KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 27. marts 2014
om statsstøtte SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) iværksat af Grækenland til Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(meddelt under nummer C(2014) 1818)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2014/539/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at indsende deres bemærkninger i henhold til ovenstående bestemmelser (1), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Som led i sit økonomiske tilpasningsprogram har Grækenland gennemført et privatiseringsprogram. (2) Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (»Larco«) er blevet udpeget som statsejet virksomhed, der skal privatiseres.
(2)
I marts 2012 underrettede den græske privatiseringsfond (Hellenic Republic Asset Development Fund - »HRADF«) (3) Kommissionen om forslaget til privatisering af Larco. For at afgøre, om eventuelle spørgsmål om statsstøtte kunne opstå i forbindelse med privatiseringsprojektet, åbnede Kommissionen en sag af egen drift og indledte en foreløbig vurdering i april 2012.
(3)
I forbindelse med drøftelserne fremgik det af de græske myndigheders svar på et spørgeskema den 16. marts 2012, at Larco allerede havde modtaget statsstøtte. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved e-mail af 18. april 2012, 24. april 2012, 5. juli 2012, 22. august 2012 og 7. december 2012 og ved brev af 4. maj 2012 og 14. januar 2013, som de græske myndigheder besvarede den 20. april 2012, 26. april 2012, 3. oktober 2012, 13. november 2012, 15. november 2012, 7. december 2012, 24. december 2012 og 18. januar 2013. Møder mellem Kommissionens tjenestegrene og repræsentanter for de græske myndigheder fandt sted den 30. april 2012 og den 11. september 2012 i Athen og den 25. januar 2013 i Bruxelles.
(4)
Ved brev af 6. marts 2013 (»afgørelsen af 6. marts 2013«) informerede Kommissionen Grækenland om, at den havde besluttet at indlede proceduren i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten, for så vidt angår visse støtteforanstaltninger som beskrevet i afsnit 2.2 nedenfor (»den formelle undersøgelsesprocedure«).
(5)
Afgørelsen af 6. marts 2013 er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede de græske myndigheder og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstaltningerne.
(6)
Kommissionen modtog bemærkninger fra de græske myndigheder den 30. april 2013. Den modtog ingen bemærkninger fra interesserede parter.
(7)
Ved e-mail af 21. januar 2014 meddelte de græske myndigheder Kommissionen, at de accepterede, at afgørelsen blev vedtaget på engelsk.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE
2.1. Støttemodtageren
(8)
Larco specialiserer sig i udvinding og forarbejdning af lateritmalm, udvinding af brunkul og fremstilling af ferronikkel og biprodukter. Virksomhedens aktiviteter omfatter efterforskning, udvikling, minedrift, smeltning og omsætning af Larcos produkter verden over. Larco er en af verdens største ferronikkelproducenter. I 2012 havde virksomheden 960 ansatte og kunne dermed kategoriseres som en stor virksomhed. (5)
(9)
På tidspunktet for den formelle undersøgelsesprocedure var 55,2 % af Larcos aktier ejet af den græske stat gennem HRADF, 33,4 % af National Bank of Greece S.A. (»NBG«, en privat finansiel institution) og 11,4 % af Public Power Corporation S.A. (»PPC«, den etablerede elproducent i Grækenland, hvori staten er majoritetsaktionær). on
(10)
Larco driver et smelteværk i Larymna i det centrale Grækenland. Larco har desuden udvindingsrettigheder forskellige steder i Grækenland i fire klynger: Agios Ioannis-minerne (i nærheden af Larymna), Evia-minerne, Kastoria-minerne og Servia-brunkulsminen.
(11)
Larco blev stiftet i 1989 som en ny virksomhed efter afviklingen af Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er stadig under afvikling, men dens aktiver blev overdraget til Larco sammen med de tilknyttede passiver i 1989. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er derfor kreditor for Larco.
2.2. Beskrivelse af foranstaltningerne
2.2.1. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(12)
I april 1998 blev der indgået en låneaftale mellem Larco og dens største kreditorer, dvs. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna, PPC og den græske stat. Ifølge aftalen fra 1998 pålægges Larcos gæld til de pågældende kreditorer en rente på 6 % pro anno (»p.a.«). Gælden til den græske stat er imidlertid forblevet stabil eller steget en smule i det mindste siden 2004, (6) hvorimod gælden til PPC og Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er afviklet eller faldet. (7)
(13)
Det ser således ud til, at staten har forvaltet sit lån til Larco på en anden måde end de andre to kreditorer.
2.2.2. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(14)
Den 22. december 2008 stillede staten garanti for et lån på 30 mio. EUR fra ATE Bank til Larco. Garantien dækkede 100 % af det pågældende lån i op til tre år og havde en garantipræmie på 1 % p.a.
2.2.3. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(15)
I lyset af den negative egenkapital stillede Larcos bestyrelse i 2009 forslag om en aktiekapitalforhøjelse på 134 mio. EUR, som de tre aktionærer godkendte. Kun den græske stat udøvede dog sine rettigheder fuldt ud, mens NBG udøvede sine rettigheder delvist, og PPC overhovedet ikke deltog i aktiekapitalforhøjelsen. Ingen nye aktionærer bidrog til aktiekapitalforhøjelsen.
(16)
Den reelle aktiekapitalforhøjelse beløb sig kun til 65,5 mio. EUR, hvor staten bidrog med ca. 45 mio. EUR (69 % af den samlede kapitaltilførsel) og NBG med 20,5 mio. EUR (31 %). Trods Larcos dårlige finansielle situation ser det ikke ud til, at kapitalforhøjelsen var baseret på en omstruktureringsplan med henblik på at genoprette virksomhedens levedygtighed, og NBG lader til at have afskrevet virksomhedens regnskabsmæssige værdi, »fordi koncernen ikke forventer at få udbetalt den regnskabsmæssige værdi af investeringen, eftersom virksomheden har betydelige finansielle vanskeligheder« (8) (se betragtning 45 i afgørelsen af 6. marts 2013).
2.2.4. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(17)
Den 10. maj 2010 stillede staten en garanti for NBG-bankens dækning af en garantierklæring for en Larco-gældspost på omkring 10,8 mio. EUR. Garantien dækkede 100 % af risikoen i forbindelse med den dækkede garantierklæring i en ubegrænset periode og havde en garantipræmie på 2 % p.a.
2.2.5. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en skattebøde i 2010
(18)
I 2010 reviderede de græske skattemyndigheder Larcos årsregnskab og afviste den regnskabsmæssige behandling af visse tab som følge af anvendelsen af hedging-kontrakter med hensyn til prisen på nikkel. Som følge af den ukorrekte registrering af tabene blev Larco pålagt en skattebøde på 190 mio. EUR. (9)
(19)
Larco indbragte efterfølgende den pålagte skattebøde for de græske domstole. I henhold til græsk lovgivning (10) skal en enhed, der er blevet pålagt en skattebøde, forudbetale 25 % af beløbet for at kunne indbringe bøden for domstolene (i dette tilfælde ville 25 % beløbe sig til 47 mio. EUR).
(20)
I Larcos tilfælde besluttede en græsk forvaltningsdomstol imidlertid at fritage virksomheden for forpligtelsen til forudbetaling af 25 % af skattebøden og erstattede den med en forpligtelse til at indgive garantierklæringer for blot 1,5 mio. EUR.
2.2.6. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(21)
Den 30. december 2011 stillede staten to garantier for to lån på henholdsvis 30 mio. EUR og 20 mio. EUR fra ATE Bank. Et af lånene (på 20 mio. EUR) var forfaldent på det tidspunkt, hvor garantien blev stillet. Garantierne dækkede 100 % af risikoen og havde en præmie på 1 % p.a.
2.3. Begrundelse for indledning af den formelle undersøgelsesprocedure
(22)
I afgørelsen af 6. marts 2013 (betragtning 18-25) kom Kommissionen til den foreløbige konklusion, at Larco siden 2007 har kunnet betragtes som en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering (11). På denne baggrund kom Kommissionen til den foreløbige konklusion, at alle seks foranstaltninger udgjorde statsstøtte, og udtrykte tvivl om, hvorvidt de kunne betragtes som forenelige med det indre marked.
(23)
Hvis de pågældende foranstaltninger kunne betragtes som statsstøtte, ville de være iværksat i strid med anmeldelsesforpligtelsen og standstill-forpligtelsen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3.
3. BEMÆRKNINGER FRA GRÆKENLAND
3.1. Kriseramt virksomhed
(24)
I sine bemærkninger som led i den formelle undersøgelsesprocedure hævdede de græske myndigheder, at Larco ikke var en kriseramt virksomhed i 2008 og 2009, eftersom de registrerede tab skyldtes de faldende globale priser på ferronikkel de pågældende år. De græske myndigheder fremførte, at Larco kun har været en kriseramt virksomhed siden 2010.
3.2. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(25)
De græske myndigheder hævdede, at statens lån til Larco ikke udgjorde statsmidler, eftersom det oprindeligt var et privat lån ydet af Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (»OER«). Da OER blev afviklet blev alle dens fordringer, i henhold til lov nr. 2741/1999, overført til staten.
(26)
Derudover forklarede de, at låneaftalen fra 1998 indeholdt specifikke regler for behandling og inddrivelse af udestående gæld, som ville gælde ved udgangen af hvert regnskabsår som følger:
a.
Hvis Larco havde overskud i løbet af regnskabsåret, ville de påløbne renter (6 % p.a.) blive udbetalt til kreditorerne først, inden tilbagebetalingen af hovedstolen.
b.
Efter en eventuel tilbagebetaling af renter ville Larco beholde et vist beløb af overskuddet til investeringer.
c.
Efter anvendelse af a) og b) ville et eventuelt resterende overskud i Larcos regnskab blive tildelt proportionalt til Larcos kreditorer.
(27)
Hvis Larco ikke fik overskud efter 1999, havde kreditorerne ret til at søge tilbagebetaling af deres gæld på forskellig vis, f.eks. vurdering af det skyldige beløb, kapitalisering af gælden osv. Kreditorerne var dog ikke berettigede til tvangsinddrivelse af udestående gæld, f.eks. til at beslaglægge virksomhedens aktiver eller begære virksomheden konkurs.
(28)
Frem til 2003 modtog kreditorerne de påløbne renter ifølge aftalen. I perioden 2004-2007 havde Larco ikke overskud og tilbagebetalte derfor ikke påløbne renter. I 2007 indgik PPC en aftale om råstoffer med Larco, som blev godkendt af alle kreditorer, ifølge hvilken Larco leverede brunkul til PPC, hvilket nedbragte gælden tilsvarende. Gælden til PPC var afviklet fuldt ud i 2011.
(29)
Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymnas kurator har fortsat inddrivelsen af gælden ad rettens vej, og det ser ud til, at visse beløb allerede er tilbagebetalt. I 2011 havde Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna inddrevet 5 mio. EUR af sin udestående gæld i henhold til aftalen fra 1998. Eftersom Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna også har gæld til den græske stat, inddrev sidstnævnte hele beløbet på 5 mio. EUR.
(30)
For så vidt angår Larcos direkte gæld til den græske stat, har staten løbende sendt fakturaer på det årlige gældsbeløb, inklusive de påløbne renter, til Larco.
(31)
Ifølge de græske myndigheder kunne gælden som følge af aftalen fra 1998 således ikke betragtes som statsmidler, og Larco havde under alle omstændigheder ikke fået nogen selektiv fordel.
3.3. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(32)
De græske myndigheder påberåbte sig garantimeddelelsen (12), navnlig afsnit 3.2, som indeholder betingelserne for, at Kommissionen kan udelukke statsstøtte i forbindelse med en individuel garanti. Ifølge de græske myndigheder:
a.
var Larco ikke en kriseramt virksomhed på det tidspunkt, hvor garantien blev stillet
b.
kunne garantiens størrelse måles korrekt på det tidspunkt, hvor garantien blev ydet
c.
blev garantien stillet for et gældsbevis (obligationslån) og kunne derfor overstige 80 % af det udestående lån
d.
var den præmie på 1 %, der blev betalt for garantien, en markedspris, som afspejlede Larcos finansielle situation.
(33)
Ifølge de græske myndigheder udgjorde statsgarantien fra 2008 således ikke statsstøtte.
(34)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 2 blev iværksat ved ministerbeslutning YA 2/93378/0025 af 22. december 2008 og dækkede det nøjagtige beløb på 30 000 000 EUR.
3.4. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(35)
Ifølge de græske myndigheder skulle statens deltagelse i kapitalforhøjelsen beskytte virksomhedens værdi i lyset af dens kommende privatisering og med henblik på gennemførelse af en omstruktureringsplan. I sin afgørelse tog staten højde for Larcos potentielle vækst, værdien af virksomhedens aktiver og den generelle situation på ferronikkelmarkedet samt omstruktureringsforanstaltninger og omkostningsbesparende foranstaltninger.
(36)
NBG bidrog med 31 % af kapitalforhøjelsen. I modsætning til staten besluttede NBG kun at udøve sine rettigheder delvist. Ifølge de græske myndigheder var NBG's mål at bevare en vis kontrol over virksomheden, og dens handlinger skulle således ikke betragtes som manglende tillid til Larcos fremtid. NBG reducerede sin aktiepost i Larco til det nødvendige minimum for at have vetoret i forbindelse med visse vigtige beslutninger i bestyrelsen i henhold til græsk lovgivning.
(37)
Den tredje aktionær, PPC, besluttede udtrykkeligt ikke at deltage i kapitalforhøjelsen og accepterede, at dens aktiepost ville blive udvandet. Ifølge de græske myndigheder deltog PPC ikke, fordi den havde til hensigt at give staten mulighed for at få en større aktiemajoritet i lyset af privatiseringen af virksomheden.
