EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 472/2014/EU
af 16. april 2014
om det europæiske år for udvikling (2015)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og artikel 210, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1) af 10. december 2013,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hovedmålet for politikken om udviklingssamarbejde er at nedbringe og på sigt udrydde fattigdom som fastsat i artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 208 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Bekæmpelsen af den globale fattigdom vil desuden bidrage til at opbygge en mere stabil, fredelig, velstående og retfærdig verden, der afspejler de rige og fattige landes indbyrdes afhængighed.
(2)
Som anført i Europa-Parlamentets beslutning af 23. oktober 2012 med titlen: »En dagsorden for forandring: fremtiden for EU's udviklingspolitik«, består udviklingssamarbejde også i at fremme den menneskelige udvikling og opfyldelse af menneskers behov i alle henseender, også kulturelt.
(3)
Unionen har ydet udviklingsbistand siden 1957 og er verdens største donor af officiel udviklingsbistand.
(4)
Lissabontraktaten har forankret udviklingspolitikken solidt som en del af Unionens optræden udadtil til støtte for Unionens interesser i at skabe en stabil og velstående verden. Udviklingspolitikken hjælper også med til at håndtere andre globale udfordringer og bidrager til Europa 2020-strategien, som fastsat i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen: »Europa 2020: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst«.
(5)
Unionen har været førende med hensyn til at udvikle og gennemføre idéen om udviklingsvenlig politikkohærens, som har til formål at styrke synergien mellem andre politikker end bistandspolitikken og udviklingsmålene, således at det sikres, at Unionens politikker støtter udviklingslandenes udviklingsbehov eller i det mindste ikke strider mod målsætningen om at udrydde fattigdom.
(6)
I 2000 påtog det internationale samfund sig med vedtagelsen af årtusindudviklingsmålene, som Unionen og medlemsstaterne har accepteret, frem til 2015 at tage konkrete skridt for at bekæmpe fattigdom.
(7)
Den fælleserklæring fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om Den Europæiske Unions udviklingspolitik: »Den europæiske konsensus om udvikling« (3), som fortsat er det mest omfattende grundlag for Unionens udviklingssamarbejde, opfordrer Unionen til at hjælpe med at styrke nye medlemsstaters rolle som nye donorer.
(8)
Verden har i de seneste år forandret sig enormt, bl.a. i kraft af store forskydninger i den globale økonomiske og politiske balance. Nye aktører, bl.a. private og andre ikke-statslige aktører, er trådt ind på den globale scene. Udviklede økonomier og vækstøkonomier tegner sig for størsteparten af det globale bruttonationalprodukt, men sidstnævnte er i dag blevet de vigtigste globale vækstlokomotiver og har allerede en markant indvirkning på verdensøkonomien.
(9)
Fortsat støtte til udviklingssamarbejdet er afgørende i en verden i hastig forandring. Omkring 1,3 milliarder mennesker lever stadig i ekstrem indkomstfattigdom, og langt flere får ikke opfyldt deres menneskelige udviklingsbehov. Ulighederne i de enkelte lande er vokset i det meste af verden. Det naturlige miljø er under stadigt større pres, og udviklingslandene er særlig hårdt ramt af konsekvenserne af klimaforandringerne. Disse udfordringer er universelle og indbyrdes forbundne, og alle lande er nødt til at være med til at tackle dem.
(10)
Drøftelser vedrørende rammen for perioden efter 2015 er begyndt; På grundlag af Kommissionens meddelelse af 13. oktober 2011 med titlen: »Forbedring af virkningen af EU's udviklingspolitik: En dagsorden for forandring«, og Rådets konklusioner af 14. maj 2012 om en dagsorden for forandring, som allerede har ført til en omfattende omlægning af Unionens udviklingspolitikker, har Kommissionen fremsat sine synspunkter i meddelelsen af 27. februar 2013 med titlen: »Et værdigt liv for alle: Fattigdomsudryddelse og en bæredygtig udvikling i verden«, og Rådet vedtog i sine konklusioner af 25. juni 2013: »Den overordnede dagsorden for perioden efter 2015« med det formål at afhjælpe manglerne ved den nuværende udviklingsramme og fastlægge en fælles tilgang, så fattigdomsbekæmpelse og bæredygtighedsproblematikker samles under én fælles international ramme.
(11)
År 2015 bør være et symbolsk og afgørende år, idet det er det sidste år, hvor de aftalte årtusindudviklingsmål kan nås, og dermed en enestående mulighed for at gøre status over de internationale forpligtelser. År 2015 bliver også året, hvor der skal træffes vigtige internationale afgørelser om den udviklingsramme, som i de kommende årtier skal erstatte årtusindudviklingsmålene.
(12)
År 2015 er det passende år at fremlægge resultaterne af Unionens udviklingspolitik efter gennemførelsen af de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse om en dagsorden for forandring.
(13)
År 2015 vil også være det år, i løbet af hvilket vigtige internationale begivenheder finder sted i medlemsstaterne, såsom verdensudstillingen »Feeding the Planet: Energy for Life« i Milano, som vil være en særlig lejlighed til at drøfte globale udviklingspolitikker og gennemføre omfattende offentlige formidlingsaktiviteter vedrørende bæredygtig udvikling og dermed forbundne emner.
(14)
I håb om at det vil være med til at øge opmærksomheden omkring udviklingssamarbejdet, opfordrede Europa-Parlamentet i sin beslutning om en dagsorden for forandring Kommissionen til at gøre 2015 til det europæiske år for udvikling.
