KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 240/2014
af 7. januar 2014
om den europæiske adfærdskodeks for partnerskab inden for rammerne af de europæiske struktur- og investeringsfonde
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (1), særlig artikel 5, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Formålet med denne forordning er at fastsætte bestemmelser om en europæisk adfærdskodeks med henblik på at støtte medlemsstaterne med tilrettelæggelsen af partnerskaber i forbindelse med partnerskabsaftaler og programmer, der modtager støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EMFF). Fondene fungerer nu under en fælles ramme og kaldes »de europæiske struktur- og investeringsfonde« (i det følgende benævnt »ESI-fondene«).
(2)
Partnerskaber er et veletableret princip i gennemførelsen af ESI-fondene. Partnerskab indebærer et tæt samarbejde mellem offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet på nationalt, regionalt og lokalt plan i hele programcyklussen, der består af forberedelse, gennemførelse, overvågning og evaluering.
(3)
De valgte partnere bør være de mest repræsentative for de relevante interessenter. Udvælgelsesprocedurerne bør være gennemsigtige og tage hensyn til de forskellige institutionelle og retlige rammer i medlemsstaterne og deres nationale og regionale kompetencer.
(4)
Partnerne bør omfatte offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet, herunder miljøpartnere, lokalsamfundsbaserede og frivillige organisationer, der i væsentligt omfang kan påvirke eller blive væsentligt berørt af gennemførelsen af partnerskabsaftalen og programmerne. Der bør især fokuseres på at inddrage grupper, som kan blive påvirket af programmerne, men som har svært ved at påvirke dem, især de mest sårbare og marginaliserede grupper, som har størst risiko for forskelsbehandling eller social udstødelse, især handicappede, indvandrere og romaer.
(5)
Ved udvælgelsen af partnere er det nødvendigt at tage hensyn til forskellene mellem partnerskabsaftaler og programmer. Partnerskabsaftaler dækker alle de ESI-fonde, der yder støtte til hver medlemsstat, mens programmer kun henviser til de ESI-fonde, der yder tilskud til dem. Partnerne i partnerskabsaftalerne bør være de partnere, der er relevante i lyset af den planlagte anvendelse af alle ESI-fondene, mens det med hensyn til programmerne er tilstrækkeligt, at partnerne er relevante i lyset af den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der yder tilskud til programmet.
(6)
Partnerne bør inddrages i udarbejdelsen og gennemførelsen af partnerskabsaftalerne og programmerne. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastlægge de vigtigste principper og god praksis for rettidig, meningsfyldt og gennemsigtig høring af partnerne om analyse af de udfordringer og behov, der skal findes en løsning på, udvælgelse af de mål og prioriteter, der skal løse dem, og de koordineringsstrukturer og aftaler om flerniveaustyring, der er nødvendige for effektiv gennemførelse af de forskellige politikker.
(7)
Partnerne bør være repræsenteret i programmernes overvågningsudvalg. Bestemmelserne om medlemskab og udvalgsprocedurer har til hensigt at fremme kontinuitet og ejerskab over programlægningen og gennemførelsen samt en tilrettelæggelse af arbejdet, som er klar og gennemsigtig, såvel som rettidighed og ikke-forskelsbehandling.
(8)
Gennem aktiv deltagelse i overvågningsudvalgene bør partnerne inddrages i vurderingen af resultaterne for de forskellige prioriteter, de relevante rapporter om programmerne og, hvis det er relevant, indkaldelser af forslag.
(9)
Effektivt partnerskab bør lettes ved at hjælpe de relevante partnere med at styrke deres institutionelle kapacitet med henblik på udarbejdelsen og gennemførelsen af programmerne.
(10)
Kommissionen bør lette udvekslingen af god praksis, styrke den institutionelle kapacitet og formidling af relevante resultater mellem medlemsstaterne, forvaltningsmyndighederne og partnernes repræsentanter ved at oprette et praksisfællesskab om partnerskab, der omfatter alle ESI-fondene.
(11)
Partnernes rolle i gennemførelsen af partnerskabsaftalerne og partnerskabernes resultater og effektivitet i programmeringsperioden bør vurderes af medlemsstaterne.
(12)
For at støtte medlemsstaterne i tilrettelæggelsen af partnerskabet bør Kommissionen fremlægge eksisterende eksempler på bedste praksis i medlemsstaterne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Ved denne forordning oprettes den europæiske adfærdskodeks for partnerskab i forbindelse med partnerskabsaftaler og programmer, der modtager støtte fra de europæiske struktur- og investeringsfonde.
KAPITEL II
DE VIGTIGSTE PRINCIPPER VEDRØRENDE GENNEMSIGTIGE PROCEDURER FOR IDENTIFIKATION AF RELEVANTE PARTNERE
Artikel 2
Partnernes repræsentativitet
Medlemsstaterne sikrer, at de partnere, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er de mest repræsentative for interessenterne og er udpeget som behørigt bemyndigede repræsentanter under hensyntagen til deres kompetencer, evne til at deltage aktivt og passende repræsentationsniveau.
Artikel 3
Identifikation af relevante partnere til partnerskabsaftalen
1. For så vidt angår partnerskabsaftalen identificerer medlemsstaterne de relevante partnere blandt mindst følgende:
a)
de kompetente regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, herunder:
i)
regionale myndigheder, nationale repræsentanter for lokale myndigheder og lokale myndigheder, der repræsenterer de største byer og byområder, hvis kompetencer er forbundet med den planlagte anvendelse af ESI-fondene
ii)
nationale repræsentanter for højere læreanstalter, uddannelses- og efteruddannelsesudbydere og forskningscentre i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene
iii)
andre nationale offentlige myndigheder, der har ansvaret for anvendelsen af horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene og særligt de organer for fremme af ligebehandling, som er fastsat i overensstemmelse med Rådets direktiv 2000/43/EF (2), Rådets direktiv 2004/113/EF (3) og Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2006/54/EF (4)
b)
økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter, herunder:
i)
nationalt anerkendte arbejdsmarkedsorganisationer, navnlig generelle tværfaglige organisationer og sektororganisationer, hvis sektorer er forbundet med den planlagte anvendelse af ESI-fondene
ii)
nationale handelskamre og erhvervsorganisationer, der repræsenterer erhvervsgrenenes almene interesser, i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene, og med henblik på at sikre en ligelig repræsentation af store, mellemstore og små virksomheder og mikrovirksomheder samt repræsentanter for den sociale økonomi
c)
organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom miljøpartnere, ikke-statslige organisationer og organer med ansvar for fremme af social inklusion, ligestilling mellem kønnene og ikke-forskelsbehandling, herunder
i)
organer, der arbejder inden for områder, som har tilknytning til den planlagte anvendelse af ESI-fondene og anvendelsen af horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, på grundlag af deres repræsentativitet og under hensyntagen til geografisk og tematisk dækning, forvaltningskapacitet, ekspertise og innovative fremgangsmåder
ii)
andre organisationer eller grupper, der berøres i væsentlig grad eller i væsentlig grad kan blive berørt af gennemførelsen af ESI fondene, især grupper med risiko for at blive udsat for forskelsbehandling og social udstødelse.
