KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 481/2014
af 4. marts 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 for så vidt angår specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 af 17. december 2013 om særlige bestemmelser for støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling til målet om europæisk territorialt samarbejde (1), særlig artikel 18, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 18, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1299/2013 er det nødvendigt at fastsætte specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer for så vidt angår personaleomkostninger, kontor- og administrationsudgifter, rejse- og opholdsudgifter, udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser samt udgifter til udstyr (i det følgende benævnt »udgiftskategorier«).
(2)
For at give mulighed for fleksibilitet i anvendelsen af støtteberettigelsesbestemmelserne på samarbejdsprogrammer bør medlemsstater, der deltager i et bestemt samarbejdsprogram, have mulighed for at beslutte, at en bestemt udgiftskategori ikke gælder for et bestemt samarbejdsprograms specifikke prioritetsakse.
(3)
Det bør præciseres, hvordan de specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer, der er fastsat i denne forordning, indgår i den generelle retlige ramme for regler om støtteberettigelse, der gælder for alle ESI-fondene som fastsat i artikel 65-71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (2).
(4)
For hver udgiftskategori bør der fastsættes en liste over forskellige udgiftselementer.
(5)
Det bør præciseres, at gaver som hovedregel er ikke støtteberettigede. Dog bør uddeling af mindre artikler vedrørende PR, kommunikation, reklame eller oplysninger være støtteberettiget.
(6)
De forskellige elementer i personaleomkostningerne bør fastsættes sammen med regler om beregning, bogføring og godtgørelse af personaleomkostninger i almindelighed og af deltidsarbejde og tjenesteydelseskontrakter på timebasis i særdeleshed
(7)
De forskellige elementer i kontor- og administrationsudgifter bør angives sammen med regler om beregning, bogføring og godtgørelse af sådanne udgiftsposter enten som direkte eller indirekte omkostninger, især når de kombineres med faste takster i henhold til forordning (EU) nr. 1303/2013.
(8)
De forskellige elementer i rejse- og opholdsudgifter bør angives sammen med regler om beregning, bogføring og godtgørelse, uanset om udgifterne betales af støttemodtageren eller direkte af dennes personale. Betingelserne for bogføring af rejse- og opholdsudgifter, hvis de afholdes uden for Unionens del af programområdet, jf. artikel 20 i forordning (EU) nr. 1299/2013, bør også præciseres.
(9)
De forskellige elementer i udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser bør angives.
(10)
De forskellige elementer i udgifter til udstyr bør angives sammen med regler om støtteberettigelse vedrørende brugt udstyr.
(11)
For at muliggøre en øjeblikkelig anvendelse af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Uden at de støtteberettigelsesbestemmelser, der er fastsat i eller på grundlag af artikel 65-71 i forordning (EU) nr. 1303/2013 derved tilsidesættes, fastsættes ved denne forordning specifikke bestemmelser vedrørende udgifters støtteberettigelse i forbindelse med samarbejdsprogrammer med hensyn til følgende udgiftskategorier:
a)
personaleomkostninger
b)
kontor- og administrationsudgifter
c)
rejse- og opholdsudgifter
d)
udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser
e)
udgifter til udstyr.
2. De deltagende medlemsstater i overvågningsudvalget for et samarbejdsprogram kan aftale, at udgifter henhørende under en eller flere af kategorierne i stk. 1 ikke er støtteberettigede under en eller flere prioritetsakser.
Artikel 2
Generelle bestemmelser
1. Alle udgifter, der er støtteberettigede i overensstemmelse med denne forordning, og som betales af eller på vegne af modtageren, vedrører omkostningerne ved at iværksætte eller iværksætte og gennemføre en operation eller en del af en operation.
2. Følgende udgifter er ikke støtteberettigede:
a)
bøder, morarenter og udgifter til retstvister og retssager
b)
udgifter til gaver, undtagen dem, der ikke overstiger 50 EUR pr. gave, hvis de vedrører PR, kommunikation, reklame eller oplysninger.
c)
omkostninger i forbindelse med udsving i valutakurser.
Artikel 3
Personaleomkostninger
1. Udgifter til personaleomkostninger udgøres af bruttopersonaleudgifter for personale, der er ansat af støttemodtageren på en af følgende måder:
a)
på fuld tid
b)
på deltid med en fast procentdel af arbejdstimer om måneden
c)
på deltid med et varierende antal arbejdstimer om måneden
d)
på timebasis.