(38)
Det kan således konkluderes, at staten ifølge de græske myndigheder handlede som en markedsøkonomisk investor, og at kapitalforhøjelsen i 2009 derfor ikke udgjorde statsstøtte.
(39)
For så vidt angår tildelingsdatoen, fremsendte de græske myndigheder ikke afgørende dokumentation. Ifølge referatet fra generalforsamlingen bidrog den græske stat til kapitalforhøjelsen med 15 000 000 EUR den 15. april 2009, jf. dokument nr. Οικ2/27694/0025 fra finansministeriet, ud af statens samlede bidrag til aktiekapitalforhøjelsen, som beløb sig til 44 999 999,40 EUR. Larcos årsregnskab fra 2009 viser, at der blev truffet afgørelse om kapitalforhøjelsen den 14. maj 2009, men præciserer ikke, hvornår den reelle tilførsel af ny kapital fandt sted.
3.5. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(40)
De græske myndigheder forklarede, at Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna i forbindelse med aftalen fra 1998 havde søgt tilbagebetaling af Larcos gæld ved de græske domstole, og at der havde været en række domme og omstødelser, bl.a. vedrørende en gæld på omkring 10,5 mio. EUR. (13)
(41)
I forbindelse med en appelsag indbragt af Larco og som følge af faren for uoprettelige tab suspenderede den græske højesteret betalingen af gælden på omkring 10,5 mio. EUR, indtil den relevante domstol havde afsagt sin endelige dom. Suspensionen blev accepteret på betingelse af, at Larco afgav en garantierklæring til Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna for det suspenderede beløb. NBG afgav garantierklæringen for et beløb i omegnen af 10,8 mio. EUR (10,5 mio. EUR for den oprindeligt omtvistede gæld + 0,3 mio. EUR for retlige gebyrer og omkostninger) til Larco. Garantierklæringen blev dækket af en statsgaranti for hele beløbet med en præmie på 2 % p.a. for en ubegrænset periode.
(42)
De græske myndigheder forklarede, at den pågældende støtte blev ydet af staten som aktionær med intention om at opfylde betingelserne for suspensionen og beskytte sin investering mod gæld, der erklæres forfalden. Ellers ville suspensionen ikke have fundet anvendelse, og Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna ville have haft ret til at fortsætte inddrivelsen af gælden, eventuelt ved beslaglæggelse af Larcos aktiver. Larco kunne i givet fald være blevet insolvent. Ifølge de græske myndigheder ville NBG ikke have afgivet garantierklæringen uden statsgarantien.
(43)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 4 blev iværksat ved ministerbeslutning YA 2/923/0025 af 10. maj 2010 og dækkede det nøjagtige beløb på 10 510 824,95 EUR og 310 000 EUR til retlige gebyrer og omkostninger, dvs. i alt 10 820 824,95 EUR.
3.6. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en skattebøde i 2010
(44)
De græske myndigheder forklarede, at den pågældende foranstaltning er en ekstra skat snarere end en skattebøde. Den ekstra skat blev pålagt, fordi skattemyndighederne ikke var enige i, at tabene som følge af anvendelsen af hedging-kontrakter skulle trækkes fra Larcos nettoindtægter, som Larco påstod. De græske myndigheder forklarede endvidere, at domstolen anmodede Larco om at afgive garantierklæringer for en samlet værdi af 4,7 mio. EUR.
(45)
De græske myndigheder forelagde dokumentation for, at Larco havde tilladelse til at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer på grundlag af en generel bestemmelse i lovgivningen. Dommen, der tillod Larco at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer, anvendte, i overensstemmelse med national lovgivning, (14) en afvejning, hvor der blev taget højde for fordelene for kreditoren (staten) og debitorens (Larco) levedygtighed, og domstolen traf i overensstemmelse hermed afgørelse om midlertidig suspension af forpligtelsen til forudbetaling af 47 mio. EUR (dvs. 25 % af den ekstra skat) og erstatning heraf med garantierklæringer for 4,7 mio. EUR i alt. Suspensionen skulle gælde, indtil der var afsagt endelig dom i den sag, som Larco havde indbragt imod staten for pålæggelsen af den ekstra skat.
(46)
De græske myndigheder hævdede desuden, at domme afsagt af nationale domstole ikke kan tilskrives staten.
(47)
De græske myndigheder forklarede endvidere, at staten, trods den midlertidige suspension, i praksis havde underkendt den finansielle virkning af suspensionen ved at modregne den ekstra skat, som Larco var pålagt, i beløb, som staten skyldte Larco, herunder indkomstskat eller moms. Grækenland har med den seneste lovgivning tilladt denne praksis med henblik på at fremskynde skatteopkrævningen.
(48)
Det så således ud til, at staten reelt allerede havde opkrævet mindst 16,1 mio. EUR af det skyldige beløb i forbindelse med forudbetalingen af Larcos ekstra skat.
3.7. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(49)
De græske myndigheder forklarede, at ingen af de to lån, som garantierne var stillet for, var forfaldne. Lånet på 20 mio. EUR blev ydet af ATE-banken som refinansiering af et tidligere lån på 20 mio. EUR, som var forfaldent.
(50)
Ifølge de græske myndigheder udgjorde de to statsgarantier ikke statsmidler, fordi staten skyldte Larco 60 mio. EUR i moms. Hvis garantierne blev indfriet, kunne beløbene således udligne statens udestående gæld.
(51)
Myndighederne hævdede endvidere, at hvis foranstaltningen ikke kunne betragtes som støtte, skulle den betragtes som forenelig med det indre marked, eftersom den var i overensstemmelse med de midlertidige rammebestemmelser (15) og den relevante midlertidige græske ordning for lånegarantier (»den midlertidige garantiordning«). (16) Myndighederne mente navnlig, at de øvrige betingelser i ordningen - bortset fra den kendsgerning, at Larco var en kriseramt virksomhed, da foranstaltningen blev iværksat - var opfyldt:
a.
Larco var en stor virksomhed.
b.
Lånet på 30 mio. EUR var et investeringslån, mens lånet på 20 mio. EUR var et lån til refinansiering af et tidligere lån, der var ydet til investeringsformål.
c.
Garantierne blev stillet inden udgangen af 2011.
d.
Det samlede beløb for de to garanterede lån oversteg Larcos årlige lønsum med blot 3 mio. EUR.
e.
Garantierne dækkede 100 % af lånet, men en sådan foranstaltning var Larcos eneste mulighed for at få adgang til finansiering som følge af den særlige situation i den græske økonomi.
f.
Garantierne omfattede en præmie på 1 % p.a., hvilket burde betragtes som en markedspræmie.
(52)
Endelig hævdede de græske myndigheder, at hvis Kommissionen konkluderede, at foranstaltningen kunne betragtes som støtte, og betingelserne i den midlertidige garantiordning ikke var opfyldt, skulle foranstaltningerne betragtes som redningsstøtte. En sådan støtte burde betragtes som anmeldt, eftersom Kommissionen blev underrettet om foranstaltningen i besvarelsen af 16. marts 2012 på spørgeskemaet i forbindelse med Kommissionens foreløbige undersøgelse af egen drift.
(53)
Ifølge de græske myndigheder opfyldte støtten betingelserne i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, fordi:
a.
Der var tale om likviditetsstøtte i form af lånegarantier.
b.
Den var begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og havde ikke alvorlige negative spillover-effekter i andre medlemsstater.
c.
De græske myndigheder var i gang med at udarbejde en omstruktureringsplan i samarbejde med Kommissionen.
d.
Den begrænsede sig til det beløb, der var nødvendigt for at holde virksomheden kørende i en begrænset periode.
e.
Den opfyldte princippet om engangsstøtte, eftersom Larco ikke tidligere havde modtaget rednings- eller omstruktureringsstøtte.
f.
Larco forelagde staten en forretningsplan, som begrundede behovet for støtte for et beløb af 30 mio. EUR til investeringer.
(54)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 6 blev iværksat ved i) ministerbeslutning YA 2/95156/0025 af 30. december 2011 og dækkede det nøjagtige beløb på 30 000 000 EUR og ii) ministerbeslutning YA 2/95161/0025 af 30. december 2011 for det nøjagtige beløb på 20 000 000 EUR.
4. VURDERING
(55)
Denne afgørelse behandler indledningsvis spørgsmålet om, hvorvidt Larco er en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering. Dernæst behandler afgørelsen spørgsmålet om, hvorvidt de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte til Larco i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten, og endelig hvorvidt denne støtte er forenelig med det indre marked.
4.1. Larcos problemer
(56)
I afgørelsen af 6. marts 2013, særlig betragtning 18-25, konkluderede Kommissionen foreløbigt, at Larco var en kriseramt virksomhed på det tidspunkt, hvor de seks foranstaltninger blev truffet. Larcos økonomiske nøgletal i perioden 2007-2011 fremgår af tabellen:
Larcos økonomiske nøgletal for perioden 2007-2006/2012 (mio. EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Omsætning
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Resultat før renter og skat
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Aktiekapital
163,8
163,8
109
109
109
109
Egenkapital
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Samlet gæld
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Forhold mellem gæld og egenkapital
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Det præciseres i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, at et selskab med begrænset ansvar betragtes som kriseramt, når »over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste 12 måneder«. Det afspejler antagelsen om, at en virksomhed, der oplever et massivt tab af sin tegnede kapital, vil være ude af stand til at dæmme op for tab, der næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt (som nævnt i punkt 9 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering).
(58)
I henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering kan en virksomhed anses for kriseramt, »hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overskudskapacitet, faldende cash flow, stigende gældsætning, stigende finansieringsudgifter og faldende eller opbrugt nettoformue«. I denne henseende gælder det ifølge Retten, at »en negativ egenkapital […] kan betragtes som en vigtig indikator for, at en virksomhed befinder sig i en økonomisk vanskelig situation«. (18)
(59)
Ifølge Larcos årsregnskaber for perioden 2007-H1 2012 faldt virksomhedens tegnede kapital ikke til under halvdelen. I samme periode blev virksomhedens egenkapital dog negativ. I tidligere sager har Kommissionen vurderet, at når en virksomhed har negativ egenkapital, indebærer det, at hele den pågældende virksomheds tegnede kapital er forsvundet, og at det på forhånd antages, at kriterierne i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er opfyldt. (19)
(60)
For Larcos vedkommende mener Kommissionen, at virksomhedens tegnede kapital kun ser ud til ikke at være faldet til under halvdelen, fordi virksomheden ikke traf passende foranstaltninger, jf. almindelige bestemmelser i den græske lovgivning. (20) Sådanne passende foranstaltninger sigter mod at vende en virksomheds egenkapital fra negativ til positiv og samtidig øge egenkapitalen til et tilstrækkeligt niveau. Passende foranstaltninger kan være enten kapitalisering af tab eller en kapitalforhøjelse eller begge.
(61)
I denne henseende vurderer Kommissionen, at en kapitalisering af tab ville have gjort, at hele virksomhedens tegnede kapital forsvandt, eftersom de akkumulerede tab var højere end den tegnede kapital. Derfor mener Kommissionen, at kriterierne i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering har været opfyldt i sagen siden 2008.
(62)
Derudover oplevede Larco - for så vidt angår kriterierne i punkt 11 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering - et betydeligt fald i omsætningen fra 2007 til 2009 og betydelige tab i 2008 og 2009 for et samlet beløb af 221 mio. EUR (henholdsvis 116 mio. EUR og 105 mio. EUR). I 2010 og 2011 steg virksomhedens omsætning og indtjening, men ikke tilstrækkeligt til at sikre Larcos finansielle genopretning. I samme periode forblev virksomhedens egenkapital negativ, og dens gæld voksede fortsat. Derudover begyndte Larcos aktiviteter igen at give tab i H1 2012.
(63)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argument om, at Larco ikke var kriseramt i 2008 og 2009, fordi tabene skyldtes de faldende priser på ferronikkel.
(64)
For det første ændrer den kendsgerning, at faldende priser på ferronikkel førte til tab og bidrog til Larcos vanskeligheder, ikke i sig selv på den konklusion, at Larco udviste de typiske kendetegn for kriseramte virksomheder. En sund virksomhed ville skulle tilpasse sine omkostninger til sådanne prisændringer for at undgå tab.
(65)
For det andet havde virksomheden i 2008 og 2009 negativ egenkapital og stigende gæld (en stigning på 63 % i perioden 2007-2008). Til trods for at prisen på ferronikkel og omsætningen steg betydeligt efter 2010, tyder Larcos efterfølgende finansielle resultater på, at virksomhedens vanskeligheder fortsatte. Det kan således ikke konkluderes, at tabene i 2008 og 2009 udelukkende skyldtes lave priser på ferronikkel.
(66)
På baggrund af ovennævnte konkluderes det, at Larco var en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering på det tidspunkt, hvor de seks foranstaltninger blev truffet.
4.2. Forekomst af statsstøtte
(67)
Det er fastsat i traktatens artikel 107, stk. 1, at statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(68)
Ifølge Kommissionens faste praksis og som bekræftet i retspraksis er det kriterium, der anvendes til at vurdere, om en transaktion mellem en offentlig instans og en virksomhed udgør statsstøtte, princippet om en markedsøkonomisk investor eller kreditor. (21) Det følger af dette princip, at når staten handler på et marked som kommerciel operatør, skal den gøre det på samme måde som en privat operatør. Hvis staten ikke handler som sådan, kan der være tale om statsstøtte. Med andre ord er udgangspunktet for at vurdere, om en transaktion indebærer statsstøtte, hvorvidt en privat operatør i en tilsvarende situation ville have handlet på samme måde. I forbindelse med anvendelsen af dette princip kan ikke-økonomiske overvejelser ikke anvendes som begrundelse for at yde støtte.