2. Hvis offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet, har oprettet en organisation til at samle deres interesser for at lette deres deltagelse i partnerskabet (paraplyorganisation), kan de udpege en enkelt repræsentant til at fremlægge paraplyorganisationens synspunkter i partnerskabet.
Artikel 4
Identifikation af relevante partnere til programmer
1. For så vidt angår de enkelte programmer identificerer medlemsstaterne de relevante partnere blandt mindst følgende:
a)
de kompetente regionale og lokale myndigheder, bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, herunder:
i)
regionale myndigheder, nationale repræsentanter for lokale myndigheder og lokale myndigheder, der repræsenterer de største byer og byområder, hvis kompetencer er forbundet med den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet
ii)
nationale eller regionale repræsentanter for højere læreanstalter, uddannelses- og efteruddannelsesudbydere, rådgivningstjenester og forskningscentre i lyset af den planlagte anvendelse af ESI-fondene
iii)
andre offentlige myndigheder med ansvar for anvendelsen af de horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, i lyset af den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet, og især de organer for fremme af ligebehandling, der er etableret i overensstemmelse med direktiv 2000/43/EF, direktiv 2004/113/EF og direktiv 2006/54/EF
iv)
andre organer på nationalt, regionalt eller lokalt plan og myndigheder, der repræsenterer de områder, hvor integrerede territoriale investeringer og lokale udviklingsstrategier, der finansieres af programmet, gennemføres
b)
økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter, herunder:
i)
nationalt eller regionalt anerkendte arbejdsmarkedsorganisationer, navnlig generelle tværfaglige organisationer og sektororganisationer, hvis sektorer er forbundet med den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet
ii)
nationale eller regionale handelskamre og erhvervsorganisationer, der repræsenterer erhvervsgrenenes almene interesser, med henblik på at sikre en ligelig repræsentation af store, mellemstore og små virksomheder og mikrovirksomheder samt repræsentanter for den sociale økonomi
iii)
andre lignende organer på nationalt eller regionalt plan
c)
organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom miljøpartnere, ikke-statslige organisationer og organer med ansvar for fremme af social inklusion, ligestilling mellem kønnene og ikke-forskelsbehandling, herunder
i)
organer, der arbejder inden for områder, som har tilknytning til den planlagte anvendelse af de ESI-fonde, der bidrager til programmet og til anvendelsen af horisontale principper, jf. artikel 4-8 i forordning (EU) nr. 1303/2013, på grundlag af deres repræsentativitet og under hensyntagen til geografisk og tematisk dækning, forvaltningskapacitet, ekspertise og innovative fremgangsmåder
ii)
organer, der repræsenterer de i artikel 34, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede lokale aktionsgrupper
iii)
andre organisationer eller grupper, der berøres i væsentlig grad eller i væsentlig grad kan blive berørt af gennemførelsen af ESI-fondene, især grupper med risiko for at blive udsat for forskelsbehandling og social udstødelse.
2. For så vidt angår programmerne for europæisk territorialt samarbejde kan medlemsstaterne i partnerskabet inddrage:
i)
europæiske grupper for territorialt samarbejde, der opererer inden for det respektive grænseoverskridende eller tværnationale programområde
ii)
myndigheder eller organer, der er involveret i udarbejdelsen eller gennemførelsen af en makroregional strategi eller en havområdestrategi i programområdet, herunder koordinatorerne for de prioriterede områder for makroregionale strategier.
3. Hvis offentlige myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt organer, der repræsenterer civilsamfundet, har oprettet en paraplyorganisation, kan de udpege en enkelt repræsentant til at fremlægge paraplyorganisationens synspunkter i partnerskabet.
KAPITEL III
DE VIGTIGSTE PRINCIPPER OG GOD PRAKSIS FOR INDDRAGELSEN AF RELEVANTE PARTNERE I UDARBEJDELSEN AF PARTNERSKABSAFTALEN OG PROGRAMMERNE
Artikel 5
Høring af relevante partnere ved udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og programmerne
1. For at sikre gennemsigtig og effektiv inddragelse af relevante partnere hører medlemsstaterne og forvaltningsmyndighederne dem om processen og tidsplanen for udarbejdelsen af partnerskabsaftalen og programmerne. I den forbindelse skal medlemsstaterne holde dem fuldt orienteret om indholdet og eventuelle ændringer af indholdet.
2. Med hensyn til høring af relevante partnere skal medlemsstaterne tage hensyn til behovet for:
a)
rettidig fremlæggelse af og let adgang til relevante oplysninger
b)
tilstrækkelig tid til at analysere og kommentere vigtige forberedende dokumenter og udkast til partnerskabsaftalen og til programmer
c)
tilgængelige kanaler, gennem hvilke partnerne kan stille spørgsmål, yde bidrag og blive underrettet om, hvordan deres forslag er blevet taget i betragtning
d)
formidling af høringsresultaterne.
3. For så vidt angår programmerne for udvikling af landdistrikterne skal medlemsstaterne tage hensyn til den rolle, som de nationale landdistriktsnetværk, der er oprettet i overensstemmelse med artikel 54 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (5), kan spille ved inddragelse af relevante partnere.