(15)
År 2015 bør derfor udnævnes til et europæisk år for udvikling (»det europæiske år«) for at give mulighed for på det rette tidspunkt at skabe offentlig opmærksomhed om den aktuelle EU-udviklingspolitik. Der er brug for oplysning om, hvordan en Union, som er åben over for omverdenen, kan være med til at sikre global bæredygtighed. Det indebærer bl.a., at der skabes opmærksomhed om den globale indbyrdes afhængighed, og at det anskueliggøres, at udvikling er mere end blot bistand.
(16)
Graden af bred offentlig og politisk støtte er afgørende for, om Unionens udviklingstiltag får positive virkninger og er et bevis på en effektiv anvendelse af offentlige midler til at opnå udviklingsresultater. Det europæiske år bør derfor fungere som katalysator for oplysning, herunder gennem offentlig politisk debat og undervisning i udviklingsspørgsmål, idet det skal skabe fremdrift og udveksling af bedste praksis blandt medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder, civilsamfundet, den private sektor, arbejdsmarkedets parter samt internationale instanser og organisationer, der er involveret i udviklingsrelaterede emner. Det bør bidrage til at fokusere den politiske opmærksomhed og mobilisere alle berørte parter med det formål at fremme yderligere tiltag og initiativer på EU-plan og medlemsstatsplan i samarbejde med modtagerne af udviklingsbistand og deres repræsentanter.
(17)
Det europæiske år bør øge bevidstheden om alle former for kønsdiskrimination af kvinder og piger i forskellige regioner, navnlig i form af adgang til uddannelse, job og sundhedssystemer samt tvangsægteskaber, seksuel udnyttelse, kønslemlæstelse og andre overgreb.
(18)
Det særlige Eurobarometer 392 med titlen: »Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid«, som blev offentliggjort i oktober 2012, viste, at 85 % af EU-borgerne gik ind for at hjælpe mennesker i partnerlandene. Som det fremgår af rapporten, mener mere end seks ud af ti borgere, trods den nuværende økonomiske situation, at støtten til mennesker i partnerlandene bør øges. Samtidig viste rapporten tydeligt, at der er mangler viden om Unionens udviklingssamarbejde, og det kræver bedre kommunikation.
(19)
Effektiv koordinering mellem alle partnere, der bidrager på EU-plan samt nationalt, regionalt og lokalt plan, er en grundlæggende forudsætning for et effektivt europæisk år. Lokale og regionale partnere spiller i dette tilfælde en særlig rolle i promoveringen af Unionens udviklingspolitik.
(20)
De forskellige nationale socioøkonomiske og kulturelle forhold og prioriteringer kræver, at nogle af aktiviteterne i det europæiske år skal decentraliseres til nationalt plan i overensstemmelse med artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4). Fastsættelsen af politiske prioriteringer på nationalt plan bør imidlertid koordineres med Kommissionen med det formål at garantere sammenhæng med de strategiske mål for det europæiske år. Tæt koordination mellem Kommissionens og medlemsstaternes aktiviteter er af stor betydning for at skabe synergier og gøre det europæiske år til en succes.
(21)
Ud over medlemsstaterne bør deltagelse i de aktiviteter, der skal finansieres i forbindelse med det europæiske år, være åben for de kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i Unionens programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser. Koordination med nationale foranstaltninger, navnlig nationale programmer til uddannelse i og bevidstgørelse om udviklingsspørgsmål, bør tilskyndes. I hvilken udstrækning og under hvilken form medlemsstaterne ønsker at deltage i det europæiske år, bør være op til den enkelte medlemsstat.
(22)
Sammenhæng og komplementaritet med anden EU-lovgivning og andre aktioner bør sikres, især med hensyn til instrumentet for udviklingssamarbejde oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 233/2014 (5), herunder initiativet til undervisning og oplysning om udviklingsspørgsmål (DEAR-programmet), Den Europæiske Udviklingsfond (EDF), det europæiske naboskabsinstrument (ENI) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (6) og andre instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, hvis det er relevant for udviklingspolitikken.
(23)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt, hvor det er relevant, administrative og finansielle sanktioner i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
(24)
For at optimere effektiviteten af de aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, er det vigtigt at iværksætte en række forberedende aktioner i 2014.
(25)
Kommissionen har allerede truffet flere foranstaltninger til at fremme udviklingspolitikken og informere EU-borgerne om sit udviklingssamarbejde. Disse eksisterende foranstaltninger bør anvendes så meget som muligt i det europæiske år.
(26)
Det er medlemsstaterne, som har hovedansvaret for at øge borgernes kendskab til udviklingsrelaterede emner. Tiltag på EU-plan komplementerer og supplerer aktioner, der iværksættes på nationalt, regionalt og lokalt plan, som det blev understreget i den politiske erklæring, der blev undertegnet den 22. oktober 2008 af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, med titlen: »Partnerskab om formidling af EU«.
(27)
Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, da der er behov for multilaterale partnerskaber og tværnational udveksling af informationer samt for at skabe opmærksomhed og formidle god praksis i hele Unionen, men kan på grund af omfanget af det europæiske år bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand
År 2015 udnævnes til »Det europæiske år for udvikling« (»det europæiske år«).
Det europæiske års motto er »Vores verden, vores værdighed, vores fremtid«.