2. Udgifter til personaleomkostninger er begrænset til følgende:
a)
lønudbetalinger i forbindelse med aktiviteter, som enheden ikke ville gennemføre, hvis den pågældende operation ikke blev foretaget, og som er fastsat i en ansættelses- eller arbejdskontrakt, en beslutning om udnævnelse (begge i det følgende benævnt »ansættelsesdokument«) eller ved lov, og som vedrører ansvarsområderne i den pågældende ansattes stillingsbeskrivelse
b)
alle andre omkostninger med direkte tilknytning til lønudbetalinger, der afholdes af arbejdsgiveren, f.eks. beskæftigelsesskatter og social sikring, herunder pension, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (3), forudsat at:
i)
de er fastsat i et ansættelsesdokument eller ved lov
ii)
de er i overensstemmelse med den i ansættelsesdokumentet anførte lovgivning og med standardpraksis i det land og/eller den organisation, hvor medarbejderen faktisk arbejder
iii)
arbejdsgiveren ikke kan få dem dækket fra anden side.
For så vidt angår litra a) kan betalinger til fysiske personer, der arbejder for støttemodtageren i henhold til en anden kontrakttype end en ansættelses- eller arbejdskontrakt, sidestilles med lønudbetalinger, og sådan en kontrakt kan anses for at være et ansættelsesdokument.
3. Personaleomkostningerne kan godtgøres enten:
i)
på grundlag af de faktiske omkostninger (dokumenteret af ansættelsesdokumentet og lønsedler)
ii)
ved muligheden for forenklede omkostninger som fastsat i artikel 67, stk. 1, litra b)-d), i forordning (EU) nr. 1303/2013
iii)
som et fast beløb i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EU) nr. 1299/2013.
4. Personaleomkostninger vedrørende personer, der arbejder på deltid på operationen, beregnes som enten:
a)
en fast procentdel af bruttopersonaleudgifterne, i overensstemmelse med en fast procentdel af de forbrugte arbejdstimer på operationen, uden pligt til at oprette et særskilt arbejdstidsregistreringssystem
b)
en fleksibel andel af bruttopersonaleudgifterne, der står i forhold til et antal timer, der varierer fra måned til måned, der er forbrugt på operationen, baseret på et tidsregistreringssystem, der dækker 100 % af den ansattes arbejdstid.
5. For deltidsbeskæftigelse i henhold til stk. 4, litra a), udsteder arbejdsgiveren et dokument for hver medarbejder med angivelse af den procentdel af tid, der skal arbejdes på operationen.
6. For deltidsbeskæftigelse i henhold til stk. 4, litra b), beregnes godtgørelsen af personaleomkostningerne på grundlag af en timesats, der bestemmes ved enten:
i)
at dividere de månedlige bruttopersonaleudgifter med den månedlige arbejdstid, der er fastsat i ansættelsesdokumentet, udtrykt i timer
ii)
at dividere de seneste dokumenterede årlige bruttopersonaleudgifter med 1 720 timer i overensstemmelse med artikel 68, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Timetaksten multipliceres med det antal timer, der faktisk er arbejdet på operationen.
7. Med hensyn til personaleomkostninger vedrørende personer, der ifølge ansættelsesdokumentet arbejder på timebasis, er sådanne omkostninger støtteberettigede ved anvendelse af de timer, der faktisk er arbejdet på operationen, på den timetakst, der er aftalt i ansættelsesdokumentet, baseret på et system til registrering af arbejdstid.
Artikel 4
Kontor- og administrationsudgifter
Kontor- og administrationsudgifter er begrænset til følgende elementer:
a)
kontorleje
b)
forsikring og afgifter i forbindelse med de bygninger, hvor personalet befinder sig, og kontorudstyr (f.eks. brand- og tyveriforsikringer)
c)
forsyning (f.eks. elektricitet, opvarmning, vand)
d)
kontorartikler
e)
almindelig regnskabsførelse hos støttemodtageren
f)
arkiver
g)
vedligeholdelse, rengøring og reparationer
h)
sikkerhed
i)
IT-systemer
j)
kommunikation (f.eks. telefon, fax, internet, posttjenester, visitkort)
k)
bankgebyrer for åbning og forvaltning af en konto/konti, hvis gennemførelsen af en operation kræver, at der åbnes en særskilt konto
l)
gebyrer til finanstransaktioner på tværs af grænserne.