4.2.1. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(69)
På baggrund af de tilgængelige oplysninger er Kommissionen ikke enig i de græske myndigheders argument om, at lånet fra OER var et privat lån. I henhold til græsk lov nr. 1386/1983 (artikel 1) (22) om oprettelse af OER »vil OER handle i samfundets interesse og under statens tilsyn«. I henhold til artikel 3 i samme lov var staten eneaktionær i OER. Derudover havde staten mulighed for direkte at udpege formanden og to ud af otte bestyrelsesmedlemmer og indirekte yderligere fire bestyrelsesmedlemmer. Det følger af ovenstående, at OER's midler er statsmidler, og ethvert lån fra OER kan dermed tilsyneladende tilskrives staten.
(70)
Ifølge den dokumentation, som de græske myndigheder har fremlagt, var Larcos gæld til OER (som efterfølgende blev overført til staten) løbende blevet indberettet og faktureret i overensstemmelse med låneaftalen fra 1998. En del af gælden blev inddrevet, da virksomhedens rentabilitet tillod det. Larco foretog investeringer i den periode, hvilket reducerede tilbagebetalingerne, men investeringerne var godkendt af samtlige kreditorer. I henhold til aftalen var kreditorerne ikke berettigede til tvangsinddrivelse af udestående gæld.
(71)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at foranstaltning 1 var i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk kreditor, eftersom staten som kreditor handlede på en måde, der kunne sammenlignes med en privat kreditor, og brugte de midler, den havde til rådighed, og som lå inden for kontraktens rammer, til at inddrive sin gæld.
4.2.2. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(72)
Statsgarantier bringer statens midler i fare, da deres indfrielse sker over statens budget. Endvidere indebærer en garanti, for hvilken der ikke betales en passende modydelse, et tab af finansielle midler for staten. Kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler og om, at støtten skal kunne tilskrives staten, er således opfyldt for denne foranstaltning, hvilket ikke anfægtes af de græske myndigheder.
(73)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argument om, at betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen er opfyldt. Kommissionen har fastslået, at Larco var en kriseramt virksomhed i 2008. Derudover kan en årlig garantipræmie på 1 % - i betragtning af Larcos betydelige finansielle vanskeligheder og navnlig den høje gældsrate - ikke anses for at afspejle risikoen for misligholdelse af de garanterede lån.
(74)
Kommissionen mener ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at statsgarantien fra 2008 giver støttemodtageren en selektiv fordel.
(75)
Larco er aktiv i en sektor, hvori der er samhandel mellem medlemsstaterne, og eksporterer selv det meste af sin produktion til andre medlemsstater. Derudover foregår der nikkeludvinding, smeltning og raffinering i seks medlemsstater ud over Grækenland, nemlig Østrig, Finland, Frankrig (Ny Kaledonien), Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige (23). Nikkel forhandles i næsten alle medlemsstaterne (24).
(76)
De pågældende foranstaltninger gør det muligt for Larco at fortsætte produktionen, således at virksomheden i modsætning til andre konkurrenter med finansielle vanskeligheder ikke skal håndtere de konsekvenser, de finansielle vanskeligheder normalt ville have. Det fordrejer konkurrencen, fordi andre virksomheder, som er aktive på de samme markeder, skal drives uden statsstøtte.
(77)
Følgelig udgør foranstaltning 2 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen mener, at støtten svarer til det garanterede lånebeløb, fordi det er tvivlsomt, at Larco, i lyset af virksomhedens økonomiske vanskeligheder, ville have opnået finansiering på markedet uanset vilkårene. Med andre ord mener Kommissionen, at Larco modtog en fordel, der svarer til det garanterede lånebeløb, fordi den uden statsgarantien ikke ville have kunnet opnå den pågældende finansiering på markedet.
(78)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.3. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(79)
Statens deltagelse i Larcos aktiekapitalforhøjelse i 2009 omfatter statsmidler og kan tilskrives staten. Dette kriterium er således opfyldt, hvilket ikke bestrides af de græske myndigheder.
(80)
Kommissionen har ikke modtaget overbevisende dokumentation fra de græske myndigheder, som underbygger deres argument om, at staten handlede som en fornuftig markedsøkonomisk investor. Ifølge referater fra generalforsamlinger, som er indsendt som dokumentation, blev aktionærerne ikke forelagt nogen omstruktureringsplan forud for kapitalforhøjelsen, til trods for at Larco var en kriseramt virksomhed. Derudover var kapitalforhøjelsens endelige beløb utilstrækkeligt til at dække Larcos negative egenkapital og kunne således ikke betragtes som en foranstaltning, der beskytter virksomhedens værdi og støtter dens omstrukturering.
(81)
For så vidt angår NBG's deltagelse, minder Kommissionen om Rettens præcisering, at »samtidigheden […] ikke i sig selv - selv i tilfælde af betydelige private investeringer - [vil] være tilstrækkelig til at nå til den konklusion, at der ikke foreligger statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF, uden at tage hensyn til de andre relevante faktiske eller retlige elementer« (25).
(82)
NBG's delvise deltagelse kan ikke bruges som dokumentation for samtidig deltagelse af statslige og private aktionærer, fordi NBG ikke blot var eksponeret for Larco som aktionær, men også som kreditor. Dens beslutning om delvist at deltage i kapitalforhøjelsen skulle således beskytte ikke blot værdien af bankens investering, men også dens position som kreditor.
(83)
Staten havde desuden allerede stillet statsgarantien fra 2008 over for Larco. Som fastlagt i den relevante retspraksis kan statens deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2009 således ikke betragtes isoleret, men skal ses i sammenhæng med de andre støtteforanstaltninger. (26)
(84)
Endelig underbygger referater fra generalforsamlinger ikke de græske myndigheders argument om, at PPC havde til hensigt at give staten mulighed for at få en større aktiemajoritet. I stedet erklærede PPC blot, at den ikke ville deltage i aktiekapitalforhøjelsen.
(85)
Kommissionen mener ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk investor ville have deltaget i Larcos aktiekapitalforhøjelse under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at statens deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2009 gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(86)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenforovenover, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(87)
Følgelig udgør foranstaltning 3 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Eftersom det ikke bestrides, at staten udøvede sine rettigheder til aktiekapitalforhøjelsen fuldt ud [uklart], beløber foranstaltning 3 sig til 44 999 999,40 EUR.
(88)
For så vidt angår tildelingsdatoen, følger det af referatet for generalforsamlingen den 14. maj 2009, at den græske stat bidrog til kapitalforhøjelsen med 15 000 000 EUR den 15. april 2009 (27) ud af statens samlede bidrag til kapitalforhøjelsen [uklart], som beløb sig til 44 999 999,40 EUR. Kommissionen råder ikke over oplysninger om den dato, hvorpå det resterende beløb af statens bidrag til virksomhedens aktiekapitalforhøjelse blev tildelt.
4.2.4. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(89)
Af samme årsager som for foranstaltning 2 er kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler og om, at støtten skal kunne tilskrives staten, opfyldt for foranstaltning 4, hvilket ikke anfægtes af de græske myndigheder.
(90)
Kommissionen erkender, at det kan være almindelig forretningspraksis for aktionærer at stille garantier under omstændigheder, der ligner omstændighederne i denne sag. Eftersom NBG også var aktionær i Larco, mener Kommissionen dog, at det ville være normalt, at aktionærer deler eksponeringen for den pågældende garanti forholdsmæssigt. I stedet påtog staten sig hele risikoen, idet den stillede garanti for gæld, mens Larco var i vanskeligheder og allerede havde stigende gældsætning.
(91)
For så vidt angår foranstaltning 2 er betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen heller ikke opfyldt for denne foranstaltning, eftersom en præmie på 2 % ikke kan anses for at afspejle risikoen for Larcos misligholdelse.
(92)
Kommissionen mener derfor, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ikke ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at den gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(93)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenforovenover, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(94)
Følgelig udgør foranstaltning 4 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen vurderer, at støttebeløbet svarer til det garanterede beløb, fordi det er indlysende, at ingen fornuftig markedsaktør uanset vilkårene ville have kunnet stille garanti for dette beløb over for Larco i betragtning af virksomhedens økonomiske vanskeligheder. Med andre ord mener Kommissionen, at Larco modtog en fordel, der svarer til det garanterede beløb, fordi den uden statsgarantien ikke ville have kunnet opnå en garanti på markedet.
(95)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.5. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en ekstra skat i 2010
(96)
Kommissionen hæfter sig ved de græske myndigheders oplysninger vedrørende de faktuelle omstændigheder i forbindelse med foranstaltning 5.
(97)
I lyset af den dokumentation, som de græske myndigheder har fremlagt, er Kommissionen enig i, at domstolen gav Larco ret til at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer på grundlag af objektive kriterier, som kunne have fundet anvendelse på en hvilken som helst virksomhed i en tilsvarende situation. Det konkluderes således, at foranstaltning 5 ikke indebar en selektiv fordel for Larco.
4.2.6. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(98)
Kommissionen hæfter sig ved de græske myndigheders oplysninger vedrørende de faktuelle omstændigheder i forbindelse med foranstaltning 6.
(99)
Kommissionen er ikke enig med de græske myndigheder om, at foranstaltning 6 ikke indebærer statsmidler. For det første bringer statsgarantier - som forklaret i forbindelse med foranstaltning 2 - statens midler i fare, da deres indfrielse sker over statens budget. Endvidere indebærer en garanti, for hvilken der ikke betales en passende modydelse i form af en markedspræmie, et tab af finansielle midler for staten. Derudover ser argumentet om den udestående gæld på 60 mio. EUR i moms ud til at være i strid med bemærkningerne vedrørende foranstaltning 5, hvor de græske myndigheder hævdede, at de i overensstemmelse med lovgivningen og bevidst ikke tilbagebetalte skyldig moms med henblik på at udligne suspensionen af forudbetalingen af den ekstra skat.
(100)
Kommissionen mener således, at kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler, og at støtten skal kunne tilskrives staten, er opfyldt for den pågældende foranstaltning.
(101)
Som i forbindelse med foranstaltning 2 og 4 er betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen heller ikke opfyldt for denne foranstaltning.
(102)
Kommissionen mener derfor ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at den gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(103)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenfor, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(104)
Følgelig udgør foranstaltning 6 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Som i forbindelse med foranstaltning 2 mener Kommissionen, at støtten svarer til de garanterede lånebeløb, fordi det er tvivlsomt, at Larco, i lyset af virksomhedens økonomiske vanskeligheder, ville have opnået finansiering på markedet uanset vilkårene.
(105)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.7. Konklusion om forekomsten af statsstøtte
(106)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 1 og 5 ikke udgør statsstøtte, mens foranstaltning 2, 3, 4 og 6 udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.
(107)
Statsstøtten i foranstaltning 2 beløber sig således til 30 000 000 EUR, som blev tildelt den 22. december 2008. Statsstøtten i foranstaltning 3 beløber sig til 44 999 999,40 EUR, men tildelingsdatoen(-datoerne) skal præciseres af de græske myndigheder. Statsstøtten i foranstaltning 4 beløber sig til 10 820 824,95 EUR, tildelt den 10. maj 2010, og den samlede statsstøtte i foranstaltning 6 beløber sig til 50 000 000 EUR (30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR) tildelt den 30. december 2011.
4.3. Ulovlig støtte
(108)
Foranstaltning 2, 3, 4 og 6 betragtes som statsstøtte og blev ydet i strid med anmeldelsesforpligtelsen og standstill-forpligtelsen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3. Støtteforanstaltningerne udgør derfor ulovlig statsstøtte.
4.4. Støttens forenelighed
(109)
Da nogle af foranstaltningerne udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten, skal deres forenelighed med det indre marked vurderes på baggrund af undtagelserne i denne artikels stk. 2 og 3.
(110)
Ifølge Domstolens retspraksis er det medlemsstatens ansvar at anføre mulige grunde til foreneligheden med det indre marked og vise, at betingelserne for en sådan forenelighed er opfyldt. (28)
4.4.1. Foreneligheden med det indre marked - foranstaltning 2, 4 og 6
(111)
For så vidt angår foranstaltning 2 og 4 påberåbte de græske myndigheder sig ikke eventuelle grunde til forenelighed, fordi de hævdede, at foranstaltningerne ikke udgjorde statsstøtte.
(112)
Eftersom foranstaltningerne udgør statsstøtte, bør de vurderes med hensyn til deres forenelighed i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i traktaten og navnlig i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, fordi Larco har været en kriseramt virksomhed mindst siden 2008. I henhold til punkt 20 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering »kan en kriseramt virksomhed ikke betragtes som et velegnet instrument til at fremme andre politiske mål, før der er skabt sikkerhed for dens levedygtighed. Derfor mener Kommissionen, at støtte til kriseramte virksomheder kun kan bidrage til at fremme udviklingen af bestemte erhvervsgrene uden at ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, hvis betingelserne i disse rammebestemmelser er opfyldt«.
(113)
De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering (afsnit 3.1.) er imidlertid ikke opfyldt i denne sag. Garantierne var ikke ophævet efter seks måneder, og de græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan, der ville genoprette virksomhedens levedygtighed, og der blev ikke gennemført nogen foranstaltninger vedrørende kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig er der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren. Myndighederne indsendte ikke nogen plan for afvikling.