Artikel 2
Mål
Målene for det europæiske år er:
a)
at oplyse EU-borgene om Unionens og medlemsstaternes udviklingssamarbejde, idet der fokuseres på de resultater, som Unionen sammen med medlemsstaterne har opnået som global aktør, og som den fortsat vil opnå i overensstemmelse med de seneste drøftelser om den overordnede dagsorden for perioden efter 2015
b)
at fremme direkte deltagelse, kritisk tænkning og aktiv interesse blandt EU-borgere og interessenter, hvad angår udviklingssamarbejde, herunder hvad angår politikudformning og -gennemførelse, og
c)
at øge kendskabet til fordelene ved Unionens udviklingssamarbejde, ikke blot for modtagerne af Unionens udviklingsbistand, men også for Unionens borgere, og opnå en bredere forståelse af udviklingsvenlig politikkohærens, samt at skabe en følelse blandt borgere i Europa og udviklingslandene af fælles ansvar, solidaritet og muligheder i en foranderlig og stadigt mere indbyrdes afhængig verden.
Artikel 3
Foranstaltninger
1. De foranstaltninger, der træffes for at nå målene for det europæiske år, omfatter følgende foranstaltninger, som kan tilrettelægges på EU-plan eller på nationalt, regionalt eller lokalt plan som angivet i bilaget til denne afgørelse, og i partnerlande i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5:
a)
kommunikationskampagner, herunder via sociale medier, der skal formidle vigtige budskaber målrettet den brede offentlighed såvel som mere specifikke målgrupper, navnlig unge og andre centrale målgrupper
b)
tilrettelæggelse af konferencer, arrangementer og initiativer med alle relevante interessenter for at fremme aktiv deltagelse og debat og skabe opmærksomhed på alle niveauer
c)
konkrete foranstaltninger i medlemsstaterne, der sigter mod at fremme målene for det europæiske år, især gennem undervisning i udviklingsspørgsmål, udveksling af information, erfaringer og god praksis mellem nationale, regionale eller lokale myndigheder og andre organisationer, og
d)
iværksættelse af studier og undersøgelser og formidling af deres resultater.
2. Kommissionen kan fastlægge andre foranstaltninger, der bidrager til gennemførelse af målene for det europæiske år, og tillade, at der refereres til det europæiske år og til dets motto for at fremme disse foranstaltninger, såfremt de bidrager til gennemførelse af disse mål.
Artikel 4
Koordinering med medlemsstaterne
1. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til hver at udpege en national koordinator, der skal være ansvarlig for at tilrettelægge medlemsstatens deltagelse i det europæiske år. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan udpegelse.
2. Den nationale koordinator samarbejder og rådfører sig, i tæt samråd med Kommissionen, med en lang række relevante interessenter, herunder civilsamfundet og den private sektor, nationale parlamenter, arbejdsmarkedets parter og, hvis det er passende, nationale organer, myndigheder på føderalt eller subnationalt niveau, herunder regionale og lokale myndigheder, og hvor det er relevant associerede oversøiske lande og territorier (OLT'er), eller kontaktpunkter for de relevante EU-programmer.
3. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til inden den 1. september 2014 at tilsende den deres arbejdsprogram, som skal indeholde detaljerne om de nationale aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, i overensstemmelse med målene for det europæiske år og enkelthederne vedrørende foranstaltningerne som anført i bilaget.
4. Før arbejdsprogrammerne godkendes, kontrollerer Kommissionen, at disse aktiviteter stemmer overens med målene for det europæiske år i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (7).
Artikel 5
Deltagelse
Deltagelse i aktiviteterne i forbindelse med det europæiske år, der finansieres via EU-budgettet, er åben for: medlemsstaterne og kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser.
Artikel 6
Koordinering på EU-plan og gennemførelse
1. Kommissionen gennemfører denne afgørelse på EU-plan, navnlig ved at vedtage de nødvendige finansieringsafgørelser i henhold til de forordninger, som fastsætter de instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de pågældende aktioner, dvs. instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder for perioden 2014-2020 som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 235/2014 (8), Det Europæiske Naboskabsinstrument, instrumentet der bidrager til stabilitet og fred som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 230/2014 (9), instrumentet for førtiltrædelsesbistand (»IPA II«) som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 (10) og partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 234/2014 (11) (under ét »instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil«).
2. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) arbejder tæt sammen med Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget samt de organer eller sammenslutninger, der er aktive inden for udviklingsområdet på EU-plan.
3. Kommissionen indkalder de nationale koordinatorer til møder for at koordinere gennemførelsen af det europæiske år og udveksle oplysninger om dets gennemførelse på EU-plan og nationalt plan. Kommissionen kan indbyde repræsentanter for civilsamfundet og for regionale og lokale myndigheder samt medlemmer af Europa-Parlamentet til disse møder som observatører.
4. Kommissionen indkalder alle relevante interessenter, der er involveret i Unionens udviklingssamarbejde, til møder med henblik på at hjælpe den med gennemførelsen af det europæiske år på EU-plan. De nationale koordinatorer indbydes til disse møder.
5. Kommissionen prioriterer det europæiske år i de kommunikationsaktiviteter, der udføres af medlemsstaternes repræsentationer og EU-delegationer i partnerlandene. Med henblik på deres deltagelse i aktiviteter i forbindelse med det europæiske år, hvad enten disse aktiviteter finder sted i Unionen eller i tredjelande, støttes udviklingspartnerne i tredjelande via EU-delegationer, mens OLT'er støttes via passende institutionelle kanaler.
