EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU, EURATOM) Nr. 966/2012
af 25. oktober 2012
om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002
INDHOLD
FØRSTE DEL
FÆLLES BESTEMMELSER
AFSNIT I
EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Emne
Artikel 2
Definitioner
Artikel 3
Overholdelsen af denne forordning i afledt ret
Artikel 4
Tidsrum, datoer og tidsfrister
Artikel 5
Beskyttelse af personoplysninger
AFSNIT II
BUDGETPRINCIPPER
Artikel 6
Overholdelse af budgetprincipper
Kapitel 1
Principperne om enhed og et realistisk budget
Artikel 7
Budgettets anvendelsesområde
Artikel 8
Særlige regler om principperne om enhed og et realistisk budget
Kapitel 2
Princippet om etårighed
Artikel 9
Definition
Artikel 10
Typer af bevillinger
Artikel 11
Regnskab for indtægter og bevillinger
Artikel 12
Indgåelse af forpligtelser for bevillinger
Artikel 13
Annullering og fremførsel af bevillinger
Artikel 14
Fremførselsregler for formålsbestemte indtægter
Artikel 15
Frigørelse af bevillinger
Artikel 16
Gældende regler i tilfælde af sen vedtagelse af budgettet
Kapitel 3
Princippet om balance
Artikel 17
Definition og anvendelsesområde
Artikel 18
Saldoen for regnskabsåret
Kapitel 4
Princippet om én regningsenhed
Artikel 19
Brug af euroen
Kapitel 5
Princippet om bruttoopgørelse
Artikel 20
Definition og anvendelsesområde
Artikel 21
Formålsbestemte indtægter
Artikel 22
Donationer
Artikel 23
Regler om fradrag og kursjusteringer
Kapitel 6
Princippet om specificering
Artikel 24
Almindelige bestemmelser
Artikel 25
Overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen
Artikel 26
Overførsler foretaget af Kommissionen
Artikel 27
Overførselsforslag, som institutionerne forelægger Europa-Parlamentet og Rådet
Artikel 28
Specifikke regler for overførsler
Artikel 29
Overførsler underlagt særlige bestemmelser
Kapitel 7
Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
Artikel 30
Principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet
Artikel 31
Obligatorisk finansieringsoversigt
Artikel 32
Intern kontrol med budgetgennemførelsen
Artikel 33
Omkostningseffektive kontrolsystemer
Kapitel 8
Princippet om gennemsigtighed
Artikel 34
Offentliggørelse af regnskaber, budgetter og beretninger
Artikel 35
Offentliggørelse af oplysninger om modtagere og andre oplysninger
AFSNIT III
BUDGETTETS FASTLÆGGELSE OG STRUKTUR
Kapitel 1
Fastlæggelse af budgettet
Artikel 36
Overslag over indtægter og udgifter
Artikel 37
Budgetoverslag for organer omhandlet i artikel 200
Artikel 38
Budgetforslag
Artikel 39
Ændringsskrivelse til budgetforslaget
Artikel 40
Medlemsstaternes forpligtelser som følge af budgettets vedtagelse
Artikel 41
Forslag til ændringsbudget
Artikel 42
Fremrykket fremsendelse af overslag og budgetforslag
Kapitel 2
Budgettets struktur og udformning
Artikel 43
Budgettets struktur
Artikel 44
Kontoplan
Artikel 45
Forbud mod negative indtægter
Artikel 46
Formålsbestemte reserver
Artikel 47
Negativ reserve
Artikel 48
Nødhjælpsreserve
Artikel 49
Budgettets udformning
Artikel 50
Regler for stillingsfortegnelsen for personale
Kapitel 3
Budgetdisciplin
Artikel 51
Overholdelse af den flerårige finansielle ramme
Artikel 52
Unionens retsakters overholdelse af budgettet
AFSNIT IV
GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET
Kapitel 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 53
Budgetgennemførelse i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
Artikel 54
Basisretsakt og undtagelser
Artikel 55
Andre institutioners end Kommissionens gennemførelse af budgettet
Artikel 56
Delegation af beføjelser vedrørende budgetgennemførelsen
Artikel 57
Interessekonflikter
Kapitel 2
Gennemførelsesmetoder
Artikel 58
Metoder til gennemførelse af budgettet
Artikel 59
Delt forvaltning med medlemsstaterne
Artikel 60
Indirekte forvaltning
Artikel 61
Forudgående vurderinger og delegationsaftaler
Artikel 62
Forvaltningsorganer
Artikel 53
Begrænsninger for delegation af beføjelser
Kapitel 3
Finansielle aktører
Afdeling 1
Princippet om adskillelse af funktioner
Artikel 64
Adskillelse af funktioner
Afdeling 2
Den anvisningsberettigede
Artikel 65
Den anvisningsberettigede
Artikel 66
Den anvisningsberettigedes beføjelser og opgaver
Artikel 67
EU-delegationschefernes beføjelser og opgaver
Afdeling 3
Regnskabsføreren
Artikel 68
Regnskabsførerens beføjelser og opgaver
Artikel 69
Beføjelser, som regnskabsføreren kan delegere
Afdeling 4
Forskudsbestyreren
Artikel 70
Forskudskonti
Kapitel 4
Finansielle aktørers ansvar
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 71
Inddragelse af bemyndigelse og suspension af funktioner for finansielle aktører
Artikel 72
Den anvisningsberettigedes ansvar i tilfælde af ulovlig aktivitet, svig eller korruption
Afdeling 2
Regler for ansvarlige anvisningsberettigede
Artikel 73
Regler vedrørende anvisningsberettigede
Afdeling 3
Regler for regnskabsførere og forskudsbestyrere
Artikel 74
Regler for regnskabsførere
Artikel 75
Regler for forskudsbestyrere
Kapitel 5
Forvaltning af indtægter
Afdeling 1
Overdragelse af egne indtægter
Artikel 76
Egne indtægter
Afdeling 2
Overslag over fordringer
Artikel 77
Overslag over fordringer
Afdeling 3
Fastlæggelse af fordringer
Artikel 78
Fastlæggelse af fordringer
Afdeling 4
Anvisning af indtægter
Artikel 79
Anvisning af indtægter
Afdeling 5
Inddrivelse
Artikel 80
Reglerne vedrørende inddrivelse
Artikel 81
Forældelsesfrist
Artikel 82
National behandling af EU-krav
Artikel 83
Bøder, tvangsbøder og påløbne renter pålagt af Kommissionen
Kapitel 6
Forvaltning af udgifter
Artikel 84
Finansieringsafgørelse
Afdeling 1
Indgåelse af udgiftsforpligtelser
Artikel 85
Forpligtelsestyper
Artikel 86
Regler vedrørende forpligtelser
Artikel 87
Tjek af forpligtelser
Afdeling 2
Fastsættelse af udgifter
Artikel 88
Fastsættelse af udgifter
Afdeling 3
Anvisning af udgifter
Artikel 89
Anvisning af udgifter
Afdeling 4
Betaling af udgifter
Artikel 90
Betalingstyper
Artikel 91
Betaling begrænset til de disponible midler
Afdeling 5
Tidsfrister i forbindelse med forvaltning af udgifter
Artikel 92
Tidsfrister
Kapitel 7
IT-systemer og e-forvaltning
Artikel 93
Elektronisk forvaltning af transaktioner
Artikel 94
Fremsendelse af dokumenter
Artikel 95
e-forvaltning
Kapitel 8
Administrative principper
Artikel 96
God forvaltning
Artikel 97
Oplysning om klagemuligheder
Kapitel 9
Den interne revisor
Artikel 98
Udpegelse af den interne revisor
Artikel 99
Den interne revisors beføjelser og opgaver
Artikel 100
Den interne revisors uafhængighed
AFSNIT V
INDGÅELSE AF OFFENTLIGE KONTRAKTER
Kapitel 1
Almindelige bestemmelser
Afdeling 1
Anvendelsesområde og tildelingsprincipper
Artikel 101
Definition af offentlige kontrakter
Artikel 102
Gældende principper for offentlige kontrakter
Afdeling 2
Offentliggørelse
Artikel 103
Offentliggørelse af offentlige kontrakter
Afdeling 3
Udbudsprocedurer
Artikel 104
Udbudsprocedurer
Artikel 105
Indholdet af udbudsdokumenterne
Artikel 106
Kriterier for udelukkelse fra deltagelse i udbudsprocedurer
Artikel 107
Kriterier for udelukkelse fra tildeling
Artikel 108
Den centrale udelukkelsesdatabase
Artikel 109
Administrative og økonomiske sanktioner
Artikel 110
Kriterier for tildeling af kontrakter
Artikel 111
Afgivelse af bud
Artikel 112
Principper om ligebehandling og gennemsigtighed
Artikel 113
Tildelingsafgørelsen
Artikel 114
Annullering af udbudsproceduren
Afdeling 4
Garantier og korrigerende foranstaltninger
Artikel 115
Garantier
Artikel 116
Fejl, uregelmæssigheder og svig i proceduren
Kapitel 2
Bestemmelser vedrørende kontrakter indgået af institutionerne for egen regning
Artikel 117
Den ordregivende myndighed
Artikel 118
Beløbsgrænser
Artikel 119
Regler om deltagelse i udbudsprocedurer
Artikel 120
Verdenshandelsorganisationens regler om offentlige indkøb
AFSNIT VI
TILSKUD
Kapitel 1
Anvendelsesområde og former for tilskud
Artikel 121
Anvendelsesområde for tilskud
Artikel 122
Tilskudsmodtagere
Artikel 123
Tilskudsformer
Artikel 124
Faste beløb, enhedsomkostninger og finansiering efter takst
Kapitel 2
Principper
Artikel 125
Generelle principper for tilskud
Artikel 126
Støtteberettigede omkostninger
Artikel 127
Samfinansiering i form af naturalydelser
Artikel 128
Gennemsigtighed
Artikel 129
Princippet om ikke-kumuleret tildeling
Artikel 130
Princippet om ikke-tilbagevirkende kraft
Kapitel 3
Tilskudsprocedure
Artikel 131
Ansøgning om tilskud
Artikel 132
Udvælgelses- og tildelingskriterier
Artikel 133
Vurderingsprocedure
Kapitel 4
Betaling og kontrol
Artikel 134
Forfinansieringsgaranti
Artikel 135
Betaling af tilskud og kontrol
Artikel 136
Frister for opbevaring af dokumentation
Kapitel 5
Gennemførelse
Artikel 137
Aftaler som led i gennemførelsen og økonomisk støtte til tredjemand
AFSNIT VII
PRISER
Artikel 138
Generelle bestemmelser
AFSNIT VIII
FINANSIELLE INSTRUMENTER
Artikel 139
Anvendelsesområde
Artikel 140
Principper og betingelser for finansielle instrumenter
AFSNIT IX
REGNSKABSAFLÆGGELSE OG REGNSKABSFØRING
Kapitel 1
Regnskabsaflæggelse
Artikel 141
Regnskabernes struktur
Artikel 142
Beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning
Artikel 143
Regnskabsregler
Artikel 144
Regnskabsprincipper
Artikel 145
Årsregnskaber
Artikel 146
Beretninger om budgetgennemførelsen
Artikel 147
Foreløbige regnskaber
Artikel 148
Godkendelse af det endelige konsoliderede årsregnskab
Kapitel 2
Oplysninger om budgetgennemførelsen
Artikel 149
Beretning om budgetgarantier og risici
Artikel 150
Oplysninger om budgetgennemførelsen
Kapitel 3
Regnskabsføring
Afdeling 1
Fælles bestemmelser
Artikel 151
Regnskabssystemet
Artikel 152
Fælles krav til institutionernes regnskabssystem
Afdeling 2
Det almindelige regnskab
Artikel 153
Det almindelige regnskab
Artikel 154
Bogføring i det almindelige regnskab
Artikel 155
Korrektioner
Afdeling 3
Bevillingsregnskabet
Artikel 156
Opstilling af bevillingsregnskab
Kapitel 4
Formuefortegnelse
Artikel 157
Fortegnelsen
AFSNIT X
EKSTERN REVISION OG DECHARGE
Kapitel 1
Ekstern revision
Artikel 158
Ekstern revision udført af Revisionsretten
Artikel 159
Regler og procedurer for revisionen
Artikel 160
Kontrol af værdipapir- og kassebeholdning
Artikel 161
Revisionsrettens adgangsret
Artikel 162
Revisionsrettens årsberetning
Artikel 163
Revisionsrettens særberetninger
Kapitel 2
Decharge
Artikel 164
Tidsplan for dechargeproceduren
Artikel 165
Dechargeproceduren
Artikel 166
Opfølgende foranstaltninger
Artikel 167
Særlige bestemmelser vedrørende EU-Udenrigstjenesten
ANDEN DEL
SÆRLIGE BESTEMMELSER
AFSNIT I
DEN EUROPÆISKE GARANTIFOND FOR LANDBRUGET
Artikel 168
Særlige bestemmelser om Den Europæiske Garantifond for Landbruget
Artikel 169
Forpligtelser for EGFL-bevillinger
Artikel 170
Samlede foreløbige forpligtelser for EGFL-bevillinger
Artikel 171
Frister og tidsplaner for budgetmæssige forpligtelser for EGFL
Artikel 172
Bogføring af EGFL-udgifter
Artikel 173
Overførsel af EGFL-bevillinger
Artikel 174
Formålsbestemte indtægter vedrørende EGFL
AFSNIT II
STRUKTURFONDENE, SAMHØRIGHEDSFONDEN, DEN EUROPÆISKE FISKERIFOND OG DEN EUROPÆISKE LANDBRUGSFOND FOR UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE OG FONDE PÅ OMRÅDET FRIHED, SIKKERHED OG RETFÆRDIGHED, SOM ER UNDER DELT FORVALTNING
Artikel 175
Særlige bestemmelser
Artikel 176
Overholdelse af tildelinger af forpligtelsesbevillinger
Artikel 177
Betaling af bidrag, mellemliggende betalinger og tilbagebetalinger
Artikel 178
Frigørelse af bevillinger
Artikel 179
Overførsel af bevillinger
Artikel 180
Forvaltning, udvælgelse og revision
AFSNIT III
FORSKNING
Artikel 181
Forskningsmidler
Artikel 182
Forpligtelser af forskningsfondsmidler
Artikel 183
Det Fælles Forskningscenter
AFSNIT IV
FORANSTALTNINGER UDADTIL
Kapitel 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 184
Foranstaltninger udadtil
Kapitel 2
Gennemførelse af foranstaltninger
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 185
Gennemførelse af foranstaltninger udadtil
Afdeling 2
Budgetstøtte og multidonortrustfonde
Artikel 186
Anvendelse af budgetstøtte
Artikel 187
EU-trustfonde for foranstaltninger udadtil
Afdeling 3
Andre forvaltningsmetoder
Artikel 188
Gennemførelse af foranstaltninger udadtil ved indirekte forvaltning
Artikel 189
Finansieringsaftaler om gennemførelse af foranstaltninger udadtil
Kapitel 3
Offentlige indkøb
Artikel 190
Offentlige indkøb i forbindelse med foranstaltninger udadtil
Artikel 191
Regler om deltagelse i udbudsprocedurer
Kapitel 4
Tilskud
Artikel 192
Fuldstændig finansiering af en foranstaltning udadtil
Artikel 193
Regler for tilskud til foranstaltninger udadtil
Kapitel 5
Revision af regnskaberne
Artikel 194
EU-revision af foranstaltninger udadtil
AFSNIT V
EUROPÆISKE KONTORER
Artikel 195
De europæiske kontorer
Artikel 196
Bevillinger til de europæiske kontorer
Artikel 197
Den anvisningsberettigede for de europæiske kontorer
Artikel 198
Regnskaberne for de interinstitutionelle europæiske kontorer
Artikel 199
Delegation af beføjelser som anvisningsberettiget for de europæiske interinstitutionelle kontorer
Artikel 200
Ydelser til tredjemand
AFSNIT VI
ADMINISTRATIONSBEVILLINGER
Artikel 201
Almindelige bestemmelser
Artikel 202
Forpligtelser
Artikel 203
Specifikke bestemmelser vedrørende administrationsbevillinger
AFSNIT VII
EKSPERTER
Artikel 204
Aflønnede eksterne eksperter
TREDJE DEL
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER OG OVERGANGSBESTEMMELSER
Artikel 205
Overgangsbestemmelser
Artikel 206
Europa-Parlamentets og Rådets anmodninger om oplysninger
Artikel 207
Tærskler og beløb
Artikel 208
Rammefinansforordning for organer nedsat under TEUF og Euratomtraktaten
Artikel 209
Model for finansforordning for offentlig-private partnerskabsorganer
Artikel 210
Udøvelse af de delegerede beføjelser
Artikel 211
Revision
Artikel 212
Ophævelse
Artikel 213
Revision vedrørende EU-Udenrigstjenesten
Artikel 214
Ikrafttræden
BILAG
SAMMENLIGNINGSTABEL
Fælles erklæring om spørgsmål vedrørende den flerårige finansielle ramme (FFR)
Fælles erklæring om udgifter i forbindelse med ejendomme med henvisning til artikel 203
Fælles erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om artikel 203, stk. 3.
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 322, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106A,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3) er flere gange blevet ændret på væsentlige punkter. Da der skal foretages yderligere ændringer, bl.a. for at tage hensyn til Lissabontraktatens ikrafttræden, bør forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af klarhedshensyn ophæves og erstattes af nærværende forordning.
(2)
Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 fastlagde de budgetprincipper og finansielle regler vedrørende udarbejdelse og gennemførelse af Unionens almindelige budget ("budgettet"), sikring af en forsvarlig og effektiv forvaltning, kontrol og beskyttelse af Unionens finansielle interesser samt forøgelse af gennemsigtigheden, der skal overholdes i alle retsakter og af alle institutioner. Den pågældende forordnings grundlæggende principper, udformning og struktur samt de grundlæggende regler for den budgetmæssige og økonomiske forvaltning bør bevares. Undtagelserne fra disse grundlæggende principper bør revideres og så vidt muligt forenkles under hensyntagen til deres fortsatte relevans, deres merværdi for budgettet og den byrde, de medfører for de implicerede parter. De centrale elementer i de finansielle regler bør opretholdes og styrkes: de finansielle aktørers rolle, integreringen af kontrol i de operationelle tjenester, de interne revisorer, aktivitetsbaseret budgettering, moderniseringen af regnskabsprincipper og -regler og de grundlæggende principper for tilskud.
(3)
Den Europæiske Centralbank ("ECB") bør på grund af sin særlige karakter og sine specielle opgaver, og især sin uafhængige finansforvaltning, udelukkes fra denne forordnings anvendelsesområde, medmindre andet er fastsat i denne forordning.
(4)
I lyset af den praktiske erfaring bør der i denne forordning indføres regler med henblik på at afspejle udviklingen i kravene til budgetgennemførelsen, herunder i forbindelse med samfinansiering med andre donorer, øge effektiviteten i den eksterne bistand og fremme brugen af specifikke finansielle instrumenter som dem, der er indgået med Den Europæiske Investeringsbank ("EIB"), og lette budgetgennemførelse ved hjælp af offentlige-private partnerskaber (OPP'er).
(5)
Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 begrænsede sig til at fastlægge hovedprincipperne for budgettet og de finansielle regler i overensstemmelse med traktaterne, mens bestemmelserne om gennemførelsen var fastlagt i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4) for at sikre et bedre regelhierarki og gøre forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 lettere at læse. I henhold til artikel 290 i TEUF kan Kommissionen i en lovgivningsmæssig retsakt kun få delegeret beføjelse til at vedtage ikke-lovgivningsmæssige retsakter, der supplerer eller ændrer visse ikke-væsentlige bestemmelser i den pågældende lovgivningsmæssige retsakt. Som følge heraf bør visse af de bestemmelser, der er fastlagt i forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002, indarbejdes i nærværende forordning.
(6)
Politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager er blevet en integrerende del af andre EU-politikker og interne foranstaltninger. De specifikke finansielle bestemmelser vedrørende nævnte politikområde er derfor ikke længere berettigede og bør derfor ikke indgå i denne forordning.
(7)
Af hensyn til gennemsigtigheden bør budgettet indeholde oplysninger om garantier stillet af Unionen i forbindelse med lånoptagelses- og långivningstransaktioner, herunder via den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme og betalingsbalancefaciliteten.
(8)
De eksisterende regler om renter, der hidrører fra forfinansieringsbetalinger, bør forenkles, da de forårsager en overdreven stor administrativ byrde for såvel modtagerne som Kommissionens tjenestegrene og giver anledning til misforståelser mellem Kommissionens tjenestegrene og modtagerne. Af forenklingshensyn, navnlig over for tilskudsmodtagerne, og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør der ikke længere være nogen forpligtelse til at skabe et renteafkast ved forfinansieringsbetalinger og inddrive sådanne renter. Det bør dog være muligt at indføje en sådan forpligtelse i en delegationsaftale, hvorved opgaver vedrørende budgetgennemførelsen overdrages til bestemte personer eller enheder, for at gøre det muligt at genanvende renteafkastet fra forfinansieringsbetalinger til programmerne, at fratrække et sådant renteafkast fra betalingsanmodningerne eller at inddrive det.
(9)
Fremførselsreglerne for formålsbestemte indtægter bør tage højde for forskellen mellem eksterne og interne formålsbestemte indtægter. For at opfylde det donorbestemte formål bør eksterne formålsbestemte indtægter automatisk fremføres og anvendes, indtil samtlige transaktioner i forbindelse med programmet eller foranstaltningen, som de er bestemt til, er udført. Når eksterne formålsbestemte indtægter modtages i programmets eller foranstaltningens sidste år, bør det også være muligt at anvende dem i det første år under det efterfølgende program eller den efterfølgende foranstaltning. Det bør kun være muligt at fremføre interne formålsbestemte indtægter for et år, medmindre andet er fastsat i denne forordning.
(10)
Reglerne om foreløbige tolvtedele bør afklares, både med hensyn til antallet af supplerende tolvtedele, der kan anmodes om, og de tilfælde hvor Europa-Parlamentet beslutter at reducere størrelsen af en udgiftsforøgelse ud over de foreløbige tolvtedele, som Rådet har vedtaget.
(11)
Undtagelsen til princippet om bruttoopgørelse for så vidt angår formålsbestemte indtægter bør ændres under hensyntagen til de særlige karakteristika for dels interne formålsbestemte indtægter hidrørende fra bevillinger, som Europa-Parlamentet og Rådet har godkendt, dels eksterne formålsbestemte indtægter modtaget fra forskellige donorer, der har bestemt dem til specifikke programmer eller foranstaltninger. Eksterne donorer bør endvidere kunne medfinansiere eksterne foranstaltninger, især af humanitær karakter, selv i tilfælde hvor basisretsakten ikke udtrykkeligt giver mulighed for en sådan samfinansiering.
(12)
Opstillingen af formålsbestemte indtægter i budgetforslaget bør gøres mere gennemsigtig ved at sikre, at beløbene for formålsbestemte indtægter medtages i budgetforslaget for de beløbs vedkommende, som der er klarhed over på tidspunktet for opstillingen af budgetforslaget.
(13)
Hvad angår princippet om specificering bør reglerne vedrørende bevillingsoverførsler, idet der ikke længere sondres mellem obligatoriske og ikke-obligatoriske udgifter, tilpasses i overensstemmelse hermed.
(14)
Reglerne vedrørende bevillingsoverførsler bør også tilpasses til de ændringer, Lissabontraktatens ikrafttræden har medført. Desuden har den seneste tids erfaringer påvist betydningen af øget fleksibilitet for overførsler af betalingsbevillinger ved årets udgang, navnlig for strukturfondenes vedkommende. Der bør sikres bedre budgetgennemførelse navnlig i forhold til betalingsbevillinger, formålsbestemte indtægter og administrationsbevillinger, der er fælles for flere afsnit. I denne henseende bør typerne af overførsler forenkles, og vedtagelsesproceduren for nogle overførsler bør være mere fleksibel. Navnlig har det vist sig relevant og effektivt, at Kommissionen har mulighed for at træffe afgørelse om overførsler af uudnyttede bevillinger i tilfælde af internationale humanitære katastrofer og kriser. Denne mulighed bør derfor udvides til også at omfatte lignende begivenheder, der indtræffer efter den 1. december i det pågældende regnskabsår. Af hensyn til gennemsigtigheden bør Kommissionen i sådanne tilfælde straks underrette Europa-Parlamentet og Rådet om sin afgørelse om overførsel af uudnyttede bevillinger.
(15)
For så vidt angår bestemmelser om forsvarlig økonomisk forvaltning bør den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede tage hensyn til den forventede fejlrisiko samt til omkostninger og fordele ved kontrol i forbindelse med udarbejdelsen af lovgivningsforslag og ved oprettelsen af de relevante forvaltnings- og kontrolsystemer. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede bør redegøre for resultaterne af kontrollen og dennes omkostninger og fordele i forbindelse med den årsrapporten. Forvaltningserklæringer om nationale forvaltnings- og kontrolsystemer fremsendt af de af medlemsstaterne udpegede organer, der har ansvaret for forvaltning og kontrol af EU-midler, er en forudsætning for disse kontrolsystemers effektivitet.
(16)
Princippet om gennemsigtighed, der er fastlagt i artikel 15 i TEUF, ifølge hvilket institutionerne arbejder så åbent som muligt, indebærer i forbindelse med gennemførelsen af budgettet, at borgerne har krav på information om, hvor og til hvilke formål Unionens midler anvendes. Oplysninger til dette formål fremmer den demokratiske debat, bidrager til at inddrage borgerne i Unionens beslutningsproces og styrker den institutionelle kontrol med Unionens udgifter. Disse mål bør nås ved, at der, fortrinsvis ved hjælp af moderne kommunikationsmidler, offentliggøres relevante oplysninger om endelige kontrahenter og endelige tilskudsmodtagere af EU-midler under hensyntagen til disse kontrahenters og tilskudsmodtageres legitime interesser for så vidt angår fortrolighed og sikkerhed samt, for fysiske personers vedkommende, deres ret til respekt for privatlivets fred og til beskyttelse af deres personoplysninger. Institutionerne bør derfor anvende en selektiv fremgangsmåde ved offentliggørelse af oplysninger i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet. Afgørelser om offentliggørelse bør baseres på relevante kriterier for at sikre, at oplysningerne er relevante.
(17)
I overensstemmelse med artikel 316 i TEUF bør Det Europæiske Råd og Rådet indgå i den samme budgetsektion.
(18)
Den årlige budgetprocedure i henhold til TEUF bør afspejles i denne forordning.
(19)
Med hensyn til fastlæggelsen af budgettet er det vigtigt, at strukturen og udformningen af det budgetforslag, som Kommissionen udarbejder, fastlægges nærmere. Indholdet af den generelle indledning til budgetforslaget bør beskrives mere udførligt. Det er også nødvendigt at indføje en bestemmelse om finansiel programmering for de kommende år samt en bestemmelse om Kommissionens mulighed for at fremlægge arbejdsdokumenter til støtte for budgetanmodninger.
(20)
For så vidt angår de særlige forhold, der gør sig gældende for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, bør de former, som basisretsakter kan tage i henhold til TEUF og til afsnit V og VI i TEU ajourføres. Hertil kommer, at proceduren for vedtagelse af forberedende foranstaltninger i forbindelse med eksterne foranstaltninger bør tilpasses til TEUF.
(21)
Reglerne om gennemførelsesmetoder for budgettet, navnlig vedrørende betingelserne for eksternalisering af gennemførelsesbeføjelser til tredjemand, er med tiden blevet for komplekse og bør forenkles. Samtidig bør den oprindelige målsætning med eksternalisering fastholdes, nemlig at udgifter uanset gennemførelsesmetode gennemføres med en grad af kontrol og gennemsigtighed svarende til den, der kan forventes af Kommissionens tjenestegrene.
(22)
Der bør klart sondres mellem tilfælde, hvor budgettet gennemføres direkte af Kommissionen eller dens forvaltningsorganer, tilfælde hvor budgettet gennemføres af medlemsstaterne ved delt forvaltning og tilfælde, hvor budgettet gennemføres indirekte gennem tredjemand. Dette bør gøre det muligt at indføre en harmoniseret ordning for delt og indirekte forvaltning, der kan tilpasses i overensstemmelse med sektorspecifikke regler, navnlig hvor budgettet gennemføres af medlemsstaterne som led i delt forvaltning. En sådan harmoniseret ordning bør især omfatte de grundlæggende principper, som Kommissionen skal overholde, når den beslutter, at budgettet skal gennemføres ved delt forvaltning eller indirekte, og de grundlæggende principper, som de parter, der har fået overdraget opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen, skal overholde. Kommissionen bør være i stand til at anvende Unionens regler og procedurer eller acceptere anvendelsen af den bemyndigede parts regler og procedurer, forudsat at sidstnævnte garanterer en tilsvarende beskyttelse af Unionens finansielle interesser. Det er endvidere nødvendigt, at der som led i Kommissionens tilsynsopgaver fastlægges en række kontrol- og revisionsforpligtelser, herunder gennemgang og godkendelse af regnskaber, for alle gennemførelsesmetoder.
(23)
Regler om forudgående vurdering af enheder og personer, som har fået overdraget gennemførelsesopgaver som led i indirekte forvaltning, bør tilpasses, så det sikres, at alle bemyndigede enheder og personer kan garantere et niveau i beskyttelsen af Unionens finansielle interesser svarende til det niveau, der fastlægges i denne forordning.
(24)
Erfaringerne med institutionalisering af OPP'er som EU-organer i medfør af artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, viser, at der er behov for yderligere kategorier af OPP'er for at øge udvalget af instrumenter og inddrage organer, hvis regler er mere fleksible og tilgængelige for private partnere end de regler, der gælder for Unionens institutioner. Disse yderligere kategorier bør omfatte en medlemsstats privatretlige organer og organer, der oprettes ved en basisretsakt og har finansielle bestemmelser, der tager hensyn til de nødvendige principper for at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning af EU-midler.
(25)
Med henblik på artikel 317 i TEUF bør denne forordning styrke medlemsstaternes basale kontrol- og revisionsforpligtelser, når de gennemfører budgettet ved delt forvaltning, idet sådanne forpligtelser på nuværende tidspunkt kun findes i sektorspecifikke regelsæt. Det er derfor nødvendigt at indføje bestemmelser, der opstiller sammenhængende rammer for alle de pågældende politikområder, baseret på harmoniserede administrative strukturer på nationalt plan. Disse rammer bør ikke skabe yderligere kontrolstrukturer, men bør sætte medlemsstaterne i stand til at udpege organer, der skal varetage forvaltningen af og kontrollen med EU-midler. Desuden bør denne forordning indeholde bestemmelser om fælles forvaltnings- og kontrolforpligtelser for disse strukturer, den årlige forvaltningserklæring fra forvaltningsenhederne om, at de påtager sig ansvaret for forvaltningen af de EU-midler, de har fået overdraget, gennemgangen og godkendelsen af regnskaber og Kommissionens suspensions- og korrektionsmekanismer med henblik på at skabe en sammenhængende lovgivningsramme, som også vil forbedre retssikkerheden i almindelighed, effektiviteten af kontrol- og korrektionsforanstaltninger samt beskyttelsen af Unionens finansielle interesser. De mere detaljerede bestemmelser bør forblive i de sektorspecifikke forordninger. På grundlag af princippet om én enkelt revision og med henblik på at mindske de ekstra administrative byrder, der er forbundet med gentagne kontroller, kan medlemsstaterne forelægge Kommissionen erklæringer, som er undertegnet på det relevante nationale eller regionale niveau i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser.
(26)
Visse bestemmelser om den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes opgaver bør gøres klarere, navnlig bestemmelserne vedrørende forudgående og efterfølgende kontrol, som den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede etablerer, og vedrørende sidstnævntes rapporteringspligt. Desangående bør indholdet i den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes årsberetning bringes i overensstemmelse med praksis, hvor denne ledsages af oplysninger om de finansielle forhold og forvaltningen til støtte for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes tro og love-erklæring om udførelsen af vedkommendes hverv.
(27)
Kommissionens regnskabsførers ansvar bør tydeliggøres. Det bør navnlig præciseres, at Kommissionens regnskabsfører er den eneste person, der kan fastsætte regnskabsregler og harmoniserede regnskabskontoplaner, hvorimod regnskabsførerne for de andre institutioner fastsætter de regnskabsprocedurer, der finder anvendelse i deres respektive institutioner.
(28)
For at lette gennemførelsen af visse programmer eller foranstaltninger, der navnlig er overdraget til finansielle institutioner, bør der i denne forordning fastsættes en mulighed for at åbne forvaltningskonti. Sådanne bankkonti bør i den finansielle institutions bøger åbnes i Kommissionens navn eller på vegne af Kommissionen. De bør forvaltes af den finansielle institution under den anvisningsberettigedes ansvar, og det bør være muligt at åbne sådanne konti i andre valutaer end euro.
(29)
Vedrørende forvaltningen af indtægter er det nødvendigt at strømline reglerne for fordringsoverslag for at tage højde for budgetmæssige behov. Der bør være krav om bogføring, når indtægtsforventningen har en vis grad af sandsynlighed og med en vis grad af sikkerhed kan fastsættes i tal. Af forenklingshensyn bør der indføres visse specifikke bestemmelser om tilpasning eller annullering af et fordringsoverslag.
(30)
Reglerne vedrørende inddrivelse bør både præciseres og strammes. Navnlig bør det præciseres, at annulleringen af et fordringsoverslag ikke indebærer, at der gives afkald på Unionens etablerede krav. For at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser bør EU-midler, der er krævet tilbagebetalt, behandles af medlemsstaterne på en lige så gunstig måde som krav fra offentlige organer på deres område.
(31)
I betragtning af behovet for at reducere risikoen forbundet med forvaltning af beløb modtaget på foreløbigt grundlag gennem bøder, tvangsbøder og sanktioner, samt enhver indtægt hidrørende herfra, bør sådanne beløb bogføres som budgetindtægt så tidligt som muligt og senest i regnskabsåret efter, at alle retsmidler over for afgørelserne med pålæg af dem er udtømt.
(32)
De forskellige former for betalinger bør præciseres i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning. Udbetalinger i form af forfinansieringer bør endvidere regelmæssigt regnskabsafsluttes af den ansvarlige anvisningsberettigede i overensstemmelse med de regnskabsregler, der fastlægges af Kommissionens regnskabsfører. Der bør i kontrakter, tilskudsafgørelser og -aftaler samt i delegationsaftaler indføjes hensigtsmæssige bestemmelser herom.
(33)
Denne forordning bør fremme målsætningen om e-forvaltning og især brugen af elektroniske data i udvekslingen af oplysninger mellem institutionerne og tredjemand.
(34)
Der bør åbnes mulighed for på visse betingelser at tillade afholdelse af fælles udbudsprocedurer med stater, der er medlem af Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), eller med EU-kandidatlande.
(35)
Reglerne om udelukkelse fra navnlig deltagelse i offentlige udbudsprocedurer bør forbedres med henblik på at styrke beskyttelsen af Unionens finansielle interesser.
(36)
Eftersom anvendelsen af ECB's og EIB's egne indtægter er af finansiel interesse for Unionen, bør de have adgang til oplysningerne i den centrale udelukkelsesdatabase, der blev oprettet for at beskytte Unionens finansielle interesser
(37)
Der bør indføres et solidt retsgrundlag for offentliggørelsen af afgørelser om administrative og økonomiske sanktioner, navnlig vedrørende offentlige udbud, i overensstemmelse med kravene til databeskyttelse. En sådan offentliggørelse bør af hensyn til databeskyttelsen og sikkerheden være valgfri.
