeszítéseket tett hatékonyságának javítása érdekében.
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Munkavállalók száma
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Termelékenység (egység/munkavállaló)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Forrás:
Panasz, kitöltött kérdőívek.
d) A dömpingkülönbözet jelenlegi nagysága és a korábbi dömping hatásának leküzdése
(91)
A mintában szereplő három indiai exportáló gyártó dömpingkülönbözete meghaladja a de minimis szintet (lásd a fenti (62) preambulumbekezdést). Tekintettel az érintett termék ágazatára, az Indiából származó dömpingelt behozatal volumenére, piaci részesedésére és árára, a fentiekben kifejtettek szerint, a tényleges dömpingkülönbözetnek az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása nem tekinthető elhanyagolhatónak.
(92)
Emlékeztetni kell arra, hogy 1999-ben dömpingellenes és szubvencióellenes intézkedéseket (4) hoztak az érintett termékre vonatkozóan. Az 1999-ben bevezetett intézkedések lejárta és a jelenlegi vizsgálat között eltelt idő miatt azonban nem állnak rendelkezésre adatok a korábbi dömping hatásának értékelésére. A vizsgálat mindenesetre nem hozott fel semmilyen bizonyítékot arra vonatkozóan, hogy a gazdasági ágazat jelenleg is a korábbi dömping hatásait próbálja leküzdeni.
5.3.3. Mikrogazdasági mutatók
a) Átlagos értékesítési egységárak az uniós piacon és egységnyi előállítási költség
(93)
A mintába felvett uniós gyártók független uniós vevőknek történő értékesítéskor érvényesített átlagos eladási árai a figyelembe vett időszakban 34 %-kal emelkedtek. A növekedés tükrözi a nyersanyag árának a gazdasági ágazat által ugyanebben az időszakban tapasztalt általános emelkedését. 2011-ben és a vizsgálati időszakban az uniós gyártók csak mérsékelten tudták emelni az árakat a növekvő költségek fedezése érdekében, épp csak annyival, hogy 2011-ben 1 % felett, a vizsgálati időszakban pedig a megtérülési szinten tartsák a jövedelmezőséget. Ezért a fenti táblázat számadatai szerint, az eladási ár jelentős emelkedése sem tette lehetővé az uniós gazdasági ágazat számára, hogy ésszerű szintű haszonra tegyen szert.
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Átlagos uniós eladási egységár a független vevőknek
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Termelési egységköltség (EUR/tonna)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Forrás:
Kitöltött kérdőívek.
b) Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(94)
A figyelembe vett időszakban az uniós gyártók pénzforgalma, beruházásai, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képessége a következőképpen alakult:
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Az Unióban a független vevőknek történő értékesítések jövedelmezősége (az értékesítési forgalom %-ában)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Pénzforgalom (EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Beruházások (EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Beruházások megtérülése (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Forrás:
Kitöltött kérdőívek.
(95)
A mintában szereplő uniós gyártók jövedelmezőségét a hasonló termék független vevőknek történő értékesítéséből származó, adózás előtti nettó haszonban kifejezve állapították meg, a vonatkozó forgalom százalékában. 2009-ben a mintában szereplő uniós gyártók veszteségesek voltak, 2010-ben azonban kezdtek kilábalni a (68) preambulumbekezdésben említett, a felhasználás terén bekövetkezett 50 %-os növekedéssel összhangban. Azonban, még ha a jövedelmezőség enyhén növekedett is, a profit 0,2 %-os szintje még mindig messze az acélágazat jövedelmezőségének ésszerű szintje alatt maradt. Valóban, az előirányzott haszonkulcsot ideiglenesen 5 %-on határozták meg, mivel úgy vélték, hogy az megfelel annak a kulcsnak, amelyet az iparág a vizsgált termék ilyen típusú ágazatában rendes versenyfeltételek mellett, azaz a dömpingelt behozatal nélkül, a hasonló termék Unióban történő értékesítése során, az uniós gazdasági ágazat jelzései szerint, ésszerűen elérhetne. Ezenfelül ez az 5 % adózás előtti haszonkulcsot jelent, amelyet megfelelő minimumnak tekintettek más vizsgálatok során a hasonló termékek esetében ugyanebben a szektorban.