Artikel 5
Rejse- og opholdsudgifter
1. Rejse- og opholdsudgifter er begrænset til følgende elementer:
a)
rejseudgifter (f.eks. billetter, rejse- og bilforsikring, brændstof, kilometertal, bompenge og parkeringsafgifter)
b)
udgifter til forplejning
c)
udgifter til logi
d)
visumudgifter
e)
dagpenge.
2. Ethvert element anført i stk. 1, litra a)-d), der dækkes af dagpenge, godtgøres ikke ud over dagpengene.
3. Rejse- og opholdsudgifter til eksterne eksperter og tjenesteudbydere falder ind under udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser som anført i artikel 6.
4. Direkte betaling af udgifter i henhold til denne artikel af en ansat hos støttemodtageren skal dokumenteres af et bevis for modtagerens tilbagebetaling til den pågældende ansatte.
5. For operationer vedrørende teknisk bistand eller PR-aktiviteter og kapacitetsopbygning er udgifter afholdt uden for Unionens del af programområdet støtteberettigede, hvis de er afholdt i overensstemmelse med artikel 20, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
6. Forvaltningsmyndigheden kan acceptere udgifter til logi og forplejning, der indtages hos virksomheder beliggende uden for Unionens del af programområdet, som støtteberettigede, hvis de er afholdt i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1299/2013. Dette gælder også lokale rejseudgifter på stedet for et arrangement eller en foranstaltning uden for Unions del af programområdet.
7. For så vidt angår personale hos støttemodtagere, der befinder sig uden for Unionens del af programområdet, kan forvaltningsmyndigheden acceptere udgifter omhandlet i stk. 1, herunder udgifter til transport til og fra stedet for et arrangement eller en foranstaltning inden for eller uden for Unionens del af programområdet, som støtteberettigede, hvis de er afholdt i overensstemmelse med artikel 20, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
8. For så vidt angår personale hos støttemodtagere, der befinder sig inden for Unionens del af programområdet, anses udgifter omhandlet i stk. 1, herunder til transport til og fra stedet for et arrangement eller en foranstaltning inden for eller uden for Unionens del af programområdet, som støtteberettigede i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
Artikel 6
Udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser
Udgifter til ekstern ekspertbistand og tjenesteydelser er begrænset til følgende tjenesteydelser og ekspertbistand, der ydes af et offentligretligt eller et privatretligt organ eller en fysisk person bortset fra operationens støttemodtager:
a)
undersøgelser (f.eks. vurderinger, strategier, konceptnoter, konstruktionstegninger, håndbøger)
b)
uddannelse
c)
oversættelser
d)
IT-systemer og udvikling, ændring og ajourføring af websteder
e)
PR-aktiviteter, kommunikation, reklame eller oplysninger vedrørende en operation eller et samarbejdsprogram som sådan
f)
finansiel forvaltning
g)
tjenester i forbindelse med tilrettelæggelse og gennemførelse af arrangementer eller møder (herunder leje, catering og tolkning)
h)
deltagelse i arrangementer (f.eks. registreringsgebyrer)
i)
juridisk rådgivning og notarialtjenester, teknisk og finansiel ekspertbistand, andre konsulent- og regnskabstjenester
j)
intellektuelle ejendomsrettigheder
k)
verificering i henhold til artikel 125, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013 og artikel 23, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
l)
attesterings- og revisionsudgifter på programniveau i henhold til artikel 126 og 127 i forordning (EU) nr. 1303/2013
m)
garantistillelse fra en bank eller en anden finansiel institution, hvis det kræves i henhold til EU-lovgivningen eller den nationale lovgivning, eller i et programmeringsdokument vedtaget af overvågningsudvalget.
n)
rejse- og opholdsudgifter til eksterne eksperter, talere, mødeformænd og tjenesteudbydere
o)
anden specifik ekspertbistand og andre specifikke tjenesteydelser, der er nødvendige for operationerne.