(114)
For så vidt angår foranstaltning 6, hævdede de græske myndigheder, at den var i overensstemmelse med de midlertidige rammebestemmelser og den midlertidige garantiordning, og at den under alle omstændigheder kunne betragtes som redningsstøtte.
(115)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argumenter. Kommissionen mener ikke, at betingelserne i de midlertidige rammebestemmelser og den midlertidige garantiordning var opfyldt, eftersom Larco var en kriseramt virksomhed. De to garantiers samlede beløb oversteg Larcos årlige lønsum, garantien dækkede over mere end 90 % af lånet, og 1 % p.a. kunne ikke betragtes som en markedspræmie, der afspejler risikoen for misligholdelse af de garanterede lån.
(116)
For så vidt angår argumentet om, at foranstaltningen udgjorde redningsstøtte, havde de græske myndigheder aldrig - selv om Kommissionen havde haft drøftelser med dem om Larco siden 2011 - nævnt, at garantierne fra 2011 skulle betragtes som redningsstøtte, eller anmeldt en sådan redningsstøtte. I deres svar af 16. marts 2012 på spørgeskemaet erklærede de græske myndigheder udtrykkeligt, at virksomheden ikke havde modtaget rednings- og/eller omstruktureringsstøtte i de seneste ti år.
(117)
De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er under alle omstændigheder heller ikke opfyldt i denne sag. Garantierne fra 2011 var ikke afsluttet efter seks måneder, og de græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan eller plan for afvikling af virksomheden. Forretningsplanen, som begrundede behovet for 30 mio. EUR til investeringer, kan ikke danne udgangspunkt for en omstruktureringsplan, der er i overensstemmelse med rammebestemmelserne for redning og omstrukturering. Det skyldes, at planen ikke skulle genoprette virksomhedens levedygtighed, og at der ikke blev overvejet eller gennemført nogen foranstaltninger om kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig var der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren. Myndighederne indsendte heller ikke nogen plan for afvikling.
(118)
Kommissionen har ikke identificeret nogen andre mulige grunde til foreneligheden med det indre marked af foranstaltning 2, 4 og 6.
(119)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 2, 4 og 6 er uforenelige med det indre marked.
4.4.2. Foreneligheden med det indre marked - foranstaltning 3
(120)
De græske myndigheder identificerede ikke nogen mulige grunde til foranstaltning 3's forenelighed med det indre marked, idet de hævdede, at foranstaltningen ikke udgjorde statsstøtte.
(121)
Fordi foranstaltningen udgør statsstøtte, skal den også vurderes med hensyn til dens overensstemmelse med rammebestemmelserne for redning og omstrukturering af de årsager, der er fastsat i betragtning 112 ovenfor. De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er imidlertid heller ikke opfyldt i denne sag. De græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan, der ville genoprette virksomhedens levedygtighed, og der blev ikke gennemført nogen foranstaltninger vedrørende kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig er der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren.
(122)
Kommissionen har ikke identificeret nogen andre mulige grunde til denne foranstaltnings forenelighed med det indre marked.
(123)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 3 er uforenelig med det indre marked.
4.5. Tilbagesøgning
(124)
I henhold til traktaten og Domstolens faste retspraksis er Kommissionen, når den har fundet støtte uforenelig med det indre marked, kompetent til at beslutte, at den pågældende medlemsstat skal ophæve eller ændre den (29). Ifølge Domstolens faste retspraksis har en medlemsstats forpligtelse til at ophæve den støtte, som Kommissionen anser for at være uforenelig med det indre marked, til formål at genetablere den tidligere situation. (30) I den sammenhæng har Domstolen fastslået, at dette mål er nået, når modtageren har tilbagebetalt de beløb, der er tildelt som ulovlig støtte, hvorved den fordel fortabes, som selskabet har haft i forhold til sine konkurrenter på markedet, og den situation, der herskede på markedet, før støtten blev ydet, genskabes. (31)
(125)
I tråd med retspraksis bestemmer artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (32), at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren […]«.
(126)
Eftersom ingen af de pågældende foranstaltninger - i strid med traktatens artikel 108 - blev anmeldt til Kommissionen og dermed skal betragtes som ulovlig og uforenelig støtte, skal støtten tilbagesøges for at genoprette den situation, der herskede på markedet, før støtten blev ydet. Tilbagesøgning skal finde sted fra det tidspunkt, hvor støttemodtageren opnåede fordelen, dvs. da støtten blev stillet til rådighed for støttemodtageren, og der bør betales renter af de tilbagesøgte beløb, indtil beløbene er tilbagebetalt.
5. KONKLUSION
(127)
Foranstaltning 1 og 5 udgør ikke statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.
(128)
Grækenland gennemførte foranstaltning 2, 3, 4 og 6 ulovligt i strid med traktatens artikel 108, stk. 3.
(129)
Navnlig foranstaltning 2, 4 og 6 (statsgarantier fra 2008, 2010 og 2011) til fordel for Larco udgjorde statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, og var uforenelige med det indre marked, fordi de relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering ikke var opfyldt, og der ikke var identificeret andre grunde til forenelighed.
(130)
Foranstaltning 3 (statens deltagelse i Larcos kapitalforhøjelse i 2009) udgjorde også uforenelig statsstøtte og var uforenelig med traktaten, fordi de relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering ikke var opfyldt, og der ikke var identificeret andre grunde til forenelighed.
(131)
Kommissionen bemærker, at Grækenland har accepteret, at nærværende afgørelse vedtages på engelsk -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet og garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en ekstra skat i 2010, som Grækenland gennemførte til fordel for Larco, udgør ikke statsstøtte som defineret i traktatens artikel 107, stk. 1.
Artikel 2
Statsstøtten for et beløb af 135 820 824,35 EUR i form af statsgarantier til Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. i 2008, 2010 og 2011 og statens deltagelse i virksomhedens kapitalforhøjelse i 2009, som blev gennemført ulovligt af Grækenland i strid med traktatens artikel 108, stk. 3, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 3
1. Grækenland skal tilbagesøge den i artikel 2 omhandlede uforenelige støtte fra støttemodtageren.
2. De beløb, der skal inddrives, tilskrives rente fra den dato, hvor de blev stillet til rådighed for modtagerne, indtil de er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (33), som ændret.
4. For så vidt angår foranstaltning 3 skal Grækenland oplyse den eller de nøjagtige datoer, hvor landet deltog i aktiekapitalforhøjelsen i 2009.
5. Grækenland skal indstille alle udestående betalinger af den i artikel 2 omhandlede støtte med virkning fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
Artikel 4
1. Tilbagesøgningen af den i artikel 2 omhandlede støtte iværksættes øjeblikkeligt og effektivt.
2. Grækenland skal sikre, at denne afgørelse efterkommes senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
Artikel 5
1. Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse sender Grækenland følgende oplysninger:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), der skal inddrives fra støttemodtageren
b)
en detaljeret beskrivelse af allerede trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Grækenland underretter løbende Kommissionen om resultaterne af gennemførelsen af de nationale foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til denne afgørelse, indtil tilbagebetalingen af den i artikel 2 nævnte støtte er afsluttet. Grækenland indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om, hvilke foranstaltninger der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen. Grækenland giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtagerne allerede har tilbagebetalt.
Artikel 6
Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. marts 2014.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2014. március 27.)
a Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. javára Görögország által végrehajtott SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) számú állami támogatásról
(az értesítés a C(2014) 1818. számú dokumentummal történt)
(Csak az angol nyelvű szöveg hiteles)
(EGT-vonatkozású szöveg)
(2014/539/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,
tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra és különösen annak 62. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
miután felkérte az érdekelt feleket, hogy nyújtsák be észrevételeiket a fent említett rendelkezéseknek megfelelően (1),
mivel:
1. ELJÁRÁS
(1)
Görögország gazdasági kiigazítási programjának keretében privatizációs program végrehajtására vállalt kötelezettséget (2). A Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (a továbbiakban: Larco) vállalatot privatizációra szánt állami tulajdonú vállalatnak nyilvánították.
(2)
2012 márciusában a Hellén Köztársaság Eszközfejlesztési Alapja, (a továbbiakban: HRADF) (3) tájékoztatta a Bizottságot a Larco tervezett privatizációjáról. Annak tisztázása érdekében, hogy felmerülhetnek-e állami támogatással kapcsolatos kérdések a privatizációs projekt keretében, a Bizottság hivatalból megnyitotta az ügyet és 2012 áprilisában előzetes vizsgálati eljárást kezdeményezett.
(3)
E megbeszélések keretében a görög hatóságok által 2012. március 16-án egy kérdőívre adott válaszból egyértelművé vált, hogy a Larco már részesült állami támogatásban. A Bizottság további információkat kért a 2012. április 18-án, 2012. április 24-én, 2012. július 5-én, 2012. augusztus 22-én és 2012. december 7-én kelt e-mailekben, valamint a 2012. május 4-én és 2013. január 14-én kelt levelekben, amelyekre a görög hatóságok 2012. április 20-án, 2012. április 26-án, 2012. október 3-án, 2012. november 13-án, 2012. november 15-én, 2012. december 7-én, 2012. december 24-én és 2013. január 18-án válaszoltak. 2012. április 30-án és 2012. szeptember 11-én Athénban, 2013. január 25-én Brüsszelben találkozókra került sor a Bizottság szolgálatai és a görög hatóságok képviselői között.
(4)
2013. március 6-án kelt levelében (2013. március 6-i határozat) a Bizottság tájékoztatta Görögországot arról, hogy az alábbi 2.2. szakaszban említett egyes támogatási intézkedések tekintetében a Szerződés 108. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárás (a hivatalos vizsgálati eljárás) megindításáról határozott.
(5)
A 2013. március 6-i határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában kihirdetésre került (4). A Bizottság felszólította a görög hatóságokat és az érintett feleket a támogatási intézkedésekről alkotott észrevételeik benyújtására.
(6)
A görög hatóságok észrevételei 2013. április 30-án érkeztek be a Bizottsághoz. Az érdekelt felektől nem érkezett észrevétel.
(7)
2014. január 21-én kelt angol nyelvű e-mailjükben a görög hatóságok tájékoztatták a Bizottságot arról, hogy egyetértenek a határozat elfogadásával.
2. A TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK LEÍRÁSA
2.1. A kedvezményezett
(8)
A Larco laterit érc kitermelésére és feldolgozására, barnaszén kitermelésére, valamint ferronikkel és melléktermékeinek gyártására szakosodott vállalat. Tevékenységei közé tartozik a kitermelés, fejlesztés, bányászat, olvasztás és termékeinek kereskedelme világszerte. A Larco a világ legnagyobb ferronikkel gyártóinak egyike. 2012-ben 960 alkalmazottat foglalkoztatott és ezért nagyvállalatnak minősült (5).
(9)
A hivatalos vizsgálati eljárás idején a Larco részvényeinek 55,2 %-a (a HRADF-on keresztül) a görög állam, 33,4 %-a a National Bank of Greece S.A. (a továbbiakban: NBG) nevű magántulajdonban lévő pénzügyi vállalkozás és 11,4 %-a a Public Power Corporation S.A. (a továbbiakban: PPC, Görögország meglévő villamosenergia-termelője, amelyben az állam a többségi tulajdonos) tulajdonában volt. on
(10)
A Larco öntödét üzemeltet Larymnában, Közép-Görögországban. A Larco bányászati jogokkal is rendelkezik Görögország különböző területein négy csoportban: az Agios Ioannis bányák (Larymna közelében), az Evia bányák, a Kastoria bányák és a Servia barnaszén-bánya.
(11)
A Larcót 1989-ban alapították új társasági jogalanyként, a Larymnában található Hellenic Mining and Metallurgical S.A. (a továbbiakban: korábbi Larco) felszámolását követően. A korábbi Larco még mindig felszámolás alatt áll, eszközeit azonban 1989-ben átadták a Larcónak a kapcsolódó kötelezettségekkel együtt. A korábbi Larco ezért a Larco hitelezője.
2.2. Az intézkedések ismertetése
2.2.1. 1. intézkedés: Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részére
(12)
1998 áprilisában a Larco adósságrendezési megállapodást kötött a legnagyobb hitelezőivel, nevezetesen a korábbi Larcóval, a PPC-vel és a görög állammal. Az 1998-as megállapodás szerint, a Larcónak ezen hitelezők felé fennálló kötelezettségeit 6 %-os éves kamattal kellett volna terhelni. A görög állam felé fennálló adósság azonban stabil maradt vagy legalább kis mértékben növekedett 2004 óta (6), míg a PPC és a korábbi Larco felé fennálló adósság megszűnt vagy csökkent (7).
(13)
Ezért úgy tűnik, hogy az állam a Larcónak nyújtott hiteleit más módon kezelte, mint a másik két hitelező.
2.2.2. 2. intézkedés: A 2008. évi állami kezességvállalás
(14)
2008. december 22-én az állam garanciát vállalt a Larcónak az ATE Banktól felvett 30 millió EUR összegű kölcsönére. A garancia a kölcsön 100 %-át fedezte három évig és évi 1 %-os garanciaprémiumot kellett fizetni érte.
2.2.3. 3. intézkedés: A 2009. évi tőkeemelés
(15)
2009-ben, a negatív fedezet fényében, a Larco igazgatótanácsa javasolt, és három részvényes jóváhagyott, egy 134 millió EUR összegű részvénytőke-emelést. Csak a görög állam gyakorolta azonban teljes mértékben jogait, miközben az NBG csak részben gyakorolta jogait és a PPC egyáltalán nem vett részt a részvénytőke-emelésben. Egyetlen új részvényes sem vett részt a részvénytőke-emelésben.