(96)
A vizsgálati időszak alatt a mintában szereplő uniós gyártóknak sikerült elérniük a nyereségküszöböt; a dömpingelt behozatal árnyomása miatt azonban nem tudták áraikat a költségeikkel összehangolni és így kielégítő eredményeket elérni. A helyzetet az is magyarázza, hogy a vizsgált terméket tömegárunak tekintik és így az árak jelentik a meghatározó tényezőt a vevők döntésében.
(97)
A pénzforgalom, amely az ágazat önfinanszírozó képességére utal, és amelyet a műveletek alapján számítottak ki, negatívan alakult 2010-ig. Bár 2011-ben javulás történt, 34 %-kal csökkent 2011 és a vizsgálati időszak között.
(98)
A jövedelmezőség és a pénzforgalom alakulása a figyelembe vett időszakban korlátozta a mintában szereplő uniós gyártók beruházási képességét, és akadályozta fejlődésüket. Ez akadályozta az uniós gyártóknak a tőkebevonásra és költségeik finanszírozására vonatkozó képességét. Bár a mintában szereplő uniós gyártóknak 2010-ben sikerült a hasonló termékkel kapcsolatos néhány befektetést eszközölniük, ezek terén később, különösen a vizsgálati időszak alatt visszaesés következett be, amikor azok 51 %-kal csökkentek a 2010-es szinthez képest. Ezenfelül a beruházások megtérülése, a beruházások nettó könyv szerinti értékének %-ában kifejezve 2011-ben pozitív lett, a vizsgálati időszak alatt jelentősen, 5,9 százalékponttal csökkent, elérve az alacsony 0,8 %-os szintet.
(99)
A fentiek fényében, azt a következtetést lehet levonni, hogy a mintában szereplő uniós gyártók pénzügyi teljesítménye viszonylag sérülékeny maradt a vizsgálati időszak alatt.
c) Készletek
(100)
A mintában szereplő uniós gyártók készleteinek szintje 41 %-kal emelkedett a figyelembe vett időszak során. Az emelkedés egybeesett a piaci részesedés csökkenésével, különösen a vizsgálati időszak alatt.
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Zárókészlet (tonna)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Forrás:
Kitöltött kérdőívek.
d) Bérköltség
(101)
A mintában szereplő uniós gyártók átlagos bérköltsége szerény mértékben nőtt a figyelembe vett időszak alatt, ezért azok nem jelentenek meghatározó tényezőt az előállítási költségek növekedésében.
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség (EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Forrás:
Kitöltött kérdőívek.
5.4. A kárra vonatkozó következtetés
(102)
A vizsgálat azt mutatta, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tudta teljes mértékben kihasználni az uniós felhasználás növekedéséből származó előnyöket a figyelembe vett időszakban és különösen a vizsgálat időszak alatt. Kezdetben, 2009 és 2010 között, az uniós gazdasági ágazatra vonatkozó legtöbb kármutató nagymértékben javult, azonban később az ágazat gazdasági helyzete stagnált, sőt romlott.
(103)
A fellendülő piacon bizonyos mutatók, mint az uniós gazdasági ágazat termelése és az értékesítési volumene, valóban jelentős növekedésről tanúskodtak 2009 és 2010 között, azonban 2010-től kezdődően lassulást mutattak. Ez a helyzet a folyamatosan növekvő felhasználás ellenére következett be.
(104)
Továbbá az uniós gazdasági ágazat pénzügyi teljesítményéhez kapcsolódó kármutatókat, mint például a pénzforgalom, beruházások és jövedelmezőség, súlyosan befolyásolta az árnyomás, amely az uniós piacot különösen a vizsgálati időszak idején uralta. Az uniós gazdasági ágazat nem volt képes árait olyan mértékben emelni, hogy az elegendő legyen a termelési költségeinek fedezésére 2009 és 2010 között. A jövedelmezőség javult 2009 és 2011 között, 1,4 %-os kismértékű profitot biztosítva 2011-ben; azonban ismét romlani kezdett a vizsgálati időszak alatt, amikor csupán a megtérülési szintet érte el. Ez azt jelenti, hogy az uniós gazdasági ágazat tőkebevonásra és fellendülésre való képessége is gyengült.