6. EU-Udenrigstjenesten og EU-delegationerne skal gøre det europæiske år til en integreret del af deres igangværende oplysnings- og kommunikationsaktiviteter.
Artikel 7
Overensstemmelse og komplementaritet
I overensstemmelse med de forordninger, som fastsætter instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de berørte aktioner, sikrer Kommissionen, at foranstaltninger i denne afgørelse stemmer overens med andre EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger, som bidrager til at nå målene for det europæiske år, og som fuldt ud supplerer de eksisterende EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger.
Artikel 8
Særlige bestemmelser om finansiel og ikke-finansiel støtte
1. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del A, giver anledning til en udbudsprocedure eller til tilskud, der finansieres af Unionen i henhold til afsnit V og VI i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del B, kan samfinansieres af Unionen.
3. Kommissionen kan bevilge samfinansiering til hver national koordinator efter proceduren i bilaget, del C.
4. Eksisterende programmer, som bidrager til at fremme udviklingsområdet, kan, hvis det er hensigtsmæssigt og uden at dette berører deres mål og budget, støtte det europæiske år. Desuden kan der i de nationale arbejdsprogrammer også tages højde for særlige indsatser fra medlemsstaternes side med hensyn til at lede arrangementer eller arbejdsforløb i forbindelse med international udvikling.
5. Kommissionen kan yde ikke-finansiel støtte til aktiviteter, der iværksættes af offentlige og private organisationer, og som er i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2.
6. For at foranstaltninger kan betragtes som berettigede til finansiering i henhold til denne afgørelse, skal de gøre effektiv brug af offentlige midler, tilføre merværdi og være resultatorienterede.
Artikel 9
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger for at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, som finansieres i henhold til denne afgørelse, ved anvendelse af foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, ved effektive kontroller og inspektioner og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol og inspektioner på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til denne afgørelse.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet i henhold til de bestemmelser og procedurer, der er fastlagt i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (13) med det formål at fastslå, om der er tale om svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der påvirker Unionens finansielle interesser i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der finansieres under denne afgørelse.
Artikel 10
Rapportering og evaluering
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2016 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelsen, resultaterne og den samlede evaluering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne afgørelse, med henblik på at drøfte passende opfølgning.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 472/2014/EU HATÁROZATA
(2014. április 16.)
a fejlesztés európai évéről (2015)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 209. cikkére és 210. cikkének (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság 2013. december 10-i véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
a fejlesztési együttműködés elsődleges célja a szegénység csökkentése, illetve hosszú távon a megszüntetése, az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 21. cikkében és az Európai Unió működéséről szóló szerződés 208. cikkében foglaltak szerint. A globális szegénység leküzdése emellett hozzájárul egy stabilabb, békésebb, virágzóbb és egyenlőbb világ felépítéséhez is, tükrözve a gazdagabb és a szegényebb országok egymástól való kölcsönös függőségét.
(2)
Az Európai Parlament 2012. október 23-i, „Változtatási program: az Unió fejlesztési politikájának jövője” című állásfoglalása szerint a fejlesztési együttműködés emellett az emberi fejlődés előmozdításából és az emberi lény kiteljesedéséből áll, annak minden vetületében, amibe beletartozik a kulturális vetület is.
(3)
Az Unió 1957 óta nyújt fejlesztési együttműködési támogatást, és jelenleg a világon a hivatalos fejlesztési segélyek legnagyobb donora.
(4)
A Lisszaboni Szerződés szilárdan rögzítette a fejlesztési politikát az Unió külső fellépései között, mivel ez szolgálja az Unió érdekeit egy stabil és prosperáló világ kialakításában. A fejlesztési politika más globális kihívások kezelését is segíti, és hozzájárul a 2010. március 3-i, „EURÓPA 2020 Az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés stratégiája” című bizottsági közleményben meghatározott „Európa 2020” stratégiához.
(5)
Az Unió vezető szerepet tölt be a politikák fejlesztési célú koherenciája uniós koncepciójának kialakításában és végrehajtásában, amelynek célja a nem segítségnyújtási célú politikák és fejlesztési célkitűzések közötti szinergiák erősítése annak biztosítása céljából, hogy az uniós szakpolitikák támogassák a fejlődő országok fejlesztési szükségleteit, vagy legalább ne legyenek ellentétesek a szegénység felszámolásának céljával.
(6)
2000-ben a millenniumi fejlesztési célok (MDG) elfogadásával a nemzetközi közösség vállalta, hogy 2015-ig konkrét lépéseket tesz a szegénység leküzdésére; e célokat az Unió és a tagállamok is elfogadták.
(7)
A Tanács, a tagállamok kormányainak a Tanács keretében ülésező képviselői, az Európai Parlament és a Bizottság által az Európai Unió fejlesztési politikájáról elfogadott együttes nyilatkozat: „Az európai konszenzus” (3), amely továbbra is az uniós fejlesztési együttműködés legátfogóbb alapja, annak elősegítésére szólítja fel az Uniót, hogy megerősödjön az új tagállamok új donorként betöltött szerepe.
