KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 30. oktober 2014
om ækvivalens mellem de reguleringsmæssige rammer i Japan for centrale modparter og kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre
(2014/752/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1), særlig artikel 25, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Proceduren for anerkendelse af centrale modparter (CCP'er), der er etableret i tredjelande, jf. artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012, har til formål at gøre det muligt for CCP'er, der er etableret og har tilladelse i tredjelande, hvis reguleringsmæssige standarder er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning, at levere clearingydelser til clearingmedlemmer eller handelspladser, der er etableret i Unionen. Nævnte anerkendelsesprocedure og den dertil knyttede ækvivalensafgørelse bidrager dermed til at realisere det overordnede mål i forordning (EU) nr. 648/2012 om at begrænse den systemiske risiko ved at udvide brugen af sikre og forsvarlige CCP'er til at cleare over-the-counter (OTC)-derivataftaler, herunder når nævnte CCP'er er etableret og har tilladelse i et tredjeland.
(2)
For at et tredjelands retlige system kan betragtes som ækvivalent med Unionens retlige system for CCP'er, bør de væsentligste resultater af de gældende retlige og tilsynsmæssige rammer være ækvivalente med Unionens krav i forhold til de reguleringsmæssige mål, de realiserer. Formålet med denne ækvivalensvurdering er derfor at kontrollere, om de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan sikrer, at CCP'er, der er etableret og har tilladelse der, ikke udsætter clearingmedlemmer og handelspladser, der er etableret i Unionen, for et højere risikoniveau end sidstnævnte kunne udsættes for af CCP'er, der har tilladelse i Unionen, og følgelig ikke udgør en uacceptabelt stor systemisk risiko i Unionen.
(3)
Den 1. september 2013 modtog Kommissionen teknisk rådgivning fra Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) om de retlige og tilsynsmæssige rammer, der gælder for CCP'er, som er etableret i Japan. Der blev modtaget et supplement til denne rådgivning den 27. januar 2014. I forbindelse med den tekniske rådgivning blev der identificeret en række forskelle mellem de retligt bindende krav, der på retsligt niveau gælder for CCP'er i Japan, og de retligt bindende krav, der gælder for CCP'er i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012. Denne afgørelse er imidlertid ikke kun baseret på en sammenlignende analyse af de retligt bindende krav, der gælder for CCP'er i Japan, men også på en vurdering af resultatet af disse krav i forhold til den begrænsning af risici, der opnås.
(4)
I overensstemmelse med artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal tre betingelser være opfyldt, for at det kan fastslås, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer for CCP'er, som har tilladelse der, er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning.
(5)
I henhold til den første betingelse skal CCP'er, som har tilladelse i et tredjeland, opfylde retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(6)
De retligt bindende krav i Japan for clearingorganisationer (CO'er), som har tilladelse der, består af »Financial Instruments and Exchange Act 2006« (FIEA), som etablerer de tilsynsmæssige rammer for organisationer, der clearer værdipapirer og finansielle derivater, og »Commodity Derivatives Act 2009« (CDA), som tilvejebringer de tilsynsmæssige rammer for organisationer, der clearer varer. Denne afgørelse omfatter kun den ordning, som er omhandlet i FIEA.
(7)
I henhold til FIEA kan premierministeren i Japan først tildele licens til clearingaktiviteter, når ministeren finder det godtgjort, at den pågældende CO har forretningsrelaterede regler - clearingorganisationens interne regler og procedurer - som er i overensstemmelse med den gældende lovgivning, at den pågældende CO's finansielle situation er tilstrækkelig sikker til, at CO'en kan varetage clearing af finansielle instrumenter, at de forventede indtægter og udgifter i forbindelse med den pågældende CO's forretningsaktiviteter er tilfredsstillende, at den pågældende CO's ansatte har tilstrækkelig viden og erfaring til at kunne foretage clearing af finansielle instrumenter på hensigtsmæssig og sikker vis, og at den pågældende CO's struktur og system er udviklet hensigtsmæssigt, således at afvikling kan foregå på hensigtsmæssig vis. I henhold til artikel 194-7(1) i FIEA tillægger premierministeren kommissæren for »Financial Services Agency of Japan« (JFSA) de beføjelser, som er omfattet af FIEA. Derfor er kommissæren for JFSA ansvarlig for udstedelse af licenser til clearing.