(105)
A fentiek figyelembevételével ideiglenesen azt a következtetést lehet levonni, hogy az uniós gazdasági ágazatot az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében jelentős kár érte.
6. OK-OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
6.1. Bevezetés
(106)
A Bizottság az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdésével összhangban megvizsgálta, hogy az Indiából származó dömpingelt behozatal okozott-e olyan mértékű kárt az uniós gazdasági ágazatnak, amely jelentősnek tekinthető. A dömpingelt behozataltól eltérő egyéb, az uniós gazdasági ágazatot ugyanabban az időben kárral fenyegető ismert tényezőket is megvizsgálták annak érdekében, hogy az ilyen egyéb tényezők által okozott esetleges kárt ne lehessen a dömpingelt behozatalnak tulajdonítani.
6.2. A dömpingelt behozatal hatása
(107)
A vizsgálat kimutatta, hogy az uniós fogyasztás 50 %-kal növekedett a figyelembe vett időszakban, miközben az Indiából származó behozatalok volumene több mint kétszeresére nőtt. Másrészt, a dömpingelt behozatal emelkedése egybeesett az uniós gazdasági ágazat független feleknek történő értékesítési volumenében 2010 és a vizsgált időszak között bekövetkezett csökkenésével.
(108)
A figyelembe vett időszak alatt az uniós piacon uralkodó árnyomásra tekintettel, megállapítást nyert, hogy az indiai import átlagárai folyamatosan az uniós gazdasági ágazat átlagos eladási árai alatt maradtak. A vizsgálati időszak alatt az uniós gazdasági ágazat árainak átlagosan 15 %-kal történő alákínálásával, az indiai dömpingelt behozatal 2009-től a vizsgálati időszakig 40 %-kal növelte piaci részesedését, miközben az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 4,7 százalékponttal csökkent (a 2009-es 67,6 %-ról 62,9 %-ra a vizsgálati időszakban). A piaci részesedés csökkenése felfedi, hogy az uniós gazdasági ágazatnak csak korlátozott mértékben származott előnye a megnövekedett felhasználásból.
(109)
A növekvő előállítási költségekre tekintettel, az uniós gazdasági ágazat megkísérelte az egységár emelését a független vevők számára, amint azt a fenti (93) preambulumbekezdés mutatja. A fent említett indiai dömpingelt behozatal növekvő mennyisége által gyakorolt árnyomás miatt azonban az áremelés nem volt elegendő a növekvő költségek ellentételezésére, így az uniós gazdasági ágazat nem volt képes a profit olyan kielégítő szintjét elérni, amely szükségesnek tekinthető e konkrét ágazat esetében.
(110)
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a folyamatosan az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáló, Indiából származó dömpingelt behozatal meghatározó szerepet játszott abban, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett.
6.3. Egyéb tényezők hatása
6.3.1. Harmadik országokból származó behozatal
Ország
2009
2010
2011
Vizsgálati időszak
Kínai Népköztársaság
Mennyiség (tonna)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Piaci részesedés (%)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Átlagár
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Svájc
Mennyiség (tonna)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Piaci részesedés (%)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Átlagár
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Koreai Köztársaság
Mennyiség (tonna)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Piaci részesedés (%)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Átlagár
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Valamennyi harmadik ország összesen, kivéve Indiát
Mennyiség (tonna)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Piaci részesedés (%)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Átlagár
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
A dömpingelt indiai behozataltól eltekintve, amely a vizsgálati időszakban az uniós piacra érkező behozatal 48 %-át tette ki, voltak más behozatali források is, beleértve Kínát, a Koreai Köztársaságot és Svájcot, amelyeket az okozati összefüggés keretében meg kellett vizsgálni.
(112)
A vizsgálat szerint a koreai és svájci exportáló gyártók átlagos eladási árai magasabbak maradtak, mint az indiai exportáló gyártók és az uniós gazdasági ágazat eladási árai a figyelembe vett időszak és különösen a vizsgálati időszak alatt. Ezenfelül a piaci részesedésük 0,5, illetve 1,6 százalékponttal csökkent a vizsgálati időszak alatt.