(8)
Az elmúlt években a világ hatalmas változáson ment keresztül, ideértve a világ gazdasági és politikai egyensúlyának jelentős áthelyeződéseit. A világ színterén új szereplők, többek között magánszereplők és más nem kormányzati szereplők tűntek fel. Míg a világ bruttó hazai terméke túlnyomórészt a fejlett és feltörekvő gazdaságokból származik, utóbbiak mára a globális növekedés fő hajtóerejévé váltak, és máris jelentős hatást gyakorolnak a világgazdaságra.
(9)
A fejlesztési együttműködés folytatódó támogatása életbevágó fontosságú a gyorsan változó világban. 1,3 milliárd ember továbbra is rendkívüli jövedelmi szegénységben él, és ennél sokkal többen vannak, akik humán fejlesztési szükségletei nem teljesülnek. A világ nagy részén tovább nőttek az országokon belüli egyenlőtlenségek. A természetes környezet növekvő nyomás alatt áll, és a fejlődő országokat különösen súlyosan érintik az éghajlatváltozás hatásai. Mindezek egyetemes és egymással összefüggő problémák, amelyeket valamennyi országnak közösen kell megoldania.
(10)
Megkezdődtek a megbeszélések a 2015 utáni keretről, a Bizottság 2011. október 13-i, „Változtatási program: az EU fejlesztéspolitikájának hathatósabbá tétele” című közleményére és a Tanácsnak a változtatási programról szóló, 2012. május 14-i következtetéseire építve - amelyek már jelentős irányváltást eredményeztek az uniós fejlesztési politikákban - a Bizottság kifejtette álláspontját a 2013. február 27-i, „Méltó életet mindenkinek: A szegénység felszámolása és a világ fenntartható jövőjének biztosítása” című közleményében, a Tanács pedig a 2013. június 25-i következtetéseiben elfogadta a „2015 utáni időszakra vonatkozó átfogó keret”-et, azzal a céllal, hogy kezelje a jelenlegi fejlesztési keret hiányosságait, és közös megközelítést határozzon meg a szegénység felszámolásának és a fenntarthatósággal kapcsolatos aggodalmaknak egy átfogó nemzetközi keretben történő egyesítésére.
(11)
A 2015-ös évnek emblematikus és meghatározó évnek kell lennie, mivel ez az utolsó év a közösen elfogadott millenniumi fejlesztési célok megvalósítására, és így egyedülálló lehetőséget kínál a nemzetközi kötelezettségek számbavételére. A 2015-ös év lesz az az év is, amely során jelentős nemzetközi döntéseket kell hozni az elkövetkező évtizedekben a millenniumi fejlesztési célok keretének helyébe lépő fejlesztési keretre vonatkozóan.
(12)
A 2015-ös év a megfelelő év az uniós fejlesztési politikának a Változtatási programról szóló bizottsági közleményben meghatározott elvek végrehajtását követő eredményeinek bemutatására.
(13)
A 2015-ös év egyben fontos nemzetközi tagállami események, mint például a Milánóban megrendezendő, „Bolygónk élelmezése - Életre szóló energia” témájú világkiállítás megrendezésének az éve is lesz, amelyek kivételes lehetőséget nyújtanak majd a globális fejlesztési szakpolitikák megvitatására, és arra, hogy a széles nagyközönség tájékoztatást kapjon a fenntartható fejlődésről és a kapcsolódó kérdésekről.
(14)
A változtatási programról szóló állásfoglalásában az Európai Parlament felkérte a Bizottságot, hogy 2015-öt nyilvánítsa a fejlesztés európai évének, kifejezve azt a reményét, hogy ez növeli a fejlesztési együttműködés ismertségét.
(15)
A 2015-ös évet ezért a fejlesztés európai évének (a továbbiakban: az európai év) kell kijelölni, annak érdekében, hogy időszerű lehetőség nyíljon arra, hogy növeljék a nagyközönségnek az uniós fejlesztési politika jelenlegi irányára vonatkozó ismereteit. Információk szükségesek arra vonatkozóan, hogy egy kifelé tekintő Unió miként segíthet a globális fenntarthatóság biztosításában. Ebbe beletartozik az ismeretek növelése a globális egymásrautaltságról és annak bemutatása, hogy a fejlesztés többet jelent, mint csupán segély.
(16)
A fejlesztésre vonatkozó uniós fellépés sikere szempontjából kulcsfontosságú a széles körű társadalmi és politikai támogatás, és az, hogy a fellépések a közpénzeket bizonyítottan hatékony és eredményes módon felhasználva érik el a fejlesztési eredményeket. Az európai évnek ezért többek között nyilvános politikai vitán keresztül és a fejlesztési nevelés révén ösztönöznie kell a figyelemfelkeltést, lendületet kell teremtenie, és segítenie kell a jobb gyakorlatok cseréjét a tagállamok, a helyi és regionális hatóságok, a civil társadalom, a szociális partnerek, a magánszektor, valamint a fejlesztési kérdésekben részt vevő nemzetközi jogalanyok és szervezetek között. Segítenie kell abban, hogy a politikai figyelem a problémára összpontosuljon, és sikerüljön minden érdekeltet mozgósítani annak érdekében, hogy támogassa és népszerűsítse az uniós és tagállami szintű további intézkedéseket és kezdeményezéseket, együttműködve a fejlesztési támogatás kedvezményezettjeivel és az őket képviselőkkel.