Artikel 7
Udgifter til udstyr
1. Udgifter til finansiering af andet udstyr, der købes, lejes eller leases af støttemodtageren for operationen, end det, der er omhandlet i artikel 4, er begrænset til følgende:
a)
kontorudstyr
b)
IT-hardware og -software
c)
møbler og udstyr
d)
laboratorieudstyr
e)
maskiner og instrumenter
f)
værktøj eller redskaber
g)
køretøjer
h)
andet specifikt udstyr, der er nødvendigt til operationerne.
2. Udgifter til køb af brugt udstyr kan være støtteberettiget på følgende betingelser:
a)
Der er ikke modtaget nogen anden støtte til det fra ESI-fondene.
b)
Prisen overstiger ikke den almindeligt accepterede pris på det pågældende marked.
c)
Det har de tekniske karakteristika, der kræves til operationen, og er i overensstemmelse med gældende normer og standarder.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 2014.
A BIZOTTSÁG 481/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 4.)
az 1299/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az együttműködési programok kiadásainak elszámolhatóságára vonatkozó egyedi szabályok tekintetében történő kiegészítéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Regionális Fejlesztési Alap által az európai területi együttműködési célkitűzésnek nyújtott támogatásra vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2013. december 17-i 1299/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1299/2013/EU rendelet 18. cikkének (1) bekezdése értelmében egyedi szabályokat kell megállapítani az együttműködési programok keretében elszámolható kiadásokra vonatkozóan a személyi jellegű költségek, irodai és igazgatási költségek, utazási és szállásköltségek, külső szakértői és szolgáltatási költségek, valamint felszerelési költségek (a továbbiakban: kiadási kategóriák) tekintetében.
(2)
Az együttműködési programokra vonatkozó elszámolhatósági szabályok rugalmas alkalmazásának lehetővé tétele érdekében az adott együttműködési programban részt vevő tagállamok számára biztosítani kell a döntés lehetőségét azzal kapcsolatban, hogy egy adott kiadási kategória valamely együttműködési program meghatározott prioritási tengelyére nem alkalmazandó.
(3)
Meg kell határozni, hogy az együttműködési programokra vonatkozóan ezen rendeletben megállapított egyedi elszámolhatósági szabályok hogyan illeszkednek az ESB-alapokra alkalmazandó, az 1303/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 65-71. cikkében szereplő elszámolhatósági szabályok általános jogi keretébe.
(4)
Az egyes kiadási kategóriákra vonatkozóan meg kell határozni a különböző kiadási tételeket.
(5)
Egyértelművé kell tenni, hogy az általános szabály szerint az ajándékok nem elszámolhatók. Ugyanakkor a kis értékű tárgyak promóciós, kommunikációs, reklám- vagy tájékoztatási célú terjesztésének elszámolhatónak kell lennie.
(6)
Meg kell határozni a személyi jellegű költségek különböző tételeit, valamint általában véve a személyi jellegű költségek és különösen a részmunkaidős megbízások vagy szolgáltatási szerződések munkaóra-alapú számítására, elszámolására és megtérítésére vonatkozó szabályokat.
(7)
Meg kell határozni az irodai és igazgatási költségek különböző tételeit, valamint ezen költségtételek közvetlen vagy közvetett költségként történő kiszámítására, elszámolására és megtérítésére vonatkozó szabályokat és különösen az 1303/2013/EU rendelet szerinti átalányokkal való kombinálás eseteire vonatkozó szabályokat.
(8)
Meg kell határozni az utazási és szállásköltségek különböző tételeit, valamint kiszámításra, elszámolásra és megtérítésre vonatkozó szabályokat, függetlenül attól, hogy az ilyen költségeket a kedvezményezett vagy közvetlenül a kedvezményezett alkalmazottai viselik. Pontosítani kell továbbá azon feltételeket, amelyek alapján a programterület Unión kívüli részén felmerült utazási és szállásköltségek az 1299/2013/EU rendelet 20. cikkének megfelelően elszámolhatók.
(9)
Meg kell határozni a külső szakértői és szolgáltatási költségek különböző tételeit.
(10)
Meg kell határozni a felszerelési költségek különböző tételeit, valamint a használt felszerelések elszámolhatóságára vonatkozó szabályokat.