(113)
A Kínai Népköztársaságból érkező behozatal átlagára az uniós gazdasági ágazat árszintje alatt volt, és ezen ország piaci részesedése növekvő tendenciát mutatott a figyelembe vett időszak alatt. A vizsgálat szerint azonban a kínai behozatal termékösszetétele eltérő, és a kínai termékek nincsenek közvetlen versenyben az uniós gazdasági ágazat és az Indiából származó import termékeivel. Ezért úgy tekinteték, hogy a kínai exportnak nincs jelentős hatása az uniós gazdasági ágazat uniós piacon értékesített alapvető terméktípusaira. Ezért a kínai behozatalnak az esetleges hatása az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárra minimális volt.
(114)
Mindazonáltal egy exportáló gyártó kijelentette, hogy a vizsgálatot ki kellett volna terjeszteni a rozsdamentes acélhuzalok Kínai Népköztársaságból, Koreai Köztársaságból és Svájcból származó behozatalára is.
(115)
A fenti tények és megfontolások mellett meg kell jegyezni, hogy a kezdeti szakaszban, illetve egészen mostanáig, nincs bizonyíték dömpingre, kárra vagy okozati összefüggésre, amely indokolta volna a fent említett országokból származó behozatalra vonatkozó dömpingellenes eljárás megindítását. Ezenfelül, ha lenne is bizonyíték, amely indokolná más behozatalok vizsgálatát, az eltérő bánásmód, amely a dömpingellenes eljárásnak csak az indiai behozatallal szembeni megindításából áll, nem minősülne diszkriminatívnak. Ezért az arra vonatkozó kérelem, hogy az érintett termék ezen országokból származó behozatalát is be kell vonni a vizsgálat körébe, nem megalapozott és el kell utasítani.
(116)
A fentiek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a harmadik országokból származó behozatalok nem járultak hozzá jelentős mértékben az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kárhoz.
6.3.2. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(117)
Az érintett termék uniós gazdasági ágazat általi teljes exportja az össztermelés 8,5 %-át tette ki a vizsgálati időszakban. Ezt tükrözi a mintában szereplő uniós gyártók exportja a független vevők számára, amelyek exportja a termelés 7 %-át képviselte a vizsgálati időszakban és az árak 36 %-kal voltak magasabbak, mint az uniós piaci ár ugyanebben az időszakban. Ez alapján levonható az a következtetés, hogy az uniós gazdasági ágazat exporttevékenysége nem okozhatta a jelentős kárt.
6.3.3. A gazdasági válság és a nyersanyagárak
(118)
A fenti (68) preambulumbekezdésben említettek szerint, a felhasználás 2009-ben különösen alacsony volt a nikkel rendkívül magas ára, valamint a gazdasági válság miatt. Ez a helyzet bizonyosan magyarázatot ad az uniós gazdasági ágazat különösen rossz pénzügyi helyzetére 2009-ben. Érdemes azonban megjegyezni, hogy 2010-től kezdődően a növekvő felhasználás mellett az olcsó dömpingelt behozatal eredményei ellentétben állnak az uniós gazdasági ágazat teljesítményével.
(119)
A vizsgálat kimutatta, hogy az uniós gazdasági ágazat még az általános gazdasági fellendülés idején sem volt képes a növekvő felhasználás előnyeit kihasználni és piaci részesedése csökkent a figyelembe vett időszak alatt, miközben a dömpingelt indiai behozatal piaci részesedése nőtt.
(120)
Ezért, jóllehet a gazdasági válság és a nyersanyagárak növekedése hozzájárulhatott az uniós gazdasági ágazat gyenge teljesítményéhez, összességében ez nem tekinthető olyan hatásnak, amely megszüntetné a dömpingelt behozatal és a vizsgálati időszak alatt az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kár közötti okozati összefüggést.
6.4. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(121)
Bizonyítást nyert, hogy az Indiából származó dömpingelt behozatal volumenében és piaci részesedésében jelentős (110 %-os, illetve 40 %-os) növekedés történt a figyelembe vett időszakban. Emellett megállapításra került, hogy ezek a behozatalok folyamatosan alákínáltak az uniós gazdasági ágazat árainak az uniós piacon, különösen a vizsgálati időszak alatt (átlagosan 15 %-kal).