(17)
Az európai évnek fel kell hívnia a figyelmet a különböző régiókban élő nők által - különösen az oktatáshoz, a munkához és az egészségügyi rendszerekhez való hozzáférés terén - elszenvedett nemi alapú megkülönböztetés valamennyi formájára, valamint a kényszerházasságra, a szexuális kizsákmányolásra, a nemi szervek megcsonkítására és egyéb visszaélésekre.
(18)
Az „A világon átívelő szolidaritás - az európaiak és a fejlesztés” című, 2012 októberében közzétett Eurobarométer tematikus felmérés 392 szerint az uniós polgárok 85 %-a támogatja az emberek megsegítését a partnerországokban. A jelentés megállapította, hogy a jelenlegi gazdasági helyzet ellenére tízből hat polgár szerint növelni kellene a partnerországok lakosságának szánt segélyeket. Ugyanakkor ez a jelentés egyértelműen bemutatta, hogy hiányosak az uniós fejlesztési politikával kapcsolatos ismeretek, amelyhez jobb tájékoztatásra van szükség.
(19)
Az európai év eredményességének alapvető feltétele az uniós, tagállami, regionális és helyi szinten részt vevő partnerek eredményes koordinációja. A helyi és regionális partnerek e tekintetben különleges szerepet játszanak az uniós fejlesztési politika előmozdításában.
(20)
A különböző nemzeti társadalmi-gazdasági és kulturális környezet, valamint a kulturális érzékenység miatt az európai év egyes intézkedései tagállami szintre történő decentralizációt igényelnek a 966/2012/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 58. cikkével összhangban. Ugyanakkor a Bizottságnak kell koordinálnia a nemzeti szinten meghatározott politikai prioritásokat, hogy biztosítsa azok összeegyeztethetőségét az európai év stratégiai célkitűzéseivel. Az európai év sikere és a szinergiateremtés érdekében elengedhetetlen a Bizottság és a tagállamok tevékenységeinek szoros összehangolása.
(21)
A tagállamok mellett az európai éven belül finanszírozandó programokban való részvételnek nyitottnak kell lennie az előcsatlakozási stratégiában részt vevő tagjelölt országok számára is a vonatkozó keretmegállapodásokban, illetve a társulási tanácsi határozatok által az ezen országok uniós programokban való részvételére megállapított általános alapelvekkel és feltételekkel összhangban. Bátorítani kell a nemzeti intézkedésekkel, különösen a nemzeti fejlesztési nevelési és információs programokkal (DEAR) való összehangoltságot. Az európai évben való részvétel mértéke és formája meghatározásának tagállami hatáskörben kell maradnia.
(22)
Biztosítani kell a más uniós jogszabályokkal és fellépésekkel való összeegyeztethetőséget és kiegészítő jelleget, különösen a 233/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) által létrehozott Fejlesztési Együttműködési Eszköz, beleértve a DEAR programot is, az Európai Fejlesztési Alap, a 232/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) által létrehozott Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, valamint külső fellépések finanszírozására vonatkozó egyéb uniós pénzügyi eszközök tekintetében, amennyiben azok az eszközök a fejlesztési politikával kapcsolatosak.
(23)
Az Unió pénzügyi érdekeit arányos intézkedésekkel kell védeni a kiadási ciklus egészében, ideértve a szabálytalanságok megelőzését, feltárását és kivizsgálását, a kárba veszett, jogtalanul kifizetett vagy szabálytalanul felhasznált források visszatéríttetését, és adott esetben igazgatási és pénzügyi bírságok kiszabását a 966/2012/EU, Euratom rendelettel összhangban.
(24)
Az európai évre tervezett tevékenységek hatékonyságának és eredményességének optimalizálása érdekében fontos 2014-ben elvégezni egy sor előkészítő intézkedést.
(25)
A Bizottság már számos intézkedést tett a fejlesztési politika népszerűsítése érdekében, valamint hogy fejlesztési együttműködéséről tájékoztassa az uniós polgárokat. Ezeket a meglévő intézkedéseket a lehető legjobban ki kell használni az év során.
(26)
A polgárok figyelmének az uniós polgárokként őket megillető jogokra való felhívásáért a tagállamokat terheli az elsődleges felelősség. Az uniós szintű fellépés kiegészíti és kipótolja a nemzeti, regionális és helyi szintű fellépéseket, amint azt az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság által 2008. október 22-én aláírt „Partnerség az Európáról szóló kommunikációért” című politikai nyilatkozatban is hangsúlyozták.
(27)
Mivel e határozat céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, tekintettel a többoldalú partnerségekre, a nemzeteken átnyúló információcserére, valamint az Unió-szerte történő ismeretterjesztésre és a helyes gyakorlatok terjesztésére irányuló igényre, mivel azonban az európai év nagyságrendje miatt e célkitűzések uniós szinten jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket fogadhat el az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban a határozat nem lépi túl a szóban forgó célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Tárgy
A 2015-ös évet „a fejlesztés európai évének” (a továbbiakban: az európai év) nyilvánítják.