4. Hvis der er indgået formelle aftaler mellem de forskellige myndighedsniveauer under nationalt plan, skal medlemsstaten tage hensyn til disse aftaler om flerniveaustyring i overensstemmelse med dens institutionelle og retlige rammer.
Artikel 6
Udarbejdelsen af partnerskabsaftalen
Medlemsstaterne inddrager de relevante partnere i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen, særlig vedrørende:
a)
analysen af skævheder, udviklingsbehov og vækstpotentiale med henvisning til de tematiske mål, herunder dem, der er omfattet af de relevante landespecifikke henstillinger
b)
sammendrag af forhåndsbetingelser i programmerne og de vigtigste resultater af forhåndsevalueringerne af partnerskabsaftalen, der gennemføres på medlemsstatens initiativ
c)
udvælgelsen af de tematiske mål, den vejledende fordeling af støtten fra ESI-fondene og de vigtigste forventede resultater
d)
listen over programmer og de mekanismer på nationalt og regionalt plan, der skal sikre koordinering mellem ESI-fondene og andre EU-finansieringsinstrumenter og nationale finansieringsinstrumenter samt Den Europæiske Investeringsbank
e)
de ordninger, der skal sikre en integreret tilgang til anvendelsen af ESI-fonde til den territoriale udvikling i byområder, landdistrikter, kystområder og fiskeriområder og områder med særlige territoriale karakteristika
f)
de ordninger, der skal sikre en integreret tilgang med henblik på at håndtere de specifikke behov i de geografiske områder, som er mest berørt af fattigdom, og hos de målgrupper, som har størst risiko for forskelsbehandling eller social udstødelse, med særligt fokus på marginaliserede samfund
g)
gennemførelsen af de horisontale principper i artikel 5, 7 og 8, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 7
Oplysninger om inddragelsen af relevante partnere i partnerskabsaftalen
Medlemsstaterne fastsætter mindst følgende oplysninger for partnerskabsaftalen:
a)
listen over partnere, som deltager i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen
b)
de foranstaltninger, der træffes for at sikre partnernes aktive deltagelse, herunder foranstaltninger med hensyn til tilgængelighed, navnlig for personer med handicap
c)
partneres rolle i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen
d)
resultaterne af høringen med partnerne og en beskrivelse af dens merværdi i udarbejdelsen af partnerskabsaftalen.
Artikel 8
Udarbejdelse af programmer
Medlemsstaterne inddrager de relevante partnere i overensstemmelse med deres institutionelle og retlige rammer i udarbejdelsen af programmerne, særlig vedrørende:
a)
analyse og identifikation af behov
b)
fastlæggelse eller udvælgelse af prioriteringer og tilknyttede specifikke mål
c)
tildeling af midler
d)
fastlæggelse af programmernes specifikke indikatorer
e)
gennemførelsen af de horisontale principper i artikel 7 og 8 i forordning (EU) nr. 1303/2013
f)
overvågningsudvalgets sammensætning.
Artikel 9
Oplysninger om inddragelsen af relevante partnere i programmerne
Medlemsstaterne fastsætter mindst følgende oplysninger for programmerne:
a)
de foranstaltninger, der træffes for at inddrage de relevante partnere i udarbejdelsen af programmerne og ændringer heraf
b)
de planlagte foranstaltninger, der skal sikre partnernes deltagelse i gennemførelsen af programmerne.
KAPITEL IV
GOD PRAKSIS VEDRØRENDE FORMULERING AF REGLERNE FOR MEDLEMSKAB OG INTERNE PROCEDURER I OVERVÅGNINGSUDVALG
Artikel 10
Regler om medlemskab af overvågningsudvalget
1. Ved formuleringen af reglerne for medlemskab af overvågningsudvalget tager medlemsstaterne hensyn til inddragelse af partnere, der har været involveret i udarbejdelsen af programmerne, og søger at fremme ligestilling mellem kønnene og ikke-forskelsbehandling.
2. Hvad angår overvågningsudvalg for europæiske territoriale samarbejdsprogrammer kan partnerne repræsenteres af paraplyorganisationer på EU-plan eller tværnationalt plan for tværregionale og tværnationale samarbejdsprogrammer. Medlemsstaterne kan inddrage partnere i overvågningsudvalgets forberedelser, især gennem deres deltagelse i koordinationsudvalg på nationalt plan i de deltagende medlemsstater.
Artikel 11
Overvågningsudvalgets forretningsorden
Ved udarbejdelsen af forretningsordenen tager overvågningsudvalgene hensyn til følgende elementer:
a)
medlemmernes stemmerettigheder
b)
mødeindkaldelser og fremsendelse af dokumenter, hvilket generelt skal ske mindst 10 arbejdsdage i forvejen
c)
systemer for offentliggørelse og tilgængelighed af forberedende dokumenter, der sendes til overvågningsudvalgene
d)
proceduren for vedtagelse, offentliggørelse og tilgængelighed af referater
e)
systemet for etablering af arbejdsgrupper under overvågningsudvalgene samt deres aktiviteter
f)
bestemmelserne om interessekonflikter for partnere, der er involveret i overvågning, evaluering og indkaldelser af forslag
g)
betingelserne, principperne og ordningerne for refusionsregler, kapacitetsopbygningsmuligheder og anvendelse af teknisk bistand.
KAPITEL V
DE VIGTIGSTE PRINCIPPER OG GOD PRAKSIS FOR INDDRAGELSEN AF RELEVANTE PARTNERE I UDARBEJDELSEN AF INDKALDELSER AF FORSLAG, STATUSRAPPORTER OG FOR OVERVÅGNING OG EVALUERING AF PROGRAMMER
Artikel 12
Forpligtelser vedrørende databeskyttelse, fortrolighed og interessekonflikter
Medlemsstaterne sikrer, at partnere, der er involveret i udarbejdelsen af indkaldelser af forslag, statusrapporter og i overvågningen og evalueringen af programmerne, er klar over deres forpligtelser vedrørende databeskyttelse, fortrolighed og interessekonflikter.