(122)
A dömpingelt indiai behozatal volumenében és a piaci részesedésében bekövetkezett növekedés egybeesett az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének, különösen 2010-től tapasztalható kedvezőtlen alakulásával. Ezért az uniós gazdasági ágazat a felhasználás terén bekövetkezett fellendülés ellenére sem volt képes a megnövekedett előállítási költségeket kielégítő szinten a vevőkre hárítani, aminek következtében az olyan pénzügyi mutatók, mint a jövedelmezőség, pénzforgalom és beruházások alacsony szinten maradtak.
(123)
Megvizsgálva azokat az egyéb ismert tényezőket, amelyek kárt okozhattak az uniós gazdasági ágazatnak, kiderült, hogy ezek a tényezők nem szüntetik meg az Indiából származó dömpingelt behozatal és az uniós ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(124)
A fenti elemzés alapján - amely elkülönítette az összes ismert tényező uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásait a dömpingelt behozatal káros hatásaitól -, ideiglenesen azt a következtetést lehet levonni, hogy az Indiából származó behozatal az alaprendelet 3. cikkének (6) bekezdése értelmében jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak.
7. AZ UNIÓS ÉRDEK
7.1. Általános megfontolások
(125)
Az alaprendelet 21. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy a kárt okozó dömpingre vonatkozó ideiglenes megállapítás ellenére léteznek-e olyan meggyőző érvek, amelyek alapján arra lehet következtetni, hogy ebben a konkrét esetben az Uniónak nem érdeke az intézkedések elfogadása. Az uniós érdek elemzése az összes érintett érdek megítélésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és a felhasználók érdekeit is.
7.2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(126)
Az uniós gazdasági ágazatot 27 ismert gyártó alkotja, amelyek a hasonló termék uniós termelésének egészét lefedik. A gyártók az Unió különböző tagállamaiban találhatók és közvetlenül 1 747 dolgozót foglalkoztattak a hasonló termékkel összefüggésben a vizsgálati időszak alatt.
(127)
Egy uniós gyártó, amely az uniós termelés viszonylag kis részét képviseli és kapcsolatban áll egy vállalattal Indiában, ellenezte a vizsgálat megindítását. A (22) preambulumbekezdésben említettek szerint ez a gyártó azzal is érvelt, hogy a vizsgálatnak a magas műszaki színvonalú termékekre nem kellene kiterjednie és az Uniónak nem áll érdekében, hogy ugyanazokat az intézkedéseket alkalmazza erre a terméktípusra vonatkozóan.
(128)
A (72) preambulumbekezdésben említettek szerint, ezt az aggályt a kérdőívben a termékkódok kibővítésével kezelték, amelyek egyértelműen azonosították ezeket a típusokat a vizsgálat során. Ebben a szakaszban azonban a vizsgálat felfedte, hogy a vizsgálat kiterjed a magas műszaki színvonalú termékekre és az indiai exportáló gyártók csak korlátozott mennyiségben exportáltak ezekből terméktípusokból. Ezért a gyártó aggályait nem tekintették megalapozottnak és elutasították.
(129)
Megállapításra került, hogy az uniós gazdasági ágazat az Indiából származó dömpingelt behozatal következtében jelentős kárt szenvedett. Emlékeztetni kell arra, hogy az uniós gazdasági ágazat nem tudta teljes mértékben kihasználni az uniós felhasználás növekedéséből származó előnyöket és pénzügyi helyzete továbbra is sérülékeny.
(130)
A dömpingellenes vámok kivetése várhatóan helyreállítja a tisztességes kereskedelem feltételeit az uniós piacon, és lehetővé teszi az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a hasonló termék árait összehangolja az előállítási költségekkel.
(131)
Az intézkedések elrendelése várhatóan azt is lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy a figyelembe vett időszak alatt elvesztett piaci részesedésének legalább egy részét visszaszerezze, ami kedvező hatással lenne jövedelmezőségére és általános pénzügyi helyzetére. Az intézkedések elrendelése várhatóan azt is lehetővé tenné az uniós gazdasági ágazat számára, hogy további erőfeszítéseket tegyen a költséghatékonyság érdekében.