(38)
Kravet til kontrahenter om udstedelse af garantier bør ikke længere være automatisk, men bør være baseret på en risikoanalyse.
(39)
Af hensyn til retssikkerheden bør anvendelsesområdet for tilskud og finansielle instrumenter præciseres. En mere detaljeret fastlæggelse af de specifikke betingelser for på den ene side tilskud og på den anden side finansielle instrumenter bør også bidrage til at maksimere virkningen af disse to typer finansiel støtte.
(40)
Tilskudsreglerne for enheder, som er oprettet med en specifik foranstaltning for øje, bør tilpasses for at lette adgangen til EU-finansiering og forvaltning af tilskud af ansøgere og tilskudsmodtagere, der har besluttet at arbejde sammen inden for et partnerskab eller en gruppe, der er oprettet i henhold til den relevante nationale lovgivning, navnlig hvor den valgte retlige form giver en solid og pålidelig ramme for samarbejdet. Henset til den begrænsede finansielle risiko for Unionen og nødvendigheden af at undgå, at der til de eksisterende strukturelle ordninger tilføjes et sæt kontraktmæssige krav, bør enheder, som har en fast kapitalmæssig eller retlig tilknytning til en tilskudsmodtager, have ret til at opgive støtteberettigede omkostninger uden at skulle opfylde alle de krav, der gælder for en tilskudsmodtager.
(41)
De erfaringer, der er indhøstet i brugen af faste beløb eller finansiering efter takst, har vist at sådanne finansieringsformer medfører en væsentlig forenkling af de administrative procedurer og en betydelig nedsættelse af risikoen for fejl. Derudover har det vist sig, at resultatbaseret finansiering er hensigtsmæssig for visse typer foranstaltninger. Betingelserne for anvendelse af forenklede tilskudsformer baseret på engangsbeløb, enhedsomkostninger og faste takster bør i den forbindelse være mere fleksible. Navnlig bør det være muligt at fastsætte beløb for hver enkelt tilskudsmodtager for sig, herunder når sådanne beløb opgives af tilskudsmodtageren i henhold til dennes sædvanlige omkostningsberegningspraksis, for at lette de administrative byrder og de omkostninger, der afholdes af den pågældende tilskudsmodtager specifikt med henblik på regnskabsaflæggelse over for Unionen.
(42)
For at fjerne hindringerne for deltagelse i EU-tilskudsprogrammer af personer, der har den nødvendige ekspertise, men som ikke modtager betaling i form af løn, hvilket kan være tilfældet for personer, der arbejder inden for små strukturer, bør der i tilskudsreglerne tages hensyn til de specifikke aflønningsordninger, der anvendes af små og mellemstore virksomheder (SMV'er) som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder (5).
(43)
Principperne om non-profit og samfinansiering bør tilpasses i lyset af erfaringerne fra praksis og de afvigende fortolkninger og anvendelser af sådanne principper, som resulterer i fejl og undertiden får virkninger modsat hensigten. Navnlig bør definitionen af fortjeneste fokusere på støtteberettigede omkostninger og på de indtægter, der specifikt anvendes til at finansiere omkostningerne, med henblik på at forenkle tilskudsmodtagernes regnskabsaflæggelse og tilskynde dem til at diversificere deres finansieringskilder. Herudover bør Kommissionen ikke tage for givet, at andre donorer ikke vil inddrive overskud genereret af deres specifikke bidrag, og bør derfor kun inddrive fortjenester, der står i direkte forhold til dens eget tilskud. Endelig har princippet om gradvis nedtrapning ikke vist sig at være et effektivt redskab til at begrænse risikoen for, at tilskudsmodtagere af driftstilskud fra Unionen bliver afhængige heraf. Desuden er anvendeligheden af princippet om gradvis nedtrapning blevet betydeligt begrænset efter den nødvendige indførelse af undtagelser i en række basisretsakter og i forbindelse med forenklede tilskudsformer. I lyset af disse ulemper bør kravet om gradvis nedtrapning fjernes i forbindelse med driftstilskud.
(44)
Adgangen til EU-finansiering for enheder med begrænsede administrative ressourcer, som kan udgøre en prioriteret målgruppe for visse tilskudsordninger og være uundværlig for opnåelsen af Unionens politikmål, bør lettes gennem en yderligere forenkling af procedurerne for tilskud med lav værdi.
(45)
Af hensyn til retssikkerheden og til fastsættelsen af et enkelt sæt grundlæggende finansielle regler, som tilskudsmodtagerne kan referere til for alle EU-programmer, bør denne forordning fastlægge kriterierne for omkostningers støtteberettigelse og de specifikke betingelser, der gælder for visse omkostningskategorier, og bør fastsætte, at de skal anvendes konsekvent.
(46)
Betingelserne for at acceptere naturalydelser fra tredjemand som medfinansiering og for fastsættelse af værdien af disse ydelser bør harmoniseres, så risikoen for fejl og retssager reduceres.
(47)
Af hensyn til gennemsigtigheden og for at tage hensyn til de planlæsningsmæssige begrænsninger, der er specifikke for tilskudsansøgerne, bør de i indkaldelsen af forslag oplyses om det tidsrum, der forventes at gå indtil tilskudsaftalerne underskrives eller tilskudsafgørelserne meddeles dem. Af samme hensyn bør der i denne forordning fastsættes et referencetidsrum, der er baseret på erfaringerne og de forventede virkninger af de indførte forenklingsforanstaltninger.
(48)
I tilfælde, hvor der konstateres systemiske eller tilbagevendende fejl med væsentlige konsekvenser for en række tilskud, bør det under strenge betingelser tillades, at resultaterne af en sådan revision også gøres gældende for de ikke-reviderede tilskud, der er berørt heraf, med henblik på at lette de økonomiske og administrative byrder, der er forbundet med kontroller og revisioner på stedet. Kommissionen bør kun gribe til ekstrapolering af reduktions- eller inddrivelsessatsen for tilskud, for hvilke der er konstateret systemiske eller tilbagevendende fejl, når det ikke er muligt, eller vil kræve en uforholdsmæssigt stor indsats, at foretage en præcis kvantificering af de ikke-støtteberettigede omkostninger for hvert enkelt af de berørte tilskud.
(49)
Der bør i denne forordning fastsættes standardperioder, inden for hvilke tilskudsmodtagerne er forpligtet til at opbevare dokumenter vedrørende EU-tilskud, så afvigende eller uforholdsmæssige kontraktmæssige krav undgås samtidig med, at Kommissionen og Revisionsretten gives tilstrækkelig tid til at skaffe adgang til sådanne oplysninger og dokumenter og udføre efterfølgende tjek og revision, der er nødvendig for at beskytte Unionens finansielle interesser.
(50)
Tilskudsmodtagerens mulighed for at yde finansiel støtte til tredjemand bør udvides for at fremme en korrekt gennemførelse af programmer, der bl.a. henvender sig til talrige fysiske personer, som kun kan nås gennem kaskadetilskud. Dog bør princippet om, at tilskudsmodtageren ikke må udøve noget skøn i forbindelse med ydelsen af finansiel støtte til tredjemand, opretholdes, navnlig for at undgå enhver sammenblanding mellem muligheden for tilskudsmodtagere for på eget ansvar at udforme og gennemføre foranstaltninger, der indebærer finansiel støtte som en støtteberettiget aktivitet, og muligheden for inden for rammerne af delt eller indirekte forvaltning at overdrage opgaver vedrørende budgetgennemførelsen til visse organer, enheder eller personer.
(51)
Som en værdifuld form for finansiel støtte bør anvendelsen af priser lettes og de gældende regler præciseres ved at adskille sådanne priser fra tilskudsordningen og fjerne enhver henvisning til forudsigelige omkostninger. Priser er dog ikke velegnede til opfyldelse af alle Unionens politiske målsætninger og bør derfor ses som et supplement frem for som en erstatning for andre støtteinstrumenter såsom tilskud.
(52)
Finansielle instrumenter kan være et værdifuldt middel til at multiplicere effekten af Unionens midler, når disse midler samles i en pulje med andre midler og indebærer en løftestangseffekt. Da sådanne finansielle instrumenter ikke kan sidestilles med tjenesteydelser eller tilskud, bør der etableres en ny type finansiel støtte. Finansielle instrumenter bør kun anvendes under overholdelse af strenge betingelser med henblik på at undgå enhver risiko for budgettet og enhver risiko for markedsforvridning, hvilket er uforeneligt med statsstøttereglerne.
(53)
Inden for rammerne af de beløb, som Europa-Parlamentet og Rådet hvert år bevilger til et givet program, bør finansielle instrumenter anvendes som et supplement på grundlag af en forudgående vurdering, der har påvist, at de vil bidrage mere effektivt til opfyldelsen af Unionens politikmål end andre former for EU-finansiering, herunder tilskud.
(54)
Finansielle instrumenter bør godkendes gennem en basisretsakt indeholdende en definition af navnlig deres formål og varighed. Såfremt finansielle instrumenter i behørigt begrundede tilfælde etableres uden en basisretsakt, bør de godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet i budgettet.
(55)
De instrumenter, som kan falde ind under første del, afsnit VIII, herunder lån, garantier, egenkapitalinvesteringer, kvasiegenkapitalinvesteringer og risikodelingsinstrumenter, bør defineres. I definitionen af risikodelingsinstrumenter bør der gives mulighed for at omfatte kreditforbedringer for projektobligationer, der dækker gældsbetjeningsrisikoen ved et projekt og mindsker obligationsindehavernes kreditrisiko via kreditforbedringer i form af et lån eller en garanti.
(56)
De årlige tilbagebetalinger, herunder tilbagebetalinger af kapital, indfriede garantier og tilbagebetalinger af låns hovedstol bør udgøre interne formålsbestemte indtægter. Indtægter hidrørende fra udbytte, kapitalgevinster, garantigebyrer og renter på lån og på indestående på forvaltningskonti bør opføres i budgettet efter fratrækning af forvaltningsomkostninger og -gebyrer. Denne forordning bør fastlægge principperne og betingelserne for finansielle instrumenter samt regler for begrænsning af Unionens finansielle ansvar, bekæmpelse af svig og hvidvaskning af penge, afvikling af finansielle instrumenter og rapportering.
(57)
Regnskabsopstillingen bør forenkles, således at Unionens regnskaber kun omfatter det konsoliderede årsregnskab og det samlede bevillingsregnskab. Det bør ligeledes præciseres, at konsolideringsforløbet kun vedrører institutionerne, organer, der er nedsat i henhold til TEUF og Euratomtraktaten, og som er juridiske personer og modtager bidrag over budgettet, og andre organer, hvis regnskaber skal konsolideres i overensstemmelse med regnskabsreglerne vedtaget af regnskabsføreren.
(58)
I overensstemmelse med de internationalt anerkendte regnskabsstandarder, som Unionens regnskabsregler bygger på, bør pensionsforpligtelser sammen med andre forpligtelser vedrørende personaleydelser opføres i Unionens regnskaber, opstilles særskilt på forsiden af Unionens balance og forklares nærmere i noterne til regnskaberne.
(59)
For klart og tydeligt at skelne mellem opgaver og ansvar for henholdsvis Kommissionens regnskabsfører og regnskabsførerne for institutionerne, organer, der er nedsat i henhold til TEUF og Euratomtraktaten, og som er juridiske personer og modtager bidrag over budgettet, og andre organer, hvis regnskaber skal konsolideres i overensstemmelse med regnskabsreglerne vedtaget af regnskabsføreren, bør det bestemmes, at beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret udarbejdes af den enkelte institution eller det enkelte organ og fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten senest den 31. marts i det efterfølgende regnskabsår.
(60)
Det er nødvendigt at opdatere Unionens regler og principper for regnskabsføring for at sikre deres overensstemmelse med de regler, der er fastlagt af International Public Sector Accounting Standard Board (IPSASB).
(61)
Revisionsretten bør sikre, at dens konklusioner, som kan få indvirkning på den reviderede enheds endelige regnskaber eller de underliggende transaktioners lovlighed eller formelle rigtighed, fremsendes til den pågældende institution eller det pågældende organ i god tid for at give sådanne reviderede enheder tilstrækkelig tid til at reagere på disse konklusioner.
(62)
Bestemmelserne vedrørende de foreløbige og endelige regnskaber bør opdateres, navnlig for at specificere de rapporteringsoplysninger, der bør ledsage de regnskaber, der fremsendes til Kommissionens regnskabsfører med henblik på konsolidering.
(63)
For så vidt angår de oplysninger, Kommissionen skal fremsende i tilknytning til decharge, bør Kommissionen især forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en evalueringsrapport om Unionens finanser, jf. artikel 318 i TEUF.
(64)
Med hensyn til de specifikke bestemmelser i denne forordning vedrørende strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fiskerifond og Fonden for Udvikling af Landdistrikterne og fonde på området frihed, sikkerhed og retfærdighed, som er under delt forvaltning bør mulighederne for tilbagebetaling af forfinansieringer og genopførelse af bevillinger bibeholdes på betingelserne i den erklæring fra Kommissionen, der er knyttet som bilag til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (6). Endvidere bør det som en undtagelse fra fremførselsreglen være tilladt for Kommissionen at fremføre disponible forpligtelsesbevillinger ved udgangen af regnskabsåret som følge af tilbagebetalinger af forfinansieringer indtil programmets afslutning og anvende disse forpligtelsesbevillinger, når andre forpligtelsesbevillinger ikke længere er til rådighed.
(65)
Det Fælles Forskningscenters (FFC) deltagelse i udbuds- og tilskudsprocedurer bør præciseres. For at de hermed forbundne aktiviteter kan udføres effektivt, bør indtægter hidrørende fra deltagelse i sådanne procedurer endvidere undtagelsesvis anses for at være eksterne formålsbestemte indtægter.
(66)
De specifikke bestemmelser for gennemførelsen af eksterne foranstaltninger bør tilpasses ændringerne vedrørende forvaltningsmetoder, og der bør fastsættes en differentieret tilgang, når Unionen skal reagere på humanitære nødsituationer, internationale kriser eller behovene hos tredjelande, der befinder sig i en overgangsproces på vej mod demokrati.
(67)
Denne forordning bør fastlægge de generelle betingelser for anvendelse af budgetstøtte som instrument i eksterne foranstaltninger. Sådanne betingelser bør være knyttet til sikring af en tilstrækkeligt gennemsigtig, pålidelig og effektiv forvaltning af offentlige finanser. Desuden bør Kommissionen ved en finansieringsafgørelse fastlægge de mål og forventede resultater, som udbetalingen af budgetstøtte bør være knyttet til. Sådanne elementer bør sammen med de omstændigheder, hvorunder budgetstøtte skal tilbagebetales, indgå i den finansieringsaftale, der indgås med tilskudsmodtagerlandet.
(68)
For at styrke Unionens internationale rolle i foranstaltninger udadtil og inden for udvikling og øge Unionens synlighed og effektivitet bør Kommissionen bemyndiges til at oprette og forvalte EU-trustfonde til foranstaltninger under og efter katastrofer eller tematiske foranstaltninger. Selv om de ikke indgår i budgettet, bør sådanne trustfonde forvaltes i overensstemmelse med denne forordning, i den udstrækning det er nødvendigt for sikkerheden og gennemsigtigheden af anvendelsen af EU-midler. Kommissionen bør i denne henseende være formand for den bestyrelse, der oprettes for hver trustfond for at sikre, at donorerne er repræsenteret, og træffe afgørelse om anvendelsen af midlerne. Regnskabsføreren for hver trustfond bør endvidere være Kommissionens regnskabsfører.
(69)
Tidsrummet for indgåelse af kontrakter og tilskudsaftaler for enheder, der under indirekte forvaltning har fået overdraget gennemførelsen af foranstaltninger udadtil, bør begrænses til tre år efter undertegnelsen af delegationsaftalen, medmindre specifikke omstændigheder af exceptionel og ekstern karakter gør sig gældende. Denne tidsfrist bør dog ikke gælde flerårige programmer, der gennemføres under strukturfondenes procedurer. De nærmere regler for frigivelse af bevillinger ved disse flerårige programmer bør fastlægges i sektorspecifikke regler.
(70)
For så vidt angår specifikke regler for offentlige indkøb i forbindelse med foranstaltninger udadtil bør tredjelandsstatsborgere, der er etableret i tilskudsmodtagerlandene, have tilladelse til at deltage i udbudsprocedurer, herunder i tilfælde af gennemførelse af et program uden en basisretsakt, og når særlige behørigt begrundede omstændigheder berettiger det.
(71)
Den måde, hvorpå institutionerne på nuværende tidspunkt rapporterer til Europa-Parlamentet og Rådet, bør forbedres. Institutionerne bør forhåndsinformere Europa-Parlamentet og Rådet om deres fremtidige ejendomsprojekter og om de forskellige faser af disse projekter. I forbindelse med ejendomsprojekter med væsentlig indvirkning på budgettet bør der kræves en godkendelse og ikke blot en udtalelse fra Europa-Parlamentet og Rådet.
(72)
Institutionerne bør have mulighed for at udforme en langsigtet politik for fast ejendom og udnytte de lavere rentesatser, der følger af Unionens gode kreditværdighed på de finansielle markeder. De bør i denne henseende bemyndiges til at optage lån til erhvervelse af fast ejendom. Dette vil gøre det muligt at forenkle det nuværende system, samtidigt med at der spares omkostninger og skabes større gennemsigtighed.
(73)
I lyset af erfaringerne bør denne forordning præcisere anvendelsesområdet for aktiviteterne, udvælgelsesproceduren og betalingsbetingelserne for fysiske personer, der er udpeget som eksperter.
(74)
For at supplere og ændre visse dele af denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF. Indhold og omfang af de delegerede retsakter fastsættes i de relevante artikler. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen foretager passende høringer under sine forberedelser til udarbejdelsen af delegerede retsakter, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(75)
Denne forordning bør kun revideres, når det er nødvendigt, og senest to år inden udløbet af den første flerårige finansielle ramme efter 2013. For hyppige revisioner medfører uforholdsmæssigt store omkostninger i forbindelse med tilpasningen af de administrative strukturer og procedurer til de nye regler. Derudover kan den tid, hvor de gældende bestemmelser er blevet anvendt, i visse tilfælde være for kort til, at der kan drages gyldige konklusioner.
(76)
Der bør fastsættes overgangsbestemmelser. Denne forordning bør først finde anvendelse, når de delegerede retsakter, der indeholder reglerne for anvendelsen, er vedtaget; de delegerede retsakter forventes at træde i kraft i december 2012. For at undgå, at denne forordning anvendes i årets sidste måned, bør den først anvendes fra 1. januar 2013. For at sikre sammenhængen med de sektorspecifikke regler er det endvidere hensigtsmæssigt at udsætte anvendelsen af bestemmelserne om gennemførelsesmetoder og finansielle instrumenter til den 1. januar 2014. Endelig bør bestemmelserne om overførsel af betalingsbevillinger under strukturfondene ved årets udgang finde anvendelse fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, således at de kan anvendes allerede på 2012-budgettet.
(77)
Denne forordning bør træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende med henblik på at muliggøre en rettidig vedtagelse af de delegerede retsakter i henhold til denne forordning. Den rettidige ikrafttræden af denne forordning er nødvendig for, at reglerne i de delegerede retsakter kan anvendes fra den 1. januar 2013, således at de vanskeligheder, der er forbundet med at ændre finansielle bestemmelser i løbet af et regnskabsår, undgås.
(78)
Den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7) og afgav en udtalelse den 15. april 2011 (8) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
FØRSTE DEL
FÆLLES BESTEMMELSER
AFSNIT I
EMNE, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Emne
1. Denne forordning fastsætter regler for fastlæggelse og gennemførelse af Den Europæiske Unions almindelige budget og for regnskabsaflæggelse og kontrol af regnskaber.
2. Denne forordning finder anvendelse på gennemførelsen af budgettet for Euratoms Forsyningsagentur.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "Union": Den Europæiske Union, Det Europæiske Atomenergifællesskab eller begge afhængigt af sammenhængen
b) "institution": Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Europa-Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget, Den Europæiske Ombudsmand, Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil ("EU-Udenrigstjenesten"); Den Europæiske Centralbank anses ikke for at være en EU-institution
c) "budget": det dokument, der for hvert regnskabsår forudgående angiver og godkender de samlede indtægter og udgifter, der skønnes nødvendige for Unionen
d) "basisretsakt": en retsakt, der giver et retligt grundlag for en foranstaltning og for afholdelsen af den dertil svarende udgift, der er opført på budgettet.
En basisretsakt kan have en af følgende former:
Henstillinger og udtalelser udgør ikke basisretsakter
e) "gennemførelsesmetode": metoden til gennemførelse af budgettet, der er omhandlet i artikel 58, 59 eller 60
f) "delegationsaftale": en aftale indgået med enheder eller personer, der er overdraget opgaver vedrørende budgetgennemførelsen i medfør af artikel 58, stk. 1, litra c), nr. i)-viii)
g) "tilskudsmodtager": en fysisk eller juridisk person, med hvem der er indgået en tilskudsaftale, eller som har modtaget meddelelse om en tilskudsafgørelse
h) "kontrahent": en fysisk eller juridisk person, med hvem der er indgået en indkøbskontrakt
i) "modtager": en tilskudsmodtager, kontrahent eller enhver fysisk eller juridisk person, der modtager priser eller midler via et finansielt instrument
j) "priser": finansielle bidrag, der uddeles som belønning i forbindelse med en konkurrence
k) "lån": en aftale, som forpligter långiver til at stille et aftalt pengebeløb til rådighed for låntager i en aftalt periode, og i henhold til hvilken låntager er forpligtet til at tilbagebetale beløbet inden for den aftalte periode
l) "garanti": et skriftligt tilsagn om helt eller delvis at påtage sig ansvaret for tredjemands gæld eller forpligtelse eller for den pågældende tredjemands tilfredsstillende opfyldelse af sine forpligtelser i forbindelse med en begivenhed, der udløser en sådan garanti, f.eks. misligholdelse af et lån
m) "egenkapitalinvestering": tilvejebringelse af kapital til en virksomhed, som investeres direkte eller indirekte til gengæld for helt eller delvist ejerskab af virksomheden, og hvor egenkapitalinvestoren kan påtage sig en vis ledelseskontrol med virksomheden og få andel i dens overskud
n) "kvasiegenkapitalinvestering": en finansieringsform, der rangerer mellem egenkapital og gæld, idet den indebærer større risiko end foranstående gæld og mindre risiko end almindelig egenkapital. Kvasiegenkapitalinvesteringer kan struktureres som gæld, typisk simple fordringer eller efterstillet gæld, der i visse tilfælde kan konverteres til egenkapital, eller som "preferred equity"
o) "risikodelingsinstrument": et finansielt instrument, som gør det muligt for to eller flere enheder at dele en bestemt risiko, eventuelt mod en aftalt godtgørelse
p) "finansielle instrumenter": finansielle EU-støtteforanstaltninger afholdt som et supplement over budgettet med henblik på at støtte et eller flere af Unionens specifikke politikmål. Sådanne instrumenter kan have form af egenkapital- eller kvasiegenkapitalinvesteringer, lån eller garantier eller andre risikodelingsinstrumenter, og kan, hvor det er relevant, kombineres med tilskud
q) "vedtægten": vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Den Europæiske Unions øvrige ansatte som fastlagt i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (9)
r) "kontrol": enhver foranstaltning, der træffes for at give en rimelig sikkerhed med hensyn til foranstaltningers effektivitet, produktivitet og sparsommelighed, pålidelig rapportering, beskyttelse af aktiver og oplysninger, forebyggelse, afsløring og korrektion af svig og uregelmæssigheder og opfølgning herpå samt tilfredsstillende styring af risiciene i forbindelse med de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyntagen til programmernes flerårige karakter samt de pågældende betalingers art. Kontrol kan indebære forskellige tjek samt gennemførelse af politikker og procedurer med henblik på at nå de mål, der er beskrevet i første punktum
s) "tjek": verificering af et specifikt aspekt af en indtægts- eller udgiftstransaktion.
Artikel 3
Overholdelsen af denne forordning i afledt ret
1. Enhver bestemmelse vedrørende gennemførelsen af budgettets indtægter eller udgifter, der findes i en basisretsakt, skal overholde de budgetprincipper, der er anført i afsnit II i første del.
2. Uden at det berører stk. 1, skal ethvert forslag og enhver ændring af et forslag, som forelægges for lovgivningsmyndigheden og som indeholder undtagelser fra andre bestemmelser end bestemmelserne i afsnit II i første del eller fra delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne, klart angive sådanne undtagelser og den specifikke begrundelse herfor i betragtningerne og i begrundelsen til sådanne forslag.
Artikel 4
Tidsrum, datoer og tidsfrister
Hvor intet andet er bestemt, finder Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1182/71 af 3. juni 1971 om fastsættelse af regler om tidsfrister, datoer og tidspunkter (10) anvendelse på fristerne i denne forordning.
Artikel 5
Beskyttelse af personoplysninger
Denne forordning berører ikke bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (11) eller i forordning (EF) nr. 45/2001.
AFSNIT II
BUDGETPRINCIPPER
Artikel 6
Overholdelse af budgetprincipper
I overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning opstilles og gennemføres budgettet i overensstemmelse med principperne om enhed, et realistisk budget, etårighed, balance, én regningsenhed, bruttoopgørelse, specificering, forsvarlig økonomisk forvaltning, der kræver effektiv og produktiv intern kontrol, samt gennemsigtighed.
KAPITEL 1
Principperne om enhed og et realistisk budget
Artikel 7
Budgettets anvendelsesområde
1. Budgettet omfatter:
a)
Unionens indtægter og udgifter, herunder de administrationsudgifter for institutionerne, der følger af bestemmelserne i TEU om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, og de aktionsudgifter, der følger af gennemførelsen af disse bestemmelser, såfremt de afholdes over budgettet
b)
Det Europæiske Atomenergifællesskabs indtægter og udgifter.
2. Budgettet indeholder oplysninger om garantier stillet af Unionen i forbindelse med lånoptagelses- og långivningstransaktioner, herunder via den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme og betalingsbalancefaciliteten, jf. artikel 49, stk. 1, litra d).
Artikel 8
Særlige regler om principperne om enhed og et realistisk budget
1. Enhver indtægt og udgift skal konteres en budgetpost, jf. dog artikel 83.
2. Der må ikke indgås forpligtelser eller anvises betalinger for udgifter, der overstiger de godkendte bevillinger.
3. En bevilling må kun opføres på budgettet, hvis den er til en udgift, der skønnes nødvendig.
4. Renter af forfinansieringer fra budgettet tilkommer ikke Unionen, medmindre andet er bestemt i delegationsaftalerne undtagen de aftaler, der er indgået med tredjelande eller organer, de har udpeget. I de tilfælde anvendes sådanne renter på ny til den pågældende foranstaltning, fratrækkes betalingsanmodningerne i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, første afsnit, litra c), eller inkasseres.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for bogføring af renter fra forfinansieringer.
KAPITEL 2
Princippet om etårighed
Artikel 9
Definition
Bevillingerne på budgettet gælder for ét regnskabsår, der begynder den 1. januar og slutter den 31. december.
Artikel 10
Typer af bevillinger
1. Budgettet omfatter opdelte bevillinger, der giver anledning til forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, og ikke-opdelte bevillinger.
2. Forpligtelsesbevillinger dækker de samlede omkostninger ved de retlige forpligtelser, der indgås i løbet af regnskabsåret, jf. dog artikel 86, stk. 4, og artikel 189, stk. 2.
3. Betalingsbevillinger dækker de betalinger, der er nødvendige til opfyldelse af retlige forpligtelser indgået i regnskabsåret eller tidligere regnskabsår.
4. Nærværende artikels stk. 1 og 2 berører ikke de særlige bestemmelser i afsnit I, IV og VI i anden del og er ikke til hinder for, at der kan indgås samlede forpligtelser eller budgetmæssige forpligtelser opdelt i årlige trancher.
Artikel 11
Regnskab for indtægter og bevillinger
1. Indtægterne opføres for et regnskabsår på grundlag af de beløb, der oppebæres i løbet af regnskabsåret. Egne indtægter for januar i det følgende regnskabsår kan dog overdrages før tiden i medfør af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 2007/436/EF, Euratom om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (12).
2. Opførelsen af egne indtægter hidrørende fra merværdiafgiften, den supplerende indtægt på grundlag af bruttonationalindkomsten og eventuelle finansielle bidrag kan justeres i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.
3. Bevillingerne for et regnskabsår må kun anvendes til dækning af udgifter, som der indgås forpligtelser for, og som betales i det pågældende regnskabsår, samt til betaling af skyldige beløb hidrørende fra forpligtelser fra tidligere regnskabsår.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for bevillinger for regnskabsåret.
4. Forpligtelserne opføres på grundlag af de retlige forpligtelser, der indgås indtil den 31. december. Som en undtagelse herfra opføres de samlede budgetmæssige forpligtelser, der er omhandlet i artikel 86, stk. 4, og de finansieringsaftaler, der er omhandlet i artikel 189, stk. 2, indgået med tredjelande, på grundlag af de budgetmæssige forpligtelser, der indgås indtil den 31. december.
5. Betalingerne opføres for et regnskabsår på grundlag af de betalinger, som regnskabsføreren foretager senest den 31. december i det pågældende regnskabsår.
6. Uanset stk. 3, 4 og 5 opføres udgifter til Den Europæiske Garantifond for Landbruget i budgettet for et regnskabsår efter reglerne i afsnit I i anden del.
Artikel 12
Indgåelse af forpligtelser for bevillinger
Så snart budgettet er endeligt vedtaget, kan der indgås forpligtelser for de herpå opførte bevillinger med virkning fra 1. januar, jf. dog de undtagelser, der er nævnt i afsnit I og VI i anden del.
Artikel 13
Annullering og fremførsel af bevillinger
1. Bevillinger, der ikke er udnyttet ved udgangen af det regnskabsår, for hvilket de er opført, bortfalder.
De kan imidlertid fremføres, men dog kun til det følgende regnskabsår, hvis den pågældende institution træffer beslutning herom senest den 15. februar i overensstemmelse med stk. 2 og 3, eller de kan fremføres automatisk i overensstemmelse med stk. 4.
2. Ved opdelte forpligtelsesbevillinger og ikke-opdelte bevillinger, for hvilke der ved regnskabsårets udløb endnu ikke er indgået forpligtelser, kan der fremføres:
a)
beløb, der svarer til forpligtelsesbevillinger eller ikke-opdelte bevillinger for så vidt angår byggeprojekter, for hvilke størstedelen af de forberedende etaper forud for indgåelsen af forpligtelsen er afsluttet pr. 31. december. Der kan indgås forpligtelser for disse beløb indtil den 31. marts det følgende år eller indtil den 31. december det følgende år, såfremt beløbene vedrører ejendomsprojekter
b)
beløb, der er nødvendige, når lovgivningsmyndigheden har vedtaget basisretsakten i løbet af regnskabsårets sidste kvartal, og Kommissionen ikke senest den 31. december har været i stand til at indgå forpligtelser for de bevillinger, der er opført hertil på budgettet.
3. Ved betalingsbevillinger kan der fremføres beløb, der er nødvendige til opfyldelse af tidligere indgåede forpligtelser eller er knyttet til fremførte forpligtelsesbevillinger, når de betalingsbevillinger, der er opført under de pågældende budgetposter for det følgende regnskabsår, ikke er tilstrækkelige til at dække behovet.
Den berørte institution skal i første række anvende de for det indeværende regnskabsår godkendte bevillinger og må kun anvende fremførte bevillinger, når førstnævnte bevillinger er opbrugt.
4. Ikke-opdelte bevillinger, der svarer til forpligtelser, som er behørigt indgået ved regnskabsårets udløb, fremføres automatisk, dog kun til det følgende regnskabsår.
5. Den berørte institution underretter senest den 15. marts Europa-Parlamentet og Rådet om sin beslutning om fremførsel og angiver samtidig for hver budgetpost, hvordan kriterierne i stk. 2 og 3 er anvendt på de enkelte fremførsler.
6. Bevillinger opført under reserven og bevillinger til personaleudgifter kan ikke fremføres, jf. dog artikel 10. I denne artikel forstås ved personaleudgifter vederlag og godtgørelser til medlemmer af og ansatte ved de institutioner, som er omfattet af vedtægten.
7. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for annullering og fremførsel af bevillinger.
Artikel 14
Fremførselsregler for formålsbestemte indtægter
Fremførsel af de formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 21, og af uudnyttede og disponible bevillinger pr. 31. december hidrørende fra disse indtægter, skal overholde følgende regler:
a)
eksterne formålsbestemte indtægter fremføres automatisk og skal anvendes fuldt ud, indtil alle aktioner i tilknytning til det program eller den foranstaltning, de er bestemt for, er udført. Eksterne formålsbestemte indtægter, der modtages i programmets eller foranstaltningens sidste år, kan anvendes i det første år for det efterfølgende program eller den efterfølgende foranstaltning
b)
interne formålsbestemte indtægter kan kun fremføres for et år med undtagelse af de interne formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 21, stk. 3, litra g), som fremføres automatisk.
Artikel 15
Frigørelse af bevillinger
Frigørelse af bevillinger i et senere regnskabsår end det regnskabsår, hvor de var opført på budgettet, som følge af manglende eller ufuldstændig gennemførelse af de foranstaltninger, hvortil de var bestemt, bevirker, at de pågældende bevillinger bortfalder, jf. dog 178 og 182.
Artikel 16
Gældende regler i tilfælde af sen vedtagelse af budgettet
1. Såfremt budgettet ikke er endeligt vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, finder proceduren i artikel 315, stk.1, i TEUF(ordningen med foreløbige tolvtedele) anvendelse. Der kan indgås forpligtelser og foretages betalinger inden for de grænser, der er fastsat i nærværende artikels stk. 2.
2. Der kan for hvert relevant kapitel indgås forpligtelser for indtil en fjerdedel af det foregående regnskabsårs samlede godkendte bevillinger for det pågældende kapitel, forhøjet med en tolvtedel for hver forløben måned.
Bevillingerne i budgetforslaget må ikke overskrides.
Der kan for hvert relevant kapitel foretages månedlige betalinger på indtil en tolvtedel af det foregående regnskabsårs godkendte bevillinger for det pågældende kapitel. Beløbet må dog ikke overskride en tolvtedel af de bevillinger, der er opført i samme kapitel i budgetforslaget.
3. Ved det foregående regnskabsårs godkendte bevillinger for det pågældende kapitel, jf. stk. 1 og 2, forstås de bevillinger, der er vedtaget i budgettet, herunder bevillinger fastsat gennem et ændringsbudget, efter justering for de overførsler, der er foretaget i løbet af det pågældende regnskabsår.
4. Hvis kontinuiteten i Unionens virksomhed eller forvaltningshensyn nødvendiggør det, kan Rådet med kvalificeret flertal på forslag fra Kommissionen bevilge et udgiftsbeløb, der overstiger én foreløbig tolvtedel, men ikke den samlede sum af fire foreløbige tolvtedele, bortset fra i behørigt begrundede tilfælde, til såvel forpligtelser som betalinger ud over dem, der automatisk er til rådighed i overensstemmelse med stk. 1 og 2. Det forelægger straks Europa-Parlamentet sin bevillingsafgørelse.