Artikel 13
Inddragelsen af relevante partnere i udarbejdelsen af indkaldelser af forslag
Forvaltningsmyndighederne træffer relevante foranstaltninger med henblik på at undgå potentielle interessekonflikter ved inddragelse af relevante partnere i udarbejdelsen af indkaldelser af forslag eller i deres vurderinger.
Artikel 14
Inddragelse af relevante partnere i udarbejdelsen af statusrapporter
Medlemsstaterne inddrager de relevante partnere i udarbejdelsen af statusrapporterne om gennemførelsen af partnerskabsaftalen, jf. artikel 52 i forordning (EU) nr. 1303/2013, navnlig vedrørende vurderingen af partnernes rolle i gennemførelsen af partnerskabsaftalen og oversigten over de udtalelser, som partnerne har fremsat under høringen, herunder eventuelt en beskrivelse af, hvordan partnernes udtalelser er blevet taget i betragtning.
Artikel 15
Inddragelse af relevante partnere i overvågningen af programmerne
Forvaltningsmyndighederne inddrager inden for rammerne af overvågningsudvalget og deres arbejdsgrupper partnerne i vurderingen af programmets resultater, herunder resultatgennemgangens konklusioner, og i udarbejdelsen af de årlige rapporter om gennemførelsen af programmerne.
Artikel 16
Inddragelse af partnere i evalueringen af programmerne
1. Forvaltningsmyndighederne inddrager de relevante partnere i evalueringen af programmerne inden for rammerne af overvågningsudvalgene, og, hvis det er relevant, særlige arbejdsgrupper nedsat af overvågningsudvalgene til dette formål.
2. Forvaltningsmyndighederne for programmer under Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Samhørighedsfonden hører partnerne om de rapporter, der opsummerer resultaterne af de evalueringer, der er foretaget i programmeringsperioden, jf. artikel 114, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
KAPITEL VI
EKSEMPLER PÅ OMRÅDER, TEMAER OG GOD PRAKSIS VEDRØRENDE ANVENDELSEN AF ESI-FONDENE MED HENBLIK PÅ AT STYRKE DE RELEVANTE PARTNERES INSTITUTIONELLE KAPACITET OG KOMMISSIONENS ROLLE I FORMIDLING AF GOD PRAKSIS
Artikel 17
Styrkelse af relevante partneres institutionelle kapacitet
1. Forvaltningsmyndigheden undersøger behovet for anvendelse af teknisk bistand med henblik på at styrke partnernes institutionelle kapacitet, navnlig for så vidt angår små lokale myndigheder, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter samt ikke-statslige organisationer, for at hjælpe dem, således at de kan deltage effektivt i udarbejdelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af programmerne.
2. Den i stk. 1 omhandlede støtte kan tage form af bl.a. særlige workshopper, kurser, koordinerings- og netværksstrukturer eller bidrag til udgifter til deltagelse i møder om udarbejdelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af et program.
3. Hvad angår programmer for udvikling af landdistrikterne ydes den i stk. 1 omhandlede støtte gennem det nationale landdistriktsnetværk oprettet i overensstemmelse med artikel 54 i forordning (EU) nr. 1305/2013.
4. Hvad angår ESF-programmer sikrer forvaltningsmyndighederne i mindre udviklede regioner eller overgangsregioner eller i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at de fornødne ESF-ressourcer efter behov tildeles til de kapacitetsopbygningsaktiviteter, der gennemføres af arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer, der deltager i programmerne.
5. Hvad angår det europæiske territoriale samarbejde kan den i stk. 1 og 2 omhandlede støtte også omfatte støtte til partnere med henblik på at styrke deres institutionelle kapacitet til at deltage i internationale samarbejdsaktiviteter.
Artikel 18
Kommissionens rolle i formidlingen af god praksis
1. Kommissionen opretter en samarbejdsmekanisme med betegnelsen »det europæiske praksisfællesskab om partnerskab«, som er fælles for ESI-fondene og åben for interesserede medlemsstater, forvaltningsmyndigheder og organisationer, der repræsenterer partnerne på EU-plan.
Det europæiske praksisfællesskab om partnerskab skal lette erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og formidling af relevante resultater.
2. Kommissionen offentliggør eksempler på god praksis ved tilrettelæggelse af partnerskabet.
3. Udvekslingen af erfaring om identifikation, overførelse og formidling af god praksis og innovative tilgange i forbindelse med gennemførelsen af interregionale samarbejdsprogrammer og foranstaltninger i henhold til artikel 2, stk. 3, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 (6) skal omfatte erfaring med partnerskab i samarbejdsprogrammer.
KAPITEL VII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. januar 2014.
A BIZOTTSÁG 240/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. január 7.)
az európai strukturális és beruházási alapok keretében megvalósított partnerségre vonatkozó európai magatartási kódexről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra, a Kohéziós Alapra, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó közös rendelkezések megállapításáról, az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra és az Európai Tengerügyi és Halászati Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról és az 1083/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 5. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
E rendelet célja a partnerségre vonatkozó európai magatartási kódex létrehozása az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Szociális Alap, a Kohéziós Alap, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap és az Európai Tengerügyi és Halászati Alap által támogatott partnerségi megállapodások és programok céljából kialakítandó partnerség megszervezésére irányuló tagállami erőfeszítések támogatása és megkönnyítése érdekében. Ezek az alapok, összefoglaló nevükön „európai strukturális és beruházási alapok” (a továbbiakban: ESB-alapok), jelenleg közös keretszabályok alapján működnek.
(2)
A partnerség az ESB-alapok működtetésének hagyományos elve. A partnerség a hatóságok, a gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek nemzeti, regionális és helyi szinten folytatott szoros együttműködését feltételezi a programok elkészítését, végrehajtását, monitoringját és értékelését felölelő teljes programcikluson keresztül.
(3)
A partnereket úgy kell kiválasztani, hogy azok a legreprezentatívabb érdekelt felek legyenek. Biztosítani kell a kiválasztási folyamat átláthatóságát és azt, hogy az figyelembe vegye a tagállamok eltérő intézményi és jogi kereteit, valamint nemzeti és regionális hatásköreit.