(132)
Intézkedések elrendelése hiányában a piaci részesedés további csökkenése várható, és az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége visszaesne.
(133)
Ennek megfelelően a Bizottság azt az ideiglenes következtetést vonja le, hogy az Indiából származó behozatalokra alkalmazandó dömpingellenes vámok bevezetése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
7.3. A felhasználók érdekei
(134)
Az Unióban kilenc felhasználó számára küldtek ki kérdőíveket. A kérdőívekre csak három válaszolt, amelyek az érintett termék Indiából származó teljes behozatalának mintegy 6 %-át tették ki a vizsgálati időszak alatt. Ezek az élelmiszer-feldolgozás ágazataiban tevékenykednek, beleértve az üzemi konyhákat és étkeztetést, háztartási gépeket és gépjárműipart.
(135)
Átlagosan az Indiából származó beszerzések az érintett termékre vonatkozó összes beszerzés 67 %-át tették ki, és egy felhasználó esetében India képviselte az egyetlen beszerzési forrást. A vizsgálati időszak alatt az érintett termék forgalma százalékban kifejezve az összforgalmuk 54 %-át tette ki.
(136)
A vizsgálat kimutatta, hogy a vizsgálati időszak alatt az érintett terméket felhasználó ágazatok összes együttműködő felhasználójának átlagos jövedelmezősége 9 % felett volt a forgalom tekintetében.
(137)
A javasolt intézkedés valószínű hatását a felhasználóktól kapott kitöltött kérdőívek, valamint az érintett és a hasonló termék teljes uniós piaca alapján értékelték. Az uniós piacra vonatkozó legrosszabb forgatókönyvet feltételezve, azaz amennyiben az áremelést nem lehet az értékesítési láncra hárítani és a felhasználók a korábbi mennyiségben folytatják beszerzéseiket Indiából, a vám hatása a felhasználók jövedelmezőségére mintegy 1,2 százalékpontos csökkenést jelentene.
(138)
Meg kell jegyezni, hogy egy felhasználó semleges álláspontot képviselt a vizsgálattal kapcsolatosan, mivel úgy vélte, hogy az intézkedések elrendelése nem lesz jelentős hatással a piaci árakra, mivel a potenciális áremelkedést fedezik a forgalmazók.
(139)
Egy másik felhasználó aggályait fejezte ki amiatt, hogy az intézkedések elrendelésük esetén egyes olyan terméktípusokat is sújtanának, amelyeket már nem gyártanak az Unióban. A vizsgálat szerint azonban a fenti felhasználó által említett terméktípusokat még mindig gyártják az Unióban és a rozsdamentes acélminőség ezen típusaira a kereslet nem jelentős. Meg kell továbbá jegyezni, hogy az uniós gyártók nem termeltek teljes kapacitással a figyelembe vett időszak alatt, és ezért amennyiben a kereslet növekszik, azt a termelés annak megfelelően követheti.
(140)
Meg kell jegyezni, hogy mivel az érintett termék az ágazat és a használat szempontjából szabványos, ami a termék minőségét vagy az árat illeti, a felhasználók könnyen változtathatnak beszerzési forrásaikon. Az intézkedések elrendelése nem zárhatja ki annak a lehetőségét, hogy az érintett terméket más országból, vagy akár Indiából importálják, amint a dömping kereskedelmet torzító hatásait megszüntetik.
(141)
A fentieket figyelembe véve, akkor is, ha egyes felhasználókat valószínűleg nagyobb negatív hatás ér, mint másokat az indiai importtal szembeni intézkedések miatt, a felhasználókra gyakorolt átfogó hatás korlátozottnak tekinthető.
7.4. Az importőrök érdeke
(142)
A független importőrök korlátozott mértékben működtek együtt. Kilenc importőr szolgáltatott a mintával kapcsolatos információt, de csak egy működött együtt. Ez a vállalat tette ki a vizsgálati időszak alatt az Indiából származó teljes behozatal mintegy 7 %-át. A vállalat ellenzi az intézkedés elrendelését, mivel India messze a legfontosabb szállítója. Bár az intézkedések bevezetése kedvezőtlen hatással lenne jövedelmezőségére a felmerülő magasabb költségek miatt, az importáló vállalatnak át kell tudnia hárítania a magasabb költségeknek legalább egy részét a vevőire.