(16)
A tényleges részvénytőke-emelés csak 65,5 EUR összeget tett ki, míg az állam hozzávetőlegesen 45 millió EUR-val (a teljes tőkeinjekció 69 %-a), valamint az NBG 20,5 millió EUR-val (31 %) járult hozzá. A Larco rossz pénzügyi helyzete ellenére, úgy tűnik, hogy a részvénytőke-emelés nem az életképességének helyreállítására irányuló szerkezetátalakítási terven alapult, miközben úgy tűnik, hogy az NBG leírta a vállalat könyv szerinti értékét „mert a csoport nem irányozza elő a beruházás könyv szerinti értékének visszaszerzését, mivel a vállalat jelentős pénzügyi nehézségekkel küzd” (8) (lásd a 2013. március 6-i határozat (45) preambulumbekezdését).
2.2.4. 4. intézkedés: A 2010. évi állami kezességvállalás
(17)
2010. május 10-én az állam garanciát nyújtott az NBG garancialevelére, amelyet az a Larcónak nyújtott kb. 10,8 millió EUR összegben. A garancia a garancialevél 100 %-át fedezte és határozatlan időre szólt, valamint évi 2 %-os garanciaprémiumot kellett fizetni érte.
2.2.5. 5. intézkedés: Garancialevelek az adóbírság előzetes megfizetése helyett 2010-ben
(18)
2010-ben a görög adóhatóságok ellenőrizték a Larco pénzügyi kimutatásait és elutasították az elszámolási módszert a nikkel árával kapcsolatos fedezeti ügyletekből eredő egyes veszteségekre vonatkozóan. A veszteségek hibás bejegyzésének eredményeként, 190 millió EUR összegű adóbírságot szabtak ki (9).
(19)
A Larco ezt követően megtámadta a kivetett adóbírságot a görög bíróságokon. A görög jog értelmében (10) az adóbírságra kötelezett jogalanynak a bírság 25 %-át (ebben az esetben 47 millió EUR-t) előzetesen meg kell fizetnie ahhoz, hogy megtámadhassa a bírságot a bíróságon.
(20)
A Larco esetében a görög közigazgatási bíróság úgy döntött, hogy mentesíti a vállalatot a bírság 25 %-ának előzetes megfizetésére vonatkozó kötelezettség alól, és azt 1,5 millió eurós garancialevelek letétbe helyezésével helyettesíti.
2.2.6. 6. intézkedés: A 2011. évi állami kezességvállalás
(21)
2011. december 30-án az állam két garanciát vállalt az ATE bank által nyújtott 20 és 30 millió EUR összegű két kölcsönre. Az egyik kölcsön (20 millió EUR összegben) már esedékes volt a garancianyújtás időpontjában. A garancia a fedezett kockázatok 100 %-ára terjedt ki, a garanciaprémium pedig évi 1 %-ot tett ki.
2.3. A hivatalos vizsgálati eljárás megindításához vezető okok ismertetése
(22)
A 2013. december 6-i határozatban ((18)-(25) preambulumbekezdés) a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a Larco 2007 óta a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (11) értelmében nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak tekinthető. Ennek fényében, a Bizottság arra az előzetes következtetésre jutott, hogy mind a hat intézkedés állami támogatásnak minősül és kétségeket fogalmazott meg azoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségét illetően.
(23)
Amennyiben az azonosított intézkedések állami támogatásnak minősülnek, azokat csak az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében meghatározott bejelentési és felfüggesztési kötelezettséget megszegve nyújthatták volna.
3. GÖRÖGORSZÁG ÉSZREVÉTELEI
3.1. Nehéz helyzetben lévő vállalkozás
(24)
A hivatalos vizsgálati eljárás keretében megadott észrevételeiben, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy a Larco nem volt nehéz helyzetben lévő vállalkozás a 2008. és 2009. évben, mivel az elkönyvelt veszteségei az azokban az években a ferronikkel világpiaci árának csökkenéséből származtak. A görög hatóságok azt állították, hogy a Larco csak 2010 óta nehéz helyzetben lévő vállalkozás.
3.2. 1. intézkedés: Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részéről
(25)
A görög hatóságok azzal érveltek, hogy az állam által a Larcónak nyújtott hitel nem minősült állami forrásnak, mivel az eredetileg az Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (a továbbiakban: OER) által nyújtott magánhitel volt. Az OER felszámolásakor, a 2741/1999. sz. törvény értelmében, az összes követelését átruházták az államra.
(26)
Ezenfelül a görög hatóságok kifejtették, hogy az 1998-as adósságrendezési megállapodás különleges szabályokat tartalmazott a fennmaradó adósság kezelésére és behajtására vonatkozóan, amely az egyes pénzügyi évek végén lenne alkalmazható a következők szerint:
a)
amennyiben a Larco nyereséges volt egy adott pénzügyi évben, a felhalmozott kamatokat (évi 6 %) fizetnék vissza először a hitelezőknek, a hitelösszeg visszafizetése előtt;
b)
a kamat visszafizetését követően a Larco megtartana bizonyos összeget a nyerségből beruházások céljára;
c)
Az a) és a b) pont alkalmazását követően a Larco számláján megmaradó bármely nyereséget arányosan kiosztanák a Larco hitelezőinek.
(27)
Amennyiben a Larcónak nem lett volna nyeresége 1999 után, a hitelezőknek joguk lett volna megkísérelni adósságuk behajtását különböző eszközökkel, mint az esedékes kifizetés figyelembevétele, az adósság tőkésítése stb. A hitelezők azonban nem voltak jogosultak a fennálló adósság semmilyen kényszerű végrehajtására, mint a vállalat eszközeinek lefoglalása vagy a vállalat elleni csődeljárás megindításának kikényszerítése.
(28)
2003-ig a hitelezők a megegyezés szerint megkapták a felhalmozott kamatokat. A 2004-2007 közötti időszakra vonatkozóan, a Larcónak nem volt nyeresége és ezért nem volt felhalmozott kamat visszafizetés. 2007-ben a PPC nyersanyag megállapodást kötött a Larcóval, amellyel valamennyi hitelező egyetértett, minélfogva a Larco ellátta barnaszénnel a PPC-t, amely ennek megfelelően csökkentette az adósságot. A PPC felé fennálló adósság 2011-ben teljes mértékben megszűnt.
(29)
A korábbi Larco kezelője törekedett az adósság jogi eszközökkel történő behajtására és úgy tűnik, hogy bizonyos összegeket már megfizettek. 2011-ig a korábbi Larco 5 millió EUR összeget hajtott be a fennálló adósságából az 1998-as megállapodás értelmében. Mivel a korábbi Larcónak szintén van adóssága a görög állam felé, ez utóbbi behajtotta az 5 millió EUR teljes összegét.
(30)
A Larco görög állam felé fennálló közvetlen adósságát illetően, az állam rendszeresen küldött számlákat a Larcónak az adósság éves összegére vonatkozóan, beleértve az éves felhalmozott kamatot.
(31)
Így a görög hatóságok azzal érveltek, hogy az 1998-as megállapodásból származó adósság nem minősülhetett állami forrásnak és semmi esetre sem részesítette szelektív előnyben a Larcót.
3.3. 2. intézkedés: A 2008. évi állami kezességvállalás
(32)
A görög hatóságok a kezességvállalásokról szóló közleményre (12) hivatkoztak és különösen annak 3.2. szakaszára, amely magában foglalja azokat a feltételeket, amelyek alapján a Bizottság kizárhatja az állami támogatás jelenlétét az egyedi garanciamegállapodásokban. A görög hatóságok szerint:
a)
a Larco nem volt nehéz helyzetben lévő vállalkozás a garanciavállalás időpontjában;
b)
a kezességvállalás terjedelmét a kezesség vállalásának időpontjában lehetett megfelelően mérni;
c)
a kezességet egy hitelviszonyt megtestesítő értékpapírra (kötvénykibocsátás) vállalták és így meghaladhatta a fennálló adósság 80 %-át;
d)
a kezességvállalásért fizetett 1 %-os garanciaprémium piaci alapú díj, amely tükrözi a Larco megfelelő pénzügyi helyzetét.
(33)
A görög hatóságok ezért azzal érvelnek, hogy a 2008. évi állami kezességvállalás nem minősült állami támogatásának.
(34)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a 2. intézkedést a YA 2/93378/0025. sz. 2008. december 22-i miniszteri határozat értelmében nyújtották és pontosan 30 000 000 EUR összeget fedezett:
3.4. 3. intézkedés: A 2009. évi tőkeemelés
(35)
A görög hatóságok arra hivatkoztak, hogy az állam részvétele a tőkeemelésben a vállalat értékének megőrzésére irányult, tekintettel a vállalat közelgő privatizációjára és a szerkezetátalakítási terv végrehajtása érdekében. Döntésében az állam figyelembe vette a Larco potenciális növekedését, eszközeinek értékét és a ferronikkel piacon uralkodó általános helyzetet, valamint a szerkezetátalakítási és költségcsökkentő intézkedéseket.
(36)
Az NBG 31 %-kkal járult hozzá a tőkeemeléshez. Az államtól eltérően az NBG úgy döntött, hogy csak részben gyakorolja jogait. A görög hatóságok azzal érveltek, hogy az NBG célkitűzése a vállalat feletti bizonyos ellenőrzés fenntartása volt és így lépéseit nem kellene a Larco jövője iránti bizalom hiányának tekinteni. Az NBG valóban a görög jog által előírt szükséges minimumra csökkentette részesedését a Larcóban annak érdekében, hogy bizonyos fontos döntéseknél megőrizze vétójogát az igazgatótanácsban.
(37)
A harmadik részvényes, a PPC kifejezetten úgy döntött, hogy nem vesz részt a tőkeemelésben, elfogadva, hogy részesedése csökkenni fog. A görög hatóságok azzal érveltek, hogy a PPC azért nem vett részt a tőkeemelésben, mert az volt a célja, hogy nagyobb részvényesi többséget tegyen lehetővé az állam számára, tekintettel a vállalat privatizációjára.
(38)
Következtetésül, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy az állam piacgazdasági befektetőként járt el és ezért a 2009. évi tőkeemelés nem minősült állami támogatásnak.
(39)
A támogatás nyújtásának napját illetően, a görög hatóságok nem szolgáltak meggyőző információval. A részvényesi közgyűlés jegyzőkönyvei azt mutatják, hogy a görög állam 15 000 000 EUR összeget nyújtott a tőkeemeléshez 2009. április 15-én a pénzügyminisztérium Οικ2/27694/0025. sz. dokumentuma értelmében, tekintettel az állam teljes hozzájárulására a részvénytőke-emeléshez, amely 44 999 999,40 EUR összeget tett ki. A Larco 2009. évi pénzügyi kimutatása azt mutatja, hogy a tőkeemelésről 2009. május 14-én döntöttek, azonban nem tisztázza, hogy a tényleges friss tőkeinjekcióra mikor került sor.
3.5. 4. intézkedés: A 2010. évi állami kezességvállalás
(40)
A görög hatóságok kifejtették, hogy az 1998-as megállapodás keretében, a korábbi Larco jogorvoslatot kért a Larco adósságának visszafizetésére vonatkozóan a görög bíróságokon és számos bírósági ítélet, valamint megsemmisítést kimondó ítélet született többek között a kb. 10,5 millió EUR összegű adóssággal kapcsolatosan (13).
(41)
A Larco fellebbezésének összefüggésében, valamint a helyrehozhatatlan károk veszélye miatt, a Görög Legfelsőbb Bíróság felfüggesztette a kb. 10,5 millió EUR összegű adósság kifizetését az illetékes bíróság jogerős ítéletéig. A felfüggesztést azzal a feltétellel adták meg, hogy a Larco garancialevelet szolgáltatott a korábbi Larcónak a felfüggesztett összegre vonatkozóan. Az NBG közel 10,8 millió EUR összegű (10,5 millió EUR eredetileg vitatott tartozás + 0,3 millió EUR jogi díjakra és költségekre) garancialevelet nyújtott a Larcónak. A garancialevelet viszont állami kezességvállalás fedezte az egész összegre vonatkozóan, évi 2 %-os garanciaprémiummal határozatlan időre szólóan.
(42)
A görög hatóságok kifejtették, hogy ezt az intézkedést az állam nyújtotta részvényesként, azzal a szándékkal, hogy megfeleljen a felfüggesztés feltételeinek és megvédje befektetéseit attól, hogy a tartozásokat lejártnak nyilvánítják. Másként, a felfüggesztés nem lehetett volna alkalmazható és a korábbi Larcónak joga lett volna jogorvoslatot kérni az adósság behajtására, lehetőleg a Larco eszközeinek lefoglalásával. A Larco pedig fizetésképtelenné válhatott volna. A görög hatóságok szerint az NBG nem adott volna garancialevelet az állami kezességvállalás nélkül.
(43)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a 4. intézkedést a 2010. május 10-i YA 2/923/0025. sz. miniszteri határozat értelmében adták meg és az pontosan 10 510 824,95 EUR összeget fedezett, valamint 310 000 EUR-t jogi díjakra és költségekre, így összesen 10 820 824,95 EUR-t.
3.6. 5. intézkedés: Garancialevelek az adóbírság előzetes megfizetése helyett 2010-ben
(44)
A görög hatóságok egyértelművé tették, hogy a szóban forgó intézkedések inkább különadót jelentenek, nem pedig adóbírságot. A különadót azért vetették ki, mert az adóhatóságok nem értettek egyet, hogy a fedezeti ügyletekből származó veszteségeket le kellene vonni a Larco nettó bevételéből, ahogyan azt a Larco állította. A görög hatóságok azt is tisztázták, hogy a bíróság felszólította a Larcót, hogy adjon ki garancialeveleket 4,7 millió EUR összértékben.