(4)
A partnerek olyan hatóságok, gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek - köztük környezetvédelmi partnerek, közösségi alapú és önkéntes szervezetek - lehetnek, amelyek képesek jelentős befolyást gyakorolni a partnerségi megállapodásra és a programokra, vagy amelyekre jelentős hatással lehet a partnerségi megállapodás és a programok végrehajtása. Kiemelt figyelmet kell fordítani azokra a csoportokra, amelyek, noha hatással lehetnek rájuk a programok, nehezen képesek befolyásolni azokat; közéjük tartoznak mindenekelőtt a leginkább veszélyeztetett és legmarginalizáltabb közösségek - így a fogyatékkal élők, a migránsok és a romák -, amelyek esetében a legnagyobb a diszkrimináció vagy a társadalmi kirekesztés kockázata.
(5)
A partnerek kiválasztása tekintetében fontos figyelembe venni a partnerségi megállapodások és a programok közötti különbségeket. A partnerségi megállapodások a tagállamoknak támogatást nyújtó minden ESB-alapra kiterjednek, míg a programok csak az adott programhoz hozzájáruló ESB-alapra hivatkoznak. A partnerségi megállapodásokhoz olyan partnereket kell kiválasztani, amelyek valamennyi ESB-alap tervezett felhasználása tekintetében relevánsak, míg a programok esetében elegendő, ha a partnerek az adott programhoz hozzájáruló ESB-alap tervezett felhasználása tekintetében relevánsak.
(6)
A partnereket be kell vonni a partnerségi megállapodások és a programok előkészítésébe és végrehajtásába. E célból alapelveket és jó gyakorlatokat kell megállapítani a megoldandó kihívások és kielégítendő igények elemzéséről, a célok és az azok teljesítését szolgáló prioritások kiválasztásáról, valamint az eredményes végrehajtáshoz szükséges koordinációs struktúrákról és többszintű kormányzásról a partnerekkel folytatott, kellő időben történő, érdemi és átlátható konzultációk tekintetében.
(7)
A partnereknek képviseltetniük kell magukat a programok monitoringbizottságaiban. A tagságra és a bizottsági eljárásokra vonatkozó szabályoknak elő kell mozdítaniuk a programozás és a végrehajtás folyamatosságát és az ezekkel kapcsolatos felelősségvállalást, az egyértelmű és átlátható munkarendet, valamint az időszerűséget és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát.
(8)
A monitoring bizottságokban való tevékeny részvételükön keresztül a partnereket be kell vonni az egyes prioritásokkal kapcsolatos eredmények, a programokról szóló vonatkozó jelentések és - ha szükséges - a pályázati felhívások értékelésébe.
(9)
Az eredményes partnerség és a programok sikeres előkészítése és végrehajtása érdekében támogatni kell a partnerek intézményi kapacitásainak megerősítését.
(10)
A Bizottságnak létre kell hoznia a „Parnerségi Gyakorlati Közösség” elnevezésű, valamennyi ESB-alapot lefedő együttműködési mechanizmust a bevált gyakorlatok cseréjének, az intézményi kapacitások megerősítésének és a releváns eredmények tagállamok, irányító hatóságok és a partnerek képviselői közötti terjesztésének elősegítésére.
(11)
A tagállamoknak értékelniük kell a partnerek partnerségi megállapodások végrehajtásában játszott szerepét, valamint a partnerség programozási időszak során elért eredményességét és hatékonyságát.
(12)
A partnerség megszervezésére irányuló tagállami erőfeszítések támogatása és elősegítése érdekében a Bizottságnak közkinccsé kell tennie a bevált tagállami gyakorlatok egyes példáit,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a rendelet létrehozza az európai strukturális és beruházási alapok által támogatott partnerségi megállapodások és programok céljából kialakított partnerségre vonatkozó európai magatartási kódexet.
II. FEJEZET
AZ ÉRINTETT PARTNEREK AZONOSÍTÁSÁT CÉLZÓ ÁTLÁTHATÓ ELJÁRÁSOKRA VONATKOZÓ ALAPELVEK
2. cikk
A partnerek reprezentativitása
A tagállamok biztosítják, hogy az 1303/2013/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdésében említett partnerek a releváns érdekelt felek legreprezentatívabb képviselői, akiket megfelelően felhatalmazott képviselőkként jelölnek ki, figyelembe véve hatáskörüket, a tevékeny részvételre való képességüket és az általuk biztosított képviselet megfelelő szintjét.
3. cikk
A partnerségi megállapodások érintett partnereinek azonosítása
(1) A partnerségi megállapodás céljából a tagállamok legalább a következők körében azonosítják az érintett partnereket:
a)
illetékes regionális, helyi, városi és más hatóságok, köztük:
i.
regionális hatóságok, helyi hatóságok nemzeti képviselői és a legnagyobb városokat és városi övezeteket képviselő helyi hatóságok, amelyek hatáskörei kapcsolódnak az ESB-alapok tervezett felhasználásához;
ii.
felsőoktatási intézmények, oktatás- és képzésszolgáltatók, kutatóközpontok nemzeti képviselői, az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva;
iii.
az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásáért felelős egyéb nemzeti hatóságok, az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva; és különösen az egyenlő bánásmód előmozdításáért felelős, a 2000/43/EK tanácsi irányelvnek (2), a 2004/113/EK tanácsi irányelvnek (3) és a 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (4) megfelelően létrehozott szervezetek;
b)
gazdasági és szociális partnerek, köztük:
i.
szociális partnerek nemzeti szinten elismert szervezetei, különösen általános iparági szervezetek és ágazati szervezetek, amelyek az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó ágazatokhoz tartoznak;
ii.
nemzeti kereskedelmi kamarák és az egyes iparágak vagy ágazatok általános érdekeit képviselő szakmai szövetségek, az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva és a nagy-, közép-, kis- és mikrovállalkozások kiegyensúlyozott képviseletét biztosítva, továbbá a szociális gazdaság képviselői;
c)
a civil társadalmat képviselő szervezetek, mint például a környezetvédelmi partnerek, a nem kormányzati szervezetek, valamint a társadalmi befogadást, a nemek közötti egyenlőséget és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát előmozdító szervezetek, köztük:
i.
az ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó területeken és az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásán dolgozó szervezetek, reprezentativitásuk alapján és figyelembe véve földrajzi és tematikus hatókörüket, irányítási kapacitásaikat, szakértelmüket és innovatív jellegüket;
ii.
az ESB-alapok felhasználása által jelentősen érintett vagy valószínűsíthetően jelentősen érintett egyéb szervezetek vagy csoportok, különösen a diszkrimináció és a társadalmi kirekesztés által fenyegetett csoportok.