Afgørelsen træder i kraft 30 dage efter vedtagelsen, medmindre Europa-Parlamentet:
a)
med et flertal af sine medlemmer inden for denne frist beslutter at reducere disse udgifter, i hvilket tilfælde Kommissionen forelægger et nyt forslag
b)
meddeler Rådet og Kommissionen, at det ikke ønsker at reducere disse udgifter, i hvilket tilfælde afgørelsen træder i kraft inden udløbet af de 30 dage.
De yderligere tolvtedele bevilges med en tolvtedels fulde beløb og kan ikke opdeles.
5. Hvis fire foreløbige tolvtedele, som er bevilget for et givet kapitel i overensstemmelse med stk. 4, ikke er tilstrækkelige til at dække de udgifter, der er nødvendige for at undgå at bryde kontinuiteten i Unionens virksomhed på det område, det pågældende kapitel vedrører, kan en overskridelse af det bevillingsbeløb, der er opført under det tilsvarende kapitel på det foregående regnskabsårs budget, undtagelsesvis tillades. Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse efter proceduren i stk. 4. Det samlede beløb for bevillingerne på det foregående regnskabsårs budget eller i budgetforslaget må dog under ingen omstændigheder overskrides.
KAPITEL 3
Princippet om balance
Artikel 17
Definition og anvendelsesområde
1. Der skal være balance mellem indtægter og betalingsbevillinger.
2. Unionen og de organer, der er omhandlet i artikel 200, må ikke optage lån inden for rammerne af budgettet.
Artikel 18
Saldoen for regnskabsåret
1. Saldoen for hvert regnskabsår opføres på budgettet for det følgende regnskabsår som indtægt, hvis der er tale om et overskud, eller som betalingsbevilling, hvis der er tale om et underskud.
2. Overslag over sådanne indtægter eller betalingsbevillinger opføres på budgettet under budgetbehandlingen ved forelæggelse af en ændringsskrivelse efter fremgangsmåden i artikel 39. Overslagene opstilles i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.
3. Efter fremlæggelsen af det foreløbige årsregnskab for hvert regnskabsår opføres en eventuel difference mellem disse regnskaber og overslagene på budgettet for det følgende regnskabsår ved et ændringsbudget, der alene omhandler denne difference. I så fald forelægger Kommissionen forslaget til ændringsbudget for Europa-Parlamentet og Rådet inden for 15 dage efter forelæggelsen af det foreløbige årsregnskab.
KAPITEL 4
Princippet om én regningsenhed
Artikel 19
Brug af euroen
1. Den flerårige finansielle ramme og budgettet opstilles og gennemføres i euro, og regnskaberne aflægges i euro. Af hensyn til likviditetsstyringen som omhandlet i artikel 68, stk. 1, kan regnskabsføreren og, hvis der er tale om forskudskonti, forskudsbestyreren, og, i forbindelse med den administrative forvaltning af Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten, den ansvarlige anvisningsberettigede, dog gennemføre transaktioner i andre valutaer på nærmere vilkår, der fastsættes i de delegerede retsakter, der vedtages i medfør af denne forordning.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for omregningskursen mellem euro og andre valutaer.
KAPITEL 5
Princippet om bruttoopgørelse
Artikel 20
Definition og anvendelsesområde
Samtlige indtægter skal dække samtlige betalingsbevillinger, jf. dog artikel 21. Indtægter og udgifter opføres uden indbyrdes modregning, jf. dog artikel 23.
Artikel 21
Formålsbestemte indtægter
1. Eksterne formålsbestemte indtægter og interne formålsbestemte indtægter skal anvendes til finansiering af bestemte former for udgifter.
2. Følgende udgør eksterne formålsbestemte indtægter:
a)
medlemsstaternes finansielle bidrag til visse forskningsprogrammer i medfør af forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000
b)
finansielle bidrag fra medlemsstaterne og tredjelande, herunder i begge tilfælde deres offentlige organer, enheder eller fysiske personer til visse projekter eller programmer for bistand til tredjelande, der finansieres af Unionen og forvaltes af Kommissionen på deres vegne
c)
renter af deponeringer og bodsbeløb som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (13)
d)
indtægter, der har et bestemt formål, såsom indtægter fra fonde, tilskud, gaver og testamentsarv, herunder hver enkelt institutions egne formålsbestemte indtægter
e)
finansielle bidrag, der ikke er omfattet af litra b), fra tredjelande og fra forskellige organer uden for Unionen, til EU-aktiviteter
f)
formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 181, stk. 2, og artikel 183, stk. 2.
g)
interne formålsbestemte indtægter som omhandlet i stk. 3, i det omfang, at de er supplerende til de andre indtægter i nærværende stykke.
3. Følgende udgør interne formålsbestemte indtægter:
a)
indtægter fra tredjemand for levering af varer, tjenesteydelser eller bygge- og anlægsarbejder udført på dennes anmodning
b)
indtægter fra salg af køretøjer, materiel, installationer, materialer samt apparater til videnskabelige og tekniske formål, der skal udskiftes eller kasseres, når den bogførte værdi er helt afskrevet
c)
indtægter fra tilbagebetaling i overensstemmelse med artikel 80 af uretmæssigt udbetalte beløb
d)
indtægter fra renter på forfinansieringsbetalinger i henhold til artikel 8, stk. 4
e)
indtægter fra levering af varer, tjenesteydelser og bygge- og anlægsarbejder, der udføres for andre tjenestegrene i en institution, institutioner eller organer, herunder sådanne institutioners og organers tilbagebetalinger af udlæg for tjenesterejser
f)
forsikringserstatninger
g)
indtægter fra udlejning
h)
indtægter fra salg af publikationer og film, også på elektroniske medier
i)
tilbagebetalinger til finansielle instrumenter i overensstemmelse med artikel 140, stk. 6
j)
indtægter fra efterfølgende refundering af afgifter i overensstemmelse med artikel 23, stk. 3.
4. I en basisretsakt kan det også foreskrives, at indtægter, som følger af basisretsakten, er formålsbestemt til bestemte former for udgifter. Medmindre andet er fastlagt i basisretsakten, udgør sådanne indtægter interne formålsbestemte indtægter.
5. Budgettet skal indeholde posteringsmuligheder for eksterne formålsbestemte indtægter og interne formålsbestemte indtægter, og beløbet skal så vidt muligt anføres.
Formålsbestemte indtægter kan kun medtages i budgetforslaget for de beløbs vedkommende, som der er klarhed over på tidspunktet for fastlæggelsen af budgetforslaget.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastlæggelsen af strukturen for opførelse af eksterne og interne formålsbestemte indtægter og de tilsvarende bevillinger og fastsætte reglerne for medlemsstaternes bidrag til forskningsprogrammer. Endvidere tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende indtægterne fra sanktioner, der pålægges i medfør af artikel 126, stk. 11, i TEUF, og vedrørende formålsbestemte indtægter som følge af EFTA-staters deltagelse i visse EU-programmer.
Artikel 22
Donationer
1. Kommissionen kan modtage enhver form for donation til fordel for Unionen såsom fonde, tilskud samt gaver og testamentsarv.
2. En donation af en værdi på 50 000 EUR eller derover, der medfører en forpligtelse, også dermed forbundne udgifter, som overstiger 10 % af donationens værdi, kan kun modtages efter godkendelse fra Europa-Parlamentet og Rådet, der begge udtaler sig senest to måneder efter modtagelsen af Kommissionens anmodning. Er der ikke rejst indvending inden for denne frist, træffer Kommissionen en endelig afgørelse vedrørende modtagelse af donationen.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for modtagelse af donationer til fordel for Unionen.
Artikel 23
Regler om fradrag og kursjusteringer
1. De følgende fradrag kan finde anvendelse på betalingsanmodninger, for hvilke der derefter udstedes betalingsanvisning på nettobeløbet:
a)
sanktioner, der pålægges parter i indkøbskontrakter eller tilskudsmodtagere
b)
prisnedslag, bonusser og rabatter fratrukket fakturaer og udgiftsopgørelser
c)
renter fra forfinansieringsbetalinger
d)
justeringer for uretmæssigt udbetalte beløb.
De i stk. 1, litra d), omhandlede justeringer kan foretages i form af direkte fradrag mod en ny mellemliggende betaling eller betaling af saldoen til den samme modtager i henhold til det kapitel, den artikel og det regnskabsår, hvorunder den overskydende udbetaling er konteret.
Unionens regnskabsregler finder anvendelse på de i første afsnit, litra c) og d), omhandlede elementer.
2. Priser på varer og tjenesteydelser leveret til Unionen skal opføres på budgettet med beløbet eksklusive afgifter, hvis de omfatter afgifter, der refunderes af medlemsstaterne i henhold til protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.
3. Priser på varer og tjenesteydelser leveret til Unionen kan, hvis de omfatter afgifter, der refunderes af tredjelande i henhold til relevante aftaler, opføres på budgettet med beløbet:
a)
eksklusive afgifter, eller
b)
inklusive afgifter. I så fald betragtes efterfølgende refundering af afgifter som interne formålsbestemte indtægter.
4. Der kan justeres for kursdifferencer, som registreres under budgetgennemførelsen. Det positive eller negative slutresultat indregnes i regnskabsårets saldo.
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for konti for afgifter, der skal refunderes.
KAPITEL 6
Princippet om specificering
Artikel 24
Almindelige bestemmelser
Bevillingerne fordeles på afsnit og kapitler. Kapitlerne underinddeles i artikler og konti.
Artikel 25
Overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen
1. Alle institutioner med undtagelse af Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion overføre bevillinger:
a)
fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages
b)
fra et kapitel til et andet og fra en artikel til en anden uden begrænsninger.
2. Institutionerne underretter Europa-Parlamentet og Rådet om deres hensigter, tre uger før de foretager de i stk. 1 omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt begrundede årsager, som enten Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort opmærksom på inden denne frist, finder proceduren i artikel 27 anvendelse.
3. Alle institutioner med undtagelse af Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foreslå Europa-Parlamentet og Rådet, at der foretages overførsler fra et afsnit til et andet af over 10 % af årets bevillinger under den post, hvorfra overførslen foretages. Disse overførsler foretages efter proceduren i artikel 27.
4. Alle institutioner med undtagelse af Kommissionen kan inden for deres egen budgetsektion foretage overførsler mellem artikler uden først at underrette Europa-Parlamentet og Rådet herom.
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for beregningen af procentsatser for overførsler foretaget af andre institutioner end Kommissionen.
Artikel 26
Overførsler foretaget af Kommissionen
1. Kommissionen kan inden for sin budgetsektion selv:
a)
overføre bevillinger inden for hvert kapitel
b)
for så vidt angår personale- og driftsudgifter, der er fælles for flere afsnit, overføre bevillinger fra et afsnit til et andet, dog højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen foretages, og højst 30 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvortil overførslen foretages
c)
for så vidt angår aktionsudgifter foretage overførsler mellem kapitler inden for samme afsnit, dog inden for en grænse på højst 10 % af regnskabsårets bevillinger under den budgetpost, hvorfra overførslen sker.
Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om sine hensigter, tre uger før de foretager de i stk. 1, litra b), omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt begrundede årsager, som enten Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort opmærksom på inden denne frist, finder proceduren i artikel 27 anvendelse.
I regnskabsårets sidste to måneder kan Kommissionen dog som undtagelse fra stk. 2 selv overføre bevillinger vedrørende udgifter til personale, eksternt personale og øvrige ansatte fra et afsnit til et andet inden for den samlede grænse på 5 % af årets bevillinger. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet senest to uger efter beslutningen om disse overførsler.
2. Kommissionen kan inden for sin egen budgetsektion træffe beslutning om følgende overførsel af bevillinger fra et afsnit til et andet, forudsat at den umiddelbart herefter underretter Europa-Parlamentet og Rådet om sin beslutning:
a)
overførsel af bevillinger fra afsnittet "reserver" som omhandlet i artikel 46, hvor den eneste betingelse for at frigøre reserven er vedtagelse af en basisretsakt i overensstemmelse med artikel 294 i TEUF
b)
i behørigt begrundede undtagelsestilfælde, f.eks. hvor der er tale om internationale humanitære katastrofer og kriser, der indtræffer efter den 1. december i regnskabsåret, overførsel af uudnyttede bevillinger for det pågældende regnskabsår, der stadig er disponible under budgetafsnittene under udgiftsområde 4 i den flerårige finansielle ramme, til budgetafsnittene vedrørende bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for beregningen af procentsatser for interne overførsler foretaget af Kommissionen og årsagerne til anmodninger om overførsel.
Artikel 27
Overførselsforslag, som institutionerne forelægger Europa-Parlamentet og Rådet
1. Hver institution forelægger samtidigt sit overførselsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet.
2. Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse om bevillingsoverførsler efter nærværende artikels stk. 3-6, jf. dog de undtagelser, der er omhandlet i afsnit I i anden del.
3. Medmindre sagen er af hastende karakter, træffer Europa-Parlamentet og Rådet, med kvalificeret flertal, afgørelse om hvert overførselsforslag inden for seks uger fra begge institutioners modtagelse af forslaget.
4. Overførselsforslaget vedtages, hvis der inden for seksugersfristen sker følgende:
a)
Europa-Parlamentet og Rådet vedtager det
b)
enten Europa-Parlamentet eller Rådet vedtager det, og den anden institution undlader at træffe afgørelse
c)
Europa-Parlamentet og Rådet undlader at træffe afgørelse eller træffer ikke en afgørelse, som ændrer eller forkaster overførselsforslaget.
5. Den seksugersfrist, der er omhandlet i stk. 3, nedsættes til tre uger, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet anmoder om noget andet, når:
a)
overførslen udgør mindre end 10 % af bevillingerne på den budgetpost, som den stammer fra, og ikke overstiger 5 000 000 EUR, eller
b)
overførslen kun vedrører betalingsbevillinger, og den samlede overførsel ikke overstiger 100 000 000 EUR.
6. Hvis enten Europa-Parlamentet eller Rådet har ændret overførselsbeløbet, og den anden institution har godkendt det eller undladt at træffe afgørelse, eller hvis både Europa-Parlamentet og Rådet har ændret overførselsbeløbet, betragtes det laveste af de to beløb som godkendt, medmindre den pågældende institution trækker sit overførselsforslag tilbage.
Artikel 28
Specifikke regler for overførsler
1. Der kan kun overføres bevillinger til budgetposter, hvorunder der på budgettet er opført en bevilling eller er anført et pro memoria (p.m.).
2. Bevillinger, der modsvares af formålsbestemte indtægter, kan kun overføres, hvis disse indtægter bevarer deres oprindelige formål.
Artikel 29
Overførsler underlagt særlige bestemmelser
1. Overførsler inden for de afsnit i budgettet, der vedrører bevillinger til Den Europæiske Garantifond for Landbruget, strukturfondene, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fiskerifond, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne samt forskning, er omfattet af de særlige bestemmelser i afsnit I, II og III i anden del.
2. Afgørelser om overførsler, der skal muliggøre anvendelse af nødhjælpsreserven, træffes af Europa-Parlamentet og Rådet på forslag af Kommissionen. Der skal forelægges et særskilt overførselsforslag for hver nødforanstaltning.
Med henblik på dette stykke finder proceduren i artikel 27, stk. 3 og 4, anvendelse. Kan Europa-Parlamentet og Rådet ikke nå til enighed om Kommissionens forslag eller om at vedtage en fælles holdning med hensyn til anvendelsen af denne reserve, undlader de at træffe afgørelse om Kommissionens overførselsforslag.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for anmodninger om overførsler fra nødhjælpsreserven.
KAPITEL 7
Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
Artikel 30
Principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet
1. Bevillingerne skal anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, dvs. i overensstemmelse med principperne om sparsommelighed, produktivitet og effektivitet.
2. I henhold til princippet om sparsommelighed skal de ressourcer, som institutionen bruger til udførelse af sine aktiviteter, stilles til rådighed på det rette tidspunkt, i den rigtige mængde og kvalitet samt til den mest fordelagtige pris.
Princippet om produktivitet vedrører et optimalt forhold mellem de anvendte ressourcer og de opnåede resultater.
Princippet om effektivitet vedrører indfrielse af de opstillede specifikke mål og opnåelse af de forventede resultater.
3. Der skal opstilles specifikke, målelige, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger for alle de aktivitetsområder, som budgettet omfatter. Det kontrolleres ved hjælp af resultatindikatorer fastsat for hver enkelt aktivitet, om disse målsætninger er opfyldt, og de administrative tjenester, som afholder udgiften, fremsender de oplysninger, der er omhandlet i artikel 38, stk. 3, litra e), til Europa-Parlamentet og Rådet. Disse oplysninger fremsendes hvert år og skal senest foreligge i de dokumenter, der ledsager budgetforslaget.
4. Med henblik på at forbedre beslutningstagningen foretager institutionerne forudgående vurderinger og efterfølgende evalueringer i overensstemmelse med de retningslinjer, som Kommissionen har fastlagt. Disse vurderinger og evalueringer skal omfatte alle de programmer og aktiviteter, der giver anledning til store udgifter, og resultaterne heraf meddeles Europa-Parlamentet, Rådet og de administrative tjenester, som afholder udgiften.
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forudgående evalueringer, midtvejsevalueringer og efterfølgende evalueringer.
Artikel 31
Obligatorisk finansieringsoversigt
1. Ethvert forslag eller initiativ, som Kommissionen, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ("den højtstående repræsentant") eller en medlemsstat forelægger lovgivningsmyndigheden, og som kan få budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt og af en forudgående vurdering som omhandlet i artikel 30, stk. 4.
Enhver ændring af et forslag eller initiativ, som forelægges lovgivningsmyndigheden, og som kan få betydelige budgetmæssige følger, herunder for antallet af stillinger, skal ledsages af en finansieringsoversigt, der er udarbejdet af den institution, som foreslår ændringen.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for kravene til finansieringsoversigten.
2. Under budgetproceduren tilvejebringer Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for, at udviklingen i bevillingsbehovene kan sammenlignes med de oprindelige overslag i finansieringsoversigten i takt med fremskridtene i forhandlingerne om forslaget eller initiativet, som er forelagt lovgivningsmyndigheden.
3. For at mindske risikoen for svig og uregelmæssigheder skal den i stk. 1 omhandlede finansieringsoversigt indeholde oplysninger om det interne kontrolsystem, der er indført, et overslag over omkostninger og fordele ved de kontroller, der er omfattet af sådanne systemer, og en vurdering af den forventede fejlrisiko samt eksisterende eller påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger.
Denne analyse skal tage hensyn til fejlenes sandsynlige omfang og art såvel som det pågældende politikområdes særlige betingelser og de gældende regler herfor.
Artikel 32
Intern kontrol med budgetgennemførelsen
1. Budgettet gennemføres under overholdelse af en effektiv og produktiv intern kontrol, der er tilpasset den pågældende gennemførelsesmetode, og i overensstemmelse med de relevante sektorspecifikke regler.
2. Med henblik på gennemførelsen af budgettet defineres intern kontrol som en proces, der finder anvendelse på alle niveauer i forvaltningen og har til formål at give en rimelig sikkerhed for, at følgende målsætninger opfyldes:
a)
effektivitet, produktivitet og sparsommelighed i transaktionerne
b)
pålidelig rapportering
c)
beskyttelse af aktiver og oplysninger
d)
forebyggelse, afsløring, korrektion af og opfølgning på svig og uregelmæssigheder
e)
tilfredsstillende styring af risiciene i forbindelse med de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed under hensyntagen til programmernes flerårige karakter samt de pågældende betalingers art.
3. En effektiv intern kontrol er baseret på bedste internationale praksis og omfatter bl.a.:
a)
adskillelse af opgaver
b)
en passende strategi for risikostyring og kontrol, herunder kontrol på modtagerniveau
c)
undgåelse af interessekonflikter
d)
tilstrækkelige revisionsspor og dataintegritet i datasystemer
e)
procedurer for overvågning af resultaterne og for opfølgning på konstaterede svagheder i den interne kontrol og undtagelser
f)
regelmæssig vurdering af, om det interne kontrolsystem fungerer, som det skal.
4. En produktiv intern kontrol er baseret på følgende elementer:
a)
gennemførelse af en hensigtsmæssig strategi for risikostyring og kontrol, som koordineres blandt relevante aktører i kontrolkæden
b)
tilgængeligheden af kontrolresultaterne for alle relevante aktører i kontrolkæden
c)
tillid, hvor det er berettiget, til forvaltningserklæringer fra gennemførelsespartnere og uafhængige revisionsudtalelser, såfremt kvaliteten af det arbejde, der ligger til grund herfor, er tilstrækkelig og acceptabel, og arbejdet er udført i overensstemmelse med aftalte standarder
d)
rettidig anvendelse af korrigerende foranstaltninger, herunder i givet fald afskrækkende sanktioner
e)
klar og utvetydig lovgivning som grundlag for politikkerne
f)
afskaffelse af gentagne kontroller
g)
forbedring af cost-benefit-forholdet for kontrol.
5. Hvis omfanget af fejl under gennemførelsen af programmet vedvarende er højt, skal Kommissionen udpege svaghederne i kontrolsystemerne, analysere omkostninger og fordele ved mulige korrigerende foranstaltninger og tage eller foreslå passende skridt i form af f.eks. forenkling af de gældende bestemmelser, forbedring af kontrolsystemer og ændring af programmets eller leveringssystemernes udformning.
Artikel 33
Omkostningseffektive kontrolsystemer
Kommissionen anslår ved fremlæggelsen af reviderede eller nye udgiftsmæssige forslag omkostningerne og fordelene ved kontrolsystemer samt fejlrisikoniveauet som omhandlet i artikel 31, stk. 3.
KAPITEL 8
Princippet om gennemsigtighed
Artikel 34
Offentliggørelse af regnskaber, budgetter og beretninger
1. Budgettet opstilles og gennemføres og regnskaberne aflægges i overensstemmelse med princippet om gennemsigtighed.
2. Budgettet og ethvert ændringsbudget offentliggøres i deres endeligt vedtagne form i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Europa-Parlamentets formand.
Budgetterne offentliggøres senest tre måneder efter den dato, hvor det fastslås, at de er endeligt vedtaget.
Det konsoliderede årsregnskab og den beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning, som hver institution udarbejder, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for den foreløbige offentliggørelse af budgettet.
Artikel 35
Offentliggørelse af oplysninger om modtagere og andre oplysninger
1. Oplysninger om Unionens lånoptagelses- og långivningstransaktioner til fordel for tredjemand anføres i et bilag til budgettet.
2. Kommissionen giver på en hensigtsmæssig måde og rettidigt adgang til oplysninger om modtagere og om den præcise art af og formålet med de foranstaltninger, der finansieres over budgettet, når budgettet gennemføres direkte i overensstemmelse med artikel 58, stk. 1, litra a), samt til oplysninger om modtagere fra de enheder, personer og medlemsstater som budgetgennemførelsesopgaver er overdraget til i henhold til andre gennemførelsesmetoder.
Forpligtelsen i første afsnit gælder også for andre institutioner med hensyn til deres modtagere.
3. Disse oplysninger stilles til rådighed under behørig iagttagelse af kravene om fortrolighed og sikkerhed, især beskyttelse af personoplysninger.
For fysiske personers vedkommende offentliggøres kun modtagerens navn og lokalitet, det tildelte beløb og formålet med tildelingen. Offentliggørelsen af disse oplysninger baseres på relevante kriterier som f.eks. den periodiske fordeling eller tildelingens art og omfang. Kriterierne for og detaljeringsgraden af de offentliggjorte oplysninger afhænger af de særlige forhold, der gør sig gældende for den pågældende sektor og for hver gennemførelsesmetode.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om offentliggørelsen af information om modtagere. Detaljeringsgraden og kriterierne fastlægges, hvor det er relevant, i relevante sektorspecifikke regler.
AFSNIT III
BUDGETTETS FASTLÆGGELSE OG STRUKTUR
KAPITEL 1
Fastlæggelse af budgettet
Artikel 36
Overslag over indtægter og udgifter
1. Hver institution bortset fra Kommissionen opstiller hver især et overslag over deres udgifter og indtægter, som de sender til Kommissionen og samtidigt til orientering til Europa-Parlamentet og Rådet hvert år inden den 1. juli.
2. Den højtstående repræsentant afholder konsultationer med de medlemmer af Kommissionen, der er ansvarlige for henholdsvis udvikling, naboskabspolitik og internationalt samarbejde, humanitær bistand og krisestyring, om deres respektive ansvarsområder.
3. Kommissionen opstiller et overslag over sine egne udgifter og indtægter, som den også sender til Europa-Parlamentet og Rådet umiddelbart efter vedtagelsen.
Ved udarbejdelsen af sit overslag anvender Kommissionen de oplysninger, der er nævnt i artikel 37.
Artikel 37
Budgetoverslag for organer omhandlet i artikel 208
Hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 208, sender i overensstemmelse med retsakten om dets oprettelse hvert år senest den 31. marts Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet et overslag over sine udgifter og indtægter, herunder en stillingsfortegnelse, samt sit udkast til arbejdsprogram.
Artikel 38
Budgetforslag
1. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet et forslag, som indeholder budgetforslaget, inden den 1. september i det år, der ligger forud for det, forslaget vedrører. Forslaget sendes også til de nationale parlamenter til orientering.
Budgetforslaget indeholder en samlet oversigt over Unionens indtægter og udgifter og sammenfatter de overslag, der er omhandlet i artikel 36. Det kan også indeholde andre overslag end dem, der er opstillet af institutionerne.
Budgetforslaget følger den struktur og udformning, der er opstillet i artikel 44-49.
Hver af budgetforslagets sektioner forsynes med en indledning udarbejdet af den pågældende institution.
Kommissionen udarbejder den generelle indledning til budgetforslaget. Den generelle indledning omfatter de finansielle opstillinger med de vigtigste oplysninger fordelt på afsnit og begrundelser for de bevillingsændringer, der foreslås i forhold til det foregående regnskabsår, fordelt på udgiftskategorierne i den flerårige finansielle ramme.
2. For at sikre mere præcise og pålidelige overslag over de budgetmæssige følger af gældende ret og lovgivningsforslag under behandling knytter Kommissionen en finansiel programmering for de følgende år til budgetforslaget.
Den finansielle programmering opdateres efter budgettets vedtagelse for at medtage budgetprocedurens resultat og eventuelle andre relevante beslutninger.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for den finansielle programmering.
3. Sammen med budgetforslaget forelægger Kommissionen:
a)
hvis det er hensigtsmæssigt, årsagerne til at budgetforslaget indeholder overslag, der afviger fra dem, som er udarbejdet af andre institutioner
b)
alle relevante arbejdsdokumenter vedrørende institutionernes stillingsfortegnelser og de bidrag, som Kommissionen yder de i artikel 208 omhandlede organer samt Europaskolerne. Ethvert sådant arbejdsdokument, hvoraf den senest godkendte stillingsfortegnelse fremgår, indeholder en redegørelse for:
i)
alt personale ansat af Unionen, herunder dens juridisk adskilte enheder, ordnet efter type af kontrakt
ii)
politikken vedrørende stillinger og eksternt personale og for kønsbalancen
iii)
antallet af reelt besatte stillinger ved begyndelsen af det år, hvor budgetforslaget fremlægges, med angivelse af fordelingen opgjort efter indplacering og administrativ enhed
iv)
stillingernes fordeling på politikområder
v)
det oprindeligt anslåede antal, for hver kategori af eksternt personale, af tilsvarende fuldtidsansatte på basis af de godkendte bevillinger såvel som antallet af personer, der reelt er til rådighed ved begyndelsen af det år, hvor budgetforslaget fremlægges, med angivelse af fordelingen af disse opgjort efter ansættelsesgruppe og, i hensigtsmæssigt omfang, lønklasse.
c)
et arbejdsdokument om den planlagte gennemførelse af bevillinger for regnskabsåret og om uindfriede forpligtelser, om de organer, der er omhandlet i artikel 208, og Europaskolerne samt om pilotprojekter og forberedende foranstaltninger.
d)
for så vidt angår finansiering til internationale organisationer, et arbejdsdokument, der indeholder:
i)
en oversigt over alle bidrag, med en fordeling pr. EU-program eller fond og pr. international organisation
ii)
en begrundelse med forklaring på, hvorfor det var mere effektivt for Unionen at finansiere de internationale organisationer end at handle direkte.
e)
en aktivitetserklæring eller et andet relevant dokument, der indeholder følgende:
i)
oplysninger om opfyldelsen af alle de specifikke, målbare, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger, der tidligere er opstillet for de forskellige aktiviteter, samt de nye målsætninger, målt ved hjælp af indikatorer
ii)
en fuldstændig begrundelse, herunder en cost-benefit-analyse for foreslåede ændringer i bevillingsniveauet
iii)
en klar redegørelse for baggrunden for intervention på EU-plan i overensstemmelse med bl.a. subsidiaritetsprincippet
iv)
oplysninger om gennemførelsessatser for det foregående års aktiviteter og gennemførelsessatser for indeværende år
v)
en oversigt over resultaterne af evalueringerne, når det er relevant for budgetændringer
vi)
oplysninger om priser med en enhedsværdi på 1 000 000 EUR eller derover
f)
en oversigt over forfaldsplanerne for de betalinger, der skal foretages i efterfølgende regnskabsår som følge af budgetmæssige forpligtelser indgået i tidligere regnskabsår.
4. I tilfælde, hvor Kommissionen bemyndiger offentlig-private partnerskaber ("OPP'er") til at gennemføre budgettet, vedlægges budgetforslaget et arbejdsdokument indeholdende:
a)
en årsberetning om de resultater, som eksisterende OPP'er har opnået i det forløbne regnskabsår, herunder oplysninger om den retlige form og aktionærerne i de enheder, der er bemyndiget i medfør af artikel 58, stk. 1, litra c), nr. vii)
b)
de fastsatte mål for det regnskabsår, budgetforslaget omhandler, med angivelse af de specifikke budgetmæssige behov med henblik på opnåelse af disse mål
c)
administrationsudgifterne og det gennemførte budget opgjort samlet og efter organ omhandlet i artikel 209, og efter hvert OPP i det forløbne regnskabsår
d)
det beløb, der er udbetalt i finansielle bidrag fra budgettet, størrelsen af finansielle bidrag og værdien af naturalydelser udbetalt af andre partnere inden for hvert OPP.
I de tilfælde, hvor OPP'er gør brug af finansielle instrumenter, vedlægges oplysninger vedrørende disse instrumenter dog i det arbejdsdokument, der er omtalt i stk. 5.
5. I de tilfælde, hvor Kommissionen gør brug af finansielle instrumenter, vedlægges budgetforslaget et arbejdsdokument, der redegør for følgende:
a)
de samlede budgetmæssige forpligtelser og betalinger fra budgettet for hvert finansielt instrument
b)
indtægter og tilbagebetalinger i henhold til artikel 140, stk. 6, og periodisering af supplerende indtægter i regnskabsåret
c)
det samlede beløb for hensættelser til tab og omkostninger såvel som oplysninger om Unionens eksponering for finansiel risiko
d)
værdiforringelser af egenkapital- eller risikodelingsinstrumenter og for indfriede garantier for garantiinstrumenter både for det foregående år og de respektive akkumulerede tal
e)
det gennemsnitlige tidsrum mellem den budgetmæssige forpligtelse for de finansielle instrumenter og retlige forpligtelser for de enkelte projekter i form af egenkapital eller gæld, når deres varighed er længere end tre år. Kommissionen skal i rapporten som omhandlet i artikel 140, stk. 8, redegøre for grundene til og, hvor det er relevant, forelægge en handlingsplan for afkortningen af varigheden inden for rammerne af den årlige dechargeperiode,
f)
de administrative omkostninger ved enhver form for forvaltningsgebyrer og andre finansielle udgifter og driftsudgifter, der afholdes til forvaltningen af finansielle instrumenter i de tilfælde, hvor denne forvaltning er overdraget til tredjemand, opstillet samlet og efter henholdsvis forvaltningspart og forvaltede finansielle instrument.
6. Sammen med budgetforslaget forelægger Kommissionen også alle yderligere arbejdsdokumenter, som den mener, kan understøtte budgetanmodningerne.
7. I overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan EU-Udenrigstjenesten skal tilrettelægges og fungere (14) og med henblik på at sikre budgetmæssig gennemsigtighed på området Unionens optræden udadtil, sender Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet et arbejdsdokument sammen med budgetforslaget, hvori følgende er udførligt beskrevet:
a)
alle administrations- og aktionsudgifter i forbindelse med Unionens optræden udadtil, herunder opgaver vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik, finansieret over budgettet
b)
EU-Udenrigstjenestens samlede administrative udgifter for det foregående år opdelt på hver enkelt EU-delegation og udgifter for EU-Udenrigstjenestens centrale administration samt aktionsudgifter opdelt efter geografisk område (regioner, lande), tematisk område, EU-delegation og mission.
8. Desuden skal følgende fremgå af arbejdsdokumentet, der er omhandlet i stk. 7:
a)
antallet af stillinger for hver lønklasse i hver kategori og det antal faste og midlertidige stillinger, herunder kontraktansat og lokalt ansat personale, der er godkendt inden for rammerne af bevillingerne i hver af EU-delegationerne og i EU-Udenrigstjenestens centrale administration
b)
enhver forhøjelse eller nedskæring af antallet af stillinger, opdelt efter lønklasse og kategori, i EU-Udenrigstjenestens centrale administration og samtlige EU-delegationer i forhold til det foregående regnskabsår
c)
antallet af stillinger, der er godkendt for det pågældende regnskabsår, antallet af godkendte stillinger for det foregående regnskabsår såvel som antallet af stillinger, der er besat af diplomater udsendt fra medlemsstaterne, og Rådets og Kommissionens personale
d)
en detaljeret oversigt over samtlige ansatte i EU-delegationerne på tidspunktet for fremlæggelsen af budgetforslaget, herunder en oversigt opdelt efter geografisk område, køn, land og mission, hvori der sondres mellem stillinger i stillingsfortegnelsen, kontraktansatte, lokalt ansatte og udsendte nationale eksperter, og bevillinger, der er anmodet om i budgetforslaget, til andre personaletyper, med dertil svarende overslag omregnet til antal fuldtidsbeskæftigede, som kan ansættes inden for rammerne af de bevillinger, der er anmodet om.
Artikel 39
Ændringsskrivelse til budgetforslaget
Kommissionen kan, på grundlag af enhver ny oplysning, der ikke var til rådighed, da budgetforslaget blev fastlagt, på eget initiativ eller efter anmodning fra en af de øvrige institutioner for så vidt angår deres respektive sektioner samtidigt forelægge Europa-Parlamentet og Rådet ændringsskrivelser til budgetforslaget i god tid før indkaldelsen af det forligsudvalg, der er omhandlet i artikel 314 i TEUF. Skrivelserne kan omfatte en ændringsskrivelse, navnlig med ajourførte udgiftsoverslag for landbruget.
Artikel 40
Medlemsstaternes forpligtelser som følge af budgettets vedtagelse
1. Europa-Parlamentets formand fastslår efter fremgangsmåden i artikel 314, stk. 9, i TEUF og artikel 106A i Euratomtraktaten, at budgettet er endeligt vedtaget.
2. Når det er fastslået, at budgettet er endeligt vedtaget, er medlemsstaterne fra den 1. januar i det følgende regnskabsår eller fra det tidspunkt, hvor det fastslås, at budgettet er endeligt vedtaget, hvis dette sker efter den 1. januar, forpligtet til at foretage betalinger til Unionen for skyldige beløb som fastsat i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.