(11)
Az e rendeletben meghatározott intézkedések mielőbbi alkalmazásának lehetővé tétele érdekében a rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Az 1303/2013/EU rendelet 65-71. cikkében vagy az alapján meghatározott elszámolhatósági szabályok sérelme nélkül e rendelet egyedi szabályokat állapít meg az együttműködési programok keretében elszámolható kiadásokra vonatkozóan az alábbi kiadási kategóriák tekintetében:
a)
személyi jellegű költségek;
b)
irodai és igazgatási költségek;
c)
utazási és szállásköltségek;
d)
külső szakértői és szolgáltatási költségek; valamint
e)
felszerelési költségek.
(2) Az együttműködési program monitoringbizottságában részt vevő tagállamok megállapodhatnak arról, hogy az (1) bekezdésben említett kategóriák közül egy vagy több alá tartozó kiadások nem támogathatók egy vagy több prioritási tengely által.
2. cikk
Általános rendelkezések
(1) Az e rendelet alapján elszámolható, a kedvezményezett által vagy nevében teljesített kiadásnak összefüggésben kell lennie a művelet vagy műveletrész kezdeményezésének vagy kezdeményezésének és végrehajtásának költségeivel.
(2) A következő költségek nem támogathatók:
a)
bírságok, pénzbüntetések, valamint jogvitákra és peres eljárásokra fordított kiadások;
b)
ajándékok költsége, az ajándékonként legfeljebb 50 EUR értékű, promóciós, kommunikációs, reklám- vagy tájékoztatási célú ajándékok kivételével;
c)
külföldi devizák árfolyam-ingadozásából fakadó költségek.
3. cikk
Személyi jellegű költségek
(1) A személyi jellegű költségekre fordított kiadások alá a kedvezményezett által az alábbi módok valamelyikén foglalkoztatott személyek bruttó bérköltsége tartozik:
a)
teljes munkaidős;
b)
részmunkaidős, havi szinten százalékban meghatározott munkaidővel;
c)
részmunkaidős, rugalmas havi munkaidő-ráfordítással; vagy
d)
munkaóra-alapú foglalkoztatás.
(2) A személyi jellegű költségek az alábbiakra korlátozódnak:
a)
bérkifizetések azon tevékenységekkel összefüggésben, amelyeket a jogalany a művelet végrehajtása nélkül nem végezne el, és amelyekről a személyzet érintett tagjának munkaköri leírásában meghatározott feladatokkal kapcsolatosan munkaszerződésben, kinevezési határozatban (a továbbiakban egységesen: foglalkoztatási megállapodás) vagy jogszabályban rendelkeztek;
b)
a bérkifizetésekkel közvetlenül összefüggő, a munkáltató által viselt és kifizetett bármely egyéb költség, például a munkaadót terhelő adók és társadalombiztosítási járulékok, ideértve a 883/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) szerinti nyugdíjakat is, feltéve, hogy:
i.
azokat foglalkoztatási megállapodásban vagy jogszabályban rögzítették;
ii.
azok összhangban állnak a foglalkoztatási megállapodásban említett jogszabállyal és az adott országban és/vagy annál a szervezetnél bevett gyakorlattal, amelynél a munkavállaló ténylegesen munkát végez; valamint
iii.
azok a munkáltató részére nem téríthetők meg.
Az a) pont tekintetében a kedvezményezett számára foglalkoztatási/munkaszerződéstől eltérő szerződés alapján dolgozó természetes személyek részére teljesített kifizetések bérkifizetéseknek tekinthetők, az ilyen szerződés pedig foglalkoztatási megállapodásnak minősül.
(3) A személyi jellegű költségek megtéríthetők:
i.
a tényleges költségek alapján (a foglalkoztatási megállapodás és a fizetési jegyzékek által igazolva); vagy
ii.
az 1303/2013/EU rendelet 67. cikke (1) bekezdésének b)-d) pontjában meghatározott egyszerűsített költségelszámolás alapján; vagy
iii.
az 1299/2013/EU rendelet 19. cikke szerinti átalányként.