(2) Amennyiben a hatóságok, a gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek a partnerségben való részvételük megkönnyítése céljából érdekeiket összefogó szervezetet („ernyőszervezet”) hoznak létre, az ernyőszervezet álláspontjának a partnerségben való képviselete céljából közös képviselőt jelölhetnek.
4. cikk
A programok érintett partnereinek azonosítása
(1) A tagállamok az egyes programok céljából legalább a következők körében azonosítják az érintett partnereket:
a)
illetékes regionális, helyi, városi és más hatóságok, köztük:
i.
regionális hatóságok, helyi hatóságok nemzeti képviselői és a legnagyobb városokat és városi övezeteket képviselő helyi hatóságok, amelyek hatáskörei kapcsolódnak a programokhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához;
ii.
felsőoktatási intézmények, oktatás- és képzésszolgáltatók, tanácsadó szolgáltatások, kutatóközpontok nemzeti képviselői, a programokhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva;
iii.
az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásáért felelős más hatóságok, a programokhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódva, és különösen az egyenlő elbánás előmozdításáért felelős, a 2000/43/EK tanácsi irányelvnek, a 2004/113/EK tanácsi irányelvnek és a 2006/54/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelően létrehozott szervezetek;
iv.
más nemzeti, regionális vagy helyi szintű szervezetek és olyan területeket képviselő hatóságok, amelyeken a program által finanszírozott integrált területi beruházásokat és helyi fejlesztési stratégiákat valósítanak meg;
b)
gazdasági és szociális partnerek, köztük:
i.
szociális partnerek nemzeti vagy regionális szinten elismert szervezetei, különösen általános iparági szervezetek és ágazati szervezetek, amelyek a programhoz hozzájáruló esb-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó ágazatokhoz tartoznak;
ii.
nemzeti vagy regionális kereskedelmi kamarák és az egyes iparágak vagy ágazatok általános érdekeit képviselő szakmai szövetségek, a nagy-, közép-, kis- és mikrovállalkozások kiegyensúlyozott képviseletét biztosítva, továbbá a szociális gazdaság képviselői;
iii.
más hasonló nemzeti vagy regionális szervezetek;
c)
a civil társadalmat képviselő szervezetek, mint például a környezetvédelmi partnerek, a nem kormányzati szervezetek, valamint a társadalmi befogadást, a nemek közötti egyenlőséget és a hátrányos megkülönböztetés tilalmát előmozdító szervezetek, köztük:
i.
a programhoz hozzájáruló ESB-alapok tervezett felhasználásához kapcsolódó területeken és az 1303/2013/EU rendelet 4-8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazásán dolgozó szervezetek, reprezentativitásuk alapján és figyelembe véve földrajzi és tematikus hatókörüket, irányítási kapacitásaikat, szakértelmüket és innovatív jellegüket;
ii.
az 1303/2013/EU rendelet 34. cikkének (1) bekezdésében említett helyi akciócsoportokat képviselő szervezetek;
iii.
az ESB-alapok felhasználása által jelentősen érintett vagy valószínűsíthetően jelentősen érintett egyéb szervezetek vagy csoportok; különösen a diszkrimináció és a társadalmi kirekesztés által fenyegetett csoportok.
(2) Az európai területi együttműködési programokkal kapcsolatos partnerségbe a következőket vonhatják be a tagállamok:
i.
a vonatkozó határon átnyúló vagy transznacionális programterületen működő európai területi együttműködési csoportosulások;
ii.
a programterületen makroregionális stratégiák és a tengeri medencéket érintő stratégiák kidolgozásában vagy végrehajtásában részt vevő hatóságok vagy szervezetek, köztük a makroregionális stratégiák kiemelt területeinek koordinátorai.
(3) Amennyiben a hatóságok, a gazdasági és szociális partnerek és a civil társadalmat képviselő szervezetek ernyőszervezetet hoznak létre, az ernyőszervezet álláspontjának a partnerségben való képviselete céljából közös képviselőt jelölhetnek.
III. FEJEZET
AZ ÉRINTETT PARTNEREKNEK A PARTNERSÉGI MEGÁLLAPODÁS ÉS A PROGRAMOK ELKÉSZÍTÉSÉBE TÖRTÉNŐ BEVONÁSÁRA VONATKOZÓ ALAPELVEK ÉS JÓ GYAKORLATOK
5. cikk
Konzultáció az érintett partnerekkel a partnerségi megállapodás és a programok elkészítése során
(1) Az érintett partnerek átlátható és eredményes bevonása érdekében a tagállamok és az irányító hatóságok egyeztetést folytatnak az érintett partnerekkel a partnerségi megállapodás és a programok elkészítésének folyamatáról és ütemezéséről. Ennek során teljes körű tájékoztatást nyújtanak a partnerségi megállapodás és a programok tartalmáról és annak esetleges változásairól.
(2) Az érintett partnerekkel folytatott egyeztetés során a tagállamok:
a)
figyelembe veszik a releváns információk időben történő rendelkezésre bocsátásának és könnyű hozzáférhetőségének igényét;
b)
elegendő időt biztosítanak az érintett partnereknek arra, hogy elemezzék és észrevételezzék a legfontosabb előkészítő dokumentumokat, valamint a partnerségi megállapodás és a programok tervezeteit;
c)
olyan csatornákat működtetnek, amelyeken keresztül a partnerek kérdéseket tehetnek fel, hozzájárulásokat nyújthatnak be, és tájékoztatást kapnak arról, milyen módon vették figyelembe javaslataikat;
d)
gondoskodnak az egyeztetés eredményének közzétételéről.