Artikel 41
Forslag til ændringsbudget
1. Kommissionen kan i følgende tilfælde forelægge forslag til ændringsbudget, som primært er baseret på indtægter:
-
for at opføre saldoen fra det foregående regnskabsår på budgettet i overensstemmelse med proceduren i artikel 18
-
for at revidere overslaget over egne indtægter på grundlag af ajourførte økonomiske prognoser og
-
for at ajourføre det reviderede overslag over egne indtægter og andre indtægter såvel som tilstedeværelsen af og behovet for betalingsbevillinger.
Hvis der er uundgåelige, særlige og uforudsete omstændigheder, navnlig med hensyn til anvendelsen af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond, kan Kommissionen forelægge forslag til ændringsbudget, der primært er baseret på udgifter.
2. Anmodninger om ændringsbudget fra de øvrige institutioner i de samme tilfælde som i første afsnit sendes til Kommissionen.
Før fremlæggelsen af et forslag til ændringsbudget undersøger Kommissionen og de øvrige institutioner, hvilket spillerum der er for reallokering af de relevante bevillinger under særlig hensyntagen til en eventuel forventet underudnyttelse af bevillinger.
Artikel 40 finder anvendelse på ændringsbudgetter. Ændringsbudgetter begrundes i forhold til de budgetter, hvis overslag de ændrer.
3. Medmindre behørigt begrundede særlige omstændigheder gør sig gældende, eller Den Europæiske Solidaritetsfond finder anvendelse, i hvilket tilfælde der kan fremlægges et forslag til ændringsbudget når som helst i årets løb, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet sine forslag til ændringsbudgetter senest den 1. september i hvert regnskabsår. Den kan lade anmodninger om ændringsbudgetter fra de øvrige institutioner ledsage af en udtalelse.
4. Europa-Parlamentet og Rådet drøfter forslagene til ændringsbudget med behørig hensyntagen til, hvor meget sagen haster.
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forslag til ændringsbudgetter.
Artikel 42
Fremrykket fremsendelse af overslag og budgetforslag
Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet kan aftale at fremrykke visse datoer for fremsendelse af overslag samt vedtagelse og fremsendelse af budgetforslaget. En sådan ordning må dog ikke medføre, at fristerne i artikel 314 i TEUF og artikel 106A i Euratomtraktaten for behandlingen af disse tekster afkortes eller forlænges.
KAPITEL 2
Budgettets struktur og udformning
Artikel 43
Budgettets struktur
Budgettet består af følgende:
a)
en almindelig oversigt over indtægter og udgifter,
b)
en særskilt sektion for hver institution, bortset fra Det Europæiske Råd og Rådet der indgår i samme sektion, med en oversigt over dennes indtægter og udgifter.
Artikel 44
Kontoplan
1. Kommissionens indtægter samt de øvrige institutioners indtægter og udgifter fordeles af Europa-Parlamentet og Rådet på afsnit, kapitler, artikler og konti i overensstemmelse med deres art eller formål.
2. Oversigten over udgifter i Kommissionens budgetsektion opstilles efter en kontoplan vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet og opdelt efter formål.
Hvert afsnit svarer til et politikområde, mens hvert kapitel normalt svarer til en aktivitet.
Hvert afsnit kan omfatte aktionsbevillinger og administrationsbevillinger.
Inden for hvert afsnit samles administrationsbevillingerne i et enkelt kapitel.
3. Ved opstillingen efter formål opdeles administrationsbevillingerne som følger:
a)
udgifter vedrørende personale, der er godkendt i stillingsfortegnelsen: der anføres et bevillingsbeløb og et antal stillinger i fortegnelsen svarende til disse udgifter
b)
udgifter til eksternt personale og øvrige udgifter omhandlet i artikel 26, stk. 1, første afsnit, litra b), som finansieres over udgiftsområdet "administration" under den flerårige finansielle ramme
c)
udgifter vedrørende ejendomme og hertil knyttede udgifter, herunder rengøring og vedligeholdelse, lejeudgifter, telekommunikation, vand, gas og elektricitet
d)
eksternt personale og teknisk bistand direkte tilknyttet gennemførelsen af programmer.
Alle typer af Kommissionens administrative udgifter, der er fælles for flere afsnit, opføres i en separat oversigt, opdelt efter type.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for opdelingen af budgettet.
Artikel 45
Forbud mod negative indtægter
1. Budgettet må ikke omfatte negative indtægter.
2. De egne indtægter, der oppebæres i henhold til Rådets afgørelse 2007/436/EF, Euratom af 7. juni 2007 om ordningen for De Europæiske Fællesskabers egne indtægter (15), er nettobeløb og opføres som sådanne i budgettets samlede oversigt over indtægter.
Artikel 46
Formålsbestemte reserver
1. Hver sektion i budgettet kan omfatte et afsnit med "formålsbestemte reserver". Der opføres bevillinger under dette afsnit, hvis:
a)
der ikke foreligger nogen basisretsakt for den pågældende foranstaltning på det tidspunkt, hvor budgettet fastsættes, eller
b)
der er stærkt begrundet usikkerhed om, hvorvidt bevillingerne under de pågældende aktionsposter er tilstrækkelige, eller om det er muligt at gennemføre dem på betingelser, der er i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Bevillingerne i nævnte afsnit kan kun anvendes efter overførsel i overensstemmelse med proceduren i artikel 26, stk. 1, første afsnit, litra c), i denne forordning i de tilfælde, hvor vedtagelsen af basisretsakten er omfattet af proceduren i artikel 294 i TEUF, og i andre tilfælde af proceduren i artikel 27 i denne forordning.
2. I tilfælde af alvorlige vanskeligheder med budgetgennemførelsen kan Kommissionen i løbet af regnskabsåret foreslå overførsel af bevillinger til afsnittet "formålsbestemte reserver". Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse om sådanne overførsler efter bestemmelserne i artikel 27.
Artikel 47
Negativ reserve
Kommissionens budgetsektion kan omfatte en "negativ reserve" på højst 200 000 000 EUR. Denne reserve, der opføres under et særligt afsnit, omfatter kun betalingsbevillinger.
Denne negative reserve anvendes inden regnskabsårets udgang ved overførsel efter proceduren i artikel 26 og 27.
Artikel 48
Nødhjælpsreserve
1. Budgettets sektion vedrørende Kommissionen omfatter en nødhjælpsreserve til tredjelande.
2. Den i stk. 1 omhandlede reserve skal anvendes inden regnskabsårets udgang ved overførsel efter proceduren i artikel 27 og 29.
Artikel 49
Budgettets udformning
1. Budgettet viser:
a)
i den almindelige oversigt over indtægter og udgifter:
i)
overslag over Unionens indtægter i det pågældende regnskabsår ("regnskabsår n")
ii)
de anslåede indtægter i det foregående regnskabsår og indtægterne i regnskabsåret n - 2
iii)
forpligtelses- og betalingsbevillingerne for regnskabsår n
iv)
forpligtelses- og betalingsbevillingerne for det foregående regnskabsår
v)
de indgåede udgiftsforpligtelser og de betalte udgifter i regnskabsåret n - 2, sidstnævnte også opført som procentdel af budgettet for regnskabsår n
vi)
de relevante anmærkninger for hver underinddeling, jf. artikel 44, stk. 1
b)
i hver sektion: indtægter og udgifter struktureret på samme måde som under litra a)
c)
for så vidt angår personale:
i)
en stillingsfortegnelse, der for hver sektion angiver det antal faste og midlertidige stillinger i hver lønklasse inden for hver kategori og tjenestegruppe, der godkendes inden for rammerne af budgetbevillingerne
ii)
en stillingsfortegnelse over det personale, der aflønnes over bevillingerne til forskning og teknologisk udvikling med henblik på direkte foranstaltninger, og en stillingsfortegnelse over det personale, der aflønnes over de samme bevillinger med henblik på indirekte foranstaltninger; fortegnelserne er opdelt efter kategori og lønklasse og med en sondring mellem faste og midlertidige stillinger, der godkendes inden for rammerne af budgetbevillingerne
iii)
hvad angår videnskabeligt og teknisk personale kan opdelingen baseres på lønklassegrupper på betingelser fastsat i hvert enkelt budget; stillingsfortegnelsen skal angive antallet af højtkvalificerede videnskabelige eller tekniske medarbejdere, der har ret til specielle fordele i henhold til de særlige bestemmelser i vedtægten
iv)
en stillingsfortegnelse, der for hvert af de i artikel 208 omhandlede organer, som modtager bidrag over budgettet, angiver antallet af stillinger for hver lønklasse og for hver kategori. Stillingsfortegnelserne skal ud for det antal stillinger, der godkendes for det pågældende regnskabsår, vise antallet af godkendte stillinger for det foregående regnskabsår
d)
for så vidt angår lånoptagelse og långivning:
i)
i den almindelige oversigt over indtægter: budgetposter, der svarer til de pågældende transaktioner og er bestemt til opførelse af eventuelle tilbagebetalinger fra modtagere, der i første omgang har misligholdt deres forpligtelser og derved gjort det nødvendigt at iværksætte opfyldelsesgarantien; disse poster forsynes med et pro memoria (p.m.) og de relevante anmærkninger
ii)
i sektionen vedrørende Kommissionen:
-
budgetposter, der svarer til Unionens opfyldelsesgaranti i forbindelse med de pågældende transaktioner. Disse poster forsynes med et pro memoria (p.m.), forudsat at der ikke herunder er opstået faktiske udgifter, der skal dækkes af endelige bevillinger
-
anmærkninger med henvisning til basisretsakt, omfang og varighed af de planlagte transaktioner samt den finansielle garanti, som Unionen stiller for gennemførelsen af disse transaktioner
iii)
i et dokument som bilag til sektionen vedrørende Kommissionen, til orientering:
-
løbende kapitaltransaktioner og gældsforvaltning
-
kapitaltransaktioner og gældsforvaltning i regnskabsår n
e)
for så vidt angår finansielle instrumenter i afsnit VIII i første del:
i)
en henvisning til basisretsakten
ii)
budgetposter, der svarer til de pågældende transaktioner
iii)
en generel beskrivelse af de finansielle instrumenter, herunder deres varighed og deres indvirkning på budgettet
iv)
de forventede transaktioner, herunder målvolumen baseret på løftestangsvirkningen af de eksisterende finansielle instrumenter
f)
for så vidt angår finansieringen til de enheder, der er bemyndiget i medfør af artikel 58, stk. 1, litra c), nr. vii):
i)
en henvisning til basisretsakten for det relevante program
ii)
tilsvarende budgetposter
iii)
en generel beskrivelse af de overdragne opgaver, herunder deres varighed og deres indvirkning på budgettet
g)
de samlede udgifter vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) opført under et kapitel med overskriften FUSP og fordelt på specifikke artikler. Disse artikler omfatter FUSP's udgifter og indeholder specifikke poster, der som minimum anfører de enkelte større missioner.
2. Europa-Parlamentet og Rådet kan ud over de dokumenter, der er nævnt i stk. 1, lade budgettet ledsage af andre relevante dokumenter.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for udformningen af budgettet, herunder en definition af de reelle udgifter i det seneste regnskabsår, for hvilket regnskabet er afsluttet, budgetanmærkninger og stillingsfortegnelser.
Artikel 50
Regler for stillingsfortegnelser for personale
1. De stillingsfortegnelser, der er beskrevet i artikel 49, stk. 1, litra c), udgør for hver institution eller hvert organ en ufravigelig grænse; ingen udnævnelser kan finde sted ud over denne grænse.
Hver institution eller hvert organ kan dog ændre sin stillingsfortegnelse med indtil 10 % af de godkendte stillinger, undtagen for så vidt angår lønklasse AD 16, AD 15 og AD 14, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
omfanget af personalebevillingerne for hele regnskabsåret må ikke berøres
b)
det samlede antal godkendte stillinger for hver stillingsfortegnelse må ikke overskrides, og
c)
institutionen eller organet har deltaget i en benchmarkingundersøgelse med andre EU-institutioner eller -organer iværksat gennem Kommissionens personalescreening.
Institutionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om dens hensigter, tre uger før den foretager de i stk. 2 omhandlede overførsler. Hvis der foreligger behørigt begrundede årsager, som enten Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort opmærksom på inden denne frist, undlader institutionen at foretage ændringerne, og proceduren i artikel 41 finder anvendelse.
2. Uanset stk. 1, første afsnit, kan der kompenseres for virkningerne af deltidstjeneste, der er godkendt af ansættelsesmyndigheden i overensstemmelse med vedtægten.
KAPITEL 3
Budgetdisciplin
Artikel 51
Overholdelse af den flerårige finansielle ramme
Budgettet overholder den flerårige finansielle ramme.
Artikel 52
Unionens retsakters overholdelse af budgettet
Hvis gennemførelsen af en EU-retsakt medfører overskridelse af de disponible budgetbevillinger, må den finansielle gennemførelse af en sådan retsakt først finde sted, når budgettet er blevet ændret tilsvarende.
AFSNIT IV
GENNEMFØRELSE AF BUDGETTET
KAPITEL 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 53
Budgetgennemførelse i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning
1. Kommissionen har ansvaret for gennemførelsen af budgettet med hensyn til indtægter og udgifter i overensstemmelse med denne forordning og inden for rammerne af de givne bevillinger.
2. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen, således at bevillingerne anvendes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for gennemførelse af budgettet i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og for information om overførsel af personoplysninger til revisionsformål.
Artikel 54
Basisretsakt og undtagelser
1. Anvendelsen af bevillingerne på budgettet til foranstaltninger, som gennemføres af Unionen, kræver forudgående vedtagelse af en basisretsakt.
2. Som en undtagelse fra stk. 1 kan følgende bevillingstyper anvendes uden en basisretsakt, forudsat at de foranstaltninger, der skal finansieres, falder ind under Unionens kompetence:
a)
bevillinger til pilotprojekter af eksperimentel art, der skal vise, om en foranstaltning er gennemførlig og nyttig. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for to på hinanden følgende regnskabsår.
De samlede bevillinger til pilotprojekterne må ikke overstige 40 000 000 EUR pr. regnskabsår.
b)
bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for anvendelsesområdet for TEUF og Euratomtraktaten, der skal forberede forslag med henblik på vedtagelse af fremtidige foranstaltninger. De forberedende foranstaltninger skal indgå i en sammenhængende strategi og kan antage forskellige former. De dermed forbundne forpligtelsesbevillinger må højst opføres på budgettet for tre på hinanden følgende regnskabsår. Proceduren for vedtagelsen af den relevante basisretsakt skal være tilendebragt inden udgangen af det tredje regnskabsår. Under denne procedure skal der ved indgåelsen af bevillingsforpligtelser tages hensyn til den forberedende foranstaltnings særlige karakteristika for så vidt angår planlagte aktiviteter, mål og modtagere. De anvendte midler må derfor ikke være af samme størrelsesorden som dem, der tænkes anvendt til finansiering af den endelige foranstaltning.
De samlede bevillinger til de nye forberedende foranstaltninger, der er omhandlet i dette litra, må ikke overstige 50 000 000 EUR pr. regnskabsår, og de samlede bevillinger, som der faktisk er indgået forpligtelser for til forberedende foranstaltninger, må ikke overstige 100 000 000 EUR
c)
bevillinger til forberedende foranstaltninger inden for afsnit V i TEU. Disse foranstaltninger skal begrænses til en kort periode og skal have til formål at fastlægge betingelserne for Unionens indsats for at opfylde målene for FUSP og for vedtagelsen af de nødvendige juridiske instrumenter.
I forbindelse med Unionens krisestyringsoperationer skal forberedende foranstaltninger bl.a. have til formål at vurdere de operative behov, sikre en hurtig første anvendelse af ressourcerne eller skabe betingelserne på stedet for iværksættelse af operationen.
Forberedende foranstaltninger vedtages af Rådet på forslag fra den højtstående repræsentant.
For at sikre en hurtig gennemførelse af de forberedende foranstaltninger underretter den højtstående repræsentant hurtigst muligt Europa-Parlamentet og Kommissionen om Rådets hensigt om at iværksætte en forberedende foranstaltning og især om de anslåede ressourcer, som er nødvendige til dette formål. Kommissionen træffer alle de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at midlerne udbetales hurtigt.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for finansiering af forberedende foranstaltninger inden for FUSP
d)
bevillinger til punktuelle eller permanente foranstaltninger, som Kommissionen gennemfører i medfør af de opgaver, der i henhold til TEUF og Euratomtraktaten følger af dens prærogativer på det institutionelle plan ud over initiativretten på det lovgivningsmæssige område som omhandlet i litra b), samt i medfør af de særlige beføjelser, der tillægges den direkte ved disse traktater, og som er opstillet i delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning
e)
bevillinger til hver enkelt institutions drift i medfør af dens administrative autonomi.
Ved fremlæggelsen af budgetforslaget forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om de under første afsnit, litra a) og b), omhandlede foranstaltninger, der også skal indeholde en evaluering af de opnåede resultater samt en vurdering af det påtænkte videre forløb.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for basisretsakten og de i nærværende artikels stk. 2 omhandlede undtagelser.
Artikel 55
Andre institutioners end Kommissionens gennemførelse af budgettet
Kommissionen giver de andre institutioner de nødvendige beføjelser til at gennemføre de sektioner af budgettet, som vedrører dem.
Der kan aftales mere detaljerede ordninger mellem EU-Udenrigstjenesten og Kommissionen med henblik på at lette gennemførelsen af EU-delegationernes administrationsbevillinger. Disse ordninger kan ikke indeholde nogen undtagelser fra denne forordning eller de delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning.
Artikel 56
Delegation af beføjelser vedrørende budgetgennemførelsen
1. Kommissionen og hver af de øvrige institutioner kan på de vilkår, der er fastsat i denne forordning og i deres forretningsordener, og inden for de rammer, som de fastsætter i fuldmagtsdokumentet, delegere deres beføjelser vedrørende budgettets gennemførelse inden for deres respektive institutioner. De befuldmægtigede handler inden for rammerne af de beføjelser, som de udtrykkeligt har fået overdraget.
2. Kommissionen kan imidlertid delegere sine budgetgennemførelsesbeføjelser vedrørende aktionsbevillingerne under sin egen budgetsektion til EU-delegationscheferne. Den underretter samtidig den højtstående repræsentant herom. Når EU-delegationscheferne fungerer som Kommissionens anvisningsberettigede ved subdelegation, anvender de Kommissionens budgetgennemførelsesbestemmelser og er omfattet af de samme pligter, forpligtelser og ansvar som alle andre, der ved subdelegation fungerer som Kommissionens anvisningsberettigede.
Kommissionen kan trække delegationen tilbage i overensstemmelse med sine egne regler.
Hvad angår stk. 2, træffer den højtstående repræsentant de nødvendige foranstaltninger til at lette samarbejdet mellem EU-delegationerne og Kommissionens tjenestegrene.
Artikel 57
Interessekonflikter
1. Finansielle aktører og andre personer, der er beskæftiget med budgetgennemførelse og forvaltning, herunder forberedende foranstaltninger med henblik herpå, revision eller kontrol, foretager ikke handlinger, der vil kunne medføre, at den pågældendes egne interesser kommer i konflikt med Unionens interesser.
Opstår der risiko for en sådan interessekonflikt, har den pågældende pligt til at afholde sig fra at foretage handlingen og til at forelægge sagen for den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, som skriftligt fastslår, om der eksisterer en interessekonflikt. Den pågældende orienterer også sin nærmeste umiddelbart overordnede. Hvis der konstateres en interessekonflikt, skal den pågældende indstille alle sine aktiviteter vedrørende den pågældende sag. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede træffer personligt alle eventuelle yderligere, hensigtsmæssige foranstaltninger.
2. Med henblik på stk. 1 er der tale om interessekonflikt, når en upartisk og objektiv udøvelse af de opgaver, der påhviler en finansiel aktør eller en anden person omhandlet i stk. 1, bringes i fare af familiemæssige, følelsesmæssige, politiske, nationale eller økonomiske grunde eller ethvert andet interessefællesskab med tilskudsmodtageren.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af hvad, der sandsynligvis udgør en interessekonflikt, og den procedure, der i givet fald skal følges.
KAPITEL 2
Gennemførelsesmetoder
Artikel 58
Metoder til gennemførelse af budgettet
1. Kommissionen gennemfører budgettet på følgende måder:
a)
direkte ("direkte forvaltning") af dens tjenestegrene, herunder dens personale ved EU-delegationer under ledelse af de respektive delegationschefer i henhold til artikel 56, stk. 2, eller gennem forvaltningsorganer, som omhandlet i artikel 62
b)
ved delt forvaltning med medlemsstaterne ("delt forvaltning") eller
c)
indirekte ("indirekte forvaltning"), hvis dette foreskrives i basisretsakten eller i de tilfælde, der er omtalt i artikel 54, stk. 2, første afsnit, litra a)-d), ved at overdrage budgetgennemførelsesopgaver til:
i)
tredjelande eller organer, som tredjelande har udpeget
ii)
internationale organisationer og deres organer
iii)
EIB og Den Europæiske Investeringsfond
iv)
de organer, der er omhandlet i artikel 208 og 209
v)
offentligretlige organer
vi)
privatretlige organer, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, i det omfang at de stiller tilstrækkelige finansielle garantier
vii)
privatretlige organer, der er undergivet lovgivningen i en medlemsstat, og som har fået overdraget gennemførelsen af et offentligt-privat partnerskab, og som stiller tilstrækkelige finansielle garantier
viii)
personer, der har fået overdraget gennemførelsen af specifikke foranstaltninger inden for FUSP i henhold til afsnit V i TEU, og som er identificeret i den relevante basisretsakt.
2. Kommissionen forbliver ansvarlig for gennemførelsen af budgettet, jf. artikel 317 i TEUF, og underretter Europa-Parlamentet og Rådet om de transaktioner, der udføres af enheder og personer bemyndiget i medfør af nærværende artikels stk. 1, litra c). Hvis den bemyndigede enhed eller person er identificeret i en basisretsakt, skal finansieringsoversigten, der er foreskrevet i artikel 31, indeholde en udtømmende begrundelse for valget af en given enhed eller person.
3. De enheder og personer, der er bemyndiget i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 1, litra c), samarbejder i fuldt omfang om at beskytte Unionens finansielle interesser. Delegationsaftaler giver Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) ret til i fuld udstrækning at udøve deres beføjelser i henhold til TEUF i forbindelse med revision af midler.
Kommissionen overdrager budgetgennemførelsesopgaver til enheder og personer under nærværende artikels stk. 1, litra c), på betingelse af, at der er opstillet gennemsigtige, ikke-forskelsbehandlende, effektive og virkningsfulde procedurer for domstolsprøvelse vedrørende den faktiske gennemførelse af disse opgaver.
4. Alle delegationsaftaler stilles til rådighed for Europa-Parlamentet og Rådet på deres anmodning.
5. De enheder og personer, der er bemyndiget i henhold til stk. 1, litra c), skal i overensstemmelse med artikel 35, stk. 2, sikre en passende årlig efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagere. Kommissionen underrettes om de foranstaltninger, der er truffet i den henseende.
6. Medlemsstater, enheder og personer, der er bemyndiget i henhold til stk. 1, litra c), har ikke status som anvisningsberettigede bemyndiget ved delegation.
7. Kommissionen må ikke overdrage gennemførelsesbeføjelser til tredjemand, når disse beføjelser indebærer en betydelig skønsmargen, der vil kunne afspejle overvejelser af politisk art.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for metoder til gennemførelse af budgettet, herunder direkte forvaltning, udøvelse af beføjelser, der er delegeret til forvaltningsorganer, og specifikke bestemmelser om indirekte forvaltning med inddragelse af internationale organer, der er omtalt i artikel 208 og 209, offentligretlige organer eller privatretlige organer, der har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, privatretlige organer undergivet lovgivningen i en medlemsstat og bemyndiget til at gennemføre et offentligt-privat partnerskab og med personer, der har fået overdraget gennemførelsen af specifikke foranstaltninger inden for FUSP.
Artikel 59
Delt forvaltning med medlemsstaterne
1. Når Kommissionen gennemfører budgettet ved delt forvaltning, overdrages der gennemførelsesopgaver til medlemsstaterne. Kommissionen og medlemsstaterne overholder principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, gennemsigtighed samt ikke-forskelsbehandling og sikrer Unionens synlighed, når de forvalter EU-midler. Kommissionen og medlemsstaterne opfylder med dette for øje deres respektive kontrol- og revisionsforpligtelser og påtager sig det deraf følgende ansvar i medfør af denne forordning. Yderligere forskrifter fastlægges i sektorspecifikke regler.
2. Medlemsstaterne træffer ved udførelsen af deres opgaver i tilknytning til gennemførelsen af budgettet alle nødvendige foranstaltninger, herunder lovgivningsmæssige og administrative foranstaltninger for at beskytte Unionens finansielle interesser, navnlig for at:
a)
sikre, at foranstaltninger, der finansieres over budgettet, gennemføres korrekt og effektivt og i overensstemmelse med sektorspecifikke regler, og med henblik herpå i overensstemmelse med stk. 3 udpege og overvåge de organer, der skal være ansvarlige for forvaltningen af og kontrollen med EU-midler.
b)
forebygge, opdage og korrigere uregelmæssigheder og svig.
For at beskytte Unionens finansielle interesser udfører medlemsstaterne under overholdelse af proportionalitetsprincippet og i overensstemmelse med denne artikel og de sektorspecifikke regler forudgående og efterfølgende kontrol, om nødvendigt på stedet af repræsentative og/eller risikobaserede stikprøver af transaktioner. De inddriver også uretmæssigt udbetalte beløb og indleder retsforfølgning, hvis det i forbindelse hermed er nødvendigt.
Medlemsstaterne pålægger modtagerne tvangsbøder, der er effektive, står i et rimeligt forhold til situationen og har afskrækkende virkning, når det er påkrævet i henhold til sektorspecifikke regler og specifikke bestemmelser i national lovgivning.
Kommissionen overvåger som led i sin risikovurdering og i overensstemmelse med sektorspecifikke regler de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er oprettet i medlemsstaterne. Kommissionen overholder i sit revisionsarbejde proportionalitetsprincippet og tager hensyn til niveauet af den vurderede risiko i overensstemmelse med de sektorspecifikke regler.
3. Medlemsstaterne udpeger i overensstemmelse med de kriterier og procedurer, der er fastsat i sektorspecifikke regler på passende niveau organer, som skal have ansvaret for forvaltning og kontrol af EU-midler. Disse organer kan også udføre opgaver uden tilknytning til forvaltningen af EU-midler og kan overdrage visse af deres opgaver til andre organer.
Ved udpegelsen af organer kan medlemsstaterne basere deres afgørelse på, om forvaltnings- og kontrolsystemerne i det væsentlige er de samme, som allerede var indført for den foregående periode, og om de har fungeret effektivt.
Hvis revisions- og kontrolresultaterne viser, at de udpegede organer ikke længere opfylder kriterierne i de sektorspecifikke regler, træffer medlemsstaterne de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der rettes op på manglerne i gennemførelsen af disse organers opgaver, herunder ved at bringe udpegelsen til ophør i overensstemmelse med de sektorspecifikke regler.
De sektorspecifikke regler definerer Kommissionens rolle i det forløb, der er fastsat i dette stykke.
4. Organer udpeget i henhold til stk. 3 skal:
a)
indføre og sikre driften af et effektivt og produktivt system til intern kontrol
b)
anvende et regnskabssystem, der rettidigt frembringer nøjagtige, fuldstændige og pålidelige oplysninger
c)
fremskaffe de nødvendige oplysninger i overensstemmelse med stk. 5
d)
sikre efterfølgende offentliggørelse i overensstemmelse med artikel 35, stk. 2. Enhver behandling af personoplysninger skal overholde de nationale bestemmelser for anvendelse af direktiv 95/46/EF.
5. Organer udpeget i henhold til stk. 3 sender senest den 15. februar i det følgende regnskabsår følgende til Kommissionen:
a)
deres regnskaber for de udgifter, der er afholdt i den relevante referenceperiode som fastlagt i de sektorspecifikke regler, til udførelse af deres opgaver, og som blev forelagt Kommissionen til godtgørelse. Disse regnskaber indeholder forfinansieringsbeløb og beløb, for hvilke inddrivelsesprocedurer er indledt eller afsluttet. De ledsages af en forvaltningserklæring, der bekræfter følgende ud fra de personers synspunkt, der er ansvarlige for forvaltningen af midlerne:
i)
at oplysningerne er korrekt udformet, fuldstændige og nøjagtige
ii)
at udgifterne er anvendt til de tilsigtede formål som fastlagt i de sektorspecifikke regler
iii)
at de eksisterende kontrolsystemer giver den nødvendige garanti for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed
b)
en årlig oversigt over de endelige revisionsberetninger og de udførte kontroller, herunder en analyse af arten og omfanget af fejl og svagheder, der er konstateret i systemerne, samt de korrigerende foranstaltninger, der er truffet eller planlagt.
De i første afsnit, litra a), nævnte regnskaber og den i første afsnit, litra b), nævnte oversigt ledsages af en udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan, der er udarbejdet i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder. En sådan udtalelse skal fastslå, hvorvidt regnskaberne giver et retvisende billede, hvorvidt de udgifter, for hvilke der er søgt om godtgørelse fra Kommissionen, er lovlige og formelt korrekte, og hvorvidt de indførte kontrolsystemer fungerer ordentligt. Det skal også fremgå af udtalelsen, hvorvidt revisionsarbejdet rejser tvivl om de påstande, der er fremsat i forvaltningserklæringen, som er omtalt i første afsnit, litra a).
Fristen indtil den 15. februar kan undtagelsesvis forlænges af Kommissionen til den 1. marts efter meddelelse fra den berørte medlemsstat.
Medlemsstaterne kan på det relevante niveau offentliggøre de oplysninger, som er omhandlet i dette stykke.
Medlemsstaterne kan herudover forelægge erklæringer, som er undertegnet på det relevante niveau, baseret på oplysninger som omhandlet i dette stykke.
6. For at sikre, at midlerne anvendes i overensstemmelse med de gældende regler, skal Kommissionen:
a)
anvende procedurer for gennemgangen og godkendelsen af de udpegede organers regnskaber, og fastslå, om regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende
b)
udelukke udbetalinger, der er foretaget i strid med gældende lovgivning, fra Unionens udgiftsfinansiering
c)
afbryde betalingsfrister eller suspendere betalinger, når det er påkrævet i henhold til de sektorspecifikke regler.
Kommissionen ophæver fuldstændigt eller delvist afbrydelsen af betalingsfrister eller suspenderingen af betalinger, når en medlemsstat har fremsat sine bemærkninger, og så snart den har truffet de nødvendige foranstaltninger. Alle de i dette afsnit omhandlede forpligtelser skal behandles i årsberetningen omhandlet i artikel 66, stk. 9.
7. Sektorspecifikke regler skal tage hensyn til EU-programmerne for europæisk territorialt samarbejde, navnlig hvad angår indholdet af forvaltningserklæringen, forløbet i stk. 3 og revisionsfunktionen.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for delt forvaltning med medlemsstaterne, herunder oprettelsen af et register over organer med ansvar for forvaltning og kontrol af EU-finansiering, og om foranstaltninger til fremme af bedste praksis.
Artikel 60
Indirekte forvaltning
1. Enheder og personer, til hvilke der er overdraget gennemførelsesopgaver i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), overholder principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling og sikrer Unionens synlighed, når de forvalter EU-midler. De sikrer et niveau for beskyttelsen af Unionens finansielle interesser svarende til kravene i denne forordning, når de forvalter EU-midler, under behørig hensyntagen til:
a)
karakteren af de opgaver, der er overdraget til dem, og de pågældende beløb
b)
den dermed forbundne finansielle risiko
c)
overensstemmelse mellem deres systemer, regler og procedurer og de foranstaltninger, som Kommissionen træffer med henblik på at overvåge og understøtte gennemførelsen af de opgaver, der er overdraget til dem.
2. For at beskytte Unionens finansielle interesser sørger de enheder og personer, der er bemyndiget i artikel 58, stk. 1, litra c), i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet for at:
a)
indføre og sikre driften af et effektivt og produktivt system til intern kontrol
b)
anvende et regnskabssystem, der rettidigt kan frembringe nøjagtige, fuldstændige og pålidelige oplysninger
c)
underlægge sig en uafhængig ekstern revision, der udføres i overensstemmelse med de internationalt anerkendte revisionsstandarder af en revisionstjeneste, der funktionelt er uafhængig af den pågældende enhed eller person
d)
anvende hensigtsmæssige regler og procedurer for tilvejebringelse af finansiering ved hjælp af EU-midler gennem tilskud, udbud og finansielle instrumenter
e)
i overensstemmelse med artikel 35, stk. 2, sikre efterfølgende offentliggørelse af oplysninger om modtagerne
f)
sikre en rimelig beskyttelse af personoplysninger som fastsat i direktiv 95/46/EF og forordning (EF) nr. 45/2001.
Personer, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. viii), vedtager deres finansielle bestemmelser med Kommissionens forudgående samtykke. De opfylder de krav, som er fastsat i litra a)-e) i dette stykke, senest seks måneder efter starten på deres mandat. Hvis de ved udgangen af denne periode kun opfylder disse krav delvist, træffer Kommissionen passende afhjælpende foranstaltninger for at føre tilsyn med og fremme gennemførelsen af de opgaver, der er overdraget til dem.
3. De enheder og personer, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), forebygger, opdager og korrigerer uregelmæssigheder og svig i udførelsen af deres opgaver i tilknytning til gennemførelsen af budgettet. I denne henseende udfører de i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet forudgående og efterfølgende kontrol, om nødvendigt på stedet, af repræsentative og/eller risikobaserede stikprøver af transaktioner for at sikre, at de foranstaltninger, der finansieres over budgettet, udføres og gennemføres korrekt. De inddriver også uretmæssigt udbetalte beløb og indleder retsforfølgning, hvis det i forbindelse hermed er nødvendigt.
4. Kommissionen kan suspendere betalinger til de enheder og personer, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), navnlig hvis der opdages systemiske fejl, der sår tvivl om pålideligheden af den pågældende enheds eller persons interne kontrolsystemer eller om de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.
Uanset artikel 92 kan den ansvarlige anvisningsberettigede afbryde betalinger til sådanne enheder eller personer helt eller delvis med henblik på at foretage yderligere tjek, når:
i)
den ansvarlige anvisningsberettigede bliver bekendt med oplysninger, der synes at påvise en væsentlig mangel i det interne kontrolsystems funktionsmåde, eller at udgifter attesteret af den pågældende enhed eller person er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er blevet korrigeret,
ii)
afbrydelsen er nødvendig for at hindre betydelig skade for Unionens finansielle interesser.
5. Med forbehold af stk. 7 sender de i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c) bemyndigede enheder og personer Kommissionen:
a)
en rapport om gennemførelsen af de opgaver, der er overdraget til dem
b)
deres regnskaber for de udgifter, der er afholdt til udførelsen af de opgaver, der er overdraget til dem. Disse regnskaber ledsages af en forvaltningserklæring, der bekræfter følgende ud fra de personers synspunkt, der er ansvarlige for forvaltningen af midlerne:
i)
at oplysningerne er korrekt udformet, fuldstændige og nøjagtige
ii)
at udgifterne er anvendt til de tilsigtede formål som fastlagt i delegationsaftalerne, eller i givet fald i de sektorspecifikke regler
iii)
at de eksisterende kontrolprocedurer giver den nødvendige garanti for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.
c)
en oversigt over de endelige revisionsberetninger og de udførte kontroller, herunder en analyse af arten og omfanget af fejl og svagheder, der er konstateret i systemerne, samt de korrigerende foranstaltninger, der er truffet eller planlagt.