(4) A műveletben részmunkaidőben tevékenykedő munkavállalókkal összefüggő személyi jellegű kiadásokat az alábbiak valamelyike szerint számítják ki:
a)
a bruttó bérköltségek százalékban kifejezett hányada, a műveletre fordított munkaidő százalékos arányával összhangban, külön munkaidő-nyilvántartás létrehozására vonatkozó kötelezettség nélkül; vagy
b)
a bruttó bérköltség rugalmasan meghatározott része, az egyik hónapról a másikra változóan a műveletre fordított munkaidővel arányosan, a munkavállaló munkaidejének 100 %-át lefedő munkaidő-nyilvántartás alapján.
(5) A (4) bekezdés a) pontja szerinti részmunkaidős megbízás esetén a munkáltató minden egyes alkalmazottra vonatkozóan kiállít egy dokumentumot, amelyben meghatározza a műveletre fordítandó munkaidő százalékos arányát.
(6) A (4) bekezdés b) pontja szerinti részmunkaidős megbízás esetén a személyi jellegű költségeket óradíjra vetítve kell meghatározni az alábbi módszerek valamelyikét alkalmazva:
i.
a havi bruttó bérköltséget elosztják a foglalkoztatási megállapodásban rögzített, munkaórában kifejezett munkaidővel; vagy
ii.
a legfrissebb éves bruttó bérköltséget az 1303/2013/EU rendelet 68. cikkének (2) bekezdésével összhangban elosztják 1 720 munkaórával.
Az óradíjat megszorozzák a ténylegesen a műveletre fordított munkaórák számával.
(7) A foglalkoztatási megállapodás alapján munkaóra-alapú foglalkoztatásban lévő munkavállalókkal kapcsolatos személyi jellegű költségek elszámolható részének meghatározásához a munkaidő-nyilvántartás alapján ténylegesen a műveletre fordított munkaórákra alkalmazzák a foglalkoztatási megállapodásban rögzített óradíjat.
4. cikk
Irodai és igazgatási költségek
Az irodai és igazgatási költségek az alábbi tételekre korlátozódnak:
a)
irodabérlet;
b)
az alkalmazottak elhelyezésére szolgáló épületekkel és az irodai felszerelésekkel kapcsolatos biztosítási díjak és adók (pl. tűzkár, lopáskár elleni biztosítás);
c)
közművek (pl. villamos energia, fűtés, vízszolgáltatás);
d)
irodai ellátmány;
e)
a kedvezményezett szervezetén belül nyújtott általános számviteli szolgáltatások;
f)
irattár;
g)
karbantartás, takarítás és javítások;
h)
biztonság;
i)
informatikai rendszerek;
j)
távközlés (pl. telefon, fax, internet, postai szolgáltatások, névjegykártyák);
k)
a folyószámla vagy folyószámlák megnyitásával és vezetésével összefüggésben a bank által felszámított díjak, amennyiben a művelet végrehajtásához külön folyószámla megnyitása szükséges;
l)
nemzetközi pénzügyi tranzakciók díjai.
5. cikk
Utazási és szállásköltségek
(1) Az utazási és szállásköltségek az alábbi tételekre korlátozódnak:
a)
utazási költségek (pl. menetjegyek, utas- és gépjármű-biztosítás, üzemanyag, kilométer-teljesítmény, út- és parkolási díjak);
b)
étkezési költségek;
c)
szállásköltségek;
d)
vízumdíjak;
e)
napidíjak.
(2) Az (1) bekezdés a)-d) pontjában említett, a napidíjból fedezett költségelemek nem térítendők meg a napidíjon felül.
(3) A külső szakértők és szolgáltatók utazási és szállásköltségei a 6. cikkben felsorolt külső szakértői és szolgáltatási költségek alá tartoznak.
(4) Az e cikkben említett költségeknek a kedvezményezett alkalmazottja általi közvetlen kifizetését a költségnek a kedvezményezett által az alkalmazott részére történő megtérítését igazoló dokumentummal kell alátámasztani.
(5) A technikai segítségnyújtást vagy promóciós tevékenységeket és kapacitásépítést érintő műveletek esetében a programterület Unión kívüli részén felmerült költségek elszámolhatók, amennyiben azok az 1299/2013/EU rendelet 20. cikkének (3) bekezdésével összhangban merültek fel.
(6) Az irányító hatóság a programterület Unión kívüli részén található létesítményekben keletkezett szállás- és étkezési költségeket elfogadhatja elszámolhatóként, amennyiben azok az 1299/2013/EU rendelet 20. cikkének (2) bekezdésével összhangban merültek fel. Ugyanez alkalmazandó a programterület Unión kívüli részén megvalósított rendezvény vagy intézkedés helyszínén felmerülő helyi utazási költségekre is.