(8)
I december 2013 offentliggjorde JFSA endvidere »Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures« (retningslinjerne), som indeholder nærmere bestemmelser om de tilsynsmæssige rammer for infrastrukturer på det finansielle marked, herunder CO'er, og navnlig om de foranstaltninger, som CO'er skal træffe for at overholde FIEA. Retningslinjerne gennemføres i CO'ers interne regler og procedurer.
(9)
De retligt bindende krav i Japan antager derfor form af en totrinsstruktur. Hovedprincipperne for CO'er, som er fastsat i FIEA (»de primære regler«), udgør de høje standarder, som CO'er skal overholde for at opnå licens til at levere clearingydelser i Japan. Nævnte primære regler svarer til det første trin i de retligt bindende krav i Japan. For at godtgøre overholdelse af de primære regler skal CO'er indsende deres interne regler og procedurer til kommissæren for JFSA med henblik på godkendelse. Nævnte interne regler og procedurer svarer til det andet trin i de retligt bindende krav i Japan, som skal indeholde præskriptive detaljer om, hvordan den ansøgende CO opfylder nævnte høje standarder i overensstemmelse med retningslinjerne. Endvidere omfatter CO'ers interne regler og procedurer yderligere bestemmelser, som supplerer de primære regler. Når kommissæren for JFSA har godkendt de nævnte interne regler og procedurer, bliver de retligt bindende for den pågældende CO. Nævnte regler udgør derfor en integrerende del af de retlige og tilsynsmæssige rammer, som CCP'er, der er etableret i Japan, skal overholde. I tilfælde af manglende overholdelse af de primære regler eller af den pågældende CO's interne regler og procedurer har kommissæren for JFSA beføjelse til at træffe administrative foranstaltninger over for den pågældende CO, herunder til at udstede påbud med henblik på forbedring af forretningsprocedurerne eller ophævelse af hele eller en del af den pågældende CO's licens.
(10)
De primære regler, der gælder for CO'er, sikrer, suppleret med CO'ernes interne regler og procedurer, vigtige resultater, der er ækvivalente med virkningerne af reglerne i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012. I henhold til de retligt bindende krav, som gælder for CO'er, navnlig med hensyn til det antal misligholdelser, som de samlede finansielle ressourcer skal dække, skal CO'er, som clearer mere end 95 % af de mængder, der cleares i Japan, som minimum dække misligholdelse hos de to clearingmedlemmer, som de har de største eksponeringer over for under ekstreme, men dog realistiske markedsbetingelser (princippet om at dække 2). Nævnte krav sikrer en risikobegrænsning, som er ækvivalent med den, der tilsigtes med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012, og bør derfor anses for at være ækvivalent.
(11)
I henhold til de retligt bildende krav, som gælder for CO'er med hensyn til likviditetsrisiko, skal CO'er, som clearer mere end 95 % af de mængder, der cleares i Japan, anvende princippet om at dække 2. Nævnte krav sikrer en risikobegrænsning, som er ækvivalent med den, der tilsigtes med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012, og bør derfor anses for at være ækvivalent. Endelig sikrer de retligt bindende krav, som gælder for alle CO'er med hensyn til forretningskontinuitet, krav om sikkerhedsstillelse, investeringspolitik, afviklingsrisiko, adskillelse og overførbarhed, beregning af initialmarginer og governance, herunder organisatoriske krav, krav til den øverste ledelse, risikoudvalg, regnskabsføring, kvalificeret deltagelse, oplysninger til den kompetente myndighed, interessekonflikter, outsourcing og virksomhedsdrift, vigtige resultater, der er ækvivalente med dem, der er omhandlet i forordning (EU) nr. 648/2012, og bør derfor anses for at være ækvivalente.