Dokumenterne omhandlet i første afsnit ledsages af en udtalelse fra et uafhængigt revisionsorgan udarbejdet i overensstemmelse med de internationalt anerkendte revisionsstandarder. En sådan udtalelse skal fastslå, hvorvidt regnskaberne giver et retvisende billede, hvorvidt de indførte kontrolsystemer fungerer ordentligt, og hvorvidt de underliggende transaktioner er lovlige og formelt korrekte. Det skal også fremgå af udtalelsen, hvorvidt revisionsarbejdet rejser tvivl om de påstande, der er fremsat i forvaltningserklæringen, som er omtalt i litra b) i første afsnit.
Disse dokumenter, der er omhandlet i første afsnit, fremsendes til Kommissionen senest den 15. februar i det følgende regnskabsår. Udtalelsen, der er omhandlet i andet afsnit, fremsendes til Kommissionen senest den 15. marts.
De i dette stykke omhandlede forpligtelser berører ikke bestemmelser i aftaler indgået med internationale organisationer og tredjelande. Sådanne aftaler skal mindst indeholde sådanne internationale organisationers og tredjelandes forpligtelser til årligt at tilsende Kommissionen en erklæring om, at Unionens bidrag i løbet af det pågældende regnskabsår er blevet anvendt og dokumenteret i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i stk. 2, og de forpligtelser, der er fastlagt i den aftale, der er indgået med pågældende internationale organisation eller tredjeland.
6. Uden at dette berører stk. 7, skal Kommissionen:
a)
overvåge, at disse personer og enheder opfylder deres forpligtelser, navnlig ved at foretage revisioner og evalueringer under gennemførelsen af programmet
b)
anvende procedurer for gennemgangen og godkendelsen af de bemyndigede enheders og personers regnskaber, og sikre, at regnskaberne er fuldstændige, nøjagtige og retvisende
c)
udelukke udbetalinger, der er foretaget i strid med gældende regler, fra Unionens udgiftsfinansiering.
7. Stk. 5 og 6 finder ikke anvendelse på Unionens bidrag til de enheder, der i henhold til artikel 208 er underlagt en særskilt dechargeprocedure.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for indirekte forvaltning, herunder fastlæggelse af betingelserne for indirekte forvaltning, i henhold til hvilke enhedernes og personernes systemer, regler og procedurer skal svare til dem i Kommissionen, forvaltningserklæringer og overensstemmelseserklæringer og procedurerne for gennemgangen og godkendelsen af regnskaberne og udelukkelse af udgifter afholdt i strid med gældende regler, fra Unionens udgiftsfinansiering.
Artikel 61
Forudgående vurderinger og delegationsaftaler
1. Inden Kommissionen overdrager budgetgennemførelsesopgaver til enheder eller personer i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), indhenter den bevis for, at kravene i artikel 60, stk. 2, første afsnit, litra a)-d), er opfyldt.
Hvis der foretages væsentlige ændringer i systemer eller regler hos en enhed eller person, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), eller i procedurer, som vedrører den forvaltning af EU-midler, som den pågældende enhed eller person har fået overdraget, underretter enheden eller personen omgående Kommissionen. Kommissionen gennemgår de delegationsaftaler, der er indgået med den pågældende enhed eller person, for at sikre fortsat opfyldelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 60, stk. 2, litra a)-d).
2. Medmindre den bemyndigede enhed er angivet i basisretsakten, vælger Kommissionen en enhed fra en af de kategorier, der er omhandlet i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), v), vi) og vii), under behørig hensyntagen til karakteren af de opgaver, der skal overdrages til enheden, samt til de pågældende enheders erfaring og operationelle og finansielle kapacitet. Valget skal være gennemsigtigt og træffes på et objektivt grundlag og må ikke give anledning til interessekonflikter.
3. Delegationsaftaler skal fastsætte de krav, der er bestemt i artikel 60, stk. 2, første afsnit, litra a)-d). Aftalerne skal klart afgrænse de overdragne opgaver til enheden og indeholde en forpligtelse for de pågældende enheder eller personer til at opfylde de forpligtelser, der er fastlagt i artikel 60, stk. 2, litra e)-f), og til at afholde sig fra enhver handling, der kan medføre en interessekonflikt.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forudgående vurdering af regler og procedurer under indirekte forvaltning og indholdet af delegationsaftaler.
Artikel 62
Forvaltningsorganer
1. Kommissionen kan delegere beføjelser til forvaltningsorganer for helt eller delvist at gennemføre et EU-program eller -projekt på dens vegne og ansvar i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (16). Forvaltningsorganer oprettes ved en kommissionsafgørelse og skal være EU-retlige juridiske personer.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for udøvelse af beføjelser, der er delegeret til forvaltningsorganer.
2. Forvaltningsorganets direktør anvender de dermed forbundne aktionsbevillinger i direkte forvaltning.
Artikel 63
Begrænsninger for delegation af beføjelser
1. Kommissionen overdrager ikke gennemførelsesopgaver i forbindelse med midler fra budgettet, herunder betaling og inkassering, til eksterne privatretlige enheder eller organer, undtagen i tilfælde som omhandlet i artikel 58, stk. 1, litra c), nr. v), vi) og vii), og i særlige tilfælde, hvor de pågældende betalinger:
i)
skal ske til modtagere, der er fastsat af Kommissionen
ii)
er omfattet af betingelser og af beløb, der er fastsat af Kommissionen og
iii)
ikke indebærer, at den enhed eller det organ, som foretager betalingerne, skal anlægge et skøn.
2. Kommissionen kan overdrage følgende opgaver til eksterne privatretlige enheder eller organer, der ikke har en offentlig tjenesteydelsesopgave: opgaver af teknisk, administrativ, forberedende eller underordnet art, der ikke indebærer offentligretlige opgaver eller udøvelse af skønsbeføjelser.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for overdragelse af opgaver til visse eksterne enheder og organer i den private sektor i overensstemmelse med reglerne om offentlige indkøb i afsnit V i første del.
KAPITEL 3
Finansielle aktører
Afdeling 1
Princippet om adskillelse af funktioner
Artikel 64
Adskillelse af funktioner
1. Funktionerne som anvisningsberettiget og regnskabsfører er adskilte og indbyrdes uforenelige.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for alle finansielle aktørers rettigheder og forpligtelser.
Afdeling 2
Den anvisningsberettigede
Artikel 65
Den anvisningsberettigede
1. Hver institution udøver funktionen som anvisningsberettiget.
2. I dette afsnit forstås ved "ansatte" personer, der er omfattet af vedtægten.
3. Hver institution delegerer i overensstemmelse med betingelserne i sin forretningsorden funktionen som anvisningsberettiget til ansatte på et passende niveau. Den angiver i sine interne administrative regler, hvilke ansatte den delegerer disse funktioner til, omfanget af de delegerede beføjelser og hvorvidt de befuldmægtigede kan subdelegere disse beføjelser.
4. Funktionen som anvisningsberettiget kan kun delegeres eller subdelegeres til ansatte.
5. De ansvarlige anvisningsberettigede handler kun inden for de grænser, der er fastsat i fuldmagtsdokumentet. Den ansvarlige anvisningsberettigede kan bistås i sit hverv af en eller flere ansatte, der har til opgave under den anvisningsberettigedes ansvar at udføre visse transaktioner, der er nødvendige for budgetgennemførelsen og regnskabsaflæggelsen.
6. Hvis EU-delegationschefer fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation i overensstemmelse med artikel 56, stk. 2, er de underlagt Kommissionen som den institution, der er ansvarlig for at definere, udøve, overvåge og vurdere deres forpligtelser og beføjelser som anvisningsberettigede ved subdelegation. Kommissionen underretter samtidig den højtstående repræsentant herom.
7. Den ansvarlige anvisningsberettigede kan hverv bistås af ansatte, der har til opgave under den anvisningsberettigedes ansvar at udføre visse opgaver, der er nødvendige for budgetgennemførelsen og tilvejebringelsen af finansielle og forvaltningsmæssige oplysninger. Ansatte, som bistår de ansvarlige anvisningsberettigede, er omfattet af artikel 57.
8. Hver institution underretter Revisionsretten, Europa-Parlamentet og Rådet om udpegelse af ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, interne revisorer og regnskabsførere samt frigørelse af disse fra deres hverv samt de interne bestemmelser, som den vedtager på det finansielle område.
9. Hver institution underretter Revisionsretten om udpegelsen af forskudsbestyrere og delegation af beføjelser i henhold til artikel 69, stk. 1, og artikel 70.
10. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for bistand til de ansvarlige anvisningsberettigede og interne bestemmelser vedrørende delegation.
Artikel 66
Den anvisningsberettigedes beføjelser og opgaver
1. Den anvisningsberettigede skal i hver institution sørge for, at indtægter modtages, og udgifter afholdes i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, og sikre deres lovlighed og formelle rigtighed.
2. Med henblik på stk. 1 etablerer den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede i overensstemmelse med artikel 32 og minimumsstandarder fastsat af den enkelte institution og under behørigt hensyn til de risici, der er forbundet med forvaltningsmiljøet og arten af de finansierede foranstaltninger, en organisatorisk struktur samt interne kontrolsystemer, der er tilpasset opgaverne. Etableringen af en sådan struktur og sådanne systemer understøttes af en omfattende risikoanalyse, der tager hensyn til deres omkostningseffektivitet.
3. Afholdelse af udgifter omfatter, at den ansvarlige anvisningsberettigede indgår budgetmæssige og retlige forpligtelser, fastsætter udgifter og anviser betalinger samt foretager de handlinger, der er nødvendige forud for anvendelsen af bevillingerne.
4. Modtagelse af indtægter omfatter udfærdigelse af overslag over fordringer, fastlæggelse af udestående fordringer og udstedelse af indtægtsordrer. Den omfatter om nødvendigt også afkald på konstaterede fordringer.
5. Hver transaktion er genstand for mindst en forudgående kontrol af såvel de operationelle som de finansielle aspekter af transaktionen på grundlag af skrivebordskontrol af bilag og de foreliggende resultater af allerede udført kontrol.
Efterfølgende kontrol omfatter indledning og efterprøvning af en transaktion.
For hver enkelt transaktion er udføres efterprøvningen af andre ansatte end dem, der indledte transaktionen. De ansatte, der udfører efterprøvningen af en transaktion, er ikke underordnet dem, der indledte transaktionen.
6. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede kan foranstalte efterfølgende kontrol for at efterprøve transaktioner, der allerede er godkendt som følge af en forudgående kontrol. Denne kontrol kan foretages stikprøvevis på grundlag af en risikoanalyse.
Den forudgående kontrol udføres af andre ansatte end dem, der er ansvarlige for den efterfølgende kontrol. De ansatte, der er ansvarlige for den efterfølgende kontrol, kan ikke være underordnet de ansatte, der er ansvarlige for den forudgående kontrol.
Hvis den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede gennemfører finansielle revisioner af tilskudsmodtagere ved efterfølgende kontrol, skal de pågældende revisionsregler være klare, konsekvente og gennemsigtige og skal respektere både Kommissionens og de reviderede enheders rettigheder.
7. Ansatte med ansvar for kontrollen med den økonomiske forvaltning skal have den nødvendige faglige kompetence. De skal overholde en særlig kodeks af faglige standarder, der fastlægges af den enkelte institution.
8. Hvis en ansat, der deltager i den økonomiske forvaltning og kontrollen med transaktionerne, mener, at en beslutning, som dennes overordnede pålægger vedkommende at føre ud i livet eller acceptere, er i modstrid med gældende regler, med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning eller med de faglige regler, som vedkommende skal overholde, underretter vedkommende sin nærmeste umiddelbart overordnede herom. Hvis den ansatte gør dette skriftligt, skal den nærmeste umiddelbare overordnede svare skriftligt. Hvis den umiddelbart overordnede ikke reagerer eller bekræfter den oprindelige afgørelse eller instruks, og hvis den ansatte mener, at denne bekræftelse ikke er utilstrækkelig i betragtning af de fremsatte forbehold, underretter den ansatte skriftligt den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede herom. Hvis denne ikke reagerer, underretter den ansatte skriftligt den relevante instans, der er omhandlet i artikel 73, stk. 6.
Er der tale om en ulovlig aktivitet, svig eller korruption, der vil kunne skade Unionens interesser, underretter den pågældende ansatte de myndigheder og instanser, der er fastsat i den gældende lovgivning. Aftaler med eksterne revisorer, der udfører revisioner af Unionens finansielle forvaltning, skal indeholde en forpligtelse for den eksterne revisor til at underrette den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede om enhver mistanke om ulovlig aktivitet, svig eller korruption, der vil kunne skade Unionens interesser.
9. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede redegør over for institutionen for sin virksomhed i en årsberetning, der indeholder oplysninger om de finansielle forhold og forvaltningen, herunder resultaterne af kontrollen, til bekræftelse af, at denne, medmindre andet er præciseret i eventuelle forbehold vedrørende afgrænsede indkomst- og udgiftsområder, har rimelig sikkerhed for, at:
a)
oplysningerne i hans beretning giver et retvisende billede
b)
de midler, der var afsat til de i beretningen beskrevne aktiviteter, er anvendt til de tilsigtede formål og i overensstemmelse med principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning
c)
de eksisterende kontrolprocedurer giver den nødvendige garanti for de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.
Denne beretning skal redegøre for resultaterne af de gennemførte transaktioner i forhold til de opstillede mål og for de dermed forbundne risici samt for, hvordan de disponible ressourcer er udnyttet, og for de interne kontrolsystemers effektivitet og produktivitet og skal bl.a. indeholde en samlet vurdering af kontrollernes omkostninger og fordele.
Kommissionen sender senest den 15. juni hvert år Europa-Parlamentet og Rådet en sammenfatning af årsberetningerne for det foregående år. Årsberetningerne fra hver af de ansvarlige anvisningsberettigede stilles også til rådighed for Europa-Parlamentet og Rådet.
10. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forudgående og efterfølgende kontroller, opbevaring af bilag, en kodeks af faglige standarder, manglende reaktion fra den anvisningsberettigede, overførsel af information til regnskabsføreren samt rapporter om udbud med forhandling.
Artikel 67
EU-delegationschefernes beføjelser og opgaver
1. Hvor EU-delegationschefer fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation efter artikel 56, stk. 2, samarbejder de tæt med Kommissionen om korrekt anvendelse af midlerne, navnlig med henblik på at sikre de finansielle transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, overholdelse af princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning i forvaltningen af midlerne og effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser.
De træffer til det formål de nødvendige foranstaltninger for at forhindre dels enhver situation, som kan få konsekvenser for Kommissionens ansvar for gennemførelsen af det budget, de er pålagt ved subdelegation, dels enhver konflikt mellem prioriteter, der med en vis sandsynlighed kan få indflydelse på de finansielle forvaltningsopgaver, de varetager ved subdelegation.
Opstår der en situation eller en konflikt som omhandlet i andet afsnit, underretter EU-delegationscheferne straks Kommissionens og EU-Udenrigstjenestens ansvarlige generaldirektører herom. Disse generaldirektører træffer passende foranstaltninger til afhjælpning af situationen.
2. EU-delegationschefer, der befinder sig i en situation som den, der er omhandlet i artikel 66, stk. 8, henviser spørgsmålet til den særlige instans for økonomiske uregelmæssigheder, der er oprettet efter artikel 73, stk. 6. Er der tale om en ulovlig aktivitet, svig eller korruption, der vil kunne skade Unionens interesser, underretter delegationschefen de myndigheder og instanser, der er fastsat i den gældende lovgivning.
3. EU-delegationschefer, der fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation efter artikel 56, stk. 2, aflægger rapport til deres ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, således at sidstnævnte kan indføje rapporterne i den årsberetning, der er omhandlet i artikel 66, stk. 9. Rapporterne udarbejdet af EU-delegationscheferne skal indeholde oplysninger om dels produktiviteten og effektiviteten af interne kontrolsystemer, der er etableret i deres delegation, dels forvaltningen af opgaver, de varetager ved subdelegation, samt den i tredje afsnit, artikel 73, stk. 5, nævnte erklæring. Disse rapporter vedføjes årsberetningen fra den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som bilag og stilles til rådighed for Europa-Parlamentet og Rådet, i givet fald under behørig hensyntagen til, at de kan have fortrolig karakter.
EU-delegationscheferne samarbejder fuldt ud med de institutioner, der er inddraget i dechargeproceduren, og tilvejebringer i givet fald nødvendige supplerende oplysninger. I den forbindelse kan de blive anmodet om at deltage i møder i de relevante organer og bistå den ved delegation bemyndigede ansvarlige anvisningsberettigede.
4. EU-delegationschefer, der fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation i henhold til artikel 56, stk. 2, besvarer enhver anmodning fra den anvisningsberettigede, Kommissionen har bemyndiget ved delegation, på Kommissionens egen foranledning eller, som led i dechargeproceduren, efter anmodning fra Europa-Parlamentet.
5. Kommissionen sikrer, at subdelegation af beføjelser ikke er til skade for dechargeproceduren i henhold til artikel 319 i TEUF.
Afdeling 3
Regnskabsføreren
Artikel 68
Regnskabsførerens beføjelser og opgaver
1. Hver institution udnævner en regnskabsfører, der i sin institution har ansvaret for følgende:
a)
korrekt gennemførelse af betalinger, inkassering af indtægter og inddrivelse af fastlagte fordringer
b)
udarbejdelse og forelæggelse af årsregnskabet i overensstemmelse med afsnit IX i første del
c)
regnskabsføring i overensstemmelse med afsnit IX i første del
d)
fastlæggelse af regnskabsprocedurerne samt regnskabskontoplanen i overensstemmelse med afsnit IX i første del
e)
udformning og godkendelse af regnskabssystemer og, når det er relevant, godkendelse af de systemer, som den anvisningsberettigede har fastlagt med henblik på at levere eller dokumentere regnskabsmæssige oplysninger; i den forbindelse er regnskabsføreren til hver en tid bemyndiget til at kontrollere, at godkendelseskriterierne er overholdt
f)
likviditetsstyring.
Ansvaret hos regnskabsføreren for EU-Udenrigstjenesten er begrænset til budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, som gennemføres af EU-Udenrigstjenesten. Kommissionens regnskabsfører bevarer ansvaret for hele budgetsektionen vedrørende Kommissionen, herunder regnskabsforanstaltninger vedrørende bevillinger, som ved subdelegation forvaltes af EU-delegationscheferne.
Kommissionens regnskabsfører fungerer også som regnskabsfører for EU-Udenrigstjenesten med hensyn til gennemførelsen af budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, jf. bestemmelserne i artikel 213.
2. Kommissionens regnskabsfører er ansvarlig for at fastlægge regnskabsreglerne og de harmoniserede kontoplaner i overensstemmelse med afsnit IX i første del.
3. Kommissionens regnskabsfører modtager fra de anvisningsberettigede alle oplysninger, der er nødvendige for opstillingen af et årsregnskab, der giver et retvisende billede af institutionens økonomiske situation og budgetgennemførelsen. Regnskabsførerne garanterer pålideligheden af disse oplysninger.
4. Før regnskaberne vedtages af institutionen eller det organ, der er omhandlet i artikel 208, underskrives de af regnskabsføreren, som derved bekræfter, at vedkommende har rimelig sikkerhed for, at regnskaberne giver et retvisende billede af institutionens eller det i artikel 208 omhandlede organs økonomiske situation.
Med henblik herpå efterprøver regnskabsføreren, om regnskabet er udarbejdet i overensstemmelse med regnskabsreglerne, jf. artikel 143, og regnskabsprocedurerne, jf. nærværende artikels stk. 1, litra d), og at alle indtægter og udgifter er opført i regnskaberne.
De ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede fremsender alle de oplysninger, som regnskabsføreren har behov for til at udøve sine funktioner.
De anvisningsberettigede bevarer det fulde ansvar for den korrekte anvendelse af de midler, de forvalter, lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, de kontrollerer, og fuldstændigheden og nøjagtigheden af de oplysninger, der fremsendes til regnskabsføreren.
5. Regnskabsføreren har beføjelse til at kontrollere de modtagne oplysninger og til at foretage yderligere tjek, som vedkommende anser for nødvendige for at kunne underskrive regnskaberne.
Regnskabsføreren tager om nødvendigt forbehold og redegør i så fald i detaljer for arten og omfanget af disse forbehold.
6. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, er regnskabsføreren den eneste, der har beføjelse til at forvalte kontanter og likvide midler. Regnskabsføreren er ansvarlig for deres opbevaring.
7. Der kan i gennemførelsen af et program eller en foranstaltning åbnes forvaltningskonti i Kommissionens navn og på dennes vegne, så det bliver muligt at lade enheder, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) eller vi), forvalte disse.
Den anvisningsberettigede, som forestår gennemførelsen af programmet eller foranstaltningen, er ansvarlig for åbningen af sådanne konti efter aftale med Kommissionens regnskabsfører.
Sådanne konti forvaltes under den anvisningsberettigedes ansvar.
8. Kommissionens regnskabsfører fastlægger regler for åbningen, forvaltningen, anvendelsen og lukningen af forvaltningskontiene.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for regnskabsførerens beføjelser og opgaver, herunder vedkommendes udpegelse og frigørelse fra hvervet, udtalelsen om regnskabs- og opgørelsessystemer, likviditetsstyring og bankkontoforvaltning, regnskabspåtegning, forvaltning af saldi, overførsel og omregning, betalingsmetoder, register over juridiske enheder og opbevaring af bilag.
Artikel 69
Beføjelser, som regnskabsføreren kan delegere
1. Regnskabsføreren kan under udførelsen af sit hverv delegere visse opgaver til underordnede ansatte.
Fuldmagtsdokumentet definerer disse opgaver.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for de personer, der har beføjelse til at administrere konti i en lokal enhed.
Afdeling 4
Forskudsbestyreren
Artikel 70
Forskudskonti
1. Der kan oprettes forskudskonti til inkassering af andre indtægter end egne indtægter og til betaling af mindre beløb som nærmere fastsat i delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning.
I forbindelse med bistand i krisesituationer og humanitære bistandsforanstaltninger som omhandlet i artikel 128 kan forskudskonti dog anvendes uden beløbsmæssige begrænsninger, under overholdelse af det bevillingsniveau, der er vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet under den dertil svarende budgetpost for det løbende regnskabsår.
2. Forskudskonti tilføres midler af institutionens regnskabsfører og er underlagt forskudsbestyrere udpeget af institutionens regnskabsfører.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for betingelserne for forskudskonti, herunder maksimumbeløb, der betales af forskudsbestyrere, samt bestemmelser for eksterne aktioner, herunder regler for valg af forskudsbestyrere, overførsel af midler til forskudskonti og tjek foretaget af anvisningsberettigede og regnskabsførere samt overholdelse af udbudsprocedurer. Endvidere tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for oprettelse af forskudskonti og forskudsbestyrere i EU-delegationer.
KAPITEL 4
De finansielle aktørers ansvar
Afdeling 1
Generelle bestemmelser
Artikel 71
Inddragelse af bemyndigelse og suspension af funktioner for finansielle aktører
1. Den myndighed, der har udpeget ansvarlige anvisningsberettigede, kan når som helst midlertidigt eller definitivt inddrage den pågældende bemyndigelse.
2. Den myndighed, der har udpeget en regnskabsfører eller en forskudsbestyrer eller begge, kan når som helst midlertidigt eller definitivt suspendere dem fra deres funktioner.
3. Denne artikel berører ikke eventuelle disciplinære foranstaltninger over for de finansielle aktører, der er omhandlet i stk. 1 og 2.
Artikel 72
Den anvisningsberettigedes ansvar i tilfælde af ulovlig aktivitet, svig eller korruption
1. Dette kapitel indskrænker ikke det strafferetlige ansvar, som de i artikel 71 nævnte finansielle aktører kan pådrage sig efter gældende national ret og efter gældende bestemmelser om beskyttelse af Unionens finansielle interesser og om bekæmpelse af korruption, som involverer Unionens tjenestemænd eller tjenestemænd i medlemsstaterne.
2. De ansvarlige anvisningsberettigede, regnskabsførerne og forskudsbestyrerne er disciplinært og økonomisk ansvarlige efter bestemmelserne i vedtægten, jf. dog artikel 73, 74 og 75. Er der tale om en ulovlig aktivitet, svig eller korruption, der vil kunne skade Unionens interesser, indbringes sagen for de myndigheder og instanser, der er fastsat i den gældende lovgivning, navnlig for OLAF.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for de anvisningsberettigedes, regnskabsførernes og forskudsbestyrernes ansvar i tilfælde af ulovlig aktivitet, svig eller korruption.
Afdeling 2
Regler for ansvarlige anvisningsberettigede
Artikel 73
Regler vedrørende anvisningsberettigede
1. Den ansvarlige anvisningsberettigede pådrager sig økonomisk ansvar i henhold til vedtægten.
2. Erstatningspligt består især, hvis den ansvarlige anvisningsberettigede forsætligt eller groft uagtsomt:
a)
konstaterer tilstedeværelsen af udestående fordringer eller udsteder indtægtsordrer, indgår en udgiftsforpligtelse eller underskriver en betalingsordre og i den forbindelse undlader at følge denne forordning og de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning
b)
undlader at udstede et dokument, som indebærer skabelse af en fordring, undlader at udstede en indtægtsordre eller forhaler udstedelsen af en indtægtsordre eller forhaler udstedelsen af en betalingsordre, hvorved institutionen påføres et civilretligt ansvar over for tredjemand.
3. Hvis en ved delegation eller subdelegation bemyndiget anvisningsberettiget finder, at en beslutning, som det påhviler vedkommende at træffe, er i strid med gældende regler eller med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, skal vedkommende give den fuldmagtsgivende myndighed skriftlig meddelelse herom. Hvis den fuldmagtsgivende myndighed skriftligt giver den ved delegation eller subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede en begrundet instruks om at træffe den pågældende beslutning, drages den pågældende anvisningsberettigede ikke til ansvar.
4. I tilfælde af subdelegation inden for institutionens egne tjenestegrene forbliver den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede ansvarlig for produktiviteten og effektiviteten af de oprettede systemer for intern forvaltning og kontrol og for valget af den ved subdelegation bemyndigede anvisningsberettigede.
5. I tilfælde af bemyndigelse af EU-delegationscheferne ved subdelegation har den anvisningsberettigede, der er bemyndiget ved delegation, ansvaret for fastlæggelse af de interne forvaltnings- og kontrolsystemer, der anvendes, såvel som for deres produktivitet og effektivitet. EU-delegationscheferne har ansvaret for hensigtsmæssig tilrettelæggelse og anvendelse af disse systemer i overensstemmelse med instrukserne fra den ansvarsberettigede, der er bemyndiget ved delegation, og for forvaltning af de af EU-delegationens midler og opgaver, der henhører under deres ansvar. Før deres tiltrædelse gennemfører de specifikke uddannelseskurser vedrørende de opgaver og beføjelser, som påhviler anvisningsberettigede, samt om gennemførelsen af budgettet.
EU-delegationscheferne aflægger rapport om varetagelsen af deres ansvar som omhandlet i dette stykkes første afsnit, jf. artikel 67, stk. 3.
Hvert år forelægger EU-delegationscheferne den anvisningsberettigede, som Kommissionen har bemyndiget ved delegation, erklæringen om de interne forvaltnings- og kontrolsystemer, der er etableret i deres delegationer, og om forvaltningen af de opgaver, de varetager ved subdelegation, samt resultaterne heraf, med henblik på at den anvisningsberettigedes kan udarbejde erklæringen, jf. artikel 66, stk. 9.
6. Hver institution opretter en særlig instans til behandling af økonomiske uregelmæssigheder eller deltager i en fælles instans, som er oprettet af flere institutioner. Instanserne fungerer uafhængigt og afgør, om der foreligger en økonomisk uregelmæssighed, og hvilke følger en sådan uregelmæssighed eventuelt skal have.
På grundlag af udtalelsen fra denne instans afgør institutionen, om der skal træffes foranstaltninger med henblik på at fastslå, om disciplinært eller økonomisk ansvar kan gøres gældende. Hvis instansen har opdaget systemrelaterede problemer, sender den en rapport ledsaget af henstillinger til den anvisningsberettigede og til den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, medmindre sidstnævnte er involveret, samt til den interne revisor.
7. Hvis EU-delegationscheferne fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation i henhold til artikel 56, stk. 2, er den særlige instans til behandling af økonomiske uregelmæssigheder, der er oprettet af Kommissionen efter denne artikels stk. 6, kompetent i sager, der henvises til artikel 56, stk. 2.
Hvis instansen konstaterer systemrelaterede problemer, sender den en rapport ledsaget af henstillinger til den anvisningsberettigede, den højtstående repræsentant og den anvisningsberettigede, som Kommissionen har bemyndiget ved delegation, medmindre sidstnævnte er involveret, samt til den interne revisor.
Kommissionen kan på grundlag af instansens udtalelse anmode den højtstående repræsentant om i sin egenskab af ansættelsesmyndighed at træffe foranstaltninger med henblik på at fastslå, om disciplinært eller økonomisk ansvar kan gøres gældende over for anvisningsberettigede, der er bemyndiget ved subdelegation, hvis uregelmæssighederne vedrører beføjelser, som Kommissionen har overdraget dem ved subdelegation. I et sådant tilfælde træffer den højtstående repræsentant passende foranstaltninger i henhold til vedtægten for at håndhæve afgørelser om disciplinære foranstaltninger eller økonomisk ansvar som anbefalet af Kommissionen.
Medlemsstaterne bistår i fuldt omfang Unionen ved håndhævelsen af ethvert ansvar, som måtte følge af artikel 22 i ansættelsesvilkårene for midlertidigt ansatte, for hvilke artikel 2, litra e), i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber finder anvendelse.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, herunder bekræftelse af instrukser og den rolle, der tilkommer instansen for økonomiske uregelmæssigheder.
Afdeling 3
Regler for regnskabsførere og forskudsbestyrere
Artikel 74
Regler for regnskabsførere
1. Regnskabsføreren er disciplinært og økonomisk ansvarlig på de betingelser og efter de procedurer, der er fastsat i vedtægten. Navnlig er nedenstående fejl ansvarspådragende:
a)
tab eller beskadigelse af midler, værdier eller dokumenter, som vedkommende har ansvaret for
b)
uretmæssig ændring af bank- eller postgirokonti
c)
inkasseringer eller betalinger, der ikke er i overensstemmelse med de dertil svarende indtægts- eller betalingsordrer
d)
manglende inkassering af skyldige indtægter.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for regnskabsføreres ansvar i tilfælde af andre former for fejl.
Artikel 75
Regler for forskudsbestyrere
1. Forskudsbestyreren er disciplinært og økonomisk ansvarlig på de betingelser og efter de procedurer, der er fastsat i vedtægten. Navnlig er nedenstående fejl ansvarspådragende for en forskudsbestyrer:
a)
tab eller beskadigelse af midler, værdier eller dokumenter, som vedkommende har ansvaret for
b)
manglende dokumentation for de betalinger, vedkommende har foretaget
c)
udbetaling til andre end de berettigede
d)
manglende inkassering af skyldige indtægter.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forskudsbestyreres ansvar i tilfælde af andre former for fejl.
KAPITEL 5
Forvaltning af indtægter
Afdeling 1
Overdragelse af egne indtægter
Artikel 76
Egne indtægter
1. Egne indtægter som omhandlet i afgørelse 2007/436/EF, Euratom opføres på budgettet i form af et overslag udtrykt i euro. De overdrages i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for egne indtægter.
Afdeling 2
Overslag over fordringer
Artikel 77
Overslag over fordringer
1. Når den ansvarlige anvisningsberettigede råder over tilstrækkelige og pålidelige oplysninger vedrørende enhver foranstaltning eller ethvert forhold, der kan give anledning til et til Unionen skyldigt beløb, udarbejder den ansvarlige anvisningsberettigede et overslag over fordringen.
2. Overslaget over fordringen justeres af den ansvarlige anvisningsberettigede, så snart vedkommende bliver bekendt med en begivenhed, der ændrer foranstaltningen eller det forhold, som gav anledning til overslaget over fordringen.
Når den ansvarlige anvisningsberettigede udarbejder indtægtsordren vedrørende en foranstaltning eller et forhold, der tidligere havde givet anledning til et overslag over fordringen, justeres overslaget tilsvarende af den ansvarlige anvisningsberettigede.
Hvis indtægtsordren er udarbejdet for samme beløb som det oprindelige overslag over fordringen, nedsættes dette overslag til nul.
3. Uanset stk. 1 udarbejdes der ikke forud for medlemsstaternes overdragelse af beløbene til Kommissionen et sådant overslag i forbindelse med de egne indtægter som omhandlet i afgørelse 2007/436/EF, Euratom, der indbetales af medlemsstaterne på faste forfaldstidspunkter. For sådanne beløb udsteder den ansvarlige anvisningsberettigede en indtægtsordre.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for overslag over fordringer.
Afdeling 3
Fastlæggelse af fordringer
Artikel 78
Fastlæggelse af fordringer
1. Fastlæggelse af en fordring er den handling, hvorved den ansvarlige anvisningsberettigede:
a)
kontrollerer eksistensen af debitors gæld
b)
fastslår eller kontrollerer gældens tilstedeværelse og størrelse
c)
kontrollerer, at gælden er forfalden.
2. Egne indtægter, der overdrages til Kommissionen, og enhver fordring, der er sikker, opgjort og forfalden til betaling, fastlægges ved en indtægtsordre, der sendes til regnskabsføreren, efterfulgt af en debetnota, der stiles til debitor, begge udarbejdet af den ansvarlige anvisningsberettigede.
3. Uretmæssigt udbetalte beløb inddrives.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for fastlæggelse af fordringer, herunder procedurer og bilag, samt af morarenter.
Afdeling 4
Anvisning af indtægter
Artikel 79
Anvisning af indtægter
1. Anvisning af indtægter er den handling, hvorved den ansvarlige anvisningsberettigede ved udstedelse af en indtægtsordre giver regnskabsføreren instruks om at inddrive en fordring, som den ansvarlige anvisningsberettigede har fastlagt.
2. Institutionen kan formalisere fastlæggelsen af en fordring på andre end medlemsstater ved en afgørelse, der kan tvangsfuldbyrdes, jf. artikel 299 i TEUF.
Hvis det er nødvendigt af hensyn til en effektiv og rettidig beskyttelse af Unionens finansielle interesser, kan Kommissionen også under særlige omstændigheder vedtage en sådan afgørelse, der kan tvangsfuldbyrdes, til fordel for andre institutioner på deres anmodning med hensyn til krav i forbindelse med ansatte, som vedtægten finder anvendelse på.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af indtægtsordren.
Afdeling 5
Inddrivelse
Artikel 80
Reglerne vedrørende inddrivelse
1. Regnskabsføreren tager sig af de indtægtsordrer, der er behørigt udstedt af den ansvarlige anvisningsberettigede med henblik på inddrivelse af fordringer. Regnskabsføreren skal sikre, at Unionen modtager sine indtægter, og sørge for, at Unionens krav bevares.