(7) A programterület Unión kívüli részén található kedvezményezettek alkalmazottai esetében az irányító hatóság elfogadhat elszámolhatóként az (1) bekezdésben említett költségeket, ideértve a programterület Unión kívüli vagy belüli részén megvalósított rendezvény vagy intézkedés helyszínére történő utazással, illetve az onnan történő visszautazással összefüggésben felmerülő utazási költségeket, amennyiben azok az 1299/2013/EU rendelet 20. cikkének (2) bekezdésével összhangban merültek fel.
(8) A programterület Unión belüli részén található kedvezményezettek alkalmazottai esetében az (1) bekezdésben említett költségek - ideértve a programterület Unión kívüli vagy belüli részén megvalósított rendezvény vagy intézkedés helyszínére történő utazással, illetve az onnan történő visszautazással összefüggésben felmerülő költségeket - az 1299/2013/EU rendelet 20. cikkének (1) bekezdésével összhangban elszámolhatónak tekintendők.
6. cikk
Külső szakértői és szolgáltatási költségek
A külső szakértői és szolgáltatási költségek az alábbi szolgáltatásokra és a művelet kedvezményezettjétől eltérő közjogi vagy magánjogi szervezetek, illetve természetes személyek által nyújtott szakértői szolgáltatásokra korlátozódnak:
a)
tanulmányok vagy felmérések (pl. értékelések, stratégiák, koncepciók, formatervek, kézikönyvek);
b)
képzés;
c)
fordítások;
d)
informatikai rendszerek és weblapfejlesztés, módosítások és frissítések;
e)
promóció, kommunikáció, reklám vagy tájékoztatás egy művelettel vagy együttműködési programmal kapcsolatban;
f)
pénzügyi irányítás;
g)
rendezvények vagy találkozók megszervezésével összefüggő szolgáltatások (ideértve a bérleti díjat, a vendéglátás vagy a tolmácsolás költségeit);
h)
rendezvényeken való részvétel (pl. regisztrációs díjak);
i)
jogi szaktanácsadás és közjegyzői szolgáltatások, műszaki és pénzügyi szakértők munkadíja, egyéb szaktanácsadás és könyvviteli szolgáltatások;
j)
szellemitulajdon-jogok;
k)
az 1303/2013/EU rendelet 125. cikke (4) bekezdésének a) pontja és az 1299/2013/EU rendelet 23. cikkének (4) bekezdése szerinti vizsgálatok;
l)
a költségeknek az 1303/2013/EU rendelet 126. és 127. cikke szerinti programszintű igazolása és auditálása;
m)
garancianyújtás bank vagy más pénzügyi vállalkozás által, amennyiben azt uniós vagy nemzeti jogszabály, illetve a monitoringbizottság által elfogadott programozási dokumentum írja elő;
n)
külső szakértők, előadók, üléslevezető elnökök és egyéb szolgáltatók utazási és szállásköltségei;
o)
egyéb, a műveletekhez szükséges egyedi szakértők és szolgáltatások.
7. cikk
Felszerelési költségek
(1) A kedvezményezett által a művelethez vásárolt, bérelt vagy lízingelt, a 4. cikkben említetteken kívüli felszerelések finanszírozásával összefüggő költségek az alábbiakra korlátozódnak:
a)
irodafelszerelés;
b)
informatikai hardverek és szoftverek;
c)
bútorok és tartozékok;
d)
laboratóriumi felszerelések;
e)
gépek és műszerek;
f)
szerszámok vagy készülékek;
g)
járművek;
h)
egyéb, a műveletekhez szükséges egyedi felszerelések.
(2) Használt felszerelések beszerzési költségei az alábbi feltételek szerint elszámolhatók:
a)
a felszerelésre az ESB-alapokból más támogatást nem vettek igénybe;
b)
a felszerelés ára nem haladja meg az adott piacon általában elfogadott árat;
c)
a felszerelés rendelkezik a művelethez szükséges műszaki tulajdonságokkal, és megfelel az alkalmazandó szabályoknak és szabványoknak.
8. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 4-én.