(143)
Az importőröknek továbbá más forrásokat kellene igénybe venniük, beleértve az uniós gazdasági ágazatot és más exportáló országokat.
(144)
Ennek alapján tehát ideiglenesen megállapítható, hogy a dömpingellenes intézkedések elrendelése nem gyakorol jelentős kedvezőtlen hatást az importőrök érdekeire.
7.5. Az uniós érdekkel kapcsolatos következtetés
(145)
A fentiekre való tekintettel ideiglenesen azt a következtetést lehetett levonni, hogy általánosságban - az Unió érdekeit illetően rendelkezésre álló adatok szerint - nem állnak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek az Indiából származó érintett termék behozatalára vonatkozó intézkedések bevezetése ellen szólnának.
(146)
Ezenfelül, a dömpingellenes intézkedések uniós piacra gyakorolt teljes hatásának mérlegelése alapján úgy tűnik, hogy különösen az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt pozitív hatások meghaladják a másik, szűkebb érdekcsoportra gyakorolt lehetséges negatív hatásokat.
8. JAVASLAT IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEKRE
(147)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
8.1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(148)
Ezen intézkedések szintjének meghatározása céljából figyelembe vették a megállapított dömpingkülönbözeteket, valamint az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét.
(149)
A kárt okozó dömping hatásának megszüntetéséhez szükséges vám összegének kiszámításakor figyelembe vették, hogy az intézkedéseknek lehetővé kell tenniük az uniós gazdasági ágazat számára, hogy termelési költségeit fedezni tudja, továbbá hogy olyan adózás előtti nyereségre tegyen szert, amelyet egy ilyen fajta iparág ebben az ágazatban rendes versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül, a hasonló terméknek az Unióban történő értékesítéséből ésszerűen elérhetne.
(150)
A kár megszüntetéséhez szükséges szintet ezért - a fenti (77) preambulumbekezdésben az alákínálás kiszámításához meghatározottak szerinti - dömpingelt behozatal súlyozott átlagárának az uniós gazdasági ágazatnak a hasonló termékre vonatkozó, kárt nem okozó árával való összehasonlítása alapján határozták meg. A kárt nem okozó árat úgy határozták meg, hogy az előállítási költséghez hozzáadták a haszon ésszerű szintjét. Az előirányzott haszonkulcsot ideiglenesen 5 %-ban határozták meg a (94) preambulumbekezdésben említettek szerint.
(151)
Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet ezután az átlagos teljes CIF-importár százalékában fejezték ki, lásd a (154) preambulumbekezdést.
8.2. Ideiglenes intézkedések
(152)
A fentiek alapján és az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésével összhangban az Indiából származó egyes rozsdamentes acélhuzalok behozatalára a dömping- és a kárkülönbözet szintje közül az alacsonyabbat figyelembe véve - a kisebb vámtétel szabályával összhangban - ideiglenes dömpingellenes vámok bevezetését kell elrendelni.
(153)
A párhuzamosan folyó szubvencióellenes vizsgálatot illetően az alaprendelet 14. cikke (1) bekezdése, valamint az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (5) 24. cikkének (1) bekezdésének második albekezdése szerint egyetlen termékre sem lehet egyszerre dömpingellenes és kiegyenlítő vámot is kivetni a dömping vagy exporttámogatás miatt előálló egy és ugyanazon helyzet kezelése céljából. Az ideiglenes szubvencióellenes rendeletben (6) érintett összes támogatási rendszer az exporttámogatásra vonatkozik. Az érintett együttműködő gyártókra vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vámtételeket ezért ennek megfelelően kiigazítják.