Az európai év mottója: „A mi világunk, a mi méltóságunk, a mi jövőnk”
2. cikk
Célkitűzések
Az európai év célkitűzése, hogy
a)
tájékoztassa az uniós polgárokat az Unió és a tagállamok által folytatott fejlesztési együttműködésről, kiemelve az Unió és a tagállamok által globális szereplőként az eddigiekben együttesen elért eredményeket, és azt, hogy az Unió a jövőben is hasonló eredményekre törekszik a 2015 utáni időszakra vonatkozó átfogó keretről folytatott legutóbbi megbeszéléseken elhangzottakkal összhangban;
b)
ösztönözze az uniós polgárok és érdekelt felek közvetlen bekapcsolódását, kritikus gondolkodását és aktív érdeklődését a fejlesztési együttműködés terén, többek között a szakpolitikák kidolgozásában és végrehajtásában; valamint hogy
c)
felhívja a figyelmet arra, hogy az uniós fejlesztési együttműködés nemcsak az uniós segélyek kedvezményezettjei számára, hanem az uniós polgárok számára is rejt előnyöket, hogy szélesebb körben megismertesse a politikák fejlesztési célú koherenciáját, illetve, hogy erősítse Európa és a fejlődő országok polgáraiban a felelősségérzetet, a szolidaritást és az adandó lehetőségek iránti fogékonyságot ebben a változó és egyre inkább egymásra utalt világban.
3. cikk
Intézkedések
(1) Az európai év célkitűzéseinek megvalósítása érdekében meghozandó intézkedések közé tartoznak a következő, a mellékletben meghatározottak szerint uniós, nemzeti, regionális vagy helyi szinten szervezhető intézkedések, illetve a partnerországokban a 6. cikk (5) bekezdésének megfelelően szervezhető intézkedések:
a)
a nagy nyilvánosságnak, illetve célzott közönségnek - különösen a fiataloknak és más kulcsfontosságú célcsoportoknak - címzett kommunikációs kampányok, többek között a közösségi médián keresztül, a kulcsüzenetek terjesztésére;
b)
konferenciák, rendezvények és kezdeményezések szervezése, valamennyi érintett érdekelt féllel, amelyek célja a részvétel és vita ösztönzése, valamint a figyelemfelhívás minden szinten;
c)
konkrét intézkedések a tagállamokban, amelyek célja az európai év célkitűzéseinek népszerűsítése, különösen a fejlesztési nevelés, az információ cseréje és a tapasztalatok és bevált gyakorlatok megosztása révén a tagállami, regionális, helyi igazgatás és egyéb szervezetek között; valamint
d)
tanulmányok és felmérések készítése, valamint eredményeik terjesztése.
(2) A Bizottság egyéb olyan intézkedéseket is meghatározhat, amelyek hozzájárulnak az európai év célkitűzéseihez, és engedélyezheti az európai év elnevezésének és a mottónak a felhasználását ezeknek az intézkedéseknek a népszerűsítésére, amennyiben hozzájárulnak az említett célkitűzések eléréséhez.
4. cikk
Koordináció a tagállamokkal
(1) A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy nevezzenek ki egy-egy nemzeti koordinátort, aki a tagállamnak az európai évben való részvétele megszervezéséért felelős. A tagállamok minden ilyen kinevezésről tájékoztatják a Bizottságot.
(2) A nemzeti koordinátorok a Bizottsággal szorosan összehangolva, konzultálnak és együttműködnek az érintett érdekeltek széles körével, beleértve a civil társadalmat és a magánszektort, a nemzeti parlamenteket, a szociális partnereket és adott esetben a nemzeti ügynökségeket, a szövetségi állami vagy szubnacionális kormányzati szintet, köztük a regionális és helyi hatóságokat és adott esetben a társult tengerentúli országokat és területeket (TOT-k) vagy kapcsolattartó pontokat az érintett uniós programokkal kapcsolatosan.
(3) A Bizottság felkéri a tagállamokat, hogy 2014. szeptember 1-jéig nyújtsák be a neki a munkaprogramjukat, amely meghatározza az európai évre tervezett tagállami tevékenységek részleteit, az európai év célkitűzéseivel és a mellékletben meghatározott intézkedések részleteivel összhangban.
(4) A munkaprogramok jóváhagyását megelőzően a Bizottság megvizsgálja, hogy a tevékenységek megfelelnek-e, a 966/202EU, Euratom rendelettel és a Bizottság 1268/2012/EU felhatalmazáson alapuló rendeletével (7) összhangban, az európai év célkitűzéseinek.
5. cikk
Részvétel
Az európai év Unió által finanszírozandó programjaiban való részvétel nyitott: a tagállamok; valamint az előcsatlakozási stratégiákban részes tagjelölt országok számára, a megfelelő keretmegállapodás és a társulási tanácsi határozatok által az ezen országok közösségi programokban való részvételére megállapított általános alapelvekkel és feltételekkel összhangban.
6. cikk
Uniós szintű koordináció és végrehajtás
(1) A Bizottság ezt a határozatot uniós szinten hajtja végre, különösen a szükséges finanszírozási határozatok elfogadásával, az érintett intézkedésekre vonatkozó, külső fellépések finanszírozására vonatkozó eszközök létrehozásáról szóló alábbi rendeletekkel összhangban: a fejlesztési együttműködési eszköz, a 235/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (8) létrehozott demokrácia és az emberi jogok európai eszköze, az Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz, a 230/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (9) létrehozott, a stabilitás és a béke elősegítését szolgáló eszköz, a 231/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (10) létrehozott előcsatlakozási támogatási eszköz, a 234/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11) létrehozott, harmadik országokkal folytatott együttműködésre irányuló Partnerségi Eszköz (külső fellépések finanszírozására vonatkozó eszközök).