(3) A vidékfejlesztési programok vonatkozásában a tagállamok figyelembe veszik az 1305/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) 54. cikkének megfelelően létrehozott nemzeti vidékfejlesztési hálózatok szerepét az érintett partnerek bevonásában.
(4) Amennyiben a kormányzat különböző, nemzetinél alacsonyabb szintjei között hivatalos megállapodások vannak hatályban, a tagállam intézményi és jogi kereteinek megfelelően figyelembe veszi e többszintű kormányzási megállapodásokat.
6. cikk
A partnerségi megállapodás elkészítése
A tagállamok intézményi és jogi kereteiknek megfelelően az érintett partnereket bevonják a partnerségi megállapodás elkészítésébe, különösen a következők tekintetében:
a)
az egyenlőtlenségek, fejlesztési szükségletek és növekedési potenciálok elemzése a tematikus célkitűzések, ezen belül a releváns országspecifikus ajánlásokban említett tematikus célkitűzések tükrében;
b)
a programok előzetes feltételrendszerének összegzése és a partnerségi megállapodás esetleges előzetes, a tagállam kezdeményezésére végrehajtott értékelése során tett főbb megállapítások;
c)
a tematikus célkitűzések kiválasztása, az ESB-alapok indikatív elosztása és az alapok tekintetében várható főbb eredmények;
d)
azon programok és nemzeti és regionális mechanizmusok listája, amelyek biztosítják az ESB-alapok egymás közötti, illetve más uniós és nemzeti finanszírozási eszközökkel, valamint az Európai Beruházási Bankkal való koordinációját;
e)
az ESB-alapoknak a városi területek, a vidéki térségek, a tengerparti és halászati területek és a sajátos területi jegyekkel rendelkező területek fejlesztése érdekében történő felhasználására vonatkozó integrált megközelítést biztosító intézkedések;
f)
a szegénység által leginkább sújtott földrajzi területek, illetve a hátrányos megkülönböztetés vagy társadalmi kirekesztés legnagyobb kockázatának kitett célcsoportok egyedi szükségleteinek kezelését célzó integrált megközelítést biztosító intézkedések, különös tekintettel a marginalizálódott közösségekre;
g)
az 1303/2013/EU rendelet 5., 7. és 8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazása.
7. cikk
Az érintett partnerek partnerségi megállapodásba való bevonásával kapcsolatos tájékoztatás
A tagállamok a partnerségi megállapodással kapcsolatban legalább a következő információkat közlik:
a)
a partnerségi megállapodás elkészítésébe bevont partnerek listája;
b)
a partnerek tevékeny részvételét biztosító intézkedések, ideértve a hozzáférhetőség - különösen a fogyatékkal élő személyek számára biztosított hozzáférhetőség - érdekében tett intézkedéseket;
c)
a partnerségi megállapodás elkészítésébe bevont partnerek feladata;
d)
a partnerekkel folytatott egyeztetés eredménye és az egyeztetés hozzáadott értéke a partnerségi megállapodás elkészítése tekintetében.
8. cikk
A programok elkészítése
A tagállamok intézményi és jogi kereteiknek megfelelően az érintett partnereket bevonják a programok elkészítésébe, különösen a következők tekintetében:
a)
az igények elemzése és azonosítása;
b)
a prioritások és az azokkal összefüggő specifikus célkitűzések meghatározása vagy kiválasztása;
c)
a finanszírozás elosztása;
d)
a programspecifikus mutatók meghatározása;
e)
az 1303/2013/EU rendelet 7. és 8. cikkében említett horizontális elvek alkalmazása;
f)
a monitoringbizottság összetétele.
9. cikk
Az érintett partnerek programokba való bevonásával kapcsolatos tájékoztatás
A tagállamok a programokban legalább a következő információkat közlik:
a)
az érintett partnereknek a programok és a programmódosítások elkészítésébe történő bevonását célzó intézkedések;
b)
a partnerek programok végrehajtásában való részvételét biztosítani hivatott, tervezett intézkedések.
IV. FEJEZET
A MONITORING BIZOTTSÁGOK TAGSÁGI SZABÁLYAINAK ÉS BELSŐ ELJÁRÁSAINAK KIALAKÍTÁSÁRA VONATKOZÓ JÓ GYAKORLATOK
10. cikk
A monitoring bizottság tagsági szabályai
(1) A monitoring bizottság tagsági szabályainak kialakítása során a tagállamok figyelembe veszik a programok elkészítésébe bevont partnerek közreműködését, előmozdítják a nemek közötti egyenlőség és a hátrányos megkülönböztetés tilalmának ügyét.
(2) Az európai területi együttműködési programok monitoring bizottságaiban a partnereket az interregionális és transznacionális együttműködési programok céljára létrehozott uniós vagy transznacionális szintű ernyőszervezetek is képviselhetik. A tagállamok bevonhatják a partnereket a monitoring bizottságok előkészítésébe, mindenekelőtt a részt vevő tagállamok által nemzeti szinten szervezett koordinációs bizottságok munkájába történő bevonásuk révén.
11. cikk
A monitoring bizottság eljárási szabályai
Eljárási szabályaik kialakítása során a monitoring bizottságok figyelembe veszik a következőket:
a)
a tagok szavazati jogai;
b)
az ülésekről szóló előzetes értesítés és a dokumentumok átadása, amely általános szabályként nem lehet kevesebb 10 munkanapnál;
c)
a monitoring bizottságnak benyújtott előkészítő dokumentumok közzétételére és hozzáférhetőségére vonatkozó intézkedések;
d)
a jegyzőkönyv elfogadását, közzétételét és hozzáférhetőségét szabályozó eljárás;
e)
a monitoring bizottság keretén belül felállítandó munkacsoportok létrehozására és tevékenységére vonatkozó eljárások;
f)
a pályázatok ellenőrzésében, értékelésében és kiírásában részt vevő partnerekre vonatkozó összeférhetetlenségi szabályok;
g)
a visszatérítési szabályokra, a kapacitásépítési lehetőségekre és a technikai segítségnyújtás felhasználására vonatkozó feltételek, elvek és eljárások.