(154)
A fentiek alapján az ideiglenes dömpingellenes vám a kár megszüntetéséhez szükséges szintnek, a dömpingkülönbözetnek és a kiegyenlítő vám mértékének összehasonlításával lett megállapítva. Ennélfogva a javasolt dömpingellenes vámok a következőképpen alakulnak:
(%)
Vállalat
Kárkülönbözet
Dömpingkülönbözet
Kiegyenlítő vám
Ideiglenes dömpingellenes vám
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Venus group
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
A mintában nem szereplő együttműködő vállalatok
24,0
28,0
3,8
20,2
Összes többi vállalat
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Az ebben a rendeletben meghatározott, egyes vállalatokra alkalmazandó egyéni dömpingellenes vámtételeket a jelenlegi vizsgálat eredményei alapján állapították meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Emiatt e vámok (ellentétben az „összes többi vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) kizárólag az Indiából származó és a vállalatok - vagyis az említett konkrét jogi személyek - által előállított érintett termékek behozatalaira alkalmazandók. Semmilyen más, a rendelet rendelkező részében névvel és címmel kifejezetten meg nem említett vállalat - köztük a konkrétan említett vállalatokkal kapcsolatban álló szervezetek - által gyártott importált érintett termék nem részesülhet e vámtételek előnyeiből; azokra az „összes többi vállalatra” érvényes vámot kell kivetni.
(156)
Az e vállalatspecifikus dömpingellenes vámtételek alkalmazására irányuló bármely kérelmet (például a jogalany nevében bekövetkezett változást követően, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz (7) kell intézni haladéktalanul, mellékelve minden releváns információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, belföldi és exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyéni vámtételekben részesülő vállalatok listájának aktualizálásával.
(157)
A dömpingellenes vám megfelelő érvényesítésének biztosítása érdekében a maradványvámszintet az együtt nem működő exportáló gyártók mellett azokra a gyártókra is alkalmazni kell, akik a vizsgálati időszak alatt egyáltalán nem exportáltak az Unióba.
9. ZÁRÓ RENDELKEZÉS
(158)
A felelősségteljes ügyvitel érdekében meg kell határozni azt az időszakot, amelyen belül az eljárás megindításáról szóló értesítésben megadott határidőn belül jelentkező érdekelt felek írásban ismertethetik álláspontjukat, illetve meghallgatást kérhetnek. Ezenkívül fel kell hívni a figyelmet arra, hogy az e rendeletben kivetett dömpingellenes vámokkal kapcsolatban tett megállapítások ideiglenes jellegűek, és a végleges megállapítások céljából esetleg felül kell azokat vizsgálni,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
(1) Ideiglenes dömpingellenes vám kerül kivetésre az olyan rozsdamentes acélhuzalok behozatalára, amelyek:
-
2,5 vagy annál nagyobb tömegszázalékban nikkelt tartalmaznak, a 28 tömegszázalék vagy annál több, de 31 tömegszázalékot nem meghaladó mennyiségű nikkelt és 20 tömegszázaléknál több, de maximum 22 tömegszázalék krómot tartalmazó huzal kivételével,
-
kevesebb, mint 2,5 tömegszázalékban nikkelt tartalmaznak, a 13 tömegszázalék vagy annál több, de 25 tömegszázalékot nem meghaladó mennyiségű krómot, és 3,5 tömegszázalék vagy annál több, de maximum 6 tömegszázalék alumíniumot tartalmazó huzal kivételével,
jelenleg a 7223 00 19 és 7223 00 99 KN-kód alá tartoznak és Indiából származnak.
(2) Az (1) bekezdésben leírt és az alább felsorolt vállalatok által előállított termékek vámfizetés előtti, uniós határparitásos nettó ára alapján alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Vám (%)
Kiegészítő TARIC-kód
Raajratna, Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
24,4
B780
A mellékletben felsorolt vállalatok
20,2
B781
Összes többi vállalat
27,8
B999
(3) Az (1) bekezdésben említett termék Európai Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Az 1225/2009/EK rendelet 20. cikkének sérelme nélkül az érdekelt felek az e rendelet hatálybalépésétől számított egy hónapon belül kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a közlését, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták, írásban ismertethetik álláspontjukat, és szóbeli meghallgatást kérhetnek a Bizottságtól.
(2) Az 1225/2009/EK rendelet 21. cikkének (4) bekezdése alapján az érintett felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított egy hónapon belül észrevételeket tehetnek e rendelet alkalmazására vonatkozóan.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
E rendelet 1. cikkét hat hónapig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. május 3-án.