(45)
A görög hatóságok bizonyítékokkal szolgáltak, hogy a Larcót felhatalmazták arra, hogy a különadó előzetes megfizetését garancialevelekkel helyettesítse egy általános jogi rendelkezés alapján. A bírósági ítélet, amely lehetővé tette a Larcónak, hogy a különadó előzetes megfizetése helyett garancialevelet adjon, a nemzeti joggal összhangban (14), mérlegelési tesztet alkalmazott, figyelembe véve a hitelező (az állam) előnyeit és az adós (Larco) életképességét és ezért döntött a 47 millió EUR előzetes megfizetésére vonatkozó kötelezettség ideiglenes felfüggesztésről (amely a különadó 25 %-át jelenti), kiváltva azt összesen 4,7 millió EUR értékű garancialevéllel. A felfüggesztést addig kellett alkalmazni, amíg a jogerős ítélet megszületik a Larcónak a különadó kivetésével kapcsolatosan az állammal szemben kezdeményezett jogvitája tekintetében.
(46)
Ezenfelül a görög hatóságok azzal érveltek, hogy a nemzeti bíróságok határozatait nem lehet az államnak tulajdonítani.
(47)
A görög hatóságok azt is kifejtették, hogy az ideiglenes felfüggesztés ellenére az állam a gyakorlatban felülírta a felfüggesztés pénzügyi hatásait, azzal, hogy beszámította a különadót, amelyet a Larcónak kellett fizetnie azokba az összegekbe, amelyet az államnak a Larco felé kellett fizetnie, mint jövedelemadó vagy héa-visszatérítés. Ezt a Görögországban az adóbehajtás meggyorsítására vonatkozó legújabb jogszabályok tették lehetővé.
(48)
Úgy tűnik, hogy az állam így már gyakorlatilag 16,1 millió EUR-t hajtott be a Larco különadójának előzetes megfizetésével kapcsolatos összegből.
3.7. 6. intézkedés: A 2011. évi állami kezességvállalás
(49)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a két kölcsön közül, amelyekre a garancialevelet kiadták egyik sem volt késedelmes. Az ATE Bank a 20 millió EUR összegű kölcsönt egy régebbi 20 millió EUR összegű kölcsön refinanszírozására nyújtotta, amely már lejárt.
(50)
A görög hatóságok azzal érveltek, hogy az állami kezességvállalás nem tartalmazott állami forrásokat, mivel az állam 60 millió EUR-val tartozott a Larcónak a héa-visszatérítésből. Így, amennyiben a garanciákat lehívnák, az összegek ellensúlyoznák az állam fennálló adósságát.
(51)
A hatóságok azzal is érveltek, hogy amennyiben az intézkedés nem minősül támogatásnak, azt a belső piaccal összeegyeztethetőnek kellene tekinteni, mivel az megfelel az ideiglenes keretrendszernek (15) és a vonatkozó ideiglenes görög hitelgarancia rendszernek (ideiglenes hitelgarancia-rendszer) (16). A hatóságok különösen úgy vélték, hogy attól eltekintve, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat volt az intézkedés nyújtásának időpontjában, a rendszer egyéb feltételeinek megfelelt:
a)
a Larco nagyvállalat;
b)
a 30 millió EUR kölcsön beruházási kölcsön volt, míg a 20 millió EUR egy régebbi hitel refinanszírozására felvett kölcsön, amelyet befektetési célokra nyújtottak;
c)
a garanciákat 2011 vége előtt nyújtották;
d)
a két garantált hitel teljes összege a Larco éves bérköltségét csak 3 millió EUR-val haladta meg;
e)
a garanciák a kölcsön 100 %-át fedezték, azonban ez az intézkedés volt az egyetlen lehetőség arra, hogy a Larco finanszírozáshoz jusson, a görög gazdaság rendkívüli helyzete miatt;
f)
a garanciák évi 1 %-os garanciaprémiumot tartalmaznak, amelyet piaci prémiumnak kellene tekinteni.
(52)
Végezetül, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy amennyiben a Bizottság arra a következetésre jut, hogy az intézkedés támogatásnak minősül és az ideiglenes hitelgarancia-rendszer feltételei nem teljesülnek, az intézkedéseket megmentési támogatásnak kellene tekinteni. Az ilyen támogatást úgy kellene tekinteni, mint amelyet bejelentettek, mivel a Bizottságot tájékoztatták az intézkedésről a kérdőívre adott 2012. március 16-i válaszban, amikor az a hivatalból indított előzetes vizsgálat szakaszában volt.
(53)
A görög hatóságok szerint a támogatás megfelelt a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás követelményeinek, mivel:
a)
az likviditási támogatást jelentett hitelgaranciák formájában;
b)
súlyos szociális problémáknak indokolták és nem volt szükségtelenül hátrányos átgyűrűző hatása más tagállamokra;
c)
a görög hatóságok szerkezetátalakítási tervet készítettek a Bizottsággal együttműködve;
d)
csak arra az összegre szorítkozott, amely a vállalatnak szükséges ahhoz, hogy korlátozott időtartamon keresztül működőképes maradjon;
e)
tiszteletben tartotta az „először és utoljára” elvet, mivel a Larco a múltban nem kapott megmentési vagy szerkezetátalakítási támogatást;
f)
a Larco üzleti tervet nyújtott be az államnak, amelyben igazolja, hogy a beruházásokhoz szükséges a 30 millió EUR összegű finanszírozás.
(54)
A görög hatóságok tisztázták, hogy a 6. intézkedést a i. 2011. december 30-i YA 2/95156/0025. sz. miniszteri határozat értelmében adták meg és az pontosan 30 000 000 EUR összeget fedezett, valamint a ii. 2011. december 30-i YA 2/95161/0025. sz. miniszteri határozat értelmében pontosan 20 000 000 EUR összegre vonatkozóan.
4. ÉRTÉKELÉS
(55)
A határozat elöljáróban foglalkozik azzal a kérdéssel, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak számít-e a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás értelmében. Ezt követően a határozat értékeli, hogy a vizsgálat tárgyát képező intézkedés a Larcónak nyújtott állami támogatásnak minősül-e a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében, és végezetül, hogy az ilyen támogatás összeegyeztethető-e a belső piaccal.
4.1. A Larco nehézségei
(56)
A 2013. március 6-i határozatban és különösen annak (18)-(25) preambulumbekezdésében a Bizottság előzetesen azt állapította meg, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalkozás volt a szóban forgó 6. intézkedés nyújtásának időpontjában. A Larco főbb pénzügyi adatait 2007 és 2011 között a táblázat tartalmazza:
A Larco főbb pénzügyi adatai 2007 és 2012. június között (millió EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Árbevétel
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Adózás előtti eredmény (EBT)
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Jegyzett tőke
163,8
163,8
109
109
109
109
Saját tőke
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Összes tartozás
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Adósság/tőke (arány)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja szerint egy korlátolt felelősségi alapon működő társaság akkor tekinthető nehéz helyzetben lévőnek, ha „törzstőkéjének több mint a fele nincs meg, és annak több mint egynegyede az előző 12 hónap során veszett el”. E rendelkezés azt a feltételezést tükrözi, hogy a törzstőkéje jelentékeny részét elveszítő vállalat képtelen arra, hogy megállítsa a veszteségek halmozódását, és ez szinte teljes bizonyossággal azt eredményezné, hogy rövid- vagy középtávon feladja üzleti tevékenységét (a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 9. pontjában meghatározottak szerint).
(58)
Ezenfelül a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerint egy vállalat még akkor is nehézségekkel küzdő vállalkozásnak tekinthető, „ha egy vállalkozás nehéz helyzetére utaló szokásos jelek mutatkoznak, mint pl. a növekvő veszteségek, a csökkenő forgalom, a felhalmozódó leltári készletek, a fölös kapacitás, a lanyhuló pénzforgalom, a növekvő adósságok, az emelkedő kamatköltségek és a zuhanó vagy nullára leírt nettó eszközérték.”. Ebben a tekintetben a Bíróság szerint: „a negatív sajáttőke fennállására […], amely a vállalkozás nehéz pénzügyi helyzete fontos mutatójának tekinthető” (18).
(59)
A Larco 2007-2012 első féléve közötti időszakára vonatkozó pénzügyi kimutatásai szerint a vállalat jegyzett tőkéje nem csökkent több mint a felével. Ugyanebben az időszakban azonban a vállalkozás saját tőkéje negatívba fordult. Az előző ügyekben a Bizottság úgy vélte, hogy amennyiben egy vállalatnak negatív a hitelbiztosítéka, ez azt jelenti, hogy a vállalat teljes jegyzett tőkéje elveszett és van egy a priori feltételezés, hogy teljesülnek a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás (19) 10. pontjának a) alpontja szerinti kritériumok.
(60)
A Larco ügyében, a Bizottság úgy tekinti, hogy a vállalat jegyzett tőkéje csak azért tűnik úgy, hogy nem csökkent több mint a felével, mivel a vállalat nem fogadott el megfelelő intézkedéseket, amelyet a görög jogszabályok rendes esetben előirányoznak (20). Az ilyen megfelelő intézkedések azt célozzák, hogy a vállalat saját tőkéjét negatívból pozitívba fordítsák és ezzel egyidejűleg megfelelő szintre növeljék azt. Az ilyen megfelelő intézkedések között lehetett volna akár a veszteségek aktiválása vagy a tőkeemelés vagy akár mindkettő.
(61)
Ebben az összefüggésben a Bizottság úgy véli, hogy a veszteségek aktiválása a vállalat teljes jegyzett tőkéjének elvesztését eredményezte volna, mivel a felhalmozott veszteségek nagyobbak voltak, mint a jegyzett tőke. Ezért a Bizottság úgy véli, hogy ebben az esetben 2008 óta teljesülnek a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 10. pontjának a) alpontja szerinti kritériumok.
(62)
Ezenfelül a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 11. pontja szerinti kritériumok tekintetében, a Larco esetében 2007 és 2009 között a forgalom jelentős csökkenése következett be, jelentős veszteségekkel 2008-ban és 2009-ben összesen 221 millió EUR összegben (2008-ban 116 millió EUR, illetve 2009-ben 105 millió EUR volt a vesztesége). 2010-ben és 2011-ben, a vállalat növelte a forgalmát és a bevételeit, azonban ez a növekedés nem volt elegendő, hogy lehetővé tegye a Larco számára a pénzügyi talpra állást. Ugyanezen időszak alatt a vállalat tőkéje negatív maradt és az adósság tovább növekedett. Ezenfelül, a Larco működése 2012 első félévében ismét veszteségessé vált.
(63)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatóságok azon érveivel, hogy a Larco nem volt nehéz helyzetben 2008-ban és 2009-ben, mivel a veszteségei a ferronikkel csökkenő áraiból adódtak.
(64)
Először is, az a tény, hogy a ferronikkel árában történt csökkenés veszteségekhez vezetett és hozzájárult a Larco nehézségeihez magában nem enyhíti azt a megállapítást, hogy a Larco a nehéz helyzetben lévő vállalatok szokásos jeleit mutatta. Egy jól működő vállalat hozzáigazítaná a költségeit az ilyen árváltozásokhoz a veszteségek elkerülése érdekében.
(65)
Másodszor, a 2008-as és 2009-es években a vállalat tőkéje negatív volt és adóssága növekedett (63 %-os növekedés 2007 és 2008 között). Bár a ferronikkel ára és a forgalom jelentősen növekedett 2010 után, a Larco ezt követő pénzügyi eredményei azt mutatják, hogy a nehézségei továbbra is megmaradtak. Így nem lehet azt a következtetést levonni, hogy a veszteségek 2008-ban és 2009-ben csak a ferronikkel alacsony árából eredtek.
(66)
A fentiek fényében, azt a következtetést lehet levonni, hogy a Larco a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás értelmében nehéz helyzetben lévő vállalat volt abban az időpontban, amikor a szóban forgó 6. intézkedést nyújtották.
4.2. Az állami támogatás megléte
(67)
A Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy „a belső piaccal összeegyeztethetetlen a tagállamok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet”.
(68)
Annak vizsgálata során, hogy egy állami szerv és egy gazdasági egység közötti kereskedelmi ügylet támogatásnak minősül-e, a Bizottság bevett, és a Bíróság által is megerősített gyakorlata szerint a piacgazdasági befektető elvét vagy a piacgazdasági hitelezői elvét kell alkalmazni (21). Ezen alapelv alapján az államnak olyan esetekben, amikor kereskedelmi vállalkozásként vesz részt a piacon, magánszektorbeli szereplőként kell eljárnia, ellenkező esetben feltételezhető az állami támogatás megléte. A támogatás meglétének megítélése szempontjából ezért döntő, hogy egy magánszektorbeli gazdasági szereplő hasonló helyzetben ugyanígy járt volna el. Ennek alapján a nem gazdasági jellegű szempontok elfogadhatatlanok a támogatási intézkedések megadása melletti magyarázatként.
4.2.1. 1. intézkedés: Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részéről
(69)
A rendelkezésére álló információk alapján a Bizottság nem ért egyet a görög hatóságok azon érvelésével, amely szerint az OER-től kapott hitel magánhitel volt. Az OER létrehozásáról szóló 1386/1983. sz. (1. cikk) görög törvény (22) értelmében az „OER a társadalmi érdek javára és az állam felügyelete alatt működik” Ugyanezen jogszabály 3. cikke szerint az állam volt az OER egyetlen részvényese. Ezenfelül az államnak lehetősége volt arra, hogy az elnököt és az igazgató tanács nyolc tagja közül két tagot közvetlenül, valamint további négy tagot közvetett módon nevezzen ki. A fentiekből következik, hogy az OER forrásait állami források tették ki és így az OER által nyújtott bármely hitel, úgy tűnik, hogy az államnak tulajdonítható.