(2) A Bizottság és az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ) szorosan együttműködik az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal és a tagállamokkal, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsággal, a Régiók Bizottságával, valamint a fejlesztési kérdések területén uniós szinten tevékeny szervekkel és szövetségekkel.
(3) A Bizottság üléseket hív össze a nemzeti koordinátorokkal, hogy az európai év végrehajtását összehangolják, és információt cseréljenek az uniós és nemzeti szintű végrehajtásról. A Bizottság ezekre az ülésekre megfigyelőként meghívhatja a civil társadalom, illetve a regionális és helyi hatóságok képviselőit, valamint az Európai Parlament képviselőit.
(4) A Bizottság üléseket hív össze az uniós fejlesztési együttműködésben részt vevő valamennyi érdekelt féllel, hogy segítsék a Bizottságot az európai év uniós szintű lebonyolításában. A nemzeti koordinátorok meghívást kapnak ezekre az ülésekre.
(5) A Bizottság az európai évet kiemelten kezeli a Bizottság tagállamokbeli képviseletein és a partnerországokban működő EU küldöttségeken végzett kommunikációs tevékenységekben. Az európai évhez kapcsolódó tevékenységekben való részvételük céljából a harmadik országbeli fejlesztési partnereket az uniós küldöttségeken keresztül, míg a TOT-okat megfelelő intézményi csatornákon keresztül támogatják, függetlenül attól, hogy ezekre a tevékenységekre az Unióban vagy harmadik országokban kerül sor.
(6) Az EKSZ-nek és az EU küldöttségeknek az európai évet a folyamatban lévő információs és kommunikációs tevékenységeik szerves részeként kell kezelniük.
7. cikk
Összhang és kiegészítő jelleg
Az érintett intézkedésekre vonatkozó, külső fellépések finanszírozására vonatkozó eszközök létrehozásáról szóló rendeleteknek megfelelően a Bizottság biztosítja, hogy az e határozatban előírt intézkedések összhangban állnak az európai év célkitűzéseinek elérését segítő más uniós, nemzeti és regionális intézkedésekkel, valamint teljes mértékben kiegészítik a meglévő uniós, nemzeti, regionális intézkedéseket.
8. cikk
A pénzügyi és nem pénzügyi támogatásról szóló különös rendelkezések
(1) A melléklet A. részében említett, jellegüknél fogva az Unió egészére kiterjedő intézkedések közbeszerzési eljáráshoz, illetve az Unió által finanszírozott támogatásokhoz vezetnek a 966/2012/EU, Euratom rendelet V. és VI. címével összhangban.
(2) A melléklet B. részében említett azon intézkedések, amelyek jellegüknél fogva az Unió egészére kiterjednek, az Unió által társfinanszírozhatók.
(3) A Bizottság a melléklet C. részében említett eljárásnak megfelelően társfinanszírozást nyújthat minden nemzeti koordinátornak.
(4) Adott esetben, és a célkitűzéseik és költségvetésük sérelme nélkül, a fejlesztés népszerűsítését elősegítő, működő programok is nyújthatnak támogatást az európai évhez. Ezen túlmenően a nemzeti munkaprogramokban figyelembe lehet venni a tagállamok által a nemzetközi fejlesztéssel kapcsolatos rendezvények vagy a nemzetközi fejlesztési munkafolyamatok irányítása tekintetében tett rendkívüli intézkedéseket is.
(5) A Bizottság az állami és magánszervezetek által vállalt és a 3. cikk (2) bekezdésének megfelelő tevékenységekre nem pénzügyi támogatást biztosíthat.
(6) Annak érdekében, hogy az intézkedések e határozat szerinti finanszírozásra jogosultnak legyenek tekinthetők, elő kell írni, hogy a közkiadásokat hatékonyan használják fel, többletértéket nyújtsanak és hogy eredményközpontúak legyenek.
9. cikk
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme
(1) A Bizottság megfelelő intézkedéseket hoz, amelyek biztosítják, hogy az e határozat alapján finanszírozott intézkedések végrehajtásakor az Unió pénzügyi érdekei védelemben részesüljenek a csalással, korrupcióval és egyéb illegális tevékenységekkel szemben alkalmazott megelőző intézkedések, hatékony ellenőrzések és vizsgálatok, illetve szabálytalanságok észlelése esetén a jogtalanul kifizetett összegek visszafizettetése, adott esetben pedig hatékony, arányos és visszatartó erejű igazgatási és pénzügyi szankciók révén.
(2) A Bizottság és képviselői, valamint a Számvevőszék jogosultak dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést és vizsgálatot végezni az e határozat alapján uniós forrásból származó támogatások kedvezményezettjeinél, valamint az e határozat alapján uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
(3) A 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (12) és a 883/2013/EU, Euratom európai parlamenti és tanácsi rendeletben (13) megállapított rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) vizsgálatokat, köztük helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat végezhet annak megállapítása érdekében, hogy az e határozat alapján finanszírozott támogatási megállapodással, támogatási határozattal vagy szerződéssel összefüggésben történt-e olyan csalás, korrupció vagy bármely egyéb jogellenes tevékenység, amely sérti az Unió pénzügyi érdekeit.
10. cikk
Jelentéstétel és értékelés
A Bizottság a megfelelő nyomon követő intézkedés mérlegelése érdekében 2016. december 31-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak, valamint a Régiók Bizottságának az e határozatban előírt intézkedések végrehajtásáról, eredményeiről és átfogó értékeléséről.
11. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.