V. FEJEZET
AZ ÉRINTETT PARTNEREKNEK A PÁLYÁZATI FELHÍVÁSOK ÉS ELŐREHALADÁSI JELENTÉSEK ELKÉSZÍTÉSÉBE, VALAMINT A PROGRAMOK NYOMON KÖVETÉSÉBE ÉS ÉRTÉKELÉSÉBE TÖRTÉNŐ BEVONÁSÁRA VONATKOZÓ ALAPELVEK ÉS JÓ GYAKORLATOK
12. cikk
Az adatvédelemmel, a bizalmas kezeléssel és az összeférhetetlenséggel kapcsolatos kötelezettségek
A tagállamok biztosítják, hogy a pályázati felhívások és előrehaladási jelentések elkészítésében, valamint a programok monitoringjában és értékelésében részt vevő partnerek ismerjék az adatvédelemmel, a bizalmas kezeléssel és az összeférhetetlenséggel kapcsolatos kötelezettségeiket.
13. cikk
Az érintett partnerek bevonása a pályázati felhívások elkészítésébe
Az irányító hatóságok megteszik a megfelelő intézkedéseket az esetleges összeférhetetlenségek elkerülésére az érintett partnereknek a pályázati felhívások elkészítésébe vagy értékelésébe történő bevonása során.
14. cikk
Az érintett partnerek bevonása az előrehaladási jelentések elkészítésébe
A tagállamok az érintett partnereket bevonják az 1303/2013/EU rendelet 52. cikkében említett, a partnerségi megállapodás végrehajtásáról szóló előrehaladási jelentések elkészítésébe, és ennek keretében mindenekelőtt értékelik a partnereknek a partnerségi megállapodás végrehajtásában játszott szerepét, áttekintést adnak a partnerek egyeztetés során kifejtett véleményéről, valamint megfelelő esetben ismertetik a partnerek által kifejtett vélemények figyelembevételének módját.
15. cikk
Az érintett partnerek bevonása a programok monitoringjába
Az irányító hatóságok a monitoring bizottságok és azok munkacsoportjai keretében bevonják az érintett partnereket a programok teljesítményének értékelésébe, ideértve az eredményességi felülvizsgálat következtetéseinek megfogalmazását, valamint a programok éves végrehajtási jelentéseinek elkészítésébe.
16. cikk
A partnerek bevonása a programok értékelésébe
(1) Az irányító hatóságok a monitoring bizottságok és megfelelő esetben a monitoring bizottságok által kifejezetten erre a célra létrehozott munkacsoportok keretében bevonják az érintett partnereket a programok értékelésébe.
(2) Az Európai Regionális Fejlesztési Alap, az Európai Szociális Alap és a Kohéziós Alap programjainak irányító hatóságai konzultálnak a partnerekkel a programidőszak alatt végzett értékelések megállapításait összefoglaló, az 1303/2013/EU rendelet 114. cikkének (2) bekezdése szerinti jelentésekről.
VI. FEJEZET
AZ ESB-ALAPOKNAK AZ ÉRINTETT PARTNEREK INTÉZMÉNYI KAPACITÁSÁNAK ERŐSÍTÉSE ÉRDEKÉBEN TÖRTÉNŐ FELHASZNÁLÁSÁRA VONATKOZÓ INDIKATÍV TERÜLETEK, TÉMÁK ÉS JÓ GYAKORLATOK, VALAMINT A BIZOTTSÁG SZEREPE A JÓ GYAKORLATOK TERJESZTÉSÉBEN
17. cikk
Az érintett partnerek intézményi kapacitásának erősítése
(1) Az irányító hatóság - különösen a kisebb helyi hatóságok, gazdasági és szociális partnerek és nem kormányzati szervezetek esetében - megvizsgálja, hogy szükséges-e technikai segítségnyújtás formájában támogatást biztosítani a partnerek intézményi kapacitásának erősítésére annak érdekében, hogy a partnerek eredményesen részt vehessenek a programok elkészítésében, végrehajtásában, nyomon követésében és értékelésében.
(2) Az (1) bekezdésben említett támogatás egyebek mellett célzott műhelytalálkozók, képzések, koordinációs és hálózatépítési struktúrák vagy a programok elkészítésével, végrehajtásával, monitoringjával és értékelésével foglalkozó találkozókon való részvétel költségeihez való hozzájárulás formáját öltheti.
(3) A vidékfejlesztési programok esetében az (1) bekezdésben említett támogatás az 1305/2013/EU rendelet 54. cikke szerinti nemzeti vidékfejlesztési hálózatokon keresztül is biztosítható.
(4) Az Európai Szociális Alap programjai esetében a kevésbé fejlett régiókban, az átmeneti régiókban vagy a Kohéziós Alap által nyújtott támogatásokra jogosult tagállamokban működő irányító hatóságok biztosítják, hogy szükség esetén megfelelő ESZA-forrásokat fordítanak a programokban részt vevő szociális partnerek és nem kormányzati szervezetek kapacitásainak erősítésére.
(5) Az európai területi együttműködés esetében az (1) és (2) bekezdésben említett támogatás a partnerek nemzetközi együttműködési tevékenységekben való részvételét célzó intézményi kapacitásépítését is szolgálhatja.
18. cikk
A Bizottság szerepe a jó gyakorlatok terjesztésében
(1) A Bizottság Európai Partnerségi Gyakorlati Közösség néven valamennyi ESB-alapot lefedő, közös együttműködési mechanizmust alakít ki, amelyhez bármely érdekelt tagállam, irányító hatóság és a partnereket uniós szinten képviselő szervezet csatlakozhat.
Az Európai Partnerségi Gyakorlati Közösség előmozdítja a tapasztalatcserét, a kapacitásépítést és a releváns eredmények terjesztését.
(2) A Bizottság hozzáférhetővé teszi a partnerség szervezésével kapcsolatos jó gyakorlatok példáit.
(3) Az interregionális együttműködési programok és intézkedések végrehajtásával kapcsolatos jó gyakorlatok és innovatív megközelítések azonosítására, átadására és terjesztésére irányuló, az 1299/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (6) 2. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerinti tapasztalatcsere magában foglalja az együttműködési programok keretében folytatott partnerségre vonatkozó tapasztalatokat.
VII. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
19. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. január 7-én.