(70)
A görög hatóságok által szolgáltatott bizonyítékok azt mutatják, hogy a Larco adóssága az OER felé (amelyet ezt követően átruháztak az államra) rendszeresen jelentették és számlázták, az 1998-as adósságrendezési megállapodással összhangban. Az adósság egy részét behajtották, amikor a vállalat nyereségessége azt lehetővé tette. A Larco beruházásokat hajtott végre ebben az időszakban, amely csökkentette a visszafizetéseket, azonban ezekkel a beruházásokkal valamennyi hitelező egyetértett. A megállapodás szerint, a hitelezők nem voltak jogosultak a fennálló adósság kényszer-végrehajtására.
(71)
A fentiek fényében levonható az a következtetés, hogy az 1. intézkedés megfelelt a piacgazdasági hitelezői elvnek, mivel az állam hitelezőként magánhitelezőhöz hasonlóképpen járt el, ugyanis felhasználta a rendelkezésére álló és a szerződésben rögzített kereten belüli valamennyi eszközt adósságának behajtása érdekében.
4.2.2. 2. intézkedés: A 2008. évi állami kezességvállalás
(72)
Az állami kezességvállalás állami forrásokat kockáztat, ugyanis a kezesség lehívását az állami költségvetésből fizetik ki. Továbbá minden olyan kezességvállalás, amely nem tartalmaz megfelelő ellenszolgáltatást, veszteséget jelent az állami pénzügyi források számára. Így az állami források kritériuma és az államnak való tulajdoníthatóság teljesül erre az intézkedésre vonatkozóan és ezt a görög hatóságok sem vitatják.
(73)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatósások érvelésével, hogy teljesülnek a kezességvállalásokról szóló közlemény 3.2. szakaszában előírt feltételek. A Bizottság megállapította, hogy 2008-ban a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat volt. Ezenfelül az évi 1 %-os garanciaprémiumot nem lehet úgy tekinteni, hogy az tükrözné a hitelgaranciával fedezett hitelek nemteljesítésre vonatkozó kockázatokat, a Larco jelentős pénzügyi nehézségei és különösen adósságának a saját tőkéhez viszonyított magas aránya miatt.
(74)
A Bizottság szerint egy ésszerűen eljáró piacgazdasági hitelező nem vállalt volna a kezességet a Larcónak ezekkel a feltételekkel. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy a 2008-as állami kezességvállalás szelektív előnyt biztosított a kedvezményezett számára.
(75)
A Larco olyan ágazatban tevékenykedik, amelyben a termékekkel a tagállamok között kereskednek és a vállalat maga is termelésének nagy részét a tagállamokba exportálja, Ezenfelül Görögországon kívül 6 tagállamban folytatnak nikkelbányászatot, olvasztást és finomítást, nevezetesen Ausztriában, Finnországban, Franciaországban (Új-Kaledóniában), Spanyolországban, Svédországban és az Egyesült Királyságban (23). A nikkel kereskedelme szinte valamennyi tagállamban zajlik (24).
(76)
A szóban forgó intézkedések lehetővé tették a Larco számára, hogy folytassa működését, így más nehéz helyzetben lévő versenytársakkal ellentétben, nem kellett szembenéznie a rossz pénzügyi eredményekből adódó következményekkel. Ez torzítja a versenyt, mivel az azonos piacon tevékenykedő más vállalatoknak állami segítségnyújtás nélkül kell működniük.
(77)
Így megállapítható, hogy a 2. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A Bizottság úgy véli, hogy a támogatás megegyezik a garantált kölcsön összegével, mivel kétséges, hogy a Larco, a gazdasági nehézségekre tekintettel talált volna finanszírozást a piacon függetlenül a feltételektől. Másként fogalmazva, a Bizottság úgy véli, hogy a Larco a garantált kölcsönnel megegyező összegben előnyben részesült, mivel az állami kezességvállalás nélkül nem szerezhette volna meg ezt a piaci finanszírozást.
(78)
A Bizottságnak nincs olyan információja, amely arra utalna, hogy a garanciát igénybe vették.
4.2.3. 3. intézkedés: A 2009. évi tőkeemelés
(79)
Az állam részvétele a Larco 2009-es részvénytőke-emelésében állami forrásokat tartalmaz és az államnak tulajdonítható. Így a kritérium teljesül, amelyet a görög hatóságok nem vitatnak.
(80)
A Bizottság nem kapott a görög hatóságoktól semmilyen meggyőző bizonyítékot, amely igazolná azt az érvelésüket, hogy az állam ésszerűen eljáró piacgazdasági befektetőként járt el. A részvényesi közgyűlések jegyzőkönyvei valójában olyan bizonyítékot szolgáltattak, amely azt sugallja, hogy a részvényesek nem kaptak szerkezetátalakítási tervet a tőkeemelés előtt, annak ellenére, hogy a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat. Ezenfelül a tőkeemelés végleges összege végül is kevésnek bizonyult a Larco negatív hitelbiztosítékának fedezésére és így nem lehet a vállalat értékének megőrzésére és szerkezetátalakításának támogatására irányuló intézkedésnek tekinteni.
(81)
Az NBG részvételét illetően, a Bizottság emlékeztet a Törvényszék pontosítására, hogy „önmagában az egyidejűség még jelentős mértékű magánbefektetések esetében sem lehet elegendő az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatás hiányának anélkül történő megállapításához, hogy figyelembe vennék az egyéb releváns ténybeli vagy jogi körülményeket” (25).
(82)
Az NBG részleges részvétele valójában nem használható fel bizonyítékként az állam és a magánrészvényesek közötti egyidejűségre, mivel az NBG nemcsak részvényese, hanem hitelezője is volt a Larcónak. Az a döntése, hogy részlegesen részt vesz a tőkeemelésben, így nemcsak a beruházása értékének megőrzését, hanem hitelezői pozíciójának védelmét is szolgálta.
(83)
Ezenfelül az állam már biztosította a Larcónak a 2008. évi állami kezességvállalást. Így, a vonatkozó ítélkezési gyakorlat alapján, az állami részvétel biztosítását a 2009. évi tőkeemelésben nem lehet elszigetelten kezelni, hanem más támogatási intézkedések keretében kell azt megvizsgálni (26).
(84)
Végezetül, a részvényesi közgyűlések jegyzőkönyvei nem támasztják alá a görög hatóságok érvelését, miszerint a PPC szándéka az volt, hogy nagyobb részvényesi többséget tegyen lehetővé az állam számára. Ehelyett a PPC egyszerűen kijelentette, hogy nem kíván részt venni a részvénytőke-emelésben.
(85)
Így a Bizottság szerint egy ésszerűen eljáró piacgazdasági befektető ezekkel a feltételekkel nem vett volna részt a Larco részvénytőke-emelésében. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy az állam részvétele a 2009. évi tőkeemelésben a kedvezményezettet szelektív előnyökhöz juttatta.
(86)
A fenti (75)-(76) preambulumbekezdésben kifejtett okokból, az intézkedés alkalmas a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására és a verseny torzítására.
(87)
Így megállapítható, hogy a 3. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. Mivel azt nem vitatják, hogy az állam teljes körű jogait gyakorolta a részvénytőke-emelés során [nem világos], a 3. intézkedés értéke 44 999 999,40 EUR összeget tesz ki.
(88)
A támogatás nyújtásának időpontját tekintve a 2009. május 14-i. részvényesi közgyűlés jegyzőkönyveiből következik, hogy a görög állam 15 000 000 EUR összeggel járult hozzá a 2009. április 15-i tőkeemeléshez (27), az államnak a részvénytőke-emeléshez való teljes hozzájárulása fényében [nem világos], amely 44 999 999,40 EUR-t tett ki. A Bizottságnak nincsen információja arról az időpontról, amikor a vállalat részvénytőke-emeléshez az állami hozzájárulás fennmaradó összegét megadták.
4.2.4. 4. intézkedés: A 2010. évi állami kezességvállalás
(89)
A 2. intézkedéshez hasonló okokból, az állami források kritériuma és az államnak való tulajdoníthatóság teljesül a 4. intézkedésre vonatkozóan és ezt a görög hatóságok sem vitatják.
(90)
A Bizottság elismeri, hogy az általános üzleti gyakorlatnak számít a részvényeseknek, hogy garanciát nyújtanak az ez esethez hasonló körülmények között. Mivel azonban az NBG szintén a Larco részvényese volt, a Bizottság úgy tekinti, hogy rendes körülmények között a részvényesek arányosan megosztanák a szóban forgó garanciából eredő kitettséget. Ehelyett az állam magára vállalta a teljes kockázatot, garanciát nyújtva az adósságra, miközben a Larco nehéz helyzetben volt és már növekvő adóssággal küzdött.
(91)
A 2. intézkedéshez hasonlóan, erre az intézkedésre vonatkozóan sem teljesülnek a kezességvállalásokról szóló közlemény 3.2. szakaszában előírt feltételek, mivel a 2 %-os prémiumot nem lehet úgy tekinteni, mint amely tükrözné a Larcóval kapcsolatos nemteljesítésre vonatkozó kockázatokat.
(92)
A Bizottság ezért úgy véli, hogy egy ésszerűen eljáró piacgazdasági hitelező nem vállalt volna a kezességet a Larcónak ezekkel a feltételekkel. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy az szelektív előnyt biztosított a kedvezményezett számára.
(93)
A fenti (75)-(76) preambulumbekezdésben kifejtett okokból, az intézkedés alkalmas a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására és a verseny torzítására..
(94)
Így megállapítható, hogy a 4. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A Bizottság úgy véli, hogy a támogatás összege megegyezik a garantált összeggel, mivel világos, hogy függetlenül a feltételektől, a Larco gazdasági nehézségeinek fényében, ésszerűen eljáró piaci szereplő nem vállalt volna kezességet erre az összegre. Másként fogalmazva, a Bizottság úgy véli, hogy a Larco a garantált összeggel azonos előnyben részesült, mivel az állami kezességvállalás nélkül a piacról nem kaphatott volna garanciát.
(95)
A Bizottságnak nincs olyan információja, amely arra utalna, hogy a garanciát igénybe vették.
4.2.5. 5. intézkedés: Garancialevelek a különadó előzetes megfizetése helyett 2010-ben
(96)
A Bizottság tudomásul veszi a görög hatóságok pontosítását az 5. intézkedés ténybeli körülményeit illetően.
(97)
A görög hatóságok által szolgáltatott bizonyíték fényében, a Bizottság egyetért, hogy a különadó előzetes megfizetésének garancialevelekkel történő kiváltására vonatkozó jogot a bíróság objektív kritérium alapján adta meg a Larcónak, amelyet bármely hasonló helyzetben lévő vállalat esetében alkalmaztak volna. Így megállapítható, hogy az 5. intézkedés nem járt szelektív előnnyel a Larco számára.
4.2.6. 6. intézkedés: A 2011. évi állami kezességvállalás
(98)
A Bizottság tudomásul veszi a görög hatóságok pontosítását az 6. intézkedés ténybeli körülményeit illetően.
(99)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatóságokkal abban, hogy a 6. intézkedés nem járt állami források bevonásával. Először is, a 2. intézkedések esetében kifejtettekhez hasonlóan az állami kezességvállalás állami forrásokat kockáztat, ugyanis a kezesség lehívását az állami költségvetésből fizetik ki. Továbbá minden olyan kezességvállalás, amely nem tartalmaz megfelelő ellenszolgáltatást piaci prémiummal, veszteséget jelent az állami pénzügyi források számára. Ezenfelül, a 60 millió EUR összegű héával kapcsolatos fennálló tartozásról szóló érvelés ellentmondásosnak tűnik az 5. intézkedéssel kapcsolatosan benyújtott észrevételekkel, amelyben a görög hatóságok azzal érvelnek, hogy jogszerűen és szándékosan nem térítették vissza az esedékes héá-t, azzal a céllal, hogy ellensúlyozzák a különadó előzetes megfizetésének felfüggesztését.
(100)
A Bizottság ezért úgy véli, hogy erre az intézkedésre vonatkozóan teljesül az állami források kritériuma és az államnak való tulajdoníthatóság.
(101)
A 2. és a 4. intézkedéshez hasonlóan, nem teljesülnek a kezességvállalásokról szóló közlemény 3.2. szakaszában előírt feltételek.
(102)
A Bizottság szerint így egy ésszerűen eljáró piacgazdasági hitelező nem vállalt volna a kezességet a Larcónak ezekkel a feltételekkel. Mivel az intézkedést szelektív módon a Larcónak nyújtották, a Bizottság megállapítja, hogy az szelektív előnyt biztosított a kedvezményezett számára.
(103)
A fenti (75)-(76) preambulumbekezdésben kifejtett okokból, az intézkedés alkalmas a tagállamok közötti kereskedelem befolyásolására és a verseny torzítására.
(104)
Így megállapítható, hogy a 6. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A 2. intézkedéshez hasonlóan a Bizottság úgy véli, hogy a támogatás összege megegyezik a garantált kölcsön összegével, mivel kétséges, hogy a Larco, a gazdasági nehézségekre tekintettel függetlenül a feltételektől talált volna finanszírozást a piacon.
(105)
A Bizottságnak nincs olyan információja, amely arra utalna, hogy a garanciát igénybe vették.
4.2.7. Következtetés az állami támogatás meglétéről
(106)
A fentiek fényében, a Bizottság úgy véli, hogy az 1. és az 5. intézkedés nem minősül állami támogatásnak, míg a 2., a 3., a 4. és a 6. intézkedés a Szerződés 107. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül.
(107)
Így a 2. intézkedésben lévő állami támogatás 30 000 000 EUR, amelyet 2008. december 22-én nyújtottak. A 3. intézkedésben lévő állami támogatás 44 999 999,40 EUR, azonban az odaítélés napját még a görög hatóságoknak tisztáznia kell. A 4. intézkedésben lévő állami támogatás 10 820 824,95 EUR-t tesz ki, amelyet 2010. május 10-én nyújtottak, valamint a 6. intézkedésben lévő teljes állami támogatás 50 000 000 EUR-t tesz ki (amely a következőkből ered: 30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR), amelyet 2011. december 30-án nyújtottak.
4.3. Jogellenes támogatás
(108)
A 2., a 3., a 4. és a 6. intézkedés állami támogatásnak minősül, és azokat az EUMSZ 108. cikkének (3) bekezdésében meghatározott bejelentési és felfüggesztési kötelezettséget megszegve nyújtották. Így, ezek az intézkedések jogellenes állami támogatásnak minősülnek.
4.4. A támogatás összeegyeztethetősége
(109)
Minthogy bizonyos intézkedések az EUMSZ 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősülnek, fontolóra kell venni, hogy azok vajon összeegyeztethetők-e az adott cikk (2) és (3) bekezdésében szereplő kivételekkel.
(110)
A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint (28) a tagállamnak kell megjelölnie azokat a lehetséges okokat, amelyek alátámasztják a belső piaccal való összeegyeztethetőséget, és a tagállamnak kell igazolnia, hogy az összeegyeztethetőség előfeltételei fennállnak.
4.4.1. A 2., a 4. és a 6. intézkedés összeegyeztethetősége
(111)
A 2. és a 4. intézkedésre vonatkozóan a görög hatóságok nem hivatkoztak az összeegyeztethetőség egyetlen lehetséges alapjára sem, mivel azzal érveltek, hogy az intézkedések nem minősültek állami támogatásnak.
(112)
Mivel az intézkedések állami támogatásnak minősülnek, azokat a Szerződés 87. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti, valamint különösen a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti összeegyeztethetőségük tekintetében kell értékelni, mivel a Larco legalább 2008 óta nehéz helyzetben lévő vállalkozás. A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás 20. pontjában foglaltak szerint „a nehéz helyzetben lévő vállalkozás nem tekinthető egyéb közérdekű célkitűzések. elősegítésére alkalmas eszköznek addig, ameddig életképessége nem biztosított Ezért a Bizottság úgy véli, hogy a nehéz helyzetben lévő vállalkozásoknak nyújtott támogatás csak akkor járulhat hozzá a gazdasági tevékenységek fejlesztéséhez oly módon, amivel nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmet a közös érdekkel ellentétes mértékben, ha betartják az ezen iránymutatásban megállapított feltételeket.”
(113)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei (3.1. szakasz) azonban ebben az esetben nem teljesülnek. A garanciák nem jártak le 6 hónap után és a görög hatóságok nem jelentettek be szerkezetátalakítási tervet, amely helyreállítaná a vállalat életképességét, miközben nem hajtottak végre kompenzációs intézkedéseket a versenytorzulás enyhítése érdekében. Végezetül, nincs bizonyíték arra vonatkozólag, hogy a támogatás a szükséges minimumra korlátozódott, különösen a támogatás kedvezményezettjének jelentős saját hozzájárulása révén. A hatóságok nem nyújtottak be felszámolási tervet.
(114)
A 6. intézkedésre vonatkozólag, a görög hatóságok azzal érveltek, hogy az összeegyeztethető volt az ideiglenes keretrendszerrel és az ideiglenes görög hitelgarancia rendszerrel és az minden esetben megmentési támogatásnak minősül.
(115)
A Bizottság nem ért egyet a görög hatóságok érveivel. A Bizottság úgy véli, hogy az ideiglenes keretrendszer és az ideiglenes görög hitelgarancia rendszer feltételei nem teljesültek, mivel a Larco nehéz helyzetben lévő vállalat volt. A Larcónak nyújtott két garancia teljes összege meghaladta a Larco éves bérköltségét, a garancia meghaladta a kölcsön 90 %-át és az 1 %-os garanciaprémium nem tekinthető piaci alapú prémiumnak, amely tükrözné a hitelgaranciával fedezett hitelek nemteljesítésre vonatkozó kockázatokat.
(116)
Azokat az érveléseket illetően, hogy az intézkedés megmentési támogatást jelentett, bár a Bizottság 2011 óta megbeszéléseket folytatott a görög hatóságokkal a Larcóval kapcsolatosan, a hatóságok sohasem említették, hogy a 2011. évi garanciákat megmentési támogatásnak kellene tekinteni és soha nem adtak erről értesítést. A kérdőívre adott 2012. március 16-i válaszukban a görög hatóságok valójában kifejezetten kijelentették, hogy a vállalat nem részesült megmentési és/vagy szerkezetátalakítási támogatásban az elmúlt 10 évben.
(117)
A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei ebben az esetben sem teljesülnek. A 2011. évi garanciák nem jártak le 6 hónap elteltével és a görög hatóságok nem jelentettek be szerkezetátalakítási vagy felszámolási tervet. A beruházásokhoz 30 millió EUR összeg szükségességét igazoló üzleti terv nem képezheti alapját egy összeegyeztethető szerkezetátalakítási tervnek a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás alkalmazásában. Ennek az az oka, hogy a terv nem célozta a vállalat életképességének helyreállítását, és nem terveztek vagy hajtottak végre kompenzációs intézkedéseket a versenytorzulás enyhítése érdekében. Végezetül, nem volt bizonyíték arra vonatkozólag, hogy a támogatás a szükséges minimumra korlátozódott, különösen a támogatás kedvezményezettjének jelentős saját hozzájárulása révén. A hatóságok nem nyújtottak be felszámolási tervet sem.
(118)
A Bizottság nem azonosított bármely egyéb lehetséges alapot a 2., a 4. és a 6. intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozóan.
(119)
A fentiek fényében, a Bizottság szerint a 2., a 4. és a 6. intézkedés összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
4.4.2. A 3. intézkedés összeegyeztethetősége
(120)
A görög hatóságok nem azonosítottak bármely lehetséges alapot a 3. intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozóan, mivel azzal érveltek, hogy az intézkedés nem minősül állami támogatásnak.
(121)
Mivel az intézkedés állami támogatásnak minősül, azt a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás szerinti összeegyeztethetőségük tekintetében kell értékelni, a (112) preambulumbekezdésben említett okokból. A megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei azonban ebben az esetben sem teljesülnek. A görög hatóságok sohasem jelentettek be szerkezetátalakítási tervet, amely helyreállítaná a vállalat életképességét, és nem hajtottak végre kompenzációs intézkedéseket sem a versenytorzulás enyhítése érdekében. Végezetül, nincs bizonyíték arra vonatkozólag, hogy a támogatás a szükséges minimumra korlátozódott, különösen a támogatás kedvezményezettjének jelentős saját hozzájárulása révén.
(122)
A Bizottság nem azonosított bármely egyéb lehetséges alapot ezen intézkedés összeegyeztethetőségére vonatkozóan.
(123)
Ennek fényében, a Bizottság úgy véli, hogy a 3. intézkedés nem összeegyeztethető a belső piaccal.
4.5. Visszatérítés
(124)
A Szerződés és a Bíróság állandó ítélkezési gyakorlata szerint a Bizottság hatáskörébe tartozik annak eldöntése, hogy az érintett államnak meg kell-e szüntetnie vagy módosítania kell-e azt a támogatást, amely a Bizottság álláspontja szerint nem egyeztethető össze a belső piaccal (29). Az állandó ítélkezési gyakorlatból következik továbbá, hogy a Bizottság által a belső piaccal összeegyeztethetetlennek tekintett támogatások esetében az államra a támogatás megszüntetését illetően kirótt kötelezettség célja a korábbi állapot visszaállítása (30). A Bíróság e tekintetben kimondta, hogy ez a célkitűzés akkor valósul meg, ha a kedvezményezett visszafizette a jogellenes támogatásként kapott összegeket, elveszítve így azt az előnyt, amelyet versenytársaival szemben élvezett a piacon, és visszaállt a támogatás juttatása előtti állapot (31).
(125)
Az említett joggyakorlat értelmében a 659/1999/EK tanácsi rendelet (32) 14. cikkének (1) bekezdése kimondja: „Amennyiben a jogellenes támogatások esetén elutasító határozat születik, a Bizottság dönt arról, hogy az érintett tagállam hozza meg a szükséges intézkedéseket a támogatásnak a kedvezményezettől történő visszavételére […]”.
(126)
Mivel a Szerződés 108. cikkét megsértő mostani intézkedések egyike sem került bejelentésre a Bizottságnál, következésképpen jogellenesek és a belső piaccal nem összeegyeztethető támogatásnak minősülnek, a támogatások engedélyezését megelőző piaci helyzet helyreállítása érdekében azokat vissza kell fizettetni. A visszafizettetés ezért arra az időszakra vonatkozik, amikor a kedvezményezett előnyben részesült, azaz arra az időtartamra, amely a támogatásnak a kedvezményezett részére történő rendelkezésre bocsátásával veszi kezdetét és a támogatás tényleges visszafizetésével fejeződik be; a visszafizettetendő összegek tartalmazzák a tényleges visszafizetés időpontjáig esedékes kamatokat is.
5. KÖVETKEZTETÉS
(127)
Az 1. és az 5. intézkedés tehát a Szerződés 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem minősül állami támogatásnak.
(128)
Görögország a 2., a 3., a 4. és a 6. intézkedést jogellenesen, a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve hajtotta végre.
(129)
Különösen a Larco javára nyújtott 2., a 4. és a 6. intézkedés (2008. évi, 2010. évi és 2011. évi állami kezességvállalás) minősült állami támogatásnak a Szerződés 107. cikke (1) bekezdése értelmében és nem volt összeegyeztethető a belső piaccal, mert a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei nem teljesültek és a Bizottság nem azonosított bármely egyéb lehetséges alapot az összeegyeztethetőségre vonatkozóan.
(130)
A 3. intézkedés (az állam részvétele a Larco 2009. évi tőkeemelésében) szintén állami támogatásnak minősült és nem volt összeegyeztethető a Szerződéssel mert a megmentési és szerkezetátalakítási iránymutatás vonatkozó feltételei nem teljesültek és nem azonosítottak alapot az összeegyeztethetőségre vonatkozóan.
(131)
A Bizottság megjegyzi, hogy Görögország hozzájárul jelen határozat angol nyelven történő elfogadásához,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az adósság be nem hajtása a pénzügyminisztérium részére és a garancialevelek a különadó előzetes megfizetése helyett 2010-ben, amelyet Görögország a Larco esetében hajtott végre, nem minősül állami támogatásnak a Szerződés 107. cikke (1) bekezdése értelmében.
2. cikk
A 2008-ban, 2010-ben és 2011-ben a Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. számára állami kezességvállalás formájában nyújtott 135 820 824, 35 EUR összegű állami támogatás, valamint az állam részvétele a vállalat 2009. évi tőkeemelésében, amelyet Görögország jogellenesen, a Szerződés 108. cikkének (3) bekezdését megsértve nyújtott, összeegyeztethetetlen a belső piaccal.
3. cikk
(1) Görögország visszafizetteti a kedvezményezettel a 2. cikkben említett összeegyeztethetetlen támogatást.
(2) A visszafizettetendő összegeknek tartalmazniuk kell a támogatásnak a kedvezményezettek rendelkezésére bocsátásától a tényleges visszatérítés időpontjáig esedékes kamatokat.
(3) A kamatokat a módosított 794/2004/EK bizottsági rendelet (33) V. fejezetével összhangban kamatos kamattal kell kiszámítani.
(4) A 3. intézkedés tekintetében, Görögország megadja a pontos időponto(ka)t, amikor a 2009. évi tőkeemeléshez a hozzájárulást nyújtotta.
(5) Görögország e határozat elfogadásának időpontjától kezdve megszünteti a 2. cikkben említett támogatás valamennyi függőben lévő kifizetését.
4. cikk
(1) A 2. cikkben említett támogatás behajtása azonnal és ténylegesen megtörténik.
(2) Görögország a határozat végrehajtását a határozatról szóló értesítés időpontjától számított négy hónapon belül biztosítja.
5. cikk
(1) A határozat kihirdetésének időpontjától számított két hónapon belül Görögország benyújtja az alábbi információkat:
a)
a kedvezményezett által visszatérítendő teljes összeg (tőketartozás és kamatok);
b)
az e határozatnak való megfelelés érdekében már meghozott és tervezett intézkedések részletes bemutatása;
c)
azt igazoló dokumentumok, hogy a kedvezményezettet felszólították a támogatás visszafizetésére.
(2) Amíg az 2. cikkben említett támogatást teljes egészében vissza nem fizetik, Görögország folyamatosan tájékoztatja a Bizottságot az e határozat végrehajtásának érdekében meghozott nemzeti intézkedések előrehaladásáról. Görögország a Bizottság egyszerű kérésére azonnali tájékoztatást ad az e határozat végrehajtása érdekében már meghozott és tervezett intézkedésekről. Görögország részletes információkkal szolgál továbbá a kedvezményezett által már visszatérített támogatási összegről és kamatról.
6. cikk
Ennek a határozatnak a Görög Köztársaság a címzettje.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 27-én.