KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 134/2014
af 16. december 2013
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 for så vidt angår krav til miljøpræstationer og fremdriftsydelse og ændring af bilag V hertil
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (1), særlig artikel 18, stk. 3, artikel 23, stk. 12, artikel 24, stk. 3 og artikel 74, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Betegnelsen »køretøjer i klasse L« dækker en lang række køretøjstyper med to, tre eller fire hjul, f.eks. to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler, motorcykler med sidevogn og lette firhjulede køretøjer (quadricykler), som f.eks. on-road-quads, terrængående quads og quadrikøretøjer.
(2)
Forordning (EU) nr. 168/2013 foreskriver mulighed for at anvende regulativer fra De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (FN/ECE) med henblik på EU-typegodkendelse af hele køretøjer. I henhold til nævnte forordning anses typegodkendelse i henhold til FN/ECE-regulativer, som er obligatoriske, for EU-typegodkendelse.
(3)
Den obligatoriske anvendelse af FN/ECE-regulativer gør det muligt at undgå overlapning - ikke kun med hensyn til tekniske forskrifter, men også med hensyn til certificering og administrative procedurer. Desuden vil en typegodkendelse, der er direkte baseret på internationalt anerkendte standarder, kunne forbedre markedsadgangen i tredjelande, navnlig de lande, der har undertegnet overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»overenskomst af 1958 som revideret«), som Unionen har tiltrådt ved Rådets afgørelse 97/836/EF (2), og dermed øge EU-industriens konkurrenceevne. Der foreligger imidlertid ikke tilstrækkelige FN/ECE-regulativer, eller også er de foreliggende forældede, og det er derfor nødvendigt at omarbejde og ajourføre disse til den tekniske udvikling.
(4)
Forordning (EU) nr. 168/2013 foreskriver derfor ophævelse af flere direktiver vedrørende godkendelse af køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som er beregnet til disse køretøjer, for så vidt angår krav til miljøpræstationer og fremdriftsydelse. Med henblik på EU-typegodkendelse bør disse direktiver i første omgang erstattes af bestemmelserne i denne forordning. På længere sigt kan teksten i denne forordning erstattes af henvisninger til de tilsvarende FN/ECE-regulativer, når arbejdet med at omarbejde disse er afsluttet på FN-plan.
(5)
FN/ECE-regulativ nr. 41 om støjemissioner fra motorcykler i klasse L3e og L4e blev opdateret i 2011 for at tage hensyn til den tekniske udvikling. FN/ECE-regulativ nr. 41 bør derfor gøres obligatorisk i EU-typegodkendelseslovgivningen og erstatte bilag III til kapitel 9 i direktiv 97/24/EF (3), således at motorcykler kun skal overholde ét sæt støjkrav, som er anerkendt på verdensplan af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958 som revideret. FN/ECE-regulativ nr. 85 om måling af nettoeffekt af elektriske motorer bør ligeledes gøres obligatorisk med det samme mål om gensidig anerkendelse mellem de kontraherende parter i overenskomsten af 1958 som revideret, for så vidt angår krav til fremdriftsydelse for elektriske motorer.
(6)
Euro 4- og Euro 5-miljøgrænseværdierne er foranstaltninger, der har til formål at nedbringe emissioner af partikler og ozonprækursorer som f.eks. nitrogenoxid og carbonhydrider. Der er behov for en betydelig reduktion af emissioner af carbonhydrider fra køretøjer i klasse L for at forbedre luftkvaliteten og sikre, at det typegodkendte udstødningssystem overholder grænseværdierne for forurenende stoffer, ikke blot med henblik på direkte reduktion af de uforholdsmæssigt høje udstødningsemissioner af carbonhydrider fra disse køretøjer, men også for at bidrage til reduktion af antallet af flygtige partikler i byområder og eventuelt smog.
(7)
En af de foranstaltninger, som har til formål at reducere uforholdsmæssigt høje emissioner af carbonhydrider fra køretøjer i klasse L, vedrører sænkning af de grænseværdier for fordampningsemission af carbonhydrider, der er fastlagt i bilag VI(C) til forordning (EU) nr. 168/2013. Med henblik herpå skal der udføres en prøvningstype IV ved typegodkendelse for at måle køretøjets fordampningsemissioner. Et af kravene i forbindelse med en prøvningstype IV i et forseglet hus til bestemmelse af fordampning (SHED-prøvning) er enten at montere en hurtigt ældet adsorptionsbeholder eller alternativt at anvende en additiv forringelsesfaktor, når der er monteret en »degreened« adsorptionsbeholder. I forbindelse med den i artikel 23, stk. 4, i forordning (EU) nr. 168/2013 omhandlede miljøundersøgelse vil det blive undersøgt, om det er omkostningseffektivt at fastholde denne forringelsesfaktor som et alternativ til montering af en repræsentativ og hurtigt ældet adsorptionsbeholder. Hvis undersøgelsen viser, at denne metode ikke er omkostningseffektiv, vil der i god tid blive fremsat et forslag med henblik på at slette dette alternativ, som bør finde anvendelse efter Euro 5.
(8)
Der er behov for en standardiseret metode for måling af køretøjers energieffektivitet (brændstofforbrug eller elektrisk energiforbrug, carbondioxidemissioner samt elektrisk rækkevidde) for at sikre, at der ikke forekommer tekniske hindringer for handlen mellem medlemsstater og for desuden at sikre, at forbrugerne og brugerne modtager objektive og præcise oplysninger.
(9)
Metoderne for måling af fremdriftsydelse, herunder konstruktivt bestemt maksimalhastighed, maksimalt drejningsmoment og maksimal kontinuerlig totaleffekt for køretøjer i klasse L, er forskellige i de enkelte medlemsstater, og dette kan udgøre en hindring for samhandlen i EU. Det er derfor nødvendigt at fastlægge harmoniserede krav til metoderne for måling af fremdriftsydelse for køretøjer i klasse L for at sikre, at den korrekte godkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder finder anvendelse på hver type køretøj.
(10)
Funktionelle sikkerheds- og miljøkrav gør det nødvendigt at opstille begrænsninger for indgreb på visse typer af køretøjer i klasse L. Disse begrænsninger bør udelukkende vedrøre indgreb, der i betydelig grad ændrer køretøjets miljøpræstationer og fremdriftsydelse og dets funktionelle sikkerhed i en negativ retning, således at begrænsningerne ikke står i vejen for ejerens vedligeholdelse og reparation af køretøjet. Da skadelige indgreb på køretøjets drivaggregat påvirker både dets miljøpræstationer og funktionelle sikkerhed, bør de detaljerede bestemmelser om fremdriftsydelse og støjbegrænsning, der er fastsat i denne forordning, ligeledes anvendes til at håndhæve forbud mod indgreb på drivaggregatet.
(11)
I del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013 henvises der til de otte prøvningstyper, som muliggør vurdering af miljøpræstationer for køretøjer i klasse L med henblik på godkendelse. Der bør fastlægges detaljerede prøvningskrav i denne delegerede retsakt, og bilag V (A) til forordning (EU) nr. 168/2013 bør ændres ved at koble de prøvningsgrænseværdier, der er vedtaget af Rådet og Europa-Parlamentet, til de detaljerede prøvningsprocedurer og tekniske krav, som er fastsat i denne forordning. Som led i de ændringer, der er fastsat i bilag XII til denne forordning, bør der indføres en henvisning til denne forordnings detaljerede prøvningsprocedurer og krav i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
FORMÅL OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
I denne forordning fastlægges de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer vedrørende miljøpræstationer og fremdriftsydelse med henblik på godkendelse af køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 168/2013, og der opstilles en liste over de relevante FN/ECE-regulativer og ændringer hertil.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i forordning (EU) nr. 168/2013 finder anvendelse. Derudover finder følgende definitioner anvendelse:
(1)
»WMTC, etape 1«: den på verdensplan harmoniserede prøvningscyklus for motorcykler som defineret af FN/ECE i den globale tekniske forskrift nr. 2 (4), og som siden 2006 har været anvendt som en alternativ type I-emissionsprøvningscyklus til den europæiske kørecyklus for motorcykler i klasse L3e
(2)
»WMTC, etape 2«: den på verdensplan harmoniserede prøvningscyklus for motorcykler som defineret af FN/ECE i den ændrede globale tekniske forskrift nr. 2 (5), og som anvendes som en obligatorisk type I-emissionsprøvningscyklus ved godkendelse af køretøjer i (under)klasse L3e, L4e, L5e-A og L7e-A, som er i overensstemmelse med Euro 4
(3)
»WMTC, etape 3«: den ændrede WMTC, som er nævnt i bilag VI(A) til forordning (EU) nr. 168/2013 og svarer til den på verdensplan harmoniserede prøvningscyklus for motorcykler som defineret af FN/ECE i den ændrede globale tekniske forskrift nr. 2 (6), og som er tilpasset køretøjer med en lav konstruktivt bestemt maksimalhastighed og anvendes som obligatorisk type I-emissionsprøvningscyklus ved godkendelse af køretøjer i klasse L, som er i overensstemmelse med Euro 5
(4)
»konstruktivt bestemt maksimalhastighed«: køretøjets maksimalhastighed som bestemt i overensstemmelse med artikel 15 i denne forordning
(5)
»udstødningsemissioner«: emissioner fra udstødningen af forurenende gasser og partikler
(6)
»partikelfilter«: filter, der er monteret i køretøjets udstødningssystem med henblik på at nedbringe emissioner af partikler fra udstødningsstrømmen
(7)
»forsvarligt vedligeholdt og benyttet«: at et udvalgt prøvekøretøj opfylder kriterierne for godkendelse af et bestemt køretøj med hensyn til en tilstrækkelig grad af vedligeholdelse og almindelig anvendelse i henhold til køretøjsfabrikantens anvisninger
(8)
»motorens brændstofkrav«: den brændstoftype, som normalt anvendes af motoren:
a)
benzin (E5)
b)
flydende gas (LPG)
c)
NG/biomethan (naturgas)
d)
enten benzin (E5) eller LPG
e)
enten benzin (E5) eller NG/biomethan
f)
dieselolie (B5)
g)
blanding af ethanol (E85) og benzin (E5) (blandingsbrændstof - flex fuel)
h)
blanding af biodiesel og diesel (B5) (blandingsbrændstof - flex fuel)
i)
hydrogen (H2) eller en blanding (H2NG) af NG/biomethan og hydrogen
j)
enten benzin (E5) eller hydrogen (dobbeltbrændstof - bi-fuel)
(9)
»typegodkendelse af et køretøj med hensyn til miljøpræstationer«: godkendelse af en køretøjstype, variant eller version for så vidt angår følgende betingelser:
a)
overensstemmelse med del A og B i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013
b)
tilhørende den samme fremdriftsfamilie i henhold til kriterierne i bilag XI
(10)
»køretøjstype med hensyn til miljøpræstationer«: en række køretøjer i klasse L, som ikke afviger indbyrdes på følgende punkter:
a)
den ækvivalente inerti bestemt i relation til referencemassen i henhold til tillæg 5, 7 eller 8 til bilag II
b)
fremdriftskendetegn fastsat i bilag XI med hensyn til fremdriftsfamilie
(11)
»periodisk regenererende system«: en forureningsbegrænsende anordning, f.eks. katalysator, partikelfilter eller en anden forureningsbegrænsende anordning, der kræver en periodisk regenereringsproces for mindre end 4 000 km normal køretøjsdrift
(12)
»køretøj, som anvender alternative brændstoffer«: et køretøj, der kan køre på mindst én form for brændstof, der er enten gasformigt ved atmosfærisk temperatur og tryk eller udledt af en hovedsagelig ikke-mineralsk olie
(13)
»H2NG-blandingsbrændstofkøretøj (flex fuel vehicle)« et blandingsbrændstofkøretøj, der kan køre på forskellige blandinger af hydrogen og naturgas eller biomethan
(14)
»stamkøretøj«: et køretøj, som er repræsentativt for en fremdriftsfamilie som fastsat i bilag XI
(15)
»type af forureningsbegrænsende anordning«: kategori af forureningsbegrænsende anordninger, som anvendes til begrænsning af forurenende emissioner, og som ikke afviger indbyrdes med hensyn til deres miljøpræstationer og konstruktionsegenskaber
(16)
»katalysator«: en emissionsbegrænsende anordning, der konverterer giftige forbrændingsprodukter fra motorens udstødning til mindre giftige stoffer ved hjælp af katalyserede kemiske reaktioner
(17)
»katalysatortype«: kategori af katalysatorer, som ikke afviger indbyrdes på følgende punkter:
a)
antal bærere, struktur og materiale
b)
type katalytisk behandling (oxidations-, trevejs eller en anden type katalytisk aktivitet)
c)
volumen, forhold mellem frontalareal og substratlængde
d)
katalysatormaterialeindhold
e)
katalysatormaterialeforhold
f)
celletæthed
g)
dimensioner og form
h)
afskærmning mod varme
i)
en uadskillelig udstødningsmanifold, katalysator og muffler integreret i køretøjets udstødningssystem eller adskillelige enheder i udstødningssystemet, som kan udskiftes
(18)
»referencemasse«: masse i køreklar stand af et køretøj i klasse L bestemt i overensstemmelse med artikel 5 i forordning (EU) nr. 168/2013, plus førerens vægt (75 kg) og, hvis det er relevant, plus massen af fremdrivningsbatterier
(19)
»fremdriftssystem«: den del af drivaggregatet, som kommer efter fremdriftsydelsesenheden (enhederne), og som kan bestå af drejningsmomentomformer, koblinger, transmission og styringen heraf, enten drivaksel eller remtræk eller kædetræk, differentialer, slutdrev og dæk på drivhjulet (radius)
(20)
»stop-start-system«: automatisk stop og start af fremdriftsenheden med henblik på begrænsning af tomgang og dermed reduktion af brændstofforbrug samt køretøjets emissioner af forurenende stoffer og CO2
(21)
»software i drivaggregatet«: en række algoritmer, som styrer databehandlingssystemerne i kontrolenhederne for drivaggregatet, fremdrift eller fremdriftssystemet, og som består af en ordnet sekvens instruktioner, der ændrer tilstanden for kontrolenhederne
(22)
»kalibrering af drivaggregatet«: anvendelse af specifikke datakort og parametre i kontrolenhedernes software med henblik på at finjustere køretøjets drivaggregat, fremdrift eller fremdriftsenhed(er)
(23)
»styreenhed for drivaggregatet«: en kombineret kontrolenhed for forbrændingsmotor(er), elmotorer til fremdrift eller fremdriftssystemer, herunder transmissionen eller koblingen
(24)
»motorstyreenhed«: computer i køretøjet, som helt eller delvist styrer køretøjets motor eller motorer
(25)
»styreenhed for fremdriftssystemet«: computer i køretøjet, som helt eller delvist styrer køretøjets fremdriftssystem
(26)
»sensor«: konverter, som måler en fysisk mængde eller tilstand og konverterer denne til et elektrisk signal, der anvendes som input i en kontrolenhed
(27)
»aktuator«: en anordning, som konverterer et inputsignal fra en kontrolenhed til bevægelse, varme eller en anden fysisk tilstand for at styre drivaggregatet, motoren (motorerne) eller fremdriftssystemet
(28)
»karburator«: en anordning, som sammenblander brændstof og luft til en blanding, der kan forbrændes i en forbrændingsmotor
(29)
»skylleport«: forbindelsesled mellem krumtaphuset og forbrændingskammeret i en totaktsmotor, hvorigennem den friske blanding af luft, brændstof og smøreolie kommer ind i forbrændingskammeret
(30)
»luftindtagningssystem«: et system, der består af komponenter, som gør det muligt for den friske luft eller blandingen af luft og brændstof at komme ind i motoren og består af luftfilter, indsugningsslanger, resonator(er), spjældhuset og indsugningsmanifoldet, hvis sådanne er monteret på motoren
(31)
»turbolader«: en centrifugal kompressor, som drives af en udstødningsgasturbine, og som presser mere luft ind i forbrændingsmotoren og dermed øger fremdriftsydelsen
(32)
»superlader«: en luftindsugningskompressor, som anvendes til forceret tilførsel af luft til forbrændingsmotoren og dermed øger fremdriftsydelsen
(33)
»brændselscelle«: en omformer, der konverterer kemisk energi fra hydrogen til elektrisk energi til fremdrift af køretøjet
(34)
»krumtaphus«, hulrum eller beholdere, dels i motoren, dels uden for denne, som er forbundet med bundkarret gennem indvendige eller udvendige forbindelser, hvorigennem gasser og dampe kan cirkulere
(35)
»gennemtrængelighedsprøvning«: prøvning af tab via siderne i den ikke-metalliske brændstoftank og konditionering af brændstoftankens ikke-metalliske materiale inden prøvning af brændstoflagring i overensstemmelse med nummer C8 i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013
(36)
»gennemtrængning«: tab via siderne i brændstoftanken og tilførselssystemerne, som almindeligvis prøves ved bestemmelse af vægttabet
(37)
»fordampning«: fordampningstab fra brændstoftanken, brændstoftilførselssystemet eller andre kilder, hvorfra carbonhydrider fordamper til atmosfæren
(38)
»kilometertal«: et repræsentativt prøvekøretøj eller en række repræsentative prøvekøretøjer, som har kørt en forudbestemt afstand som fastlagt i artikel 23, stk. 3, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 168/2013 i overensstemmelse med prøvningskravene i bilag VI til nærværende forordning
(39)
»elektrisk fremdriftssystem«: et system bestående af en eller flere anordninger til oplagring af elektrisk energi, f.eks. batterier, elektromekaniske svinghjul, superkondensatorer el.lign., en eller flere elektriske kraftkonditioneringsanordninger og en eller flere elektriske maskiner, som omdanner oplagret elektrisk energi til mekanisk energi, der overføres til hjulene med henblik på fremdrift af køretøjet
(40)
»elektrisk rækkevidde«: den afstand, som køretøjer, der drives udelukkende af et elektrisk fremdriftssystem eller af et hybridt elektrisk fremdriftssystem med ekstern opladning, kan køre ved elektrisk drift på et fuldt opladet batteri eller en anden elektrisk opladningsanordning, målt efter den metode, der er beskrevet i tillæg 3.3 til bilag VII
(41)
»OVC-rækkevidden«: den samlede tilbagelagte afstand under fuldstændige, kombinerede cyklusser, der køres indtil den energi, der stammer fra ekstern opladning af batteriet er opbrugt, målt efter den metode, der er beskrevet i tillæg 3.3 til bilag VII
(42)
»køretøjets maksimale trediveminuttershastighed«: den maksimale hastighed for køretøjet målt i løbet af 30 minutter i forbindelse med den effektmåling over 30 minutter, der er fastlagt i FN/ECE-regulativ nr. 85
(43)
»typegodkendelse af et køretøj med hensyn til fremdriftsydelse«: godkendelse af en køretøjstype, variant eller version med hensyn til fremdriftsydelsen for så vidt angår følgende betingelser:
a)
konstruktivt bestemt maksimalhastighed
b)
maksimalt kontinuerligt nominelt drejningsmoment eller maksimalt nettodrejningsmoment
c)
maksimal kontinuerlig nominel effekt eller maksimal nettoeffekt
d)
maksimalt samlet drejningsmoment og totaleffekt, hvis der er tale om en hybridmotor
(44)
»fremdriftstype«: fremdriftsenheder, hvis kendetegn ikke afviser indbyrdes med hensyn til konstruktivt bestemt maksimalhastighed, maksimal nettoeffekt, maksimal kontinuerlig nominel effekt og maksimalt drejningsmoment
(45)
»nettoeffekt«: den effekt, der afgives til prøvebænken ved enden af krumtapakslen eller en tilsvarende komponent på fremdriftsenheden ved de omdrejningshastigheder, der er målt af fabrikanten ved typegodkendelse, med det tilbehør, der er anført i tabel Ap2.1-1 eller Ap2.2-1 i tillæg 2 til bilag X, og under hensyntagen til gearkassens effektivitet, hvis nettoeffekten udelukkende kan måles med gearkassen monteret på fremdriftsenheden
(46)
»maksimal nettoeffekt«: maksimal nettoeffekt fra en fremdriftsenhed, som omfatter en eller flere forbrændingsmotorer ved fuld belastning
(47)
»maksimalt drejningsmoment«: det største drejningsmoment, målt ved fuld belastning
(48)
»tilbehør«: alt apparatur og alle anordninger, der er anført i tabel Ap2.1-1 eller Ap2.2-1 i bilag X.
KAPITEL II
FABRIKANTENS FORPLIGTELSER MED HENSYN TIL KØRETØJERNES MILJØPRÆSTATIONER
Artikel 3
Monterings- og påvisningskrav vedrørende miljøpræstationer for køretøjer i klasse L
1. Fabrikanten udstyrer køretøjer i klasse L med systemer, komponenter og separate tekniske enheder med indvirkning på køretøjets miljøpræstationer, som er udformet, konstrueret og samlet således, at køretøjet under normale driftsbetingelser og vedligeholdt efter fabrikantens anvisninger overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer i denne forordning.
2. Fabrikanten påviser ved en fysisk demonstrationsprøvning over for den godkendende myndighed, at de køretøjer i klasse L, der markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer for så vidt angår disse køretøjers miljøpræstationer som fastlagt i artikel 5 til 15.
3. Hvis fabrikanten ændrer emissionsbegrænsningssystemets egenskaber eller funktionen af nogen af de emissionsrelevante komponenter, efter at køretøjstypen er blevet typegodkendt med hensyn til miljøpræstationer og markedsført, skal fabrikanten straks meddele dette til den godkendende myndighed. Fabrikanten godtgør over for den godkendende myndighed, at det ændrede emissionsbegrænsningssystem eller de ændrede komponentegenskaber ikke medfører ringere miljøpræstationer end dem, der er påvist ved typegodkendelsen.
4. Fabrikanten sikrer, at reservedele og udstyr, som markedsføres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer vedrørende miljøpræstationer for de køretøjer, der er omhandlet i denne forordning. Et godkendt køretøj i klasse L udstyret med sådanne reservedele eller sådant udstyr skal overholde de samme prøvningskrav og grænseværdier som et køretøj, der er udstyret med originale dele eller originalt udstyr, og mindst opfylde de krav til holdbarhed, der er fastsat i artikel 22, stk. 2, artikel 23 og 24 i forordning (EU) nr. 168/2013.
5. Fabrikanten sikrer, at typegodkendelsesprocedurerne for kontrol af produktionens overensstemmelse følges for så vidt angår de detaljerede krav til miljøpræstationer og fremdriftsydelse, der er fastsat i artikel 33 i forordning (EU) nr. 168/2013 og i nummer C3 i bilag II hertil.
6. Fabrikanten tilsender den godkendende myndighed en beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der er truffet for at forhindre ulovlige indgreb på styresystemet for drivaggregatet, herunder de computere, der styrer miljøpræstationer og fremdriftsydelse i henhold til nummer C1 i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013.
7. For hybridmotorer eller motorer udstyret med et stop-start-system sikrer fabrikanten, at køretøjet kan køre i en servicetilstand, hvor den brændstofforbrugende motor kører kontinuerligt med henblik på prøvning af miljøpræstationer og fremdriftsydelse. Hvis denne tekniske kontrol eller prøvning kræver en særlig procedure, skal dette være beskrevet i servicehåndbogen (eller tilsvarende). Denne særlige procedure må ikke kræve anvendelse af særligt udstyr ud over det, der følger med køretøjet.
Artikel 4
Anvendelse af FN/ECE-regulativer
1. De FN/ECE-regulativer og ændringer hertil, som er anført i bilag I til denne forordning, finder anvendelse på typegodkendelse med hensyn til miljøpræstationer og fremdriftsydelse.
2. Køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på 25 km/h skal overholde alle de relevante krav i de FN/ECE-regulativer, som gælder for køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på 25 km/h.
3. Henvisninger til køretøjer i klasse L1, L2, L3, L4, L5, L6 og L7 i FN/ECE-regulativer forstås som henvisninger til køretøjer i klasse L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e og L7e i denne forordning, herunder eventuelle underklasser.
Artikel 5
Tekniske specifikationer, krav og prøvningsprocedurer med hensyn til miljøpræstationer for køretøjer i klasse L
1. Prøvning af miljøpræstationer og fremdriftsydelse foretages i overensstemmelse med de prøvningskrav, der er fastlagt i denne forordning.
2. Prøvningsprocedurerne gennemføres eller bevidnes af den godkendende myndighed eller af den tekniske tjeneste, hvis sidstnævnte er godkendt af den godkendende myndighed. Fabrikanten udvælger et repræsentativt stamkøretøj med henblik på over for den godkendende myndighed at demonstrere miljøpræstationerne for køretøjerne i klasse L, som opfylder kravene i bilag XI.
3. Målemetoderne og prøvningsresultaterne indberettes til den godkendende myndighed i det format for prøvningsrapporten, der er omhandlet i artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013.
4. Typegodkendelse med hensyn til miljøpræstationer for så vidt angår prøvningstype I, II, III, IV, V, VII og VIII skal udvides til andre køretøjsvarianter, -versioner samt fremdriftstyper og -familier, forudsat at køretøjsversionen, fremdriftssystemet eller parametrene for det forureningsbegrænsende system som fastsat i bilag XI svarer til eller forbliver inden for de foreskrevne og angivne tolerancer i nævnte bilag.
5. Hybridmotorer eller motorer udstyret med et stop-start-system prøves med den brændstofforbrugende motor i drift, når dette er foreskrevet i prøvningsproceduren.
Artikel 6
Forskrifter for prøvningstype I: udstødningsemissioner efter koldstart
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype I af udstødningsemissioner efter koldstart, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag II til denne forordning.
Artikel 7
Forskrifter for prøvningstype II: procedure for prøvning af udstødningsemissioner ved (forhøjet) tomgang og ved fri acceleration
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype II af udstødningsemissioner ved (forhøjet) tomgang og ved fri acceleration, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag III til denne forordning.
Artikel 8
Forskrifter for prøvningstype III: emissioner af krumtaphusgasser
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype III af emissioner af krumtaphusgasser, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IV til denne forordning.
Artikel 9
Forskrifter for prøvningstype IV: fordampningsemissioner
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype IV af fordampningsemissioner, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag V til denne forordning.
Artikel 10
Forskrifter for prøvningstype V: holdbarhed af forureningsbegrænsende udstyr
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype V af de forureningsbegrænsende anordningers holdbarhed, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VI til denne forordning.
Artikel 11
Forskrifter for prøvningstype VII: CO2-emissioner, brændstofforbrug, elektrisk energiforbrug og elektrisk rækkevidde
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype VII af energieffektivitet med hensyn til CO2-emissioner, brændstofforbrug, elektrisk energiforbrug eller elektrisk rækkevidde, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VII til denne forordning
Artikel 12
Forskrifter for prøvningstype VIII: miljøprøvninger af egendiagnosesystem (OBD)
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype VIII af de miljømæssige aspekter ved egendiagnosesystemer, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VIII til denne forordning.
Artikel 13
Forskrifter for prøvningstype IX: støjniveau
De prøvningsprocedurer og forskrifter for prøvningstype IX af støjniveau, der er omhandlet i del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IX til denne forordning.
KAPITEL III
FABRIKANTENS FORPLIGTELSER MED HENSYN TIL KØRETØJERNES FREMDRIFTSYDELSE
Artikel 14
Almindelige forpligtelser
1. Fabrikanten påviser over for den godkendende myndighed fremdriftsydelsen for køretøjstypen i klasse L i overensstemmelse med de krav, der er fastlagt i denne forordning, inden et køretøj i klasse L markedsføres.
2. Fabrikanten sikrer, at fremdriftsydelsen for køretøjstypen i klasse L ikke overstiger den, der er meddelt til den godkendende myndighed i den informationsmappe, der er foreskrevet i artikel 27 i forordning (EU) nr. 168/2013, inden et køretøj i klasse L markedsføres, registreres eller ibrugtages.
3. Fremdriftsydelsen for et køretøj udstyret med et udskiftningssystem, en udskiftningskomponent eller en separat teknisk udskiftningsenhed må ikke overstige fremdriftsydelsen for et køretøj udstyret med det originale system, originale komponenter eller originale separate tekniske enheder.
Artikel 15
Krav til fremdriftsydelse
De prøvningsprocedurer og -krav vedrørende fremdriftsydelse, der er omhandlet i nummer A2 i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013, skal udføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag X til denne forordning.
KAPITEL IV
MEDLEMSSTATERNES FORPLIGTELSER
Artikel 16
Typegodkendelse af køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter eller separate tekniske enheder hertil
1. Efter anmodning fra en fabrikant kan de nationale myndigheder ikke nægte at udstede en typegodkendelse med hensyn til miljøpræstationer og fremdriftsydelse eller en national godkendelse for en ny køretøjstype eller forbyde markedsføring, registrering eller ibrugtagning af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed af grunde, der vedrører et køretøjs miljøpræstationer, hvis det pågældende køretøj overholder bestemmelserne i forordning (EU) nr. 168/2013 og de detaljerede prøvningskrav, der er fastsat i denne forordning.
2. Med virkning fra de anvendelsesdatoer, der er fastsat i bilag IV til forordning (EU) nr. 168/2013, skal de nationale myndigheder, hvis der er tale om nye køretøjer, som ikke opfylder de Euro 4-miljøgrænseværdier, der er fastsat i del A1, B1, C1 og D i bilag VI og VII til forordning (EU) nr. 168/2013, eller de Euro 5-miljøgrænseværdier, der er fastsat i del A2, B2, C2 og D i bilag VI og VII til forordning (EU) nr. 168/2013, af grunde, der vedrører emissioner, brændstofforbrug eller energiforbrug eller de gældende krav til funktionel sikkerhed eller køretøjskonstruktion, anse typeattester, der overholder tidligere gældende miljøgrænser, for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 43, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013 og forbyde markedsføring, registrering eller ibrugtagning af sådanne køretøjer.
3. Hvis artikel 77, stk. 5, i forordning (EU) nr. 168/2013 finder anvendelse, skal de nationale myndigheder klassificere det typegodkendte køretøj i overensstemmelse med bilag I til nævnte forordning.
Artikel 17
Typegodkendelse af forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger
1. De nationale myndigheder skal forbyde markedsføring eller montering på et køretøj af nye forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger beregnet til montering på køretøjer, der er godkendt i henhold til denne forordning, hvis disse anordninger ikke er af en type, for hvilken der er udstedt en typegodkendelse med hensyn til miljøpræstationer og fremdriftsydelse i overensstemmelse med artikel 23, stk. 10, i forordning (EU) nr. 168/2013 og denne forordning.
2. De nationale myndigheder kan fortsat meddele udvidelser af de EU-typegodkendelser, der er omhandlet i artikel 35 i forordning (EU) nr. 168/2013, af typer af forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger, der omfattet af direktiv 2002/24/EF, på samme betingelser, som oprindeligt fandt anvendelse. De nationale myndigheder skal forbyde markedsføring eller montering på et køretøj af sådanne typer forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger, medmindre de er af en type, for hvilken der er udstedt en relevant typegodkendelse.
3. En type forureningsbegrænsende udskiftningsanordning beregnet til montering på et køretøj, der er typegodkendt i overensstemmelse med denne forordning, skal prøves i henhold til tillæg 10 til bilag II og bilag VI.
4. Originale forureningsbegrænsende udskiftningsanordninger af en type, der er omfattet af denne forordning, og som er beregnet til montering på et køretøj, som der henvises til i den relevante typegodkendelsesattest for hele køretøjet, behøver ikke at opfylde prøvningskravene i tillæg 10 til bilag II, forudsat at de opfylder kravene i punkt 4 i nævnte tillæg.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 18
Ændring af bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013
Del A i bilag V til forordning (EU) nr. 168/2013 affattes som angivet i bilag XII.
Artikel 19
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Den anvendes fra den 1. januar 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2013.
A BIZOTTSÁG 134/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2013. december 16.)
a 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a környezeti teljesítményre, valamint a meghajtóegység teljesítményére vonatkozó követelmények tekintetében történő kiegészítéséről, továbbá V. mellékletének módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a két- vagy háromkerekű járművek, valamint a négykerekű motorkerékpárok jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. január 15-i 168/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikke (3) bekezdésére, 23. cikke (12) bekezdésére, 24. cikke (3) bekezdésére és 74. cikkére,
mivel:
(1)
Az „L kategóriájú járművek” kifejezés a könnyű két-, három- és négykerekű járművek széles skáláját foglalja magában; ide tartoznak például a motoros kerékpárok, a két- vagy háromkerekű segédmotoros kerékpárok, a két- vagy háromkerekű motorkerékpárok, az oldalkocsis motorkerékpárok, valamint a könnyű négykerekű járművek (négykerekű motorkerékpárok), mint például a közúti kvadok, a terepjáró kvadok és a mikroautók.
(2)
A 168/2013/EU rendelet lehetővé teszi az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) előírásainak a teljes járműre vonatkozó EU-típusjóváhagyás céljára történő alkalmazását. A rendelet szerint a kötelezően alkalmazandó ENSZ-EGB-előírások alapján megadott típusjóváhagyás EU-típusjóváhagyásnak tekintendő.
(3)
Az ENSZ-EGB-előírások kötelező alkalmazásával nemcsak a műszaki előírások megkettőzése, hanem a tanúsítási és a közigazgatási eljárások megismétlése is elkerülhetővé válik. A közvetlenül a nemzetközileg elfogadott szabványokon alapuló típusjóváhagyás ezenkívül fokozhatja az uniós gazdasági ágazat versenyképességét azáltal, hogy megkönnyítheti majd a piacra jutást a harmadik országokban, különösen azokban, amelyek szerződő felei az Egyesült Nemzetek Európai Gazdasági Bizottsága kerekes gépjárművekre és azokba szerelhető, illetve azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló megállapodásának (a továbbiakban: felülvizsgált 1958. évi megállapodás), amelyhez az Unió a 97/836/EK tanácsi határozattal (2) csatlakozott. A jelenlegi ENSZ-EGB-előírások azonban vagy idejétmúltak, vagy nem léteznek, ezért most felülvizsgálatuk és a műszaki fejlődéshez való hozzáigazításuk van soron.
(4)
Ezért a 168/2013/EU rendelet számos olyan irányelv hatályon kívül helyezéséről rendelkezik, melyek tárgya az L kategóriájú járműveknek és az ezekbe szánt rendszereknek, alkatrészeknek és önálló műszaki egységeiknek a környezeti teljesítményükre és meghajtóegységük teljesítményére vonatkozó követelmények tekintetében történő jóváhagyása. Az EU-típusjóváhagyás céljára ezeket az irányelveket először e rendelet rendelkezései váltják fel. Később, ha e felülvizsgálat folyamata az ENSZ szintjén már lezárult, egyenértékű ENSZ-EGB-előírások állnak majd rendelkezésre, amelyeknek köszönhetően fel lehet váltani e rendelet szövegét az ENSZ-EGB vonatkozó előírásaira való hivatkozással.
(5)
Az L3e és L4e kategóriájú motorkerékpárok zajkibocsátását szabályozó 41. sz. ENSZ-EGB-előírást 2011-ben már hozzáigazították a műszaki fejlődéshez. Ezért a 41. sz. ENSZ-EGB-előírást kötelezővé kell tenni az uniós típus-jóváhagyási jogszabályokban, és annak fel kell váltania a 97/24/EK irányelv (3) 9. fejezetének III. mellékletét annak érdekében, hogy a motorkerékpároknak csak egy - a felülvizsgált 1958. évi megállapodás szerződő felei által világszerte elfogadott - a motorkerékpárok zajkibocsátására vonatkozó szabályrendszernek kelljen megfelelniük. Az elektromos motorok hasznos teljesítményének mérését szabályozó 85. sz. ENSZ-EGB-előírást szintén kötelezővé kell tenni a felülvizsgált 1958. évi megállapodás szerződő felei közötti, az elektromos motorok meghajtóegységének teljesítményével kapcsolatos, fent említett kölcsönös elismerés céljából.
(6)
Ilyen intézkedések pl. az Euro 4-es és az Euro 5-ös környezetvédelmi normák, amelyek a légszennyező részecskék és az ózonprekurzorok (például a nitrogén-oxidok és szénhidrogének) kibocsátásának csökkentésére irányulnak. Az L kategóriájú járművekből származó szénhidrogén-kibocsátásokat nagymértékben csökkenteni kell a levegőminőség javítása érdekében, valamint azért, hogy a rendszer-típusjóváhagyással rendelkező kipufogórendszer megfeleljen a szennyezési határértékeknek, nem csupán azért, hogy az említett járművek által a kipufogócsövön vagy párolgások formájában aránytalanul nagy arányban kibocsátott szénhidrogén mennyiségét jelentős mértékben visszaszorítsuk, hanem azért is, mert ez segítene a városok levegőjében csökkenteni az illékony részecskék szintjét és ezzel feltehetően a szmogot is.
(7)
Az egyik ilyen intézkedés, amely az L kategóriájú járművek túlságosan magas szénhidrogén-kibocsátását kívánja mérsékelni, abban áll, hogy a párolgási kibocsátásokat a 168/2013/EU rendelet VI. mellékletének C. részében a szénhidrogén tömegére megállapított határértékekre korlátozza. Ezért a típusjóváhagyás keretében IV. típusú vizsgálatot kell elvégezni a jármű párolgási kibocsátásainak megmérése céljából. A IV. típusú vizsgálat, azaz a párolgási kibocsátások légmentes kamrában végzett vizsgálata (SHED-vizsgálat) többek között egy gyorsan öregített aktívszéntartály beszerelését írja elő, amely helyett bejáratott aktívszéntartályt is lehet használni, de ez utóbbi esetben egy additív romlási tényezőt is alkalmazni kell. A 168/2013/EU rendelet 23. cikkének (4) bekezdésében említett környezeti hatástanulmány ki fog terjedni arra kérdésre, hogy költséghatékony lenne-e fenntartani e romlási tényezőt a bejáratott aktívszéntartály beszerelésének alternatívájaként. Ha ez a módszer a tanulmány szerint nem költséghatékony, a Bizottság kellő időben javaslatot fog előterjeszteni ezen lehetőség megszüntetésére, amelyet az Euro 5 környezeti normán túl kell alkalmazni.
(8)
Annak érdekében, hogy a tagállamok között ne jöjjenek létre kereskedelmi akadályok, továbbá tárgyilagos és pontos információk álljanak a fogyasztók rendelkezésére, szabványosított mérési módszerre van szükség a járművek energiahatékonyságának (tüzelőanyag- vagy energiafogyasztás, szén-dioxid-kibocsátás, elektromos hatósugár) mérésére.
(9)
Az L kategóriájú járművek meghajtóegysége teljesítményének, ezen belül legnagyobb tervezési sebességének, legnagyobb nyomatékának és legnagyobb folyamatos teljesítményének mérésére szolgáló módszerek tagállamonként eltérőek lehetnek, ami az Unión belül kereskedelmi akadályok kialakulásához vezethet. Harmonizált követelményeket kell tehát kidolgozni az L kategóriájú járművek meghajtóegysége teljesítményének mérésére azért, hogy a járművekre, rendszereikre, alkatrészeikre vagy önálló műszaki egységeikre vonatkozó jóváhagyást minden ilyen járműtípus esetében meg lehessen adni.
(10)
A funkcionális biztonsági vagy környezetvédelmi követelmények megszorításokat tesznek szükségessé az L kategóriájú járművek bizonyos típusain végzett szakszerűtlen beavatkozásokat illetően. Annak érdekében, hogy ezek a megszorítások ne akadályozzák a járműtulajdonos által végzett szervizelést és karbantartást, ezeket szigorúan az olyan szakszerűtlen beavatkozásokra kell korlátozni, amelyek jelentős mértékben rontják a jármű környezeti teljesítményét, meghajtóegységének teljesítményét, csakúgy mint a jármű funkcionális biztonságát. Mivel a jármű erőátviteli rendszerén végzett káros szakszerűtlen beavatkozás mind a környezeti, mind a funkcionális biztonsági teljesítményre kihat, az ebben a rendeletben a meghajtóegység teljesítményére és a zajcsökkentésre vonatkozóan megállapított részletes követelményeket az erőátviteli rendszeren végzett szakszerűtlen beavatkozás megelőzése céljából is alkalmazni kell.
(11)
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. része hivatkozik arra a nyolc vizsgálattípusra, amellyel a jóváhagyás előtt álló L kategóriájú járművek környezeti teljesítményét értékelni lehet. Célszerű e felhatalmazáson alapuló jogi aktusban részletes vizsgálati követelményeket meghatározni, valamint akként módosítani a 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részét, hogy a Tanács és az Európai Parlament által megállapított vizsgálati határértékek az ebben a rendeletben megállapított részletes vizsgálati eljárásokhoz és műszaki követelményekhez legyenek kapcsolva. A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében hivatkozni kell az ebben a rendeletben meghatározott részletes vizsgálati eljárásokra és követelményekre, ami az e rendelet XII. mellékletében meghatározott módosítások révén valósítható meg,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
E rendelet az L kategóriájú járműveknek és az azokba szánt rendszereknek, alkatrészeknek és önálló műszaki egységeknek a 168/2013/EU rendelet alapján történő jóváhagyása céljából részletes műszaki követelményeket és vizsgálati eljárásokat állapít meg azok környezeti teljesítményével és meghajtóegységük teljesítményével összefüggően, valamint megadja a vonatkozó ENSZ-EGB-előírások és azok módosításainak listáját.
2. cikk
Fogalommeghatározások
A 168/2013/EU rendelet fogalommeghatározásait alkalmazni kell. Emellett a következő fogalommeghatározások is alkalmazandók:
1. „WMTC 1. szakasz”: az ENSZ-EGB 2. számú globális műszaki előírásában (4) meghatározott, világszintű motorkerékpár-vizsgálati ciklus (World Motorcycle Testing Cycle, WMTC), amelyet 2006 óta az L3e motorkerékpár-típusok esetében az európai menetciklus alternatívájaként I. típusú kibocsátásvizsgálati ciklusként használnak;
2. „WMTC 2. szakasz”: az ENSZ-EGB 2. számú, módosított globális műszaki előírásában (5) meghatározott, világszintű motorkerékpár-vizsgálati ciklus (World Motorcycle Testing Cycle, WMTC), amelyet kötelező I. típusú kibocsátásvizsgálati ciklusként használnak az Euro 4-nek megfelelő L3e, L4e, L5e-A és L7e-A (al)kategóriájú járművek jóváhagyása során;
3. „WMTC 3. szakasz”: a 168/2013/EU rendelet VI. mellékletének A. részében említett, felülvizsgált világszintű motorkerékpár-vizsgálati ciklus (World Motorcycle Testing Cycle, WMTC), amely egyenértékű az ENSZ-EGB 2. számú, módosított globális műszaki előírásában (6) meghatározott WMTC-vel, amelyet kiigazítottak az alacsony legnagyobb tervezési sebességű járművek tekintetében, és amelyet kötelező I. típusú kibocsátásvizsgálati ciklusként használnak az Euro 5-nek megfelelő L kategóriájú járművek jóváhagyása során;
4. „a jármű legnagyobb tervezési sebessége”: a jármű e rendelet 15. cikke szerint meghatározott legnagyobb sebessége;
5. „kipufogógáz-kibocsátás”: a jármű kipufogócsövén keresztül kibocsátott gáz-halmazállapotú szennyező anyagok és légszennyező részecskék;
6. „részecskeszűrő”: a jármű kipufogórendszerébe szerelt szűrőberendezés, amelynek az a rendeltetése, hogy csökkentse a kipufogógáz-áramban a légszennyező részecskék mennyiségét;
7. „megfelelően karbantartott és használt”: azt jelenti, hogy a vizsgálati járműként kiválasztott jármű teljesíti a járműgyártó ajánlása szerint a vizsgálati járművek karbantartásának megfelelő szintjével és a szokásos használattal kapcsolatban megállapított feltételeket;
8. „a motor tüzelőanyag-szükséglete”: a motorban általában használt tüzelőanyag-típus:
9. „jármű típusjóváhagyás a környezeti teljesítmény tekintetében”: járműtípus, -változat vagy -kivitel jóváhagyása a következő feltételek tekintetében:
10. „járműtípus a környezeti teljesítmény tekintetében”: olyan L kategóriájú járművek halmaza, amelyek az alábbiak tekintetében nem különböznek egymástól:
11. „időszakos regenerálású rendszer”: olyan kibocsátáscsökkentő eszköz, pl. katalizátor, részecskeszűrő vagy bármilyen más kibocsátáscsökkentő eszköz, amely szabályos időközönként - mielőtt a jármű szokásos üzemmódban 4 000 km utat tenne meg - regenerálást igényel;
12. „alternatív tüzelőanyaggal működő jármű”: olyan jármű, amely kialakításánál fogva legalább egy olyan tüzelőanyaggal működik, amely légköri hőmérsékleten és nyomáson gáz-halmazállapotú, vagy alapjában véve nem ásványi olajszármazék;
13. „rugalmas tüzelőanyag-felhasználású H2NG-üzemű jármű”: olyan rugalmas tüzelőanyag-felhasználású jármű, amely kialakításánál fogva a hidrogén és a földgáz vagy biometán különböző keverékeivel működik;
14. „alapjármű”: a XI. mellékletben meghatározott hajtáscsaládot képviselő jármű;
15. „a kibocsátáscsökkentő berendezés típusa”: a kibocsátáscsökkentő berendezések azon kategóriája, amelyeket a szennyezőanyag-kibocsátás csökkentésére használnak, és amely kategóriába az alapvető környezeti teljesítményük és felépítési jellemzőik tekintetében egymástól nem különböző berendezések tartoznak;
16. „katalizátor”: olyan kibocsátáscsökkentő berendezés, amely a motor által kibocsátott mérgező égéstermékeket katalizált kémiai reakciók révén kevésbé mérgező anyagokká alakítja át;
17. „katalizátortípus”: a katalizátorok azon kategóriája, amelybe az alábbiak tekintetében egymástól nem különböző katalizátorok tartoznak:
18. „referenciatömeg”: az L kategóriájú járműnek a 168/2013/EU rendelet 5. cikke szerint meghatározott menetkész tömege, amelyet megnöveltek a vezető tömegével (75 kg) és adott esetben meghajtást végző akkumulátorok tömegével;
19. „hajtáslánc”: az erőátviteli rendszer azon része, amely a meghajtóegység(ek) után helyezkedik el, és a következőkből áll: (nyomatékváltó) tengelykapcsoló(k), ha van(nak), sebességváltómű és vezérlőberendezése, amely lehet vagy hajtótengely, vagy szíjhajtás, vagy lánchajtás, differenciálmű, végáttétel és a meghajtott kerék gumiabroncsa (sugár);
20. „start-stop rendszer”: olyan rendszer, amely automatikusan leállítja, majd beindítja a meghajtóegységet az alapjáratban töltött idő lerövidítése, a tüzelőanyag-megtakarítás, továbbá a jármű szennyezőanyag- és CO2-kibocsátásának csökkentése céljából;
21. „az erőátviteli rendszer szoftvere”: az erőátviteli rendszer, a meghajtóegység vagy a hajtáslánc vezérlőegysége adatfeldolgozó rendszereinek működésével kapcsolatos algoritmusok összessége, amely meghatározott sorrendű utasításokat tartalmaz, amelyek megváltoztatják a vezérlőegységek állapotát;
22. „az erőátviteli rendszer kalibrációja”: a vezérlőegység szoftvere által használt adattérképek és -paraméterek meghatározott készletének alkalmazása az erőátviteli rendszer, a meghajtóegység vagy a hajtáslánc vezérlőberendezésének beállítása céljából;
23. „az erőátviteli rendszer vezérlőegysége”: a belső égésű motor(ok), elektromos hajtómotorok vagy hajtásláncegységekből álló rendszerek kombinált vezérlőegysége, ideértve a sebességváltóművet vagy a tengelykapcsolót is;
24. „motorvezérlő egység”: a jármű motorját vagy motorjait részben vagy teljes mértékben szabályozó fedélzeti számítógép;
25. „a hajtáslánc vezérlőegysége”: a jármű hajtásláncát részben vagy teljes mértékben szabályozó fedélzeti számítógép;
26. „érzékelő”: egy fizikai mennyiséget vagy állapotot mérő és azt olyan elektromos jellé átalakító berendezés, amely a vezérlőegység bemeneteként szolgál;
27. „működtető”: egy vezérlőegységtől kapott kimeneti jelet az erőátviteli rendszer, a motor(ok) a hajtáslánc vezérlése céljából mozgássá, hővé vagy más fizikai állapottá átalakító berendezés;
28. „porlasztó”: a tüzelőanyagot és a levegőt olyan keverékké elegyítő berendezés, amelyet a belső égésű motor el tud égetni;
29. „átömlőcsatorna”: kétütemű motor forgattyúházát és égéskamráját összekötő rész, amelyen keresztül az új töltet friss levegőből, tüzelőanyagból és kenőolajból álló keverék bekerül az égéskamrába;
30. „levegőbeszívó rendszer”: olyan rendszer, melynek alkatrészei lehetővé teszik, hogy a frisslevegőtöltet vagy a levegőből és tüzelőanyagból álló keverék bejusson a motorba, és amelynek részét képezik a következők (amennyiben beszerelték): levegőszűrő, szívócsövek, rezonátor(ok), fojtószelep és a motor szívócsonkja;
31. „turbófeltöltő”: kipufogógáz-turbinával működtetett centrifugális kompresszor, amely többletlevegőt vezet a belső égésű motorba, és ezáltal fokozza a meghajtóegység teljesítményét;
32. „mechanikus feltöltő”: olyan kompresszor, amely a beszívott levegőt összesűríti, a belső égésű motorba vezeti, és ezáltal fokozza a meghajtóegység teljesítményét;
33. „tüzelőanyagcella”: a hidrogénből származó kémiai energiát a jármű meghajtásának céljára elektromos energiává átalakító berendezés;
34. „forgattyúsház”: a motor belső vagy külső tereinek összessége, amelyeket olyan belső vagy külső vezetékek kötnek össze az olajteknővel, amelyeken keresztül a gázok és gőzök kiszivároghatnak;
35. „szivárgásvizsgálat”: a nem fémből készült tüzelőanyag-tartály falain át bekövetkező anyagveszteség vizsgálata, valamint a nem fémből készült tüzelőanyag-tartály előkondicionálása a 168/2013/EU rendelet II. mellékletének C8. pontja szerinti tüzelőanyagtárolás-vizsgálatot megelőzően;
36. „áteresztés”: a tüzelőanyag-tároló és -ellátó rendszer falain át bekövetkező anyagveszteség, amelyet általában a súlyveszteség meghatározásával vizsgálnak;
37. „párolgás”: a tüzelőanyag-tároló vagy -ellátó rendszer, illetve bármilyen egyéb forrás szellőzési veszteségei, amelyből szénhidrogének távozhatnak a levegőbe;
38. „futásteljesítmény”: a jóváhagyandó járműveket képviselő vizsgálati jármű vagy vizsgálati járművekből álló flotta által e rendelet VI. mellékletében megállapított vizsgálati követelményeknek megfelelően megtett, a 168/2013/EU rendelet 23. cikke (3) bekezdésének a) vagy b) pontja szerint előre meghatározott távolság;
39. „elektromos erőátviteli rendszer”: egy vagy több elektromosenergia-tároló berendezésből, pl. akkumulátorokból, elektromechanikus lendkerekekből, szuperkondenzátorokból stb., egy vagy több elektromosáram-kondicionáló berendezésből és egy vagy több elektromos gépből álló rendszer, amely gépek a tárolt elektromos energiát mechanikus energiává alakítják, amely a jármű meghajtása céljából a kerekekhez jut el;
40. „elektromos hatósugár”: a csak elektromos erőátviteli rendszerrel meghajtott vagy hibrid elektromos erőátviteli rendszerrel meghajtott, külső feltöltésű járművek esetében az a VII. melléklet 3.3. függelékében leírt eljárással mért távolság, amelyet egy darab teljesen feltöltött akkumulátorral vagy más elektromosenergia-tároló berendezéssel elektromos üzemmódban meg lehet tenni;
41. „külső feltöltési hatósugár”: a VII. melléklet 3.3. függelékében leírt módon mért, a teljes vegyes ciklusok során azon idő alatt megtett össztávolság, amíg a külső feltöltésű akkumulátor (vagy egyéb elektromosenergia-tároló berendezés) le nem merül;
42. „harmincperces legnagyobb sebesség”: a jármű azon legnagyobb sebessége, amelyet a 85. sz. ENSZ-EGB-előírásban meghatározott 30 perces legnagyobb teljesítmény kifejtése közben el lehet érni, és amelyet 30 percen keresztül mérnek;
43. „jármű típusjóváhagyása a meghajtóegység teljesítménye tekintetében”: valamely járműtípusnak, -változatnak vagy -kivitelnek a meghajtóegység teljesítménye tekintetében történő jóváhagyása a következő feltételek alapján:
44. „meghajtástípus”: olyan meghajtóegységek csoportja, amelyek az olyan lényeges szempontok tekintetében, mint a jármű legnagyobb tervezési sebessége, a legnagyobb hasznos teljesítmény, a legnagyobb folyamatos névleges teljesítmény és a legnagyobb nyomaték nem különböznek egymástól;
45. „hasznos teljesítmény”: a próbapadon, a forgattyús tengely vagy az annak megfelelő alkatrész végén a gyártó által a típusjóváhagyás során mért fordulatszámon, a X. melléklet 2. függelékének Ap2.1-1., illetve Ap2.2-1. táblázatában felsorolt segédberendezésekkel együtt leadott teljesítmény, a sebességváltó hatásfokát is figyelembe véve, amennyiben a teljesítménymérést csak sebességváltóval felszerelt meghajtóegységen lehet végezni;
46. „legnagyobb hasznos teljesítmény”: az egy vagy több belső égésű motort magában foglaló meghajtóegységek által teljes motorterhelés mellett leadott legnagyobb hasznos teljesítmény;
47. „legnagyobb nyomaték”: a motor teljes terhelésnél mért legnagyobb nyomatéka;
48. „segédberendezések”: a X. melléklet Ap.2.1-1., illetve Ap.2.2-1. táblázatában felsorolt valamennyi készülék és berendezés.
II. FEJEZET
A GYÁRTÓ KÖTELEZETTSÉGEI A JÁRMŰVEK KÖRNYEZETI TELJESÍTMÉNYÉVEL KAPCSOLATBAN
3. cikk
Az L kategóriájú járművek környezeti teljesítményével kapcsolatos beszerelési és igazolási követelmények
(1) A gyártó az L kategóriájú járműveket a környezeti teljesítmény szempontjából olyan rendszerekkel, alkatrészekkel és önálló műszaki egységekkel szereli fel, amelyeket úgy terveztek, gyártottak és szereltek össze, hogy a rendeltetésszerűen használt és a gyártó utasításainak megfelelően karbantartott jármű teljesíteni tudja az ebben a rendeletben meghatározott részletes műszaki követelményeket, és megfeleljen az ugyanitt meghatározott vizsgálati eljárásokon.
(2) A gyártó fizikai vizsgálatok elvégzésével igazolja a jóváhagyó hatóság előtt, hogy az Unióban forgalmazott, nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett L kategóriájú járművek teljesítik az 5-15. cikkben az e járművek környezeti teljesítményével kapcsolatban meghatározott részletes műszaki követelményeket, és megfelelnek az ugyanott előírt vizsgálati eljárásokon.
(3) Ha a gyártó azt követően módosítja a kibocsátáscsökkentő rendszer jellemzőit vagy a kibocsátás tekintetében lényeges bármely alkatrész teljesítményét, hogy a környezeti teljesítmény tekintetében jóváhagyott járműtípust forgalomba hozták, ezt haladéktalanul jelenti a jóváhagyó hatóságnak. A gyártó igazolja a jóváhagyó hatóság előtt, hogy sem a módosított kibocsátáscsökkentő rendszer, sem a módosított alkatrészek jellemzői nem eredményeznek a típusjóváhagyás során mért környezeti teljesítménynél gyengébb környezeti teljesítményt.
(4) A gyártó gondoskodik arról, hogy az Unióban forgalmazott vagy forgalomba helyezett tartalék alkatrészek és berendezések teljesítsék az ebben a rendeletben a járművek környezeti teljesítménye tekintetében meghatározott részletes műszaki követelményeket, és megfeleljenek az ugyanitt meghatározott vizsgálati eljárásokon. Az ilyen tartalék alkatrészekkel vagy berendezésekkel felszerelt, jóváhagyott L kategóriájú járműveknek ugyanazon vizsgálati követelményeknek és teljesítmény-határértékeknek kell megfelelniük, mint az eredeti alkatrészekkel vagy berendezésekkel felszerelt járműveknek, amelyek a 168/2013/EU rendelet 22. cikkének (2) bekezdésében, valamint 23. és 24. cikkében meghatározott tartóssági követelményeket is teljesítik.
(5) A gyártó biztosítja továbbá, hogy a 168/2013/EU rendelet 33. cikkének és a II. melléklet C3. pontjának megfelelően végrehajtsák a gyártás megfelelőségének igazolására szolgáló típus-jóváhagyási eljárásokat a környezeti teljesítménnyel és a meghajtóegység teljesítményével kapcsolatban.
(6) A gyártó benyújtja a jóváhagyó hatósághoz azon intézkedések leírását, amelyeket a 168/2013/EU rendelet II. melléklete C1. pontjának megfelelően az erőátvitelt vezérlő rendszeren, köztük a környezeti teljesítményt és a meghajtóegység teljesítményét ellenőrző számítógépeken végzett szakszerűtlen beavatkozások megelőzése céljából hoztak.
(7) A hibrid alkalmazások és a stop-start rendszerrel felszerelt alkalmazások esetében a gyártó olyan „üzemmódot” is köteles beépíteni a járműbe, amelyben a jármű képes arra, hogy a környezeti teljesítmény és a meghajtóegység teljesítményének vizsgálata vagy ellenőrzése alatt folyamatosan a tüzelőanyaggal működő motort járassa. Ha e vizsgálat vagy ellenőrzés elvégzése különleges eljárást igényel, annak részleteit a szervizkönyvnek (vagy azzal egyenértékű dokumentumnak) kell tartalmaznia. Ez a különleges eljárás nem igényelhet más szerszámokat vagy berendezéseket, mint amelyekkel a jármű fel van szerelve.
4. cikk
Az ENSZ-EGB-előírások alkalmazása
(1) Az e rendelet I. mellékletében felsorolt ENSZ-EGB-előírásokat és módosításaikat alkalmazni kell a környezeti teljesítmény és a meghajtóegység teljesítményének tekintetében történő típusjóváhagyásra.
(2) A legfeljebb 25 km/h legnagyobb tervezési sebességű járműveknek meg kell felelniük az azokra a járművekre vonatkozó ENSZ-EGB-előírások minden idevágó követelményének, amelyeknek a legnagyobb tervezési sebessége meghaladja a 25 km/h-t.
(3) Az ENSZ-EGB-előírásokban az L1, az L2, az L3, az L4, az L5, az L6, illetve az L7 jármű-kategóriákra tett hivatkozásokat az e rendelet szerinti L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e, illetve L7e jármű-kategóriákra való hivatkozásként kell értelmezni, ideértve az alkategóriákat is.
5. cikk
Az L kategóriájú járművek környezeti teljesítményével kapcsolatos műszaki előírások, követelmények és vizsgálati eljárások
(1) A környezeti teljesítmény és a meghajtóegység vizsgálatára szolgáló eljárásokat az ebben a rendeletben meghatározott vizsgálati követelmények szerint kell elvégezni.
(2) A vizsgálati eljárásokat a jóváhagyó hatóság - vagy a jóváhagyó hatóság engedélyével - a műszaki szolgálat végzi el, illetve képviselője jelen van azokon. A gyártó kiválaszt egy, a jóváhagyandó járműveket képviselő alapjárművet, és a jóváhagyó hatóság számára hitelt érdemlő módon igazolja, hogy az L kategóriájú járművek környezeti teljesítménye megfelel a XI. mellékletben meghatározott követelményeknek.
(3) A mérési módszerekről és a vizsgálati eredményekről jelentést kell tenni a jóváhagyó hatóságnak, a 168/2013/EU rendelet 32. cikkének (1) bekezdésében meghatározott vizsgálati jegyzőkönyv formájában.
(4) Az I., II., III., IV., V., VII. és VIII. típusú vizsgálatok alapján a környezeti teljesítmény tekintetében megadott típusjóváhagyás a különféle járműváltozatokra, -kivitelekre, meghajtástípusokra és -családokra is érvényes, feltéve, hogy a járműkivitelre, a meghajtásra és a kibocsátáscsökkentő rendszerre a XI. mellékletben megadott paraméterek megegyeznek, vagy az ugyanabban a mellékletben előírt és megadott tűréseken belül maradnak.
(5) A hibrid alkalmazásokat és a stop-start rendszerrel felszerelt alkalmazásokat a tüzelőanyaggal működő motort járatva kell vizsgálni, amennyiben a vizsgálati eljárás előírja.
6. cikk
Az I. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: hidegindítás után mért kipufogógáz-kibocsátások
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a hidegindítás után mért kipufogógáz-kibocsátások I. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet II. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
7. cikk
A II. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: (emelt) alapjáraton, valamint szabad gyorsítás mellett mért kipufogógáz-kibocsátások
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a(z) (emelt) alapjáraton, valamint szabad gyorsítás mellett mért kipufogógáz-kibocsátások II. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet III. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
8. cikk
A III. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: kartergáz-kibocsátások
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a kartergáz-kibocsátások III. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet IV. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
9. cikk
A IV. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: párolgási kibocsátások
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a párolgási kibocsátások IV. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet V. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
10. cikk
Az V. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: a kibocsátáscsökkentő berendezések tartóssága
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a kibocsátáscsökkentő berendezések tartósságának V. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet VI. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
11. cikk
A VII. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: CO2-kibocsátás, tüzelőanyag- és elektromosenergia-fogyasztás, elektromos hatósugár
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a CO2-kibocsátással, a tüzelőanyag- és az elektromosenergia-fogyasztással, valamint az elektromos hatósugárral kapcsolatos energiahatékonyság VII. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet VII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
12. cikk
A VIII. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: az OBD környezettel kapcsolatos elemeinek vizsgálata
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a fedélzeti diagnosztika (OBD) környezettel kapcsolatos elemeinek VIII. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet VIII. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
13. cikk
A IX. típusú vizsgálatra vonatkozó követelmények: hangszint
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. részében említett, a hangszint IX. típusú vizsgálatára vonatkozó eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet IX. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
III. FEJEZET
A GYÁRTÓ KÖTELEZETTSÉGEI A JÁRMŰVEK MEGHAJTÓEGYSÉGÉNEK TELJESÍTMÉNYÉVEL KAPCSOLATBAN
14. cikk
Általános kötelezettségek
(1) Az L kategóriájú járművek forgalmazása előtt a gyártó az e rendeletben meghatározott követelmények szerint igazolja az L kategóriájú járműtípus meghajtóegysége teljesítményének megfelelőségét a jóváhagyó hatóság előtt.
(2) Az L kategóriájú jármű forgalmazása, nyilvántartásba vétele vagy forgalomba helyezése előtt a gyártó meggyőződik arról, hogy az L kategóriájú járműtípus meghajtóegységének teljesítménye nem lépi túl a jóváhagyó hatóságnak a 168/2013/EU rendelet 27. cikkében előírt adatközlő mappában bejelentett értéket.
(3) Az olyan jármű meghajtóegységének teljesítménye, amelynek valamely rendszerét, alkatrészét vagy önálló műszaki egységét pótalkatrésszel helyettesítették, nem haladhatja meg az eredeti rendszerekkel, eredeti alkatrészekkel és eredeti műszaki egységekkel felszerelt jármű meghajtóegységének teljesítményét.
15. cikk
A meghajtóegység teljesítményére vonatkozó követelmények
A 168/2013/EU rendelet II. mellékletének A2. pontjában említett, a meghajtóegység teljesítményére vonatkozó vizsgálati eljárásokat, illetve követelményeket e rendelet X. melléklete szerint kell elvégezni, illetve ellenőrizni.
IV. FEJEZET
A TAGÁLLAMOK KÖTELEZETTSÉGEI
16. cikk
Az L kategóriájú járművek, valamint rendszereik, alkatrészeik és önálló műszaki egységeik típusjóváhagyása
(1) Ha a gyártó kéri, a nemzeti hatóságok a jármű környezeti teljesítményével kapcsolatos okokra hivatkozva nem tagadhatják meg új járműtípus környezeti teljesítményére és meghajtóegységének teljesítményére vonatkozó típusjóváhagyás megadását, továbbá nem tilthatják meg a jármű, valamint rendszerének, alkatrészének vagy önálló műszaki egységének forgalmazását, nyilvántartásba vételét vagy forgalomba helyezését, ha a szóban forgó jármű megfelel a 168/2013/EU rendeletnek és az ebben a rendeletben meghatározott részletes vizsgálati követelményeknek.
(2) A 168/2013/EU rendelet IV. mellékletében megadott időpontoktól a nemzeti hatóságok az olyan új járművek esetében, amelyek nem felelnek meg a 168/2013/EU rendelet VI. mellékletének A1., B1., C1. és D. részében és VII. mellékletében meghatározott Euro 4 környezetvédelmi normának, illetve ugyanazon rendelet VI. mellékletének A2., B2., C2. és D. részében és VII. mellékletében meghatározott Euro 5 környezetvédelmi normának, a korábbi környezetvédelmi határértékeket tartalmazó megfelelőségi nyilatkozatokat nem tekintik többé érvényesnek a 168/2013/EU rendelet 43. cikke első bekezdésének alkalmazásában, és a kibocsátással, a tüzelőanyag- vagy energiafogyasztással, illetve a vonatkozó funkcionális biztonsági vagy járműszerkezeti követelményekkel kapcsolatos okokra hivatkozva megtiltják az ilyen járművek forgalmazását, nyilvántartásba vételét és forgalomba helyezését.
(3) A 168/2013/EU rendelet 77. cikke (5) bekezdésének alkalmazásában a nemzeti hatóságok a jóváhagyott járműtípust az említett rendelet I. melléklete szerint osztályozzák.
17. cikk
A kibocsátáscsökkentő pótberendezések típusjóváhagyása
(1) A nemzeti hatóságok megtiltják az e rendelet alapján jóváhagyott járművekbe szánt új kibocsátáscsökkentő pótberendezések forgalmazását vagy járművekbe való beépítését, ha azok nem olyan típusúak, mint amilyenre a 168/2013/EU rendelet 23. cikkének (10) bekezdése szerint és e rendelet szerint megadták a típusjóváhagyást a környezeti teljesítmény és a meghajtóegység teljesítménye tekintetében.
(2) A nemzeti hatóságok a 168/2013/EU rendelet 35. cikkének megfelelően továbbra is kiterjeszthetik az EU-típusjóváhagyásokat a 2002/24/EK irányelv hatályába tartozó típusú kibocsátáscsökkentő pótberendezésekre az eredeti feltételek szerint. A kibocsátáscsökkentő pótberendezések ilyen típusainak forgalmazását vagy járművekbe való beépítését a nemzeti hatóságok megtiltják, kivéve, ha e berendezések olyan típusúak, amely már megkapta az idevágó típusjóváhagyást.
(3) Az e rendelet alapján típusjóváhagyásban részesített járművekbe szánt kibocsátáscsökkentő pótberendezések típusait a II. melléklet 10. függelékének és a VI. mellékletnek megfelelően kell vizsgálni.
(4) Az eredeti alkatrésznek minősülő, e rendelet hatályába tartozó típusú azon kibocsátáscsökkentő berendezéseknek, amelyeket a teljes járműre vonatkozó típus-jóváhagyási dokumentumban említett járműbe szánnak, nem kell megfelelniük a II. melléklet 10. függelékének, feltéve, hogy teljesítik az említett függelék 4. pontjában meghatározott követelményeket.
V. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
18. cikk
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének módosítása
A 168/2013/EU rendelet V. mellékletének A. része a XII. melléklet szerint módosul.
19. cikk
Hatálybalépés
(1) Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
(2) Ezt a rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 16-án.