Regnskabsføreren inddriver Unionens fordringer ved modregning i alle tilfælde, hvor debitor selv har en fordring i forhold til Unionen. Sådanne fordringer skal være sikre, opgjorte og forfaldne til betaling.
2. Når den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede påtænker helt eller delvis at give afkald på at inddrive en fastlagt fordring, skal vedkommende sikre sig, at afkaldet er formelt korrekt og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og om proportionalitet. Beslutninger om afkald skal begrundes. Den anvisningsberettigede kan delegere beslutninger om afkald.
Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede kan annullere en fastlagt fordring helt eller delvist. En delvis annullering af en fastlagt fordring indebærer ikke, at Unionens fastlagte krav bortfalder.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for inddrivelsesmåden, herunder inddrivelse ved modregning, inddrivelsesprocedurer ved manglende frivillig betaling, henstand med betaling, inddrivelse af bøder og andre sanktioner, afkald på inddrivelse og annullering af en fastlagt fordring.
3. Medlemsstaterne er i første omgang ansvarlige for at gennemføre kontrol og revisioner og at inddrive uretmæssigt anvendte beløb som fastsat i de sektorspecifikke regler. I det omfang medlemsstaterne opdager og korrigerer uregelmæssigheder for egen regning, fritages de for Kommissionens finansielle korrektioner af disse uregelmæssigheder.
4. Kommissionen anvender finansielle korrektioner på medlemsstater for at udelukke udgifter, der er afholdt i strid med gældende lovgivning, fra EU-finansiering. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på identifikation af uretmæssigt anvendte beløb og finansielle konsekvenser for budgettet. Hvis disse beløb ikke kan identificeres præcist, kan Kommissionen anvende ekstrapolerede eller faste korrektioner i henhold til de sektorspecifikke regler.
Kommissionen tager, når den fastsætter beløbet for den finansielle korrektion, hensyn til arten og omfanget af overtrædelsen af den gældende lovgivning og de finansielle konsekvenser for budgettet, herunder mangler i forvaltnings- og kontrolsystemer.
Kriterierne for fastsættelse af finansielle korrektioner og den procedure, der skal anvendes, kan fastsætte i de sektorspecifikke regler.
5. Metoden for at anvende ekstrapolerede eller faste korrektioner fastsættes i overensstemmelse med de sektorspecifikke regler med henblik på at gøre det muligt for Kommissionen at beskytte Unionens finansielle interesser.
Artikel 81
Forældelsesfrist
1. Uden at dette berører bestemmelserne i specifikke forordninger eller anvendelsen af afgørelse 2007/436/EF, Euratom, er Unionens fordringer over for tredjemand og tredjemands fordringer over for Unionen underlagt en forældelsesfrist på fem år.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forældelsesfristen.
Artikel 82
National behandling af EU-krav
I tilfælde af insolvensbehandling skal EU-krav have samme fortrinsbehandling som offentlige organers krav af samme art i de medlemsstater, hvor inddrivelsesprocedurerne finder sted,
Artikel 83
Bøder, tvangsbøder og påløbne renter pålagt af Kommissionen
1. Beløb modtaget i form af bøder, tvangsbøder og sanktioner samt påløbne renter eller andre deraf hidrørende indtægter bogføres ikke som budgetindtægter, så længe afgørelserne herom kan underkendes af Den Europæiske Unions Domstol.
2. De i stk. 1 nævnte beløb bogføres som budgetindtægt hurtigst muligt og senest i året efter, at alle retsmidler er udtømt. De beløb, der tilbagebetales til den enhed, der udbetalte dem, efter en dom afsagt af Den Europæiske Unions Domstol, bogføres ikke som budgetindtægt.
3. Stk. 1 finder ikke anvendelse på beslutninger om regnskabsafslutning og om finansielle korrektioner.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for beløb i form af bøder, tvangsbøder og påløbne renter.
KAPITEL 6
Forvaltning af udgifter
Artikel 84
Finansieringsafgørelse
1. Enhver udgift omfatter indgåelse af en forpligtelse, fastsættelse af udgiften, anvisning til betaling og betaling.
2. Bortset fra de tilfælde, hvor bevillinger kan anvendes uden en basisretsakt, jf. artikel 54, stk. 2, første afsnit, litra e), skal der forud for indgåelsen af en udgiftsforpligtelse foreligge en finansieringsafgørelse vedtaget af institutionen eller de myndigheder, som institutionen har delegeret beføjelser til.
3. Den i stk. 2 omhandlede finansieringsafgørelse indeholder det tilsigtede mål, de forventede resultater, gennemførelsesmetoden og dens samlede beløb. Den indeholder endvidere en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, og en angivelse af de dertil svarende finansieringsbeløb og en vejledende tidsplan for gennemførelsen.
I tilfælde af indirekte forvaltning skal finansieringsoversigten ligeledes anføre den enhed eller person, som er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), de kriterier, der blev anvendt til at vælge enheden eller personen, og de opgaver, som denne enhed eller person har fået overdraget.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for finansieringsafgørelser.
Afdeling 1
Indgåelse af udgiftsforpligtelser
Artikel 85
Forpligtelsestyper
1. En budgetmæssig forpligtelse består i at afsætte de bevillinger, der er nødvendige for gennemførelsen af senere betalinger til indfrielse af retlige forpligtelser.
En retlig forpligtelse er den handling, hvorved den anvisningsberettigede indgår eller fastlægger en forpligtelse, der medfører udgifter.
Budgetmæssige og retlige forpligtelser indgås af samme anvisningsberettigede undtagen i behørigt begrundede tilfælde, der er anført i delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forpligtelsestyper, vedtagelse af samlede forpligtelser, én enkelt underskrift og administrative udgifter, som er dækket af foreløbige forpligtelser.
3. Budgetmæssige forpligtelser opdeles i følgende kategorier:
a)
specifik: en budgetmæssig forpligtelse er specifik, hvis tilskudsmodtageren og udgiftens størrelse er bestemt
b)
samlet: en budgetmæssig forpligtelse er samlet, hvis mindst ét af de elementer, der er nødvendige for at identificere en specifik forpligtelse, ikke er bestemt
c)
foreløbig: en budgetmæssig forpligtelse er foreløbig, hvis den har til formål at dække udgifter som omhandlet i artikel 170 eller løbende administrationsudgifter, for hvilke enten beløbet eller de endelige modtagere ikke er endeligt bestemt.
4. Budgetmæssige forpligtelser i forbindelse med foranstaltninger, hvis gennemførelse strækker sig over mere end et regnskabsår, kan kun opdeles i årlige trancher over flere regnskabsår, hvis basisretsakten åbner mulighed for det, eller hvor de vedrører administrationsudgifter.
Artikel 86
Regler vedrørende forpligtelser
1. I forbindelse med enhver foranstaltning med udgiftsvirkning for budgettet indgår den ansvarlige anvisningsberettigede en budgetmæssig forpligtelse, før vedkommende indgår en retlig forpligtelse over for tredjemand eller overfører midler til en trustfond på grundlag af artikel 187.
2. Pligten til at indgå en budgetmæssig forpligtelse, før der indgås en retlig forpligtelse som omhandlet i stk. 1, finder ikke anvendelse på retlige forpligtelser, der indgås som følge af en erklæring om en krisesituation inden for rammerne af en beredskabsplan i overensstemmelse med de procedurer, som Kommissionen eller en anden institution har vedtaget i medfør af dens administrative autonomi.
3. Forpligtelsen i stk. 1 finder ikke anvendelse i forbindelse med humanitære bistandsaktioner, civilbeskyttelsesforanstaltninger og hjælp til krisestyring, hvis en effektiv levering af Unionens hjælp gør det nødvendigt øjeblikkeligt at indgå en retlig forpligtelse, og det ikke er muligt at reservere indgåelse af en specifik budgetmæssig forpligtelse. Reservationen af den budgetmæssige forpligtelse foretages, så snart der er indgået en retlig forpligtelse over for tredjemand.
4. De samlede budgetmæssige forpligtelser dækker alle omkostninger, som følger af de dertil svarende specifikke retlige forpligtelser, der indgås frem til den 31. december i år n + 1, jf. dog de særlige bestemmelser i afsnit IV i anden del.
Specifikke retlige forpligtelser knyttet til specifikke budgetmæssige forpligtelser eller foreløbige budgetmæssige forpligtelser skal indgås senest den 31. december i år n, jf. dog bestemmelserne i artikel 85, stk. 4, og artikel 203, stk. 2.
Ved udløbet af de perioder, der er anført i første og andet afsnit, frigør den ansvarlige anvisningsberettigede den uudnyttede del af disse budgetmæssige forpligtelser.
Når der vedtages en specifik retlig forpligtelse, der er en opfølgning på en samlet budgetmæssig forpligtelse, skal den ansvarlige anvisningsberettigede, inden denne underskriver, registrere beløbet i bevillingsregnskabet og afskrive det på den samlede budgetmæssige forpligtelse.
5. Ved budgetmæssige og retlige forpligtelser indgået i forbindelse med foranstaltninger, hvis gennemførelse strækker sig over mere end et regnskabsår, fastsættes der, undtagen for personaleudgifter, en tidsfrist for indfrielse i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Den del af sådanne forpligtelser, der ikke er indfriet seks måneder efter denne frist, frigøres efter bestemmelserne i artikel 15.
Når en retlig forpligtelse ikke har givet anledning til nogen betaling som omhandlet i artikel 90 i en periode på to år efter indgåelsen af den, frigøres beløbet for den dertil svarende budgetmæssige forpligtelse, undtagen hvor beløbet vedrører en sag, der pågår for retten eller en voldgiftsinstans, eller hvis der er fastlagt særlige bestemmelser i sektorspecifikke regler.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for budgetmæssige og retlige forpligtelser, herunder registrering af specifikke forpligtelser.
Artikel 87
Tjek af forpligtelser
1. Ved vedtagelsen af en budgetmæssig forpligtelse sikrer den ansvarlige anvisningsberettigede sig:
a)
at konteringen er korrekt
b)
at bevillingerne er til stede
c)
at udgiften er i overensstemmelse med traktaterne, budgettet, denne forordning og de delegerede retsakter, der vedtaget i medfør af denne forordning, samt alle retsakter, der er vedtaget i henhold til traktaterne og de relevante forordninger
d)
at princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning er overholdt. Muligheden for forfinansiering, dens størrelse og den samlede betalingsplan skal stå i rimeligt forhold til den planlagte varighed, gennemførelsesforløbet og de finansielle risici, der er forbundet med en forfinansiering.
2. Ved registreringen af en retlig forpligtelse ved fysisk eller elektronisk underskrift sikrer den anvisningsberettigede sig:
a)
at forpligtelsen er dækket af en dertil svarende budgetmæssig forpligtelse
b)
at udgiften er formelt korrekt og i overensstemmelse med traktaterne, budgettet, denne forordning, de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning og med alle retsakter, der er vedtaget i henhold til traktaterne og andre forordninger
c)
at princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning er overholdt.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for tjek vedrørende forpligtelser.
Afdeling 2
Fastsættelse af udgifter
Artikel 88
Fastsættelse af udgifter
1. Fastsættelse af en udgift er den handling, hvorved den ansvarlige anvisningsberettigede:
a)
kontrollerer kreditors adkomst
b)
fastslår eller kontrollerer fordringens tilstedeværelse og størrelse
c)
kontrollerer, at fordringen er forfalden.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for fastsættelse af udgifter, herunder godkendelse af betaling af personaleudgifter og mellemliggende betalinger og betaling af saldoen for indkøbskontrakter og tilskud, påtegning af forfinansieringsbetalinger og konkret udformning af påtegningerne "kan betales" og "i overensstemmelse med de faktiske forhold".
Afdeling 3
Anvisning af udgifter
Artikel 89
Anvisning af udgifter
1. Anvisning af udgifter er den handling, hvorved den ansvarlige anvisningsberettigede efter at have sikret sig, at bevillingerne er til stede, ved udstedelse af en betalingsordre giver regnskabsføreren instruks om at betale en udgift, som den ansvarlige anvisningsberettigede har fastsat.
Hvis der foretages periodisk betaling for leverede tjenesteydelser, herunder udlejningsydelser, eller vareleverancer, som er omfattet af den anvisningsberettigedes risikoanalyse, kan den anvisningsberettigede give instruks om anvendelse af en direkte debiteringsordning.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for anvisning af udgifter, herunder fastlæggelse af betalingsordrers obligatoriske angivelser og den anvisningsberettigede tjek af betalingsordrer.
Afdeling 4
Betaling af udgifter
Artikel 90
Betalingstyper
1. Det skal dokumenteres, at den til betalingen svarende foranstaltning er i overensstemmelse med basisretsakten eller aftalen, og betalingen skal dække én eller flere af følgende transaktioner:
a)
betaling af hele det skyldige beløb
b)
betaling af det skyldige beløb i form af:
i)
forfinansiering, eventuelt opdelt i flere delbetalinger efter undertegnelse af delegationsaftalen, kontrakten eller tilskudsaftalen eller efter meddelelse af tilskudsafgørelsen
ii)
en eller flere mellemliggende betalinger modsvarende en delvis udførelse af foranstaltningen
iii)
betaling af saldoen af det skyldige beløb, når foranstaltningen er fuldstændigt tilendebragt.
2. De forskellige typer af betalinger, der er omhandlet i stk. 1, opføres særskilt i budgetregnskabet på betalingstidspunktet.
3. De regnskabsregler, der er omhandlet i artikel 152, omfatter reglerne for afslutning af forfinansiering i regnskaberne og for anerkendelse af udgifternes støtteberettigelse.
4. Udbetalinger ved forfinansiering afsluttes regelmæssigt af den ansvarlige anvisningsberettigede i henhold til den økonomiske karakter og tidsplanen for det underliggende projekt.
Når den ansvarlige anvisningsberettigede anser det for ineffektivt at anmode om en finansieringsoversigt fra tilskudsmodtagere og kontrahenter skal vedkommende i forbindelse med tilskud og kontrakter på over 5 000 000 EUR indhente oplysninger fra dem om de akkumulerede udgifter mindst én gang årligt.
Med henblik på andet afsnit indføjes passende bestemmelser i kontrakter, tilskudsafgørelser og -aftaler samt i delegationsaftaler.
Dette stykke berører ikke de specifikke regler i afsnit IV i anden del.
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for betalingstyper og bilag.
Artikel 91
Betaling begrænset til de disponible midler
Regnskabsføreren foretager betalingerne inden for rammerne af de disponible midler.
Afdeling 5
Tidsfrister i forbindelse med forvaltning af udgifter
Artikel 92
Tidsfrister
1. Fristen for gennemførelse af betalinger er:
a)
90 kalenderdage ved delegationsaftaler, kontrakter og tilskudsaftaler og -afgørelser, hvor det er særlig vanskeligt at vurdere de tekniske ydelser eller foranstaltninger, og hvor udbetalingen afhænger af godkendelsen af en rapport eller et certifikat
b)
60 kalenderdage ved alle andre delegationsaftaler, kontrakter og tilskudsaftaler og -afgørelser, hvor udbetalingen afhænger af godkendelsen af en rapport eller et certifikat
c)
30 kalenderdage ved alle andre delegationsaftaler, kontrakter og tilskudsaftaler og -afgørelser.
2. Den ansvarlige anvisningsberettigede kan suspendere fristen for betalinger, når:
a)
beløbet ikke er forfaldent eller
b)
den nødvendige dokumentation ikke er blevet fremlagt.
Får den ansvarlige anvisningsberettigede kendskab til oplysninger, der rejser tvivl om støtteberettigelsen af udgifter i en betalingsanmodning, kan vedkommende suspendere betalingsfristen med henblik på efterprøvning af, herunder ved kontrol på stedet, at udgiften rent faktisk er støtteberettiget.
3. De pågældende kreditorer skal underrettes skriftligt om årsagerne til den pågældende suspension.
4. Hvis suspensionen overstiger to måneder, kan kreditoren anmode om en afgørelse fra den ansvarlige anvisningsberettigede om, hvorvidt suspensionen skal fortsættes.
5. Efter udløbet af de i stk. 1 omhandlede tidsfrister bliver andre kreditorer end medlemsstater berettiget til renter.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for frister for betalinger og præcisering af betingelserne for, hvornår for sent betalte kreditorer kan modtage morarenter, der betales over budgetposten for selve udgiften.
KAPITEL 7
IT-systemer og e-forvaltning
Artikel 93
Elektronisk forvaltning af transaktioner
1. Hvis indtægter og udgifter forvaltes ved hjælp af it-systemer, kan dokumenter underskrives elektronisk.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for elektronisk forvaltning af transaktioner.
Artikel 94
Fremsendelse af dokumenter
Med de pågældende institutioners og medlemsstaters forhåndsgodkendelse kan enhver fremsendelse af dokumenter mellem dem foretages ad elektronisk vej.
Artikel 95
e-forvaltning
1. Alle officielle udvekslinger af oplysninger mellem medlemsstaterne og Kommissionen skal ved delt forvaltning finde sted som omtalt i de sektorspecifikke regler. Disse regler foreskriver interoperabilitet af de data, der indsamles eller modtages på anden vis og overføres som led i budgetforvaltningen.
2. Institutionerne og forvaltningsorganerne samt de i artikel 208 omhandlede organer indfører og anvender ensartede standarder for elektronisk udveksling af information med tredjemand, som deltager i udbuds- og tilskudsprocedurer. De udarbejder og anvender navnlig i videst mulig udstrækning ensartede standarder for gennemførelse af løsninger for indgivelse, lagring og behandling af data indgivet som led i tilskuds- og udbudsprocedurer, og etablerer med henblik herpå et "fælles område for udveksling af elektroniske data" for tilskudsmodtagere, ansøgere og tilbudsgivere.
3. Kommissionen aflægger regelmæssigt beretning til Europa-Parlamentet og Rådet vedrørende fremskridtene for gennemførelsen af e-forvaltning.
KAPITEL 8
Administrative principper
Artikel 96
God forvaltning
1. Den ansvarlige anvisningsberettigede skal hurtigst muligt oplyse om krav med hensyn til fremlæggelse af oplysninger og/eller dokumentation og materialets form og indhold såvel som i givet fald den vejledende tidsplan for afslutningen af tildelingsprocedurer.
2. Hvis ansøgeren eller tilbudsgiveren ikke indgiver oplysninger eller afgiver erklæringer på grund af en indlysende materiel fejl begået af ansøgeren eller tilbudsgiveren, opfordrer evalueringsudvalget eller i givet fald den ansvarlige anvisningsberettigede bortset fra i behørigt begrundede tilfælde ansøgeren eller tilbudsgiveren til at fremskaffe de manglende oplysninger eller præcisere bilagene. Disse oplysninger eller præciseringer må ikke i væsentlig grad ændre forslaget eller udbudsbetingelserne.
Artikel 97
Oplysning om klagemuligheder
Hvis en proceduremæssig handling foretaget af den anvisningsberettigede indvirker negativt på en ansøgers eller tilbudsgivers, tilskudsmodtagers eller kontrahents rettigheder, skal den ledsages af oplysninger om de eksisterende administrative og/eller retlige klagemuligheder.
Det skal navnlig oplyses, hvordan der kan klages, samt til hvilket organ eller hvilke organer og inden for hvilke tidsfrister der kan indgives klager.
KAPITEL 9
Den interne revisor
Artikel 98
Udpegelse af den interne revisor
1. Hver institution opretter en intern revisionsfunktion, der skal udøves under overholdelse af de relevante internationale standarder. Den interne revisor, der udpeges af institutionen, er over for denne ansvarlig for at kontrollere, at systemerne og procedurerne til gennemførelse af budgettet fungerer tilfredsstillende. Den interne revisor kan hverken være anvisningsberettiget eller regnskabsfører.
2. Hvad angår intern revision af EU-Udenrigstjenesten, er EU-delegationschefer, der fungerer som anvisningsberettigede ved subdelegation i henhold til artikel 56, stk. 2, underlagt kontrolbeføjelserne for Kommissionens interne revisor med hensyn til den finansielle forvaltning, de varetager ved subdelegation.
Kommissionens interne revisor fungerer også som intern revisor for EU-Udenrigstjenesten med hensyn til gennemførelsen af budgetsektionen vedrørende EU-Udenrigstjenesten, jf. bestemmelserne i artikel 213.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for udpegelse af den interne revisor.
Artikel 99
Den interne revisors beføjelser og opgaver
1. Den interne revisor rådgiver sin institution med hensyn til risikostyring ved at afgive uafhængige udtalelser om forvaltnings- og kontrolsystemernes kvalitet og ved at fremsætte henstillinger til forbedring af betingelserne for transaktionernes gennemførelse og til fremme af en forsvarlig økonomisk forvaltning.
Den interne revisor har navnlig til opgave:
a)
at vurdere, om de interne forvaltningssystemer er hensigtsmæssige og effektive, og i hvilket omfang tjenestegrenene har formået at gennemføre politikker, programmer og foranstaltninger set i relation til de dermed forbundne risici
b)
at vurdere produktiviteten og effektiviteten af de interne kontrol- og revisionssystemer, der anvendes på hver budgetgennemførelsestransaktion.
2. Den interne revisors hverv dækker alle institutionens aktiviteter og tjenestegrene. Vedkommende har fuldstændig og ubegrænset adgang til alle oplysninger, der er nødvendige for udførelsen af vedkommendes hverv, om nødvendigt på stedet og herunder også i medlemsstaterne og i tredjelande.
Den interne revisor gør sig bekendt med årsberetningen fra de anvisningsberettigede og med de øvrige nævnte oplysninger.
3. Den interne revisor aflægger rapport til institutionen om resultatet af sine undersøgelser og anfører heri eventuelle henstillinger. Institutionen sørger for, at henstillinger på baggrund af revisionsarbejdet følges op. Den interne revisor forelægger endvidere institutionen en årlig intern revisionsberetning, der angiver antallet og de typer af interne revisioner, der er foretaget, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted af disse henstillinger.
4. Institutionen gør kontaktoplysningerne for den interne revisor tilgængelige for alle fysiske og juridiske personer, der er involveret i forvaltning af udgifter, med henblik på fortrolig kontakt til den interne revisor.
5. Institutionen sender hvert år Europa-Parlamentet og Rådet et resumé af antallet og de typer af interne revisioner, der er foretaget, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted i forbindelse hermed.
6. Den interne revisors beretninger og konklusioner såvel som institutionens beretning gøres først tilgængelige for offentligheden, når den interne revisor har godkendt de foranstaltninger, der er iværksat til gennemførelse af beretningerne og konklusionerne.
7. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for den interne revisors beføjelser og opgaver.
Artikel 100
Den interne revisors uafhængighed
1. Institutionen fastsætter særlige regler for den interne revisor, der sikrer den interne revisor fuldstændig uafhængighed under udøvelsen af dennes hverv og bestemmer dennes ansvarsområde.
Hvis den interne revisor er en ansat, varetager vedkommende sine særlige revisionsfunktioner i fuldstændig uafhængighed og drages til ansvar efter bestemmelserne i vedtægten og som nærmere fastsat i de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for den interne revisors uafhængighed og ansvar, herunder den interne revisors ret til at indbringe en sag for Den Europæiske Unions Domstol.
AFSNIT V
INDGÅELSE AF OFFENTLIGE KONTRAKTER
KAPITEL 1
Almindelige bestemmelser
Afdeling 1
Anvendelsesområde og tildelingsprincipper
Artikel 101
Definition af offentlige kontrakter
1. Offentlige kontrakter er gensidigt bebyrdende aftaler, der indgås skriftligt mellem en eller flere økonomiske aktører og en eller flere ordregivende myndigheder som omhandlet i artikel 117 og 190 med henblik på mod betaling af en pris, der helt eller delvis afholdes over budgettet, at opnå levering af varer eller fast ejendom, udførelse af bygge- og anlægsarbejder eller levering af tjenesteydelser.
Sådanne kontrakter kan vedrøre:
a)
ejendomme
b)
vareindkøb
c)
bygge- og anlægsarbejder
d)
tjenesteydelser.
2. Rammekontrakter er kontrakter indgået mellem en eller flere økonomiske aktører og en eller flere ordregivende myndigheder for at fastlægge de bestemmelser, som skal gælde for en række kontrakter, der kan indgås inden for en vis periode, bl.a. med hensyn til prisen og eventuelt den forventede mængde. De er underlagt bestemmelserne i dette afsnit vedrørende tildelingsproceduren, herunder offentliggørelse.
3. Tilskud er ikke omfattet af dette afsnit, jf. dog artikel 106-109, og heller ikke kontrakter om teknisk bistand indgået med EIB eller Den Europæiske Investeringsfond.
3a. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for definition af og anvendelsesområdet for indkøbskontrakter, herunder rammekontrakter og specifikke kontrakter.
Artikel 102
Gældende principper for offentlige kontrakter
1. Offentlige kontrakter, der helt eller delvis finansieres over budgettet, skal overholde principperne om gennemsigtighed, proportionalitet, ligebehandling og ikke-forskelsbehandling.
2. Offentlige kontrakter skal indgås på grundlag af bud indkaldt fra så bred en kreds som muligt undtagen i de tilfælde, hvor udbud med forhandling, som omhandlet i artikel 104, stk. 1, litra d), finder anvendelse.
De ordregivende myndigheder må ikke anvende rammekontrakter uretmæssigt eller på en sådan måde, at deres formål eller virkning er at forhindre, begrænse eller forvride konkurrencen.
Afdeling 2
Offentliggørelse
Artikel 103
Offentliggørelse af offentlige kontrakter
1. Kontrakter, hvis værdi ligger over de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 118 eller 190, skal offentliggøres af de ordregivende myndigheder i Den Europæiske Unions Tidende.
Forudgående offentliggørelse kan kun undlades i de tilfælde, der er nævnt i artikel 104, stk. 2, og i forbindelse med de offentlige tjenesteydelseskontrakter, der er omfattet af bilag II B til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (17).
Offentliggørelse af visse oplysninger efter tildeling af kontrakten kan undlades i tilfælde, hvor det ville være til hinder for anvendelse af lovgivningen, være i modstrid med offentlighedens interesse, være til skade for offentlige eller private virksomheders legitime forretningsmæssige interesser eller være til hinder en loyal konkurrence mellem disse.
2. Kontrakter med en værdi under de beløbsgrænser, som er fastsat i artikel 118 eller 190, og offentlige tjenesteydelseskontrakter, som omhandlet i bilag II B til direktiv 2004/18/EF, skal offentliggøres på passende måde.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for kravene til offentliggørelse af kontrakter og meddelelser og bekendtgørelser.
Afdeling 3
Udbudsprocedurer
Artikel 104
Udbudsprocedurer
1. Udbudsprocedurerne antager en af følgende former:
a)
offentligt udbud
b)
begrænset udbud
c)
projektkonkurrence
d)
udbud med forhandling
e)
konkurrencepræget dialog.
Når en offentlig kontrakt eller en rammekontrakt er af interesse for to eller flere institutioner, forvaltningsorganer eller organer som omhandlet i artikel 208 og 209, og når der er mulighed for at opnå øget effektivitet, bestræber de ordregivende myndigheder sig på at gennemføre udbudsproceduren på et interinstitutionelt grundlag.
Når en offentlig kontrakt eller en rammekontrakt er nødvendig for gennemførelsen af en fælles aktion mellem en institution og en eller flere ordregivende myndigheder fra medlemsstaterne, kan udbudsproceduren gennemføres i fællesskab af institutionen og de ordregivende myndigheder i visse situationer, der angives i de delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning.
Fælles udbudsprocedurer med EFTA-stater såvel som EU-kandidatlande, kan gennemføres, hvis det udtrykkeligt er fastsat i en bilateral eller multilateral aftale.
2. Drejer det sig om kontrakter, hvis værdi ligger over de beløbsgrænser, der er fastsat i artikel 118 eller 190, er udbud med forhandling kun tilladt i de tilfælde, der er omhandlet i delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forskellige former for udbudsprocedurer, fælles udbudsprocedurer, kontrakter med lav værdi og betaling i henhold til faktura.
Artikel 105
Indholdet af udbudsdokumenterne
Udbudsdokumenterne skal indeholde en fuldstændig, klar og præcis beskrivelse af, hvad kontrakten drejer sig om, og præcisere de udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, som gælder for kontrakten.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for indholdet af udbudsdokumenter, herunder muligheden og betingelserne for ændring af prisen og de tekniske specifikationer.
Artikel 106
Kriterier for udelukkelse fra deltagelse i udbudsprocedurer
1. Fra deltagelse i udbudsprocedurer udelukkes ansøgere eller tilbudsgivere:
a)
hvis bo er under konkurs, likvidation, skifte eller tvangsakkord uden for konkurs eller er begæret taget under en af disse behandlinger, som har indstillet sin erhvervsvirksomhed, eller som befinder sig i en lignende situation i henhold til en tilsvarende procedure fastsat i nationale love eller regler
b)
som ved en retskraftig dom afsagt af en kompetent myndighed i en medlemsstat er dømt for et strafbart forhold, der rejser tvivl om deres faglige hæderlighed, idet dette også gælder personer, der har beføjelse til at repræsentere, træffe beslutning om eller kontrollere dem
c)
som i forbindelse med udøvelsen af deres erhverv har begået en alvorlig fejl, som de ordregivende myndigheder bevisligt har konstateret, herunder ved afgørelser truffet af EIB og internationale organisationer
d)
som ikke har efterlevet deres forpligtelser med hensyn til betaling af bidrag til sociale sikringsordninger eller skat i henhold til retsforskrifterne i det land, hvor de er etableret, i den ordregivende myndigheds land eller i det land, hvor kontrakten skal effektueres
e)
som ved en retskraftig dom er dømt for svig, korruption, deltagelse i en kriminel organisation, hvidvaskning af penge eller en hvilken som helst anden form for ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser, idet dette også gælder personer, der har beføjelse til at repræsentere, træffe beslutninger om eller kontrollere dem
f)
som er genstand for en administrativ sanktion som omhandlet i artikel 109, stk. 1.
Første afsnit, litra a)-d), finder ikke anvendelse ved indkøb af varer på særlig fordelagtige vilkår, enten hos en leverandør, der endeligt indstiller sin erhvervsvirksomhed, hos kuratorer eller likvidatorer i en konkursbehandling, en tvangsakkord eller en tilsvarende behandling i henhold til national lov.
Første afsnit, litra b) og e), gælder ikke ansøgere og tilbudsgivere, der kan påvise, at de har truffet passende forholdsregler over for personer, der er bemyndiget til at repræsentere eller kontrollere dem, og over for hvilke en i første afsnit, litra b) og e), nævnt dom er afsagt.
2. Ved udbud med forhandling, hvor gennemførelsen af kontrakten af tekniske eller kunstneriske grunde eller af årsager, der vedrører beskyttelsen af enerettigheder, kun kan overdrages til en bestemt erhvervsdrivende, kan institutionen beslutte ikke at udelukke en erhvervsdrivende, der ellers er omfattet af udelukkelsesgrundene i stk. 1, første afsnit, litra a), c) og d), hvis dette er af afgørende betydning for at sikre kontinuiteten i institutionens hverv. Institutionen skal i så fald begrunde sin beslutning behørigt.
3. Ansøgere eller tilbudsgivere skal dokumentere, at de ikke befinder sig i en af de i stk. 1 nævnte situationer. Den ordregivende myndighed kan undlade at kræve en sådan dokumentation for kontrakter med meget lav værdi.
Med henblik på en korrekt anvendelse af stk. 1 skal ansøgeren eller tilbudsgiveren på den ordregivende myndigheds forlangende:
a)
såfremt ansøgeren eller tilbudsgiveren er en juridisk person, give oplysning om ejerforholdene eller ledelses-, kontrol- og repræsentationsbeføjelserne i juridiske person og dokumentere, at de ikke befinder sig i en af de i stk. 1 nævnte situationer
b)
såfremt det overvejes at anvende underentreprise, dokumentere, at underkontrahenten ikke befinder sig i en af de i stk. 1 nævnte situationer.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for:
a)
kriterier for udelukkelse fra deltagelse i udbud, herunder regler for ulovlige aktiviteter, som medfører udelukkelse
b)
hvilken dokumentation der kræves for at fastslå, at der ikke er tale om en situation, der medfører udelukkelse
c)
varigheden af en udelukkelse. En sådan udelukkelse må ikke overstige 10 år.
Artikel 107
Kriterier for udelukkelse fra tildeling
1. Fra tildeling af en kontrakt udelukkes enhver ansøger eller tilbudsgiver, der under udbudsproceduren for den pågældende kontrakt:
a)
befinder sig i en interessekonflikt
b)
har afgivet urigtige oplysninger i forbindelse med meddelelse af de oplysninger, som den ordregivende myndighed har krævet som betingelse for deltagelse i den pågældende udbudsprocedure, eller ikke har afgivet de krævede oplysninger
c)
befinder sig i en af de i artikel 106, stk. 1, nævnte situationer, der medfører udelukkelse fra udbudsproceduren.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for kriterier for udelukkelse under udbudsprocedurens forløb og fastlæggelse af, hvilken dokumentation der kræves for at fastslå, at der ikke er tale om en situation, der medfører udelukkelse. Kommissionen tillægges endvidere i tilfælde af en udelukkelse beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende varigheden af en udelukkelse.
Artikel 108
Den centrale udelukkelsesdatabase
1. Den centrale udelukkelsesdatabase, der er oprettet og forvaltes af Kommissionen, indeholder detaljerede oplysninger om ansøgere og tilbudsgivere, som befinder sig i en af de situationer, der er nævnt i artikel 106, artikel 109, stk. 1, første afsnit, litra b), og artikel 109, stk. 2, litra a). Databasen er fælles for institutionerne, forvaltningsorganerne og de organer, der er omhandlet i artikel 208. Europa-Parlamentet og Rådet underrettes årligt om antallet af nye tilfælde og det samlede antal tilfælde, der registreres i databasen.
2. Medlemsstaters og tredjelandes myndigheder, såvel som andre end de i stk. 1 omhandlede organer, der deltager i gennemførelsen af budgettet, jf. artikel 58 og 61, underretter den ansvarlige anvisningsberettigede om ansøgere og tilbudsgivere, der befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i artikel 106, stk. 1, første afsnit, litra e), og hvor den pågældende operatørs optræden var til skade for Unionens finansielle interesser. Den anvisningsberettigede godkender oplysningerne og beder regnskabsføreren registrere dem i databasen.
De i første afsnit omhandlede myndigheder og organer skal have adgang til oplysningerne i databasen og kan i givet fald på eget ansvar tage hensyn hertil i forbindelse med tildeling af kontrakter, der vedrører gennemførelsen af budgettet.
3. ECB, EIB og Den Europæiske Investeringsfond har adgang til oplysningerne i databasen med henblik på at kunne beskytte deres egne midler og tager i givet fald på eget ansvar hensyn til dem ved tildeling af kontrakter i overensstemmelse med deres udbudsregler.
De underretter Kommissionen om ansøgere og tilbudsgivere, der befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i artikel 106, stk. 1, første afsnit, litra e), og hvor den pågældende erhvervsdrivendes optræden var til skade for Unionens finansielle interesser.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for den centrale udelukkelsesdatabase, herunder fastlæggelse af standardiserede procedurer og tekniske specifikationer for forvaltningen af databasen.
5. Der kan kun gives adgang for myndigheder fra tredjelande, når de bestemmelser, der er fastsat i artikel 9 i forordning (EF) nr. 45/2001, er opfyldt, og efter en evaluering af hvert enkelt tilfælde.