(12)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan sikrer, at CO'er, som har tilladelse der, opfylder retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(13)
I henhold til den anden betingelse i artikel 25, stk. 6, skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan for CCP'er, der har tilladelse der, sikre, at nævnte CCP'er til enhver tid er underlagt effektivt tilsyn og håndhævelse.
(14)
JFSA er ansvarlig for at føre tilsyn med infrastrukturer på det finansielle marked. JFSA overvåger til enhver tid CO'ers opfyldelse af krav til risikostyring ved hjælp af procedurer for overvågning og risikobaserede undersøgelser, herunder test af tilsynskrav. JFSA kan navnlig anmode CO'er om oplysninger, rapporter og andet materiale vedrørende deres virksomhed og kan kontrollere CO'ers virksomhed, optegnelser og regnskabsbøger. JFSA vurderer også CO'ers opfyldelse af deres forpligtelser. Nævnte undersøgelser munder ud i en rapport, hvor eventuelle mangler identificeres. JFSA har forskellige midler til rådighed for at kunne sikre, at CO'er håndterer eventuelle identificerede problemer på hensigtsmæssig vis, og kan bl.a. fremsætte krav om, at CO'er skriftligt godtgør, at de påpegede problemer er blevet løst i rette tid. JFSA har yderligere håndhævelsesmidler til rådighed, herunder en mulighed for at udstede påbud med henblik på forbedring af forretningsprocedurerne og håndhævelse af sådanne påbud. JFSA kan også ophæve hele eller en del af den pågældende CO's licens.
(15)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan for CCP'er, der har tilladelse der, til enhver tid sikrer effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse i forhold til CCP'er.
(16)
I henhold til den tredje betingelse i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan indeholde et effektivt ækvivalent system for anerkendelse af CCP'er, der har tilladelse i henhold til det retlige system i tredjelande (CCP'er fra tredjelande).
(17)
CCP'er fra tredjelande kan ansøge om en såkaldt udenlandsk CCP-licens, som giver dem mulighed for at levere de samme ydelser i Japan, som de har tilladelse til at levere i nævnte tredjeland. De kriterier, der gælder for CCP'er fra tredjelande, som ansøger om en licens, svarer til de kriterier, der gælder for udstedelse af licenser til clearingorganisationer i Japan. CCP'er fra tredjelande, der ansøger om licens, bør på grundlag af de retlige og tilsynsmæssige rammer, der gælder i de pågældende tredjelande, navnlig have et tilstrækkelig solidt finansielt grundlag, viden og personale med erfaring samt et system og en struktur, som kan varetage clearingaktiviteter på hensigtsmæssig og sikker vis. Endvidere er CCP'er fra tredjelande fritaget for visse krav, som gælder for nationale CCP'er, der har tilladelse i Japan, hvis udenlandske myndigheder, som JFSA har indgået samarbejdsaftaler med, har tildelt dem en ækvivalent licens.
(18)
De retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan bør derfor anses for at tilvejebringe et effektivt ækvivalent system til anerkendelse af CCP'er fra tredjelande.
(19)
De betingelser, der er fastsat i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012, kan derfor betragtes som opfyldt af de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan vedrørende CO'er, og nævnte retlige og tilsynsmæssige rammer bør anses for at være ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012. Kommissionen bør, på grundlag af oplysninger fra ESMA, fortsat overvåge udviklingen i de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan for CCP'er og fortsat overvåge, om de betingelser, som danner grundlag for denne afgørelse, er opfyldt.
(20)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Værdipapirudvalg -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Med henblik på artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 betragtes de retlige og tilsynsmæssige rammer i Japan, bestående af »Financial Instruments and Exchange Act 2006« (FIEA), suppleret med »Comprehensive Guidelines for Supervision of Financial Market Infrastructures«, og som gælder for clearingorganisationer (CO'er), der har tilladelse der, som ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2014.
A BIZOTTSÁG VÉGREHAJTÁSI HATÁROZATA
(2014. október 30.)
Japán központi szerződő felekre vonatkozó szabályozási keretének a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet követelményeivel való egyenértékűségéről
(2014/752/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 25. cikke (6) bekezdésére,
mivel:
(1)
A harmadik országban székhellyel rendelkező központi szerződő felek elismerésére vonatkozó, a 648/2012/EU rendelet 25. cikkében rögzített eljárás célja, hogy az említett rendeletben rögzítettekkel egyenértékű szabályozási standardokat alkalmazó harmadik országban székhellyel rendelkező és ott engedélyezett központi szerződő felek számára lehetővé tegye elszámolási szolgáltatások nyújtását az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagoknak vagy kereskedési helyszíneknek. Az elismerési eljárás és az annak keretében hozott, az egyenértékűségre vonatkozó határozat így hozzájárul a 648/2012/EU rendelet átfogó céljának eléréséhez: a stabil és biztonságos központi szerződő felek - ideértve a harmadik országban székhellyel rendelkező és ott engedélyezett központi szerződő feleket is - alkalmazásának a tőzsdén kívüli származtatott ügyletek elszámolására történő kiterjesztése révén csökkenti a rendszerszintű kockázatot.
(2)
Annak érdekében, hogy valamely harmadik ország jogi szabályozását az uniós jogi szabályozással egyenértékűnek lehessen elismerni a központi szerződő felek tekintetében, a harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszerének alkalmazása lényegileg az uniós követelményekkel egyenértékű eredményre kell vezessen az elért szabályozási célkitűzések tekintetében. Az egyenértékűség értékelésének célja ezért annak ellenőrzése, hogy Japán jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja-e, hogy az ott székhellyel rendelkező és engedélyezett központi szerződő felek nem teszik ki az Unióban székhellyel rendelkező klíringtagokat és kereskedési helyszíneket nagyobb kockázatnak, mint amekkorának az Unióban engedélyezett központi szerződő felek tennék ki őket, és következésképpen nem okoznak elfogadhatatlan mértékű rendszerszintű kockázatot az Unióban.
(3)
A Bizottság 2013. szeptember 1-jén megkapta az Európai Értékpapír-piaci Hatóságnak (ESMA) a Japánban székhellyel rendelkező központi szerződő felekre alkalmazandó jogi és felügyeleti keretrendszerről alkotott szakvéleményét. 2014. január 27-én kiegészítést kapott a szakvéleményhez. A szakvélemény megállapította, hogy számos eltérés van a központi felekre Japánban igazságszolgáltatási szinten alkalmazandó jogilag kötelező érvényű követelmények, valamint a 648/2012/EU rendelet szerinti jogilag kötelező érvényű követelmények között. Mindazonáltal ez a határozat nemcsak a központi szerződő felekre Japánban alkalmazandó jogilag kötelező érvényű követelmények összehasonlító elemzésén alapul, hanem a szóban forgó követelmények eredményeként elért kockázatcsökkentés értékelésén is.
(4)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésével összhangban három feltételnek kell teljesülnie annak megállapításához, hogy a harmadik ország jogi és felügyeleti keretrendszere az adott harmadik országban engedéllyel rendelkező központi szerződő felek tekintetében egyenértékű az említett rendeletben rögzített követelményekkel.
(5)
Az első feltétel értelmében az adott harmadik országban engedéllyel rendelkező központi szerződő feleknek olyan, jogilag kötelező érvényű követelményeket kell teljesíteniük, amelyek egyenértékűek a 648/2012/EU rendelet IV. címében megállapított követelményekkel.
(6)
A Japánban engedélyezett elszámoló szervezetekre vonatkozó jogilag kötelező érvényű követelmények a következő jogszabályokat foglalják magukban: a pénzügyi instrumentumokra és a tőzsdére vonatkozó 2006. évi törvény (Financial Instruments and Exchange Act - FIEA), amely létrehozza az értékpapírokat és származtatott termékeket elszámoló szervezetekre vonatkozó felügyeleti keretet, valamint az árupiaci származtatott termékekre vonatkozó 2009. évi törvény (Commodity Derivatives Act - CDA), amely a tőzsdei árukat elszámoló szervezetek felügyeleti keretét jelenti. Ez a határozat csak az FIEA keretében rögzített szabályozásra terjed ki.
(7)
Az FIEA előírja, hogy az elszámolási tevékenység végzésére jogosító engedély megadása előtt Japán miniszterelnökének meg kell győződnie a következőkről: az elszámoló szervezet olyan - belső szabályaiból és eljárásaiból álló - üzleti szabályokkal rendelkezik, amelyek megfelelnek a hatályos törvényeknek és rendeleteknek; az elszámoló szervezet pénzügyi helyzete megfelelő a pénzügyi eszközök elszámolásának végrehajtásához; az elszámoló szervezet tervezett bevételére és ügyviteli kiadásaira vonatkozó várakozások kedvezőek; az elszámoló szervezet személyzete elegendő tudással és tapasztalattal rendelkezik ahhoz, hogy megfelelően és megbízhatóan hajtsa végre a pénzügyi eszközök elszámolását; valamint, hogy az elszámoló szervezet struktúrájának és rendszerének kialakítása megfelelő ahhoz, hogy az elszámolás megfelelően működjön. Az FIEA 194-7. cikkének (1) bekezdése szerint a miniszterelnök a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökségre (Financial Services Agency of Japan - JFSA) ruházza át az FIEA-ból eredő hatásköreit. Ezért a JFSA vezetőjének a feladata az elszámolásra vonatkozó engedély kiadása.
(8)
Emellett a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség 2013 decemberében közzétette a pénzpiaci infrastruktúrák felügyeletére vonatkozó átfogó iránymutatást (a továbbiakban: az iránymutatás), amely részletezi a pénzpiaci infrastruktúrákra, többek között az elszámoló szervezetekre vonatkozó felügyeleti keretet, mindenekelőtt azt, hogy az elszámoló szervezeteknek milyen módon kell megfelelniük az FIEA-nak. Az iránymutatás végrehajtását a belső szabályok és eljárások biztosítják.
(9)
Japán jogilag kötelező érvényű követelményei így kétszintű struktúrát alkotnak. Az FIEA által az elszámoló szervezetekre vonatkozóan rögzített alapelvek (elsődleges szabályok) magas szintű előírásokat határoznak meg, amelyeket az elszámoló szervezeteknek be kell tartaniuk ahhoz, hogy engedélyt kapjanak elszámolási szolgáltatások nyújtására Japánban. Ezek az elsődleges szabályok alkotják Japánban a jogilag kötelező érvényű követelmények első szintjét. Az elsődleges szabályoknak való megfelelés bizonyítása céljából az elszámoló szervezetnek jóváhagyásra be kell nyújtania belső szabályait és eljárásait a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség vezetőjének. Az említett belső szabályok és eljárások jelentik Japánban a jogilag kötelező érvényű követelmények második szintjét, amelynek részletes előírásokat kell tartalmaznia arra vonatkozóan, hogy a kérelmező elszámoló szervezet milyen módon teljesítse a szóban forgó magas szintű előírásokat az iránymutatásnak megfelelően. Emellett az elszámoló szervezetek belső szabályai és eljárásai az elsődleges szabályokat kiegészítő rendelkezéseket tartalmaznak. A pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség vezetője általi jóváhagyást követően az említett belső szabályok és eljárások jogilag kötelező érvényűvé válnak az elszámoló szervezet számára. Következésképpen a szóban forgó szabályok szerves részét képezik a Japánban székhellyel rendelkező központi szerződő felek által betartandó jogi és felügyeleti keretrendszernek. Amennyiben az elszámoló szervezet nem tartja be az elsődleges szabályokat vagy belső szabályait és eljárásait, a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség vezetője hatáskörrel rendelkezik ahhoz, hogy közigazgatási intézkedéseket tegyen az elszámoló szervezettel szemben, beleértve az üzleti tevékenység javítására irányuló utasításokat, illetve az elszámoló szervezet engedélyének részbeni vagy teljes visszavonását.
(10)
Az elszámoló szervezetekre vonatkozó elsődleges szabályok, amelyeket kiegészítenek a szervezetek belső szabályai és eljárásai, lényegileg a 648/2012/EU rendelet IV. címében foglalt szabályok hatásával egyenértékű eredményre vezetnek. Mindenekelőtt az elszámoló szervezetekre alkalmazandó azon jogilag kötelező érvényű követelmények, amelyek szerint az összes pénzügyi forrásnak fedeznie kell bizonyos számú nemteljesítést, úgy rendelkeznek, hogy azoknak az elszámoló szervezeteknek, amelyek a Japánban elszámolt ügyletvolumen több mint 95 %-ának elszámolását végzik, rendkívüli, de valószerű piaci körülmények között legalább azon két klíringtag nemteljesítésének fedezésére képesnek kell lenniük, amelyekkel szemben a legnagyobb a kitettségük (minimális fedezet elve - cover 2 principle). Ez a követelmény a 648/2012/EU rendelet IV. címében foglalt követelmények által elért kockázatcsökkentéssel egyenértékű kockázatcsökkentést biztosít, következésképpen egyenértékűnek tekintendő.
(11)
Az elszámoló szervezetekre alkalmazandó jogilag kötelező érvényű követelmények a likviditási kockázat tekintetében előírják, hogy a Japánban elszámolt ügyletvolumen több mint 95 %-ának elszámolását végrehajtó elszámoló szervezetek alkalmazzák a minimális fedezet elvét. Ez a követelmény a 648/2012/EU rendelet IV. címében foglalt követelmények által elért kockázatcsökkentésnek megfelelő mértékű kockázatcsökkentést biztosít, következésképpen egyenértékűnek tekintendő. Végül, a elszámoló szervezetekre alkalmazandó jogilag kötelező érvényű követelmények az üzletmenet-folytonosság, a biztosítéki követelmények, a befektetési politika, az elszámolási kockázat, az elkülönítés és hordozhatóság, a kezdeti fedezetek kiszámítása és az irányítás, többek között a szervezeti követelmények, a felső vezetésre vonatkozó előírások, a kockázatkezelési bizottság, az adatnyilvántartás, a befolyásoló részesedés, az illetékes hatóságnak továbbítandó információ, az összeférhetetlenség, a kiszervezés, és az üzletviteli szabályok tekintetében lényegileg a 648/2012/EU rendeletben foglalt követelményekkel egyenértékű eredményre vezetnek, következésképpen egyenértékűnek tekintendők.
(12)
A Bizottság ezért megállapítja, hogy a japán jogi és felügyeleti keretrendszer biztosítja, hogy az ott engedéllyel rendelkező elszámoló szervezetek megfelelnek a 648/2012/EU rendelet IV. címében meghatározott követelményekkel egyenértékű jogilag kötelező érvényű követelményeknek.
(13)
A 25. cikk (6) bekezdésében foglalt második feltétel értelmében Japán jogi és felügyeleti keretrendszerének a központi szerződő felek tekintetében biztosítania kell, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek folyamatos és hatékony felügyelet és végrehajtás hatálya alá essenek.
(14)
A pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség felelős a pénzpiaci infrastruktúrák felügyeletéért. A pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség megfigyelés és a prudenciális követelmények tesztelését magában foglaló kockázatalapú vizsgálati eljárások révén folyamatosan nyomon követi az elszámoló szervezetek kockázatkezelési előírásoknak való megfelelését. Mindenekelőtt a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség felkérheti az elszámoló szervezetet, hogy adjon tájékoztatást, tegyen jelentést vagy nyújtson be egyéb dokumentumot az üzleti tevékenységére vonatkozóan, és ellenőrizheti az elszámoló szervezet üzleti nyilvántartását és könyveit. Továbbá megvizsgálja, hogy az elszámoló szervezetek betartják-e kötelezettségeiket. Ezeket a vizsgálatokat jelentésben összegzik, amely azonosítja az észlelt hiányosságokat. Különböző intézkedések állnak a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség rendelkezésére annak biztosításához, hogy az elszámoló szervezetek megfelelően kezeljék a megállapított problémákat, többek között előírhatják az elszámoló szervezetek számára, hogy írásban bizonyítsák: megfelelő időben orvosolták ezeket a problémákat. A pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség további eszközökkel is rendelkezik a megfelelés érvényesítéséhez, többek között utasítást adhat az üzleti tevékenység javítására és kikényszerítheti ezeknek az utasításoknak a végrehajtását. Emellett a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség részben vagy teljes egészében visszavonhatja az elszámoló szervezet engedélyét.
(15)
A Bizottság ezért megállapítja, hogy Japán jogi és felügyeleti keretrendszere biztosítja, hogy az ott engedéllyel rendelkező központi szerződő felek folyamatos és hatékony felügyelet és végrehajtás hatálya alá esnek.
(16)
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt harmadik feltétel értelmében Japán jogi és felügyeleti keretrendszerének ténylegesen egyenértékű rendszert kell biztosítania a harmadik ország jogi szabályozása alapján engedélyezett központi szerződő felek (a továbbiakban: harmadik országbeli központi szerződő felek) elismerése tekintetében.
(17)
A harmadik országbeli központi szerződő felek külföldi központi szerződő félre vonatkozó engedélyt kérelmezhetnek, amely lehetővé teszi számukra, hogy ugyanolyan szolgáltatásokat nyújtsanak Japánban, mint amilyen szolgáltatások nyújtására engedéllyel rendelkeznek az érintett harmadik országban. Az engedélyt kérelmező harmadik országbeli központi szerződő félre alkalmazandó kritériumok hasonlóak a japán elszámoló szervezetek engedélyezésére vonatkozó kritériumokhoz. Mindenekelőtt a kérelmező harmadik országbeli központi szerződő félnek - a harmadik országban hatályos jogi és felügyeleti keretrendszer alapján - elegendő pénzügyi forrással, kellő tudással és tapasztalt személyzettel, valamint megfelelő rendszerrel és struktúrával kell rendelkeznie ahhoz, hogy megfelelően és megbízhatóan hajtsa végre az elszámolási tevékenységet. Emellett a harmadik országbeli központi szerződő fél mentesül egyes, a Japánban engedélyezett belföldi központi szerződő felekre vonatkozó követelmények alól, amennyiben olyan külföldi hatóság által kiállított, egyenértékű engedéllyel rendelkezik, mely hatósággal a pénzügyi szolgáltatásokkal foglalkozó ügynökség együttműködési megállapodást kötött.
(18)
Ezért úgy tekintendő, hogy Japán jogi és felügyeleti keretrendszere ténylegesen egyenértékű rendszert biztosít a harmadik országbeli központi szerződő felek elismerése tekintetében.
(19)
Úgy tekinthető tehát, hogy Japán jogi és felügyeleti keretrendszere az elszámoló szervezetek tekintetében teljesíti a 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdésében foglalt feltételeket, és e jogi és felügyeleti keretrendszer a 648/2012/EU rendeletben foglalt követelményekkel egyenértékűnek tekintendő. A Bizottságnak - az ESMA-tól kapott tájékoztatást figyelembe véve - továbbra is nyomon kell követnie a központi szerződő felekkel kapcsolatos japán jogi és felügyeleti keretrendszer alakulását, valamint az e határozat meghozatalának alapját képező feltételek teljesülését.
(20)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Európai Értékpapír-bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 648/2012/EU rendelet 25. cikkének (6) bekezdése alkalmazásában Japánnak az ott engedélyezett elszámoló szervezetekre alkalmazandó jogi és felügyeleti keretrendszere, amely a pénzügyi instrumentumokra és a tőzsdére vonatkozó 2006. évi törvényt és az azt kiegészítő, a pénzpiaci infrastruktúrák felügyeletére vonatkozó átfogó iránymutatást foglalja magában, egyenértékűnek tekintendő a 648/2012/EU rendeletben foglalt követelményekkel.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 30-án.