Artikel 109
Administrative og økonomiske sanktioner
1. Den ordregivende myndighed kan anvende administrative og/eller økonomiske sanktioner over for:
a)
kontrahenter, ansøgere eller tilbudsgivere i de i artikel 107, stk. 1, litra b), nævnte tilfælde
b)
kontrahenter, der er fundet skyldige i grov misligholdelse af deres forpligtelser i henhold til en kontrakt, der finansieres over budgettet.
I alle tilfælde skal den ordregivende myndighed dog først give den pågældende lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
2. De i stk. 1 nævnte sanktioner skal stå i et rimeligt forhold til kontraktens værdi og grovheden af de begåede fejl og kan bestå i:
a)
udelukkelse af ansøgeren eller tilbudsgiveren eller kontrahenten fra kontrakter og tilskud, der finansieres over budgettet, i en periode på højst ti år, og/eller
b)
økonomiske sanktioner over for ansøgeren eller tilbudsgiveren eller kontrahenten, der højst kan svare til kontraktværdien.
3. For bedre at beskytte Unionens finansielle interesser kan institutionerne under overholdelse af proportionalitetsprincippet beslutte at offentliggøre deres afgørelser om anvendelse af administrative eller økonomiske sanktioner som omhandlet i stk. 1, når den i stk. 1 fastlagte procedure nøje er overholdt.
Beslutningen om at offentliggøre en afgørelse om anvendelse af administrative eller økonomiske sanktioner som omhandlet i stk. 1 skal især tage hensyn til, hvor alvorlige de begåede fejl er, herunder deres indvirkning på Unionens finansielle interesser og image, hvor lang tid der er gået, siden fejlene blev begået, hvor længe de stod på, og om der er forekommet gentagelser, om den pågældende enhed har handlet forsætligt eller uagtsomt, og hvilke foranstaltninger den pågældende enhed har truffet for at rette op på situationen.
Beslutningen om offentliggørelsen skal vedføjes afgørelsen om anvendelse af administrative eller økonomiske sanktioner og skal udtrykkeligt sikre, at afgørelsen om anvendelse af sanktioner eller et resumé af denne afgørelse offentliggøres på institutionens hjemmeside.
For at sikre en afskrækkende virkning skal det offentliggjorte resumé indeholde navnet på den person, der er ansvarlig for fejlene, en kort beskrivelse af fejlene, det berørte program samt varigheden af udelukkelsen og/eller de økonomiske sanktioners størrelse.
Afgørelsen offentliggøres, efter at alle retsmidler er udtømt, eller efter at klagefristerne er udløbet, og den bliver liggende på hjemmesiden, indtil udelukkelsesperioden er udløbet, eller indtil seks måneder efter, at bøderne er betalt, hvis sanktionerne er begrænset til bøder.
For fysiske personers vedkommende træffes beslutningen om at offentliggøre afgørelsen under behørig hensyntagen til retten til privatlivets fred og med behørig respekt for de rettigheder, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 45/2001.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forskellige administrative og økonomiske sanktioner for tilbudsgivere eller kandidater, som har afgivet urigtige erklæringer, begået væsentlige fejl eller gjort sig skyldige i uregelmæssigheder eller svig eller alvorlig misligholdelse af deres kontraktmæssige forpligtelser.
Artikel 110
Kriterier for tildeling af kontrakter
1. Kontrakterne tildeles på grundlag af de tildelingskriterier, som finder anvendelse på udbuddets indhold, efter at kapaciteten hos de økonomiske aktører, der ikke er blevet udelukket i henhold til artikel 106 og 107 og artikel 109, stk. 2, litra a), er blevet kontrolleret i overensstemmelse med de udvælgelseskriterier, som er fastsat i udbudsdokumenterne.
2. Kontrakterne tildeles på grundlag af et udbud, hvor udbyderen antager det billigste bud, eller på grundlag af et udbud, hvor udbyderen antager det økonomisk mest fordelagtige bud.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for specificering af udvælgelses- og tildelingskriterier. Kommissionen tillægges endvidere beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for dokumenter, der kræves til dokumentation af den økonomiske og finansielle kapacitet og den tekniske og faglige kapacitet og detaljerede regler for elektroniske auktioner og unormalt lave bud.
Artikel 111
Afgivelse af bud
1. Reglerne for afgivelse af bud skal sikre, at der bliver tale om reel konkurrence, og at buddenes indhold hemmeligholdes, indtil de alle åbnes samtidig.
2. Kommissionen sikrer ved hjælp af egnede foranstaltninger og i henhold til artikel 95, at tilbudsgivere får mulighed for at indgive indholdet af deres bud og eventuelle bilag i elektronisk format (e-indkøb).
Kommissionen forelægger senest af 28. oktober 2014 og regelmæssigt derefter Europa-Parlamentet og Rådet oplysninger vedrørende fremskridtene for gennemførelsen af denne bestemmelse.
3. Når det anses for hensigtsmæssigt og proportionalt, kræver den ordregivende myndighed en forhåndsgaranti af tilbudsgiverne for at sikre sig, at de står ved deres bud.
4. Bortset fra kontrakter med lav værdi som omhandlet i artikel 104, stk. 3, skal ansøgninger og bud åbnes af et udvalg udpeget til dette formål. Alle bud eller ansøgninger, som udvalget erklærer ikke-forskriftsmæssige, afvises.
5. Alle ansøgninger om deltagelse eller bud, som udvalget erklærer forskriftsmæssige, vurderes efter de kriterier, der er fastsat i udbudsdokumenterne, med henblik på at foreslå den ordregivende myndighed at tildele kontrakten eller igangsætte en elektronisk auktion.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for afgivelse af bud og fastsættelse af tidsfrister for modtagelse af bud og ansøgninger om deltagelse, varigheden af adgangen til udbudsmaterialet og fristerne i hastetilfælde. Kommissionen tillægges endvidere beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forskellige kommunikationsmetoder og detaljerede regler for muligheden for en udbudsgaranti, åbningen af bud, ansøgninger om deltagelse samt udvalget for evaluering af bud og ansøgninger om deltagelse.
Artikel 112
Principper om ligebehandling og gennemsigtighed
1. Under hele udbudsproceduren skal eventuelle kontakter mellem den ordregivende myndighed og ansøgerne eller tilbudsgiverne foregå på en måde, der sikrer gennemsigtighed og ligebehandling. Sådanne kontakter kan ikke medføre ændring af kontraktbetingelserne eller indholdet af det oprindelige bud.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for principper om ligebehandling og gennemsigtighed. Kommissionen tillægges endvidere beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af, hvilken kontakt der er tilladt mellem de ordregivende myndigheder og tilbudsgiverne under tildelingsproceduren, minimumskravene til skriftlig registrering af en evaluering og minimumsindholdet af den afgørelse, der træffes af den ordregivende myndighed.
Artikel 113
Tildelingsafgørelsen
1. Den ansvarlige anvisningsberettigede udpeger den, der skal tildeles kontrakten, under overholdelse af de udvælgelses- og tildelingskriterier, der på forhånd er fastsat i udbudsdokumenterne, samt af udbudsreglerne.
2. Den ordregivende myndighed skal oplyse alle ansøgere og tilbudsgivere, hvis ansøgning eller bud er blevet afvist, om årsagen hertil samt om, hvornår den i artikel 118, stk. 2, omhandlede standstill-periode udløber. Den ordregivende myndighed skal oplyse alle tilbudsgivere, der opfylder kriterierne for udelukkelse og udvælgelse, og som skriftligt anmoder herom, om de kvaliteter og relative fordele, der kendetegner det valgte bud, samt opgive navnet på den, der tildeles kontrakten.
Meddelelse af visse oplysninger kan imidlertid undlades i tilfælde, hvor det ville være til hinder for anvendelse af lovgivningen, være i modstrid med offentlighedens interesse, være til skade for offentlige eller private virksomheders legitime forretningsmæssige interesser eller kunne hindre loyal konkurrence mellem disse.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for tildelingsafgørelsen og underskrift og gennemførelse af kontrakten.
Artikel 114
Annullering af udbudsproceduren
Den ordregivende myndighed kan, så længe en kontrakt ikke er underskrevet, enten undlade at indgå kontrakten eller annullere den pågældende udbudsprocedure, uden at ansøgerne eller tilbudsgiverne kan gøre krav på nogen form for godtgørelse.
En eventuel beslutning herom skal begrundes og meddeles ansøgerne eller tilbudsgiverne.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for annullering af udbudsproceduren.
Afsnit 4
Garantier og korrigerende foranstaltninger
Artikel 115
Garantier
Når der ikke er tale om kontrakter med meget lav værdi, kan den ordregivende myndighed, når den anser det for hensigtsmæssigt og proportionalt, i hvert enkelt tilfælde efter at have foretaget en risikoanalyse, kræve en garanti af kontrahenterne med henblik på:
a)
at sikre, at kontrakten gennemføres på tilfredsstillende måde eller
b)
at begrænse de økonomiske risici, der er forbundet med udbetaling af forfinansiering.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler, herunder kriterier for risikoanalyse, om de garantier, der kræves af kontrahenterne.
Artikel 116
Fejl, uregelmæssigheder og svig i proceduren
1. Hvis proceduren for indgåelse af en kontrakt viser sig at have været behæftet med væsentlige fejl, uregelmæssigheder eller svig, suspenderer den ordregivende myndighed proceduren og kan træffe de foranstaltninger, der måtte være nødvendige, herunder annullering af proceduren.
Hvis det, efter at kontrakten er tildelt, viser sig, at proceduren for indgåelse af kontrakten eller opfyldelsen af kontrakten har været behæftet med væsentlige fejl, uregelmæssigheder eller svig, kan den ordregivende myndighed afhængigt af, hvor fremskreden proceduren er, enten undlade at indgå kontrakten eller suspendere kontraktens opfyldelse eller i givet fald bringe kontrakten til ophør.
Hvis disse fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold kan tilregnes kontrahenten, kan den ordregivende myndighed endvidere nægte udbetaling, inddrive allerede udbetalte beløb eller opsige alle kontrakter, der er indgået med den pågældende kontrahent, i et omfang, der er proportionalt med alvoren af de pågældende fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for suspension af en kontrakt i tilfælde af fejl, uregelmæssigheder og svig.
KAPITEL 2
Bestemmelser vedrørende kontrakter indgået af institutionerne for egen regning
Artikel 117
Den ordregivende myndighed
1. Institutionerne betragtes som ordregivende myndigheder i forbindelse med de kontrakter, de indgår for egen regning. De delegerer i overensstemmelse med artikel 65 de nødvendige beføjelser til udøvelse af funktionen som ordregivende myndighed.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for delegation af funktionen som ordregivende myndighed, herunder fastsættelse af passende niveauer for beregningen af tærskelværdier.
Artikel 118
Beløbsgrænser
1. Med forbehold af bestemmelserne i afsnit IV i anden del fastsætter direktiv 2004/18/EF de beløbsgrænser, der er afgørende for
a)
offentliggørelsesreglerne som omhandlet i artikel 103
b)
valget af procedure som omhandlet i artikel 104, stk. 1
c)
de dertil hørende tidsfrister.
2. I forbindelse med kontrakter, der er omfattet af direktiv 2004/18/EF, indgår den ordregivende myndighed først kontrakten eller rammekontrakten med den valgte tilbudsgiver efter udløbet af en standstill-periode, med de undtagelser og på de betingelser, som er fastsat i delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for beløbsgrænser, særskilte kontrakter og kontrakter opdelt i partier og vurdering af værdien af visse kontrakter og standstill-perioden inden kontraktens undertegnelse.
Artikel 119
Regler om deltagelse i udbudsprocedurer
1. Deltagelsen i udbuddet er åben på lige vilkår for alle fysiske og juridiske personer, der er omfattet af traktaterne, og for alle fysiske og juridiske personer i tredjelande, der har indgået en særlig aftale med Unionen om offentlige indkøb, idet deres deltagelse sker på de i den særlige aftale fastsatte betingelser.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler om dokumentation i forbindelse med adgangen til at deltage i udbud.
2. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig udøver den beføjelse, der er tillagt Kommissionen ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (18), til at foretage kontrol og inspektion på stedet i medlemsstaterne og, i overensstemmelse med de gældende samarbejdsaftaler, i tredjelande og internationale organisationers lokaler.
Artikel 120
Verdenshandelsorganisationens regler om offentlige indkøb
Hvis den multilaterale aftale om offentlige indkøb, der er indgået i Verdenshandelsorganisationens regi, finder anvendelse, kan også statsborgere i de lande, der har ratificeret denne aftale, deltage på de i aftalen fastsatte betingelser.
AFSNIT VI
TILSKUD
KAPITEL 1
Anvendelsesområde og former for tilskud
Artikel 121
Anvendelsesområde for tilskud
1. Tilskud er direkte finansielle bidrag uden krav om tilbagebetaling, der ydes over budgettet til finansiering af en af følgende:
a)
en foranstaltning, der skal fremme virkeliggørelsen af et mål, der indgår i en af Unionens politikker
b)
driften af et organ, der arbejder for virkeliggørelsen af et mål af generel interesse for Unionen eller et mål, der indgår i og støtter en af Unionens politikker (driftstilskud).
Tilskud omfattes enten af en skriftlig aftale eller af en afgørelse truffet af Kommissionen, som meddeles den valgte tilskudsansøger.
Kommissionen kan etablere sikre elektroniske systemer til udveksling af oplysninger med tilskudsmodtagerne.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende de nærmere specifikationer af tilskuddenes anvendelsesområde og indhold samt regler for, hvorvidt der skal anvendes tilskudsaftaler eller tilskudsafgørelser. Endvidere tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende detaljerne i de elektroniske udvekslingssystemer, herunder hvornår dokumenter, bl.a. tilskudsaftaler, der fremsendes via sådanne systemer, skal betragtes som originaler og værende underskrevet, samt anvendelsen af rammepartnerskabsaftaler.
2. Følgende betragtes ikke som tilskud som omhandlet i dette afsnit:
a)
udgifter til institutionernes medlemmer og personale og bidrag til Europaskolerne
b)
offentlige kontrakter som omhandlet i artikel 101, støtte udbetalt som makrofinansiel bistand samt budgetstøtte
c)
finansielle instrumenter og aktiebeholdninger eller kapitalandele i internationale penge- og finansieringsinstitutter som Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) eller specialiserede EU-organer som Den Europæiske Investeringsfond (EIF)
d)
Unionens bidrag i form af kontingenter til organisationer, som den er medlem af
e)
udgifter afholdt under delt forvaltning og indirekte forvaltning som omhandlet i artikel 58, 59 og 60, medmindre andet er specificeret i de finansielle bestemmelser, der finder anvendelse på budgettet for de enheder eller personer, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), eller i delegationsaftaler
f)
bidrag til forvaltningsorganer omhandlet i artikel 62, i medfør af retsakten om oprettelse af det pågældende organ
g)
udgifter vedrørende fiskerimarkederne som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra f), i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (19)
h)
godtgørelse af rejse- og opholdsudgifter afholdt af personer, der er inviteret eller bemyndiget af institutionerne, eller eventuelle andre godtgørelser betalt til disse personer
i)
priser, der udgør belønningen i en konkurrence, hvorpå afsnit VII i første del finder anvendelse.
3. Rentegodtgørelse og garantigebyrstøtte behandles som tilskud, forudsat at de ikke i én og samme foranstaltning kombineres med finansielle instrumenter, som omhandlet i afsnit VIII i første del.
Sådanne rentegodtgørelser og garantigebyrstøtte er underlagt bestemmelserne i dette afsnit med undtagelse af følgende:
a)
samfinansieringsprincippet som omhandlet i artikel 125, stk. 3
b)
princippet om forbud mod fortjeneste som omhandlet i artikel 125, stk. 4
c)
hvad angår aktioner, hvis formål er at øge tilskudsmodtagerens økonomiske formåen eller at skabe en indkomst, vurderingen af ansøgerens finansielle levedygtighed, jf. artikel 132, stk. 1.
4. Institutionerne kan hver især yde tilskud til kommunikationsaktiviteter, hvor det af behørigt begrundede årsager er uhensigtsmæssigt at anvende offentlige udbudsprocedurer.
Artikel 122
Tilskudsmodtagere
1. Når flere enheder opfylder kriterierne for tildeling af et tilskud, og de tilsammen udgør én enhed, kan denne enhed behandles som den eneste tilskudsmodtager, også når enheden er oprettet specielt med det formål at gennemføre den foranstaltning, der skal finansieres ved hjælp af tilskuddet.
2. I dette afsnit betragtes følgende enheder som enheder med tilknytning til en tilskudsmodtager:
a)
enheder, der tilsammen udgør tilskudsmodtageren, jf. stk. 1
b)
enheder, der opfylder kriterierne for tildeling af et tilskud, og som ikke befinder sig i en af de i artikel 131, stk. 4, omhandlede situationer og har en tilknytning til tilskudsmodtageren, særlig en kapitalmæssig eller retlig tilknytning, der hverken er begrænset til foranstaltningen eller oprettet udelukkende med henblik på gennemførelsen heraf.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende minimumsindholdet af tilskudsaftaler eller -afgørelser, navnlig når et tilskud tildeles flere enheder, koordinatorens og de øvrige tilskudsmodtageres eventuelle særlige forpligtelser, hvilken ansvarsordning der skal gælde, og betingelserne for at tilføje eller fjerne en tilskudsmodtager.
Artikel 123
Tilskudsformer
1. Der kan ydes tilskud i form af følgende:
a)
godtgørelse af en nærmere bestemt andel af de støtteberettigede omkostninger som omhandlet i artikel 126, der faktisk er afholdt
b)
godtgørelse på grundlag af enhedsomkostninger
c)
faste beløb
d)
finansiering efter takst
e)
en kombination af de i litra a)-d) omhandlede former.
2. Ved fastlæggelsen af den passende tilskudsform tages der så vidt muligt hensyn til de potentielle tilskudsmodtageres interesser og regnskabsmetoder.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for de forskellige former for tilskud, herunder tilskud med lav værdi.
Artikel 124
Faste beløb, enhedsomkostninger og finansiering efter takst
1. Med forbehold af bestemmelserne i basisretsakten gives tilladelsen til anvendelse af faste beløb, enhedsomkostninger og finansiering efter takst ved en kommissionsafgørelse, der sikrer respekt for princippet om ligebehandling af tilskudsmodtagere inden for samme kategori af foranstaltninger eller arbejdsprogrammer.
Hvis maksimumbeløbet per tilskud ikke overstiger beløbet for et tilskud med lav værdi, kan tilladelsen gives af den ansvarlige anvisningsberettigede.
2. Tilladelsen underbygges som minimum af følgende:
a)
en begrundelse for disse finansieringsformers egnethed i betragtning af de støttede foranstaltningers eller arbejdsprogrammers art samt i betragtning af risikoen for uregelmæssigheder, svig og kontrolomkostninger
b)
angivelse af de omkostninger eller omkostningskategorier, der er omfattet af faste beløb, enhedsomkostninger eller finansiering efter takst, bortset fra omkostninger, der ikke er støtteberettigede ifølge gældende EU-regler
c)
en beskrivelse af metoderne til fastsættelse af faste beløb, enhedsomkostninger og finansiering efter takst samt af mulighederne for at opnå rimelig sikkerhed for, at principperne om samfinansiering og forbud mod fortjeneste overholdes, og dobbeltfinansiering undgås. Disse metoder baseres på:
i)
statistiske data eller lignende
ii)
en tilgang afpasset efter hver enkelt tilskudsmodtager under hensyntagen til tilskudsmodtagerens godkendte eller kontrollerbare historiske data eller sædvanlige praksis for omkostningsberegning.
3. Hvis der gives tilladelse til at anvende tilskudsmodtagerens sædvanlige praksis for omkostningsberegning, kan den ansvarlige anvisningsberettigede fastslå, om denne praksis opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser, enten ved en forudgående vurdering eller ved en passende metode for efterfølgende kontrol.
Hvis det på forhånd er fastslået, at tilskudsmodtagerens sædvanlige praksis for omkostningsberegning opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser, underkastes de beløb, der er udbetalt i form af faste beløb, enhedsomkostninger og finansiering efter takst, ikke nogen efterfølgende kontrol.
Den ansvarlige anvisningsberettigede kan konkludere, at tilskudsmodtagerens sædvanlige praksis for omkostningsberegning opfylder de i stk. 2 omhandlede betingelser, hvis de accepteres af de nationale myndigheder i forbindelse med tilsvarende finansieringsordninger.
4. I tilskudsafgørelsen eller -aftalen kan der gives tilladelse til eller kræves, at tilskudsmodtagerens indirekte omkostninger finansieres efter takst, dog højst med 7 % af de samlede støtteberettigede direkte omkostninger i forbindelse med foranstaltningen, medmindre tilskudsmodtageren har fået tildelt et driftstilskud finansieret over budgettet. Loftet på 7 % kan overskrides, hvis Kommissionen træffer en begrundet afgørelse herom.
5. SMV-ejere og andre fysiske personer, der ikke modtager løn, kan opgive støtteberettigede personaleomkostninger for arbejde udført i forbindelse med en foranstaltning eller et arbejdsprogram på grundlag af enhedsomkostninger fastsat i en kommissionsafgørelse.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af faste beløb, enhedsomkostninger og finansiering efter takst.
KAPITEL 2
Principper
Artikel 125
Generelle principper for tilskud
1. Tilskud ydes under overholdelse af principperne om gennemsigtighed og ligebehandling.
2. Med forbehold af artikel 130 kan de ikke kumuleres eller ydes med tilbagevirkende kraft.
3. Tilskud skal involvere samfinansiering, jf. dog de specifikke regler i afsnit IV i anden del.
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, er bestemmelserne om politiske partier på europæisk plan og reglerne for deres finansiering fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2004/2003 af 4. november 2003 om statut for og finansiering af politiske partier på europæisk plan (20).
4. Tilskud må ikke have til formål eller bevirke, at tilskudsmodtageren inden for rammerne af foranstaltningen eller arbejdsprogrammet opnår en fortjeneste (princippet om forbud mod fortjeneste).
Første afsnit finder ikke anvendelse på:
a)
foranstaltninger, hvis formål er at øge en tilskudsmodtagers økonomiske kapacitet eller foranstaltninger, der skaber en indkomst for at sikre deres videreførelse efter den EU-finansieringsperiode, der er fastsat i tilskudsafgørelsen eller -aftalen
b)
stipendier til studier, forskning eller erhvervsuddannelse udbetalt til fysiske personer
c)
anden direkte støtte til fysiske personer med særligt stort behov, f.eks. arbejdsløse og flygtninge
d)
tilskud baseret på enhedssatser og/eller faste beløb og/eller enhedsomkostninger, hvis disse er i overensstemmelse med betingelserne i artikel 124, stk. 2
e)
tilskud med lav værdi.
Når der opnås en fortjeneste, er Kommissionen berettiget til at inkassere en procentdel af denne fortjeneste svarende til Unionens bidrag til de støtteberettigede omkostninger, som faktisk er afholdt af tilskudsmodtageren, til gennemførelse af foranstaltningen eller arbejdsprogrammet.
5. I dette afsnit defineres "fortjeneste" som det beløb, hvormed indtægterne overstiger de støtteberettigede omkostninger, som tilskudsmodtageren har afholdt på det tidspunkt, hvor der anmodes om betaling af saldoen.
De indtægter, der er omhandlet i første afsnit er begrænset til indtægter, der genereres af foranstaltningen eller arbejdsprogrammet, samt finansielle bidrag, som donorer har øremærket specielt til finansiering af de støtteberettigede omkostninger.
Når det drejer sig om driftstilskud, skal beløb, der er øremærket til opbygning af reserver, ikke tages i betragtning i forbindelse med kontrol af overholdelsen af princippet om forbud mod fortjeneste.
6. Hvis indtægterne for et politisk parti i Unionen overstiger partiets udgifter ved udgangen af det regnskabsår, hvortil det modtog et driftstilskud, kan en del af overskuddet svarende til indtil 25 % af de samlede indtægter for det pågældende år, som en undtagelse fra forbuddet mod fortjeneste i stk. 4 fremføres til det følgende år, forudsat at midlerne anvendes inden udgangen af første kvartal i det følgende år.
I forbindelse med kontrollen af, hvorvidt princippet om forbud mod fortjeneste er overholdt, tages der ikke hensyn til egne midler, herunder navnlig gaver og medlemsgebyrer, fremkommet i forbindelse med de årlige transaktioner for et politisk parti i Unionen, der overstiger de 15 % af de støtteberettigede omkostninger, som påhviler tilskudsmodtageren.
Andet afsnit finder ikke anvendelse, hvis de finansielle reserver for et politisk parti på EU-plan overstiger 100 % af partiets gennemsnitlige årlige indtægter.
7. Tilskud kan uden indkaldelse af forslag tildeles EIB eller Den Europæiske Investeringsfond til tekniske bistandsforanstaltninger. I så fald finder artikel 131, stk. 2-5, og 132, stk. 1, ikke anvendelse.
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 for at supplere de generelle principper for tilskud, herunder princippet om forbud mod fortjeneste og samfinansieringsprincippet. Kommissionen tillægges endvidere beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende definitionen af teknisk bistand.
Artikel 126
Støtteberettigede omkostninger
1. Tilskuddene må ikke overstige et samlet loft, der udtrykkes som en absolut værdi beregnet på grundlag af de anslåede støtteberettigede omkostninger.
Tilskuddene må ikke overstige de støtteberettigede omkostninger.
2. Støtteberettigede omkostninger er omkostninger, som faktisk er afholdt af tilskudsmodtageren, og som opfylder alle de følgende kriterier:
a)
de afholdes i foranstaltningens eller arbejdsprogrammets løbetid med undtagelse af de omkostninger, der er forbundet med afsluttende rapporter og revisionspåtegninger
b)
de er angivet i det anslåede samlede budget for foranstaltningen eller arbejdsprogrammet
c)
de er nødvendige for gennemførelsen af den foranstaltning eller det arbejdsprogram, som er genstand for tilskuddet
d)
de kan identificeres og verificeres, de skal navnlig være opført i tilskudsmodtagerens regnskaber og fastlagt i overensstemmelse med de regnskabsstandarder, som gælder i det land, hvor tilskudsmodtageren er etableret, og i overensstemmelse med tilskudsmodtagerens sædvanlige praksis for omkostningsberegning
e)
de opfylder kravene i den gældende skatte- og sociallovgivning
f)
de er rimelige og berettigede og opfylder princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, navnlig med hensyn til sparsommelighed og produktivitet.
3. Indkaldelser af forslag skal præcisere, hvilke omkostningskategorier, der anses for berettiget til EU-finansiering.
Med forbehold af basisretsakten og ud over stk. 2 er følgende omkostningskategorier støtteberettigede, når disse af den ansvarlige anvisningsberettigede betragtes som støtteberettigede i forbindelse med indkaldelsen af forslag:
a)
omkostninger vedrørende en forfinansieringsgaranti, som tilskudsmodtageren skal stille, når garantien kræves af den ansvarlige anvisningsberettigede i medfør af artikel 134, stk. 1
b)
omkostninger vedrørende eksterne revisioner, når den ansvarlige anvisningsberettigede har krævet sådanne revisioner til understøttelse af betalingsanmodninger
c)
moms, der ikke kan kræves godtgjort i henhold til den gældende nationale momslovgivning og betales af andre tilskudsmodtagere end ikke-afgiftspligtige personer som defineret i artikel 13, stk. 1, første afsnit, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (21)
d)
afskrivningsomkostninger, forudsat at de rent faktisk er afholdt af tilskudsmodtageren
e)
lønomkostninger til nationale myndigheders personale i det omfang, de vedrører omkostningerne til aktiviteter, som den pågældende offentlige myndighed ikke ville udføre, hvis ikke det pågældende projekt blev gennemført.
4. Omkostninger afholdt af enheder, der er tilknyttet en tilskudsmodtager som omhandlet i artikel 122, kan af den ansvarlige anvisningsberettigede godkendes som støtteberettigede i forbindelse med indkaldelsen af forslag. I så fald gælder følgende betingelser kumulativt:
a)
de pågældende enheder identificeres i tilskudsaftalen eller -afgørelsen
b)
de pågældende enheder skal overholde de bestemmelser, der finder anvendelse på tilskudsmodtageren i henhold til tilskudsaftalen eller -afgørelsen vedrørende omkostningernes støtteberettigelse og Kommissionens, OLAF's og Revisionsrettens ret til at foretage tjek og kontrollere afholdelsen af udgifter.
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende yderligere præcisering af støtteberettigede omkostninger.
Artikel 127
Samfinansiering i form af naturalydelser
1. Ved beregning af den fortjeneste, der hidrører fra tilskuddet, tages samfinansieringsbidrag i form af naturalydelser ikke i betragtning.
2. Den ansvarlige anvisningsberettigede kan godkende bidrag i form af naturalydelser som samfinansiering, hvis det anses for nødvendigt eller hensigtsmæssigt. Hvis den ansvarlige anvisningsberettigede har besluttet ikke at godkende samfinansiering i form af naturalydelser, der tilbydes for at supplere tilskud med lav værdi, skal vedkommende begrunde, hvorfor dette er unødvendigt eller uhensigtsmæssigt.
Sådanne bidrag må ikke overstige:
a)
de faktiske omkostninger, som tredjemand har afholdt og behørigt dokumenteret ved hjælp af regnskabsbilag
b)
eller, hvis sådanne bilag ikke foreligger, de generelt accepterede omkostninger på det pågældende marked.
Bidrag i form af naturalydelser skal opføres særskilt i budgetoverslaget, så dette afspejler de samlede ressourcer, der er tildelt foranstaltningen. Enhedsværdien heraf anslås i det foreløbige budget og underkastes ikke efterfølgende ændringer.
Bidrag i form af naturalydelser skal være i overensstemmelse med de nationale regler for beskatning og socialsikring.
Artikel 128
Gennemsigtighed
1. Tilskud skal indgå i et arbejdsprogram, der offentliggøres før dets gennemførelse.
Dette arbejdsprogram gennemføres ved indkaldelse af forslag, undtagen i særlige behørigt begrundede hastetilfælde, eller hvis tilskudsmodtageren eller foranstaltningen er af en sådan beskaffenhed, at der ikke er anden mulighed i forbindelse med en bestemt foranstaltning, eller hvis tilskudsmodtageren er udpeget i en basisretsakt.
Første afsnit finder ikke anvendelse på bistand i krisesituationer civilbeskyttelsesforanstaltninger eller humanitære bistandsforanstaltninger.
2. Indkaldelser af forslag skal angive den planlagte dato, hvor alle ansøgere skal være informeret om resultatet af vurderingen af deres ansøgninger, og den vejledende dato for underskrivelse af tilskudsaftaler eller meddelelse af tilskudsafgørelser.
Disse datoer fastlægges med udgangspunkt i følgende frister:
a)
maksimalt seks måneder efter fristen for indsendelse af fuldstændige forslag skal alle ansøgere have fået besked resultatet af vurderingen af deres ansøgninger
b)
maksimalt tre måneder efter den dato, hvor de valgte ansøgere har fået besked, skal der underskrives tilskudsaftaler med dem, eller de skal have meddelelse om tilskudsafgørelsen.
Disse frister kan justeres for at tage højde for den tid, der er påkrævet for at overholde særlige procedurer, der måtte være krævet i basisretsakten i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (22), og kan overskrides i særlige, behørigt begrundede tilfælde, navnlig i forbindelse med komplekse foranstaltninger, når der er et stort antal ansøgninger eller forsinkelser, der skyldes ansøgerne.
Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede angiver i sin årsberetning den gennemsnitlige tid, der er gået, inden ansøgerne er blevet underrettet og tilskudsaftalerne underskrevet eller meddelelsen om tilskudsafgørelser er givet. I tilfælde af, at de frister, der er omhandlet i andet afsnit, overskrides, skal den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede oplyse årsagerne dertil og skal, hvis de ikke er behørigt begrundet i overensstemmelse med tredje afsnit, foreslå korrigerende foranstaltninger.
3. Alle tilskud, der ydes i løbet af et regnskabsår, offentliggøres årligt i overensstemmelse med artikel 35, stk. 2 og 3.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for kravene til arbejdsprogrammet, indholdet af indkaldelser af projektforslag, undtagelser i forbindelse med indkaldelser af projektforslag, informationen til ansøgerne og den efterfølgende offentliggørelse.
Artikel 129
Princippet om ikke-kumuleret tildeling
1. Hver tilskudsmodtager kan i forbindelse med én og samme foranstaltning kun opnå ét tilskud finansieret over budgettet, medmindre de pågældende basisretsakter giver mulighed for andet.
En tilskudsmodtager kan kun opnå ét driftstilskud pr. regnskabsår finansieret over budgettet.
Ansøgeren underretter straks den anvisningsberettigede, hvis der er indgivet flere ansøgninger eller modtaget flere tilskud i forbindelse med den samme foranstaltning eller det samme arbejdsprogram.
Under ingen omstændigheder kan de samme omkostninger finansieres to gange over budgettet.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for princippet om ikke-kumuleret tildeling af tilskud.
Artikel 130
Princippet om ikke-tilbagevirkende kraft
1. Der kan kun ydes tilskud til en allerede påbegyndt foranstaltning i tilfælde, hvor ansøgeren kan dokumentere, at det var nødvendigt at igangsætte foranstaltningen, inden undertegnelsen af tilskudsaftalen eller meddelelsen af tilskudsafgørelsen.
I disse tilfælde må støtteberettigede omkostninger dog ikke ligge forud for datoen for indgivelsen af ansøgningen om tilskud, undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde som fastsat i basisretsakten, eller hvis der er tale om udgifter, der er usædvanligt presserende i forbindelse med krisestyringsbistand, civilbeskyttelsesforanstaltninger og humanitære bistandsforanstaltninger eller i situationer, der truer med at udvikle sig til væbnede konflikter eller med at destabilisere et land, således at en tidlig indgriben fra Unionens side vil være af væsentlig betydning for fremme af konfliktforebyggelse.
Der kan ikke ydes tilskud med tilbagevirkende kraft til allerede afsluttede foranstaltninger.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler om princippet om ikke-tilbagevirkende kraft.
2. Hvad angår driftstilskud, skal tilskudsaftalen være undertegnet eller meddelelsen om tilskudsafgørelsen være givet senest seks måneder efter begyndelsen af tilskudsmodtagerens regnskabsår. Støtteberettigede omkostninger må hverken ligge forud for datoen for indgivelsen af ansøgningen om tilskud eller forud for begyndelsen af tilskudsmodtagerens regnskabsår.
KAPITEL 3
Tildelingsprocedure
Artikel 131
Ansøgning om tilskud
1. Ansøgninger om tilskud skal indgives skriftligt og, hvor det er relevant, i et sikret elektronisk format.
Kommissionen skaber, hvor det anses for muligt, mulighed for at lave onlineansøgninger om tilskud.
2. For at komme i betragtning skal ansøgninger om tilskud indgives af følgende:
a)
juridiske personer, eller
b)
fysiske personer, hvis dette er nødvendigt på grund af foranstaltningens art eller beskaffenhed eller på grund af den målsætning, der forfølges af ansøgeren.
For så vidt angår første afsnit, litra a), kan ansøgninger om tilskud tages i betragtning, når de er indgivet af enheder, der ikke er juridiske personer i henhold til gældende national ret, hvis deres repræsentanter har handleevne til at indgå retlige forpligtelser på enhedens vegne og frembyder garantier for beskyttelse af Unionens finansielle interesser svarende til de garantier, som juridiske personer frembyder.
3. Ansøgerens juridiske status og finansielle og operationelle kapacitet til at gennemføre den foreslåede foranstaltning eller det foreslåede arbejdsprogram skal fremgå af ansøgningen.
Til dette formål fremlægger ansøgeren en erklæring på tro og love og, medmindre der er tale om et tilskud med lav værdi, enhver form for dokumentation, som den ansvarlige anvisningsberettigede anmoder om på grundlag af en risikovurdering. Det skal fremgå af indkaldelsen af forslag, hvilke dokumenter der kan kræves forelagt.
Kravet om efterprøvelse af den finansielle kapacitet gælder ikke for stipendiemodtagere, der er fysiske personer, fysiske personer med særligt stort behov, der modtager direkte støtte, offentlige organer eller internationale organisationer. Den ansvarlige anvisningsberettigede kan - afhængig af en risikoanalyse - undlade at kræve forpligtelsen til at efterprøve offentlige organers og internationale organisationers operationelle kapacitet opfyldt.
4. Artikel 106, stk. 1, og artikel 107, 108 og 109, finder også anvendelse på tilskudsansøgere. Ansøgerne skal dokumentere, at de ikke befinder sig i en af de situationer, der er omhandlet i disse artikler. Den ansvarlige anvisningsberettigede må dog ikke kræve en sådan dokumentation i følgende situationer:
a)
tilskud med lav værdi
b)
når sådan dokumentation for nylig er fremlagt i en anden tildelingsprocedure.
5. Den ansvarlige anvisningsberettigede kan i henhold til artikel 109 pålægge ansøgere administrative og økonomiske sanktioner, som er effektive, står i et rimeligt forhold til situationen og har en afskrækkende virkning.
Disse sanktioner kan også pålægges tilskudsmodtagere, som på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen eller under gennemførelsen af tilskuddet har afgivet urigtige erklæringer ved meddelelsen af de oplysninger, som den ansvarlige anvisningsberettigede har krævet, eller ikke har meddelt disse oplysninger.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om ordningerne for tilskudsansøgninger, bevis for ikke at falde inden for en udelukkelsessituation, ansøgere, der ikke er juridiske personer, juridiske personer, der tilsammen udgør én ansøger, økonomiske og administrative sanktioner, kriterier for støtteberettigelse samt tilskud med lav værdi.
Artikel 132
Udvælgelses- og tildelingskriterier
1. Der anvendes udvælgelseskriterier, bekendtgjort på forhånd i indkaldelsen af forslag, der skal gøre det muligt at vurdere ansøgerens evne til at fuldføre den foreslåede foranstaltning eller det foreslåede arbejdsprogram.
2. Der anvendes tildelingskriterier, bekendtgjort på forhånd i indkaldelsen af forslag, der skal gøre det muligt at bedømme kvaliteten af de indgivne forslag set i forhold til de opstillede mål og prioriteter.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om udvælgelses- og tildelingskriterier.
Artikel 133
Vurderingsprocedure
1. Forslagene vurderes på grundlag af de på forhånd meddelte udvælgelses- og tildelingskriterier med henblik på at afgøre, hvilke forslag der vil kunne finansieres.
2. Den ansvarlige anvisningsberettigede udarbejder på grundlag af vurderingen i stk. 1 listen over tilskudsmodtagere og de tildelte beløb.
3. Den ansvarlige anvisningsberettigede underretter skriftligt ansøgerne om, hvilken beslutning der er truffet angående deres ansøgninger. Hvis det ønskede tilskud ikke ydes, meddeler den pågældende institution årsagerne til afslaget, navnlig med henvisning til udvælgelses- og tildelingskriterierne.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om vurderingen og tildelingen af tilskud og information til ansøgerne.
KAPITEL 4
Betaling og kontrol
Artikel 134
Forfinansieringsgaranti
1. Den ansvarlige anvisningsberettigede kan, når vedkommende anser det for hensigtsmæssigt og rimeligt, vurderet sag for sag og i henhold til en risikoanalyse, kræve en forhåndsgaranti af tilskudsmodtageren for at begrænse de økonomiske risici, der er forbundet med udbetalingen af forfinansiering.
2. Uanset stk. 1 kræves der ikke garantier i forbindelse med tilskud med lav værdi.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om forfinansieringsgarantien.
Artikel 135
Betaling af tilskud og kontrol
1. Tilskudsbeløbet bliver først endeligt, når den ved delegation bemyndigede ansvarlige anvisningsberettigede har godkendt de endelige rapporter og regnskaber, uden at dette begrænser den pågældende institutions mulighed for efterfølgende at foretage tjek, hvilket dog skal gøres inden for en rimelig frist.
2. Viser det sig, at der i forbindelse med tildelingsproceduren har været væsentlige fejl, uregelmæssigheder eller svig, suspenderer den ansvarlige anvisningsberettigede proceduren og kan træffe de forholdsregler, der måtte være nødvendige, herunder annullering af proceduren. Den ansvarlige anvisningsberettigede underretter straks OLAF om formodede tilfælde af svig.
3. Hvis det efter tildelingen af tilskuddet, viser sig, at tildelingsproceduren eller gennemførelsen af tilskuddet har været behæftet med væsentlige fejl, uregelmæssigheder, svig eller misligholdte forpligtelser, kan den ansvarlige anvisningsberettigede afhængigt af, hvor fremskreden proceduren er, og forudsat at ansøgeren eller tilskudsmodtageren har fået lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger:
a)
nægte at underskrive tilskudsaftalen eller at give meddelelse om tilskudsafgørelsen,
b)
suspendere gennemførelsen af tilskuddet eller
c)
hvor det er relevant, bringe tilskudsaftalen eller -afgørelsen til ophør.
4. Hvis sådanne fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold kan tilskrives tilskudsmodtageren, eller hvis tilskudsmodtageren skulle undlade at opfylde sine forpligtelser i henhold til tilskudsaftalen eller -afgørelsen, kan den ansvarlige anvisningsberettigede endvidere reducere tilskuddet eller inddrive beløb, som er uretmæssigt udbetalt i henhold til denne aftale eller afgørelse, under hensyntagen til hvor alvorlige de begåede fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold eller misligholdte forpligtelser er, forudsat at tilskudsmodtageren har fået lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger.
5. Når kontroller og revisioner viser, at der er systemiske eller tilbagevendende fejl, uregelmæssigheder, svig eller misligholdte forpligtelser, der kan tilskrives tilskudsmodtageren og har betydelig indvirkning på flere tilskud, som en sådan tilskudsmodtager har fået tildelt på tilsvarende vilkår, kan den ansvarlige anvisningsberettigede suspendere gennemførelsen af alle de berørte tilskud, eller, hvor det er relevant, bringe de pågældende tilskudsaftaler eller -afgørelser vedrørende denne tilskudsmodtager til ophør under hensyntagen til alvoren af de begåede fejl, uregelmæssigheder eller svigagtige forhold, forudsat at tilskudsmodtageren har fået lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger.
Den ansvarlige anvisningsberettigede kan endvidere efter en kontradiktorisk procedure reducere tilskud eller inddrive beløb, som uretmæssigt er udbetalt, i forbindelse med alle de tilskud, der er berørt af systemiske eller tilbagevendende fejl, uregelmæssigheder, svig eller misligholdte forpligtelser, som er omhandlet i første afsnit og kan revideres i overensstemmelse med tilskudsaftalerne eller -afgørelserne.
6. Den ansvarlige anvisningsberettigede fastsætter for hvert enkelt tilskud, om muligt på grundlag af de omkostninger, som uretmæssigt er blevet erklæret for støtteberettigede, de beløb, der skal reduceres eller inddrives, efter at have godkendt de reviderede regnskaber, som tilskudsmodtageren har fremsendt.
7. Når det ikke er muligt eller ville kræve en uforholdsmæssigt stor indsats præcist at kvantificere omkostningerne, som for hvert enkelt tilskud uretmæssigt er blevet erklæret for støtteberettigede, kan de beløb, der skal reduceres eller inddrives, fastsættes ved ekstrapolering af den reduktions- eller inddrivelsessats, der finder anvendelse på de tilskud, i forbindelse med hvilke der er påvist systembetingede eller tilbagevendende fejl eller uregelmæssigheder, eller ved at anvende en fast sats under hensyntagen til proportionalitetsprincippet, når ikke-støtteberettigede omkostninger ikke kan anvendes som grundlag for fastsættelsen af de beløb, der skal reduceres eller inddrives. Tilskudsmodtageren skal have mulighed for at fremsætte sine bemærkninger vedrørende den ekstrapoleringsmetode eller faste sats, der skal anvendes, og for at foreslå en behørigt underbygget alternativ metode eller sats, inden der skrides til reduktion eller inddrivelse.
8. Kommissionen sikrer ligebehandling af tilskudsmodtagere inden for samme program, navnlig når det gennemføres af flere ansvarlige anvisningsberettigede.
Tilskudsmodtagerne skal oplyses om mulighederne for at klage over afgørelser, der træffes under nærværende artikels stk. 3, 4, 5, 6 og 7, i henhold til artikel 97.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for udbetaling af tilskud og kontrol, herunder bestemmelser angående bilag samt suspension og reduktion af tilskud.
Artikel 136
Frister for opbevaring af dokumentation
1. Tilskudsmodtagerne skal opbevare dokumentation, bilag, statistiske dokumenter og andre dokumenter, der vedrører et tilskud, i fem år efter betaling af saldoen og i tre år i tilfælde af tilskud med lav værdi.
2. Dokumentation, der vedrører revisioner, ankesager, retssager eller forfølgelse af erstatningskrav hidrørende fra et projekts gennemførelse, opbevares, indtil sådanne revisioner, ankesager, retssager eller forfølgelse af erstatningskrav er færdigbehandlet.
KAPITEL 5
Gennemførelse
Artikel 137
Aftaler som led i gennemførelsen og økonomisk støtte til tredjemand
1. Hvis en foranstaltnings gennemførelse eller et arbejdsprogram gør det nødvendigt, at der ydes økonomisk støtte til tredjemand, kan tilskudsmodtageren give en sådan støtte, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
den ansvarlige anvisningsberettigede har inden tildelingen af tilskuddet efterprøvet, at tilskudsmodtageren frembyder passende garantier, for så vidt angår inddrivelse af beløb, som Kommissionen har krav på
b)
betingelserne for at yde støtten skal være nøje fastsat i tilskudsafgørelsen eller -aftalen mellem tilskudsmodtageren og Kommissionen, så tilskudsmodtageren ikke kan udøve noget skøn
c)
støtten vedrører mindre beløb, undtagen hvis den økonomiske støtte er hovedformålet med foranstaltningen.
2. Enhver afgørelse eller aftale om ydelse af tilskud skal udtrykkeligt give Kommissionen og Revisionsretten beføjelse til at udøve deres kontrolbeføjelser vedrørende bilag, lokaler og oplysninger, herunder dem, der er lagret på elektroniske medier, over for enhver tredjemand, der har modtaget EU-midler.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for aftaler som led i gennemførelsen og finansiel støtte til tredjemand.
AFSNIT VII
PRISER
Artikel 138
Generelle bestemmelser
1. Priser uddeles under overholdelse af principperne om gennemsigtighed og ligebehandling og skal fremme opfyldelsen af Unionens politiske mål.
2. Med dette formål indgår priser i et arbejdsprogram, der offentliggøres før dets gennemførelse. Dette arbejdsprogram gennemføres gennem udskrivelse af konkurrencer.
Konkurrencer om priser med en enhedsværdi på 1 000 000 EUR eller derover må kun udskrives, hvis de fremgår af regnskabet eller et andet relevant dokument omhandlet i artikel 38, stk. 3, litra e).
I reglerne for konkurrencen fastsættes betingelserne for deltagelse, herunder de udelukkelseskriterier, der er omhandlet i artikel 106, stk. 1, samt artikel 107, 108 og 109, tildelingskriterierne, prisens størrelse og betalingsvilkårene.
Priser kan ikke tildeles direkte uden en konkurrence og skal offentliggøres hvert år i henhold til artikel 35, stk. 2 og 3.
3. Bidrag til en konkurrence vurderes af et ekspertpanel på grundlag af de offentliggjorte regler for konkurrencen.
Priser uddeles derefter af den ansvarlige anvisningsberettigede på grundlag af vurderingen fra ekspertpanelet, der frit kan beslutte, om det vil anbefale tildelingen af priser, afhængig af dets vurdering af bidragenes kvalitet.
4. Prisens størrelse er ikke forbundet med de omkostninger, som vinderen har afholdt.
5. Når gennemførelsen af en foranstaltning eller et arbejdsprogram forudsætter, at en tilskudsmodtager af EU-tilskud tildeler priser til tredjemand, kan tilskudsmodtageren kun tildele sådanne priser, forudsat at minimumsbetingelserne i konkurrencereglerne som fastsat i stk. 2 er nøje defineret i tilskudsafgørelsen eller -aftalen mellem tilskudsmodtageren og Kommissionen, uden nogen skønsmargen.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for priser, herunder programmering, konkurrenceregler, efterfølgende offentliggørelse, vurdering, information og underretning af vinderne.
AFSNIT VIII
FINANSIELLE INSTRUMENTER
Artikel 139
Anvendelsesområde
1. Finansielle instrumenter godkendes gennem en basisretsakt.
Uanset første afsnit kan der i behørigt begrundede tilfælde oprettes finansielle instrumenter, uden at disse godkendes gennem en basisretsakt, forudsat at disse instrumenter medtages i budgettet i overensstemmelse med artikel 49, stk. 1, litra e).
2. Når EU-støtte ydes gennem finansielle instrumenter og i én og samme foranstaltning kombineres med elementer, der direkte er knyttet til finansielle instrumenter rettet mod de samme slutmodtagere, herunder teknisk bistand, rentegodtgørelse og garantigebyrstøtte, finder hele dette afsnit anvendelse på alle elementer af denne foranstaltning.
3. Når finansielle instrumenter kombineres med tilskud, der finansieres over budgettet under afsnit VI i første del, til elementer, som ikke er direkte relateret til finansielle instrumenter, føres der særskilte regnskaber for hver enkelt finansieringskilde.
4. Kommissionen kan gennemføre finansielle instrumenter ved direkte forvaltning eller ved indirekte forvaltning, som fastsat i basisretsakten, ved at overdrage opgaver til enheder i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi).
De enheder, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), kan for deres del ved gennemførelsen af finansielle instrumenter overdrage en del af gennemførelsen til finansielle formidlere, forudsat at disse enheder sikrer, at de finansielle formidlere opfylder de kriterier, der er fastsat i artikel 140, stk. 1, 3 og 5. Finansielle formidlere udvælges på grundlag af åbne, gennemsigtige, proportionale og ikke-forskelsbehandlende procedurer, idet interessekonflikter undgås.
Kommissionen har fortsat ansvaret for at sikre, at gennemførelsesrammen for de finansielle instrumenter er i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og bidrager til opfyldelsen af fastlagte og tidsbestemte politikmål, der kan måles i form af ydelser og resultater. Kommissionen har ansvaret for gennemførelsen af de finansielle instrumenter, dog uden at det berører de bemyndigede enheders retlige og kontraktlige ansvar i henhold til gældende lovgivning.
5. Når finansielle instrumenter gennemføres ved delt forvaltning med medlemsstater, fastsættes de bestemmelser, der finder anvendelse på disse instrumenter, herunder bestemmelserne om bidrag til finansielle instrumenter, som forvaltes direkte eller indirekte i overensstemmelse med dette afsnit, i de forordninger, der er omhandlet i artikel 175.
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for finansielle instrumenter, herunder udvælgelsen af enheder, der får overdraget gennemførelsen af finansielle instrumenter, indholdet af delegationsaftaler, forvaltningsomkostninger og -gebyrer, de særlige regler for forvaltningskonti, den direkte gennemførelse af de finansielle instrumenter og udvælgelsen af forvaltningsenheder, finansielle formidlere og slutmodtagere.
Artikel 140
Principper og betingelser for finansielle instrumenter
1. Finansielle instrumenter anvendes i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, åbenhed, proportionalitet, ikke-forskelsbehandling, ligebehandling og subsidiaritet og i overensstemmelse med deres målsætninger og, hvor det er relevant, med den varighed, der er fastsat i basisretsakten for de pågældende finansielle instrumenter.
2. Følgende betingelser skal være opfyldt i forbindelse med finansielle instrumenter:
a)
imødegåelse af markedssvigt eller suboptimale investeringsforhold, som har vist sig at være finansielt levedygtige, men ikke udløser tilstrækkelig finansiering fra markedets finansieringskilder
b)
additionalitet: finansielle instrumenter må ikke tage sigte på at erstatte medlemsstaternes instrumenter, privat finansiering eller andre former for finansielle tiltag fra Unionens side
c)
de må ikke forvride konkurrencen på det indre marked og skal være i overensstemmelse med statsstøttereglerne
d)
løftestangseffekt (leverage effect): Unionens bidrag til et finansielt instrument skal tage sigte på at generere en samlet investering, som overstiger størrelsen af Unionens bidrag i henhold til de indikatorer, der er fastsat på forhånd
e)
afpasning af interesser: Når Kommissionen gennemfører finansielle instrumenter, sørger den for, at der består en fælles interesse i at nå de politikmål, der er fastsat for et finansielt instrument, hvilket om muligt kan sikres gennem bestemmelser om f.eks. samfinansiering og risikodeling eller ved hjælp af finansielle incitamenter samtidig med, at det tilstræbes at undgå interessekonflikter i forhold til den pågældende enheds andre aktiviteter
f)
finansielle instrumenter oprettes på grundlag af en forudgående vurdering, herunder en vurdering af muligheden for at genanvende de supplerende indtægter, der er omhandlet i stk. 8, litra f).
3. Budgetudgifter i tilknytning til et finansielt instrument og Unionens finansielle forpligtelse må aldrig overstige det beløb, den pågældende budgetforpligtelse andrager, og dette udelukker således eventualforpligtelser for budgettet.
4. De enheder, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), og alle finansielle formidlere, der er udvalgt til at deltage i udøvelsen af finansielle transaktioner i tilknytning til et finansielt instrument, skal efterleve de relevante standarder for og gældende lovgivning om forebyggelse af hvidvaskning af penge, bekæmpelse af terrorisme og skattesvig. I forbindelse med gennemførelsen af finansielle instrumenter i overensstemmelse med dette afsnit kan de enheder, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), ikke være etableret og/eller samarbejde med enheder, der er registreret i områder, hvis retsinstanser ikke samarbejder med Unionen, for så vidt angår anvendelsen af den internationalt anerkendte skattestandard, og de skal gennemføre sådanne krav i deres aftaler med de udvalgte finansielle formidlere.
5. Enheder, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), og finansielle formidlere som omhandlet i nærværende artikels stk. 4, der deltager i forvaltningen af Unionens finansielle instrumenter, samt slutmodtagere af EU-støtte under dette afsnit skal stille alle de faciliteter til rådighed for Revisionsretten og give den alle de oplysninger, som Revisionsretten finder nødvendige for udførelsen af sit hverv i overensstemmelse med artikel 161.
Forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (23) finder anvendelse på EU-støtte under dette afsnit.
6. Beløb, der mindst svarer til Unionens bidrag eller, hvor det er relevant, til multipla heraf, anvendes til opfyldelse af de særlige politikmål, der forfølges ved hjælp af det finansielle instrument, og må ikke skabe uberettigede fordele for tredjemand, især i form af uberettigede udbytter eller fortjenester.
Med forbehold af sektorspecifikke regler om delt forvaltning, opføres indtægter, herunder udbytte, kapitalgevinster, garantigebyrer og renter på lån og på indestående på forvaltningskonti, der betales tilbage til Kommissionen, eller forvaltningskonti, der åbnes til finansielle instrumenter og kan tilskrives støtten fra budgettet under et finansielt instrument, i det almindelige budget efter fratrækning af forvaltningsomkostninger og -gebyrer.
De årlige tilbagebetalinger, herunder tilbagebetalinger af kapital, indfriede garantier og tilbagebetalinger af låns hovedstol, som betales tilbage til Kommissionen eller til forvaltningskonti, der er åbnet til finansielle instrumenter og kan tilskrives støtten fra budgettet under et finansielt instrument, skal udgøre interne formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 21 og skal, med forbehold af denne artikels stk. 9, anvendes til det samme finansielle instrument i en periode, der maksimalt svarer til den periode, som forpligtelsesbevillingerne dækker, plus to år, medmindre andet er fastsat i en basisretsakt.
7. Kommissionen gennemfører betalinger til forvaltningskonti på grundlag af betalingsanmodninger, der er behørigt understøttet af overslag over udbetalinger, som tager højde for de saldi, der er til rådighed på forvaltningskontiene og nødvendigheden af at undgå for store saldi på sådanne konti. I tilfælde af at beløbene på forvaltningskontiene er tilstrækkelige til at dække den minimumsreserve på forvaltningskonti, som er fastsat i aftalen, lagt sammen med overslagene over udbetalinger i indeværende regnskabsår, og til at dække beløb, der er nødvendige for at udelukke eventualforpligtelser i forbindelse med betalingsforpligtelser i andre valutaer end euro, gennemføres der ikke yderligere betalinger til forvaltningskontiene. Der skal fremsendes overslag over udbetalinger på årsbasis eller, hvor det er hensigtsmæssigt, på halvårlig basis.
8. Kommissionen aflægger årligt beretning om aktiviteterne i forbindelse med finansielle instrumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. Beretningen skal for hvert støttet finansielt instrument omfatte:
a)
en angivelse af det finansielle instrument og basisretsakten
b)
en beskrivelse af det finansielle instrument, gennemførelsesordningerne og merværdien af Unionens bidrag
c)
de finansielle institutioner, der er involveret i gennemførelsen, herunder eventuelle problemer i forbindelse med anvendelsen af stk. 5
d)
de samlede budgetmæssige forpligtelser og betalinger fra budgettet for hvert finansielt instrument
e)
det finansielle instruments resultater, herunder de investeringer, der er foretaget
f)
en vurdering af anvendelsen af eventuelle beløb, der er tilbagebetalt til instrumentet, som interne formålsbestemte indtægter i henhold til stk. 6
g)
saldoen på forvaltningskontoen
h)
indtægter og tilbagebetalinger i henhold til stk. 6
i)
værdien af egenkapitalinvesteringer i forhold til de foregående år
j)
de akkumulerede tal for værdiforringelser af aktiver for egenkapital- eller risikodelingsinstrumenter og for indfriede garantier for garantiinstrumenter
k)
den løftestangseffekt, der var sat som mål, og den opnåede løftestangseffekt
l)
dets bidrag til opfyldelsen af det pågældende programs mål, målt ud fra de fastsatte indikatorer, herunder evt. den geografiske spredning.
9. Hvis Europa-Parlamentet eller Rådet mener, at et finansielt instrument ikke på effektiv vis har opfyldt sine mål, kan de anmode Kommissionen om at forelægge et forslag til revideret basisretsakt med henblik på at afvikle instrumentet. I tilfælde af afvikling af det finansielle instrument betragtes eventuelle nye tilbagebetalinger fra dette instrument i henhold til stk. 6, tredje afsnit, som ordinære indtægter.
10. De finansielle instrumenters formål og, hvor det er relevant, deres specifikke retlige form og registrerede forretningssted offentliggøres på Kommissionens websted.
11. For så vidt angår finansielle instrumenter, sikrer den ansvarlige anvisningsberettigede, at enheder, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. ii), iii), v) og vi), fremsender årsregnskaber, som dækker perioden 1. januar til 31. december og er i overensstemmelse med regnskabsreglerne, jf. artikel 143, og reglerne i International Public Sector Accounting Standard (IPSAS), samt alle oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde årsregnskaber i overensstemmelse med artikel 68, stk. 3, senest den 15. februar det følgende år. Den ansvarlige anvisningsberettigede sikrer endvidere, at disse enheder fremsender reviderede årsregnskaber for de finansielle instrumenter senest den 15. maj det følgende år.
12. Kommissionen sikrer en ensartet forvaltning af finansielle instrumenter, navnlig med hensyn til regnskabsføring, rapportering, overvågning og styring af finansielle risici.
13. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for gennemførelsen af finansielle instrumenter, herunder betingelserne for deres anvendelse, løftestangseffekten, den forudgående vurdering, overvågningen og behandlingen af bidrag fra de fonde, der er omhandlet i artikel 175.
AFSNIT IX
REGNSKABSAFLÆGGELSE OG REGNSKABSFØRING
KAPITEL 1
Regnskabsaflæggelse
Artikel 141
Regnskabernes struktur
Regnskaberne omfatter:
a)
det konsoliderede årsregnskab, der er en konsolidering af de finansielle oplysninger i årsregnskaberne for de institutioner, der finansieres over budgettet, årsregnskaberne for de organer, der er omhandlet i artikel 208, og årsregnskaberne for andre organer, hvis regnskaber skal konsolideres i overensstemmelse med regnskabsreglerne i artikel 143
b)
det samlede bevillingsregnskab, der opstiller de oplysninger, der findes i bevillingsregnskaberne for institutionerne.
Artikel 142
Beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning
1. Hver institution og hvert organ, der er omhandlet i artikel 141, udarbejder en beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning i regnskabsåret.
De sender senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår beretningen til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten.
2. Den i stk. 1 omhandlede beretning skal mindst redegøre for udnyttelsesgraden for bevillingerne, både i absolutte tal og angivet som procentdele, og indeholde kortfattede oplysninger om bevillingsoverførsler mellem de forskellige budgetposter.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for beretningen om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning.
Artikel 143
Regnskabsregler
1. Kommissionens regnskabsfører vedtager regler med udgangspunkt i de internationalt anerkendte regnskabsstandarder, der anvendes i den offentlige sektor. Regnskabsføreren kan fravige disse standarder, hvis vedkommende mener, det er nødvendigt for at give et retvisende og pålideligt billede af aktiver og passiver samt udgifter, indtægter og pengestrømme. Når en regnskabsregel afviger væsentligt fra disse standarder, anføres dette samt årsagerne hertil i noterne til årsregnskabet.
2. De i artikel 141 omhandlede bevillingsregnskaber skal efterleve de budgetprincipper, der er fastlagt i denne forordning. De skal give et retvisende og pålideligt billede af indtægts- og udgiftstransaktioner over budgettet.
Artikel 144
Regnskabsprincipper
1. Årsregnskaberne som omhandlet i artikel 141 skal give oplysninger, herunder oplysninger om regnskabspolitik, på en måde, der sikrer, at oplysningerne er relevante, pålidelige, sammenlignelige og forståelige. Årsregnskaberne opstilles i overensstemmelse med almindeligt anerkendte regnskabsprincipper som angivet i de regnskabsregler, der er omhandlet i artikel 143.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter vedrørende fastlæggelse rammerne for regnskabsførerens udførelse af dennes hverv i henhold til denne artikel samt artikel 145, 146, 148, 151, 154, 156 og 157.
Artikel 145
Årsregnskaber
1. Årsregnskabet opstilles i millioner euro og omfatter:
a)
balancen og resultatopgørelsen, der viser alle aktiver og passiver, den finansielle stilling og det økonomiske resultat pr. 31. december i det forløbne regnskabsår; årsregnskabet opstilles efter de regnskabsregler, der er omhandlet i artikel 143
b)
pengestrømsopgørelsen, der viser regnskabsårets indbetalinger og udbetalinger og den endelige likviditetssaldo
c)
opgørelsen over bevægelser på nettoaktiver med en oversigt over bevægelser på reserver i løbet af året og de kumulerede resultater.
2. Noterne til årsregnskabet supplerer og indeholder bemærkninger til oplysningerne i de i stk. 1 nævnte regnskaber og giver alle de yderligere oplysninger, der foreskrives i internationalt anerkendt regnskabspraksis, når disse oplysninger er relevante i forbindelse med Unionens virksomhed.
Artikel 146
Beretninger om budgetgennemførelsen
1. Beretningerne om budgetgennemførelsen opstilles i millioner euro. De omfatter:
a)
beretninger, der sammenfatter alle budgettransaktioner i regnskabsåret med hensyn til indtægter og udgifter
b)
forklarende noter, der indeholder supplerende oplysninger om og noter til de heri indeholdte oplysninger.
2. Beretningerne om budgetgennemførelsen opstilles efter samme struktur, som er anvendt i budgettet.
Artikel 147
Foreløbige regnskaber
1. Regnskabsførerne for de øvrige institutioner og for de organer, der er omhandlet i artikel 141, sender senest den 1. marts efter det afsluttede regnskabsår deres foreløbige årsregnskab til Kommissionens regnskabsfører og Revisionsretten.
2. Regnskabsførerne for de øvrige institutioner og for de organer, der er omhandlet i artikel 141, sender ligeledes senest den 1. marts efter det afsluttede regnskabsår en regnskabspakke til Kommissionens regnskabsfører i et standardiseret format, der fastlægges af Kommissionens regnskabsfører med henblik på konsolideringen.
3. Kommissionens regnskabsfører konsoliderer disse foreløbige årsregnskaber med Kommissionens foreløbige årsregnskab og sender senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår Revisionsretten Kommissionens foreløbige årsregnskab og Unionens konsoliderede foreløbige regnskab.
Artikel 148
Godkendelse af det endelige konsoliderede årsregnskab
1. Revisionsretten fremsætter senest den 1. juni sine bemærkninger til de foreløbige årsregnskaber for alle institutioner med undtagelse af Kommissionen og for hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 141 og fremsætter senest den 15. juni sine bemærkninger til Kommissionens foreløbige årsregnskaber og Unionens konsoliderede foreløbige årsregnskaber.
2. Alle institutioner, med undtagelse af Kommissionen, samt hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 141, opstiller deres endelige årsregnskab og sender det senest den 1. juli til Kommissionens regnskabsfører, Revisionsretten, Europa-Parlamentet og Rådet med henblik på opstilling af det endelige konsoliderede årsregnskab.
Regnskabsførerne for de øvrige institutioner og for de organer, der er omhandlet i artikel 141, sender senest den 1. juli en regnskabspakke til Kommissionens regnskabsfører i et standardiseret format, der fastlægges af Kommissionens regnskabsfører med henblik på konsolideringen.
3. Regnskabsførerne for hver af institutionerne og de organer, der er omhandlet i artikel 141, sender ligeledes en forvaltningserklæring, der dækker disse endelige årsregnskaber, til Revisionsretten, med kopi til Kommissionens regnskabsfører, på samme dato som fremsendelsen af disse endelige årsregnskaber.
Det endelige årsregnskab ledsages af en note fra regnskabsføreren, hvori sidstnævnte erklærer, at det endelige årsregnskab er udfærdiget i overensstemmelse med dette afsnit og med de gældende regnskabsmæssige principper, regler og metoder.
4. Kommissionens regnskabsfører udarbejder det endelige konsoliderede årsregnskab på grundlag af de oplysninger, de øvrige institutioner end Kommissionen og organerne som omhandlet i artikel 141 har meddelt i henhold til nærværende artikels stk. 2. Det endelige konsoliderede årsregnskab ledsages af en note fra Kommissionens regnskabsfører, hvori sidstnævnte erklærer, at det endelige konsoliderede årsregnskab er udfærdiget i overensstemmelse med dette afsnit og med de regnskabsmæssige principper, regler og metoder, der er beskrevet i noterne til årsregnskabet.
5. Kommissionen godkender det endelige konsoliderede årsregnskab og sit eget endelige årsregnskab og sender senest den 31. juli dem begge til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten.
Senest samme dato fremsender Kommissionens regnskabsfører en forvaltningserklæring, der dækker det endelige konsoliderede årsregnskab til Revisionsretten.
6. Det endelige konsoliderede årsregnskab offentliggøres senest den 15. november i Den Europæiske Unions Tidende sammen med den revisionserklæring, som Revisionsretten afgiver i overensstemmelse med artikel 287 i TEUF og artikel 106A i Euratomtraktaten.
KAPITEL 2
Oplysninger om budgetgennemførelsen
Artikel 149
Beretning om budgetgarantier og risici
Kommissionen skal ud over de regnskaber og beretninger, der er omhandlet i artikel 145 og 146, en gang om året forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om situationen med hensyn til budgetgarantier som omhandlet i artikel 49, stk. 1, litra d), og risiciene i den forbindelse.
Disse oplysninger sendes samtidig til Revisionsretten.
Artikel 150
Oplysninger om budgetgennemførelsen
1. Ud over de regnskaber og beretninger, der er omhandlet i artikel 145 og 146, sender Kommissionens regnskabsfører en gang om måneden Europa-Parlamentet og Rådet taloplysninger, der mindst er aggregeret på kapitelniveau, om gennemførelsen af budgettet; tallene skal for samtlige bevillingers vedkommende dække både indtægter og udgifter.
Disse oplysninger skal også vise, hvorledes de fremførte bevillinger er blevet udnyttet.
Taloplysningerne fremsendes senest ti arbejdsdage efter udgangen af hver måned.
2. Tre gange om året, senest 30 arbejdsdage efter den 31. maj, 31. august og 31. december, forelægger Kommissionens regnskabsfører Europa-Parlamentet og Rådet en beretning om gennemførelsen af budgettet, der både omfatter indtægter og udgifter fordelt på kapitler, artikler og konti.
Disse beretninger indeholder også oplysninger om anvendelsen af de bevillinger, der er fremført fra tidligere regnskabsår.
3. Taloplysningerne og beretningen om budgetgennemførelsen sendes samtidig til Revisionsretten og offentliggøres på Kommissionens websted.
4. Regnskabsføreren forelægger senest den 15. september hvert år Europa-Parlamentet og Rådet en beretning, som indeholder oplysninger om aktuelle risici, der er konstateret, generelle tendenser, man har bemærket, nye regnskabsmæssige problemer, man er stødt på, fremskridt med hensyn til regnskabsmæssige spørgsmål, herunder dem, der er rejst af Revisionsretten, samt oplysninger om inddrivelser.
KAPITEL 3
Regnskabsføring
Afdeling 1
Fælles bestemmelser
Artikel 151
Regnskabssystemet
1. En institutions regnskabssystem er et budgetstyrings- og regnskabssystem, hvori data indlæses, klassificeres og registreres.
2. Regnskabssystemet består af et almindeligt regnskab og et bevillingsregnskab. Regnskaberne føres i euro og på basis af kalenderåret.
3. Den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede kan endvidere føre et omkostningsregnskab.
Artikel 152
Fælles krav til institutionernes regnskabssystem
Kommissionens regnskabsfører fastsætter i overensstemmelse med artikel 143 efter høring af regnskabsførerne for de andre institutioner og for de i artikel 141 omhandlede organer de regnskabsregler og den harmoniserede regnskabskontoplan, der skal anvendes af alle institutioner, af de i afsnit V i anden del omhandlede kontorer og af alle de i artikel 141 omhandlede organer.
Afdeling 2
Det almindelige regnskab
Artikel 153
Det almindelige regnskab
I det almindelige regnskab registreres i kronologisk rækkefølge og efter det dobbelte bogholderis metode alle begivenheder og transaktioner, der påvirker den økonomiske og finansielle situation og formuestillingen for institutionerne og for de organer, der er omhandlet i artikel 141.
Artikel 154
Bogføring i det almindelige regnskab
1. Kontienes saldi og de enkelte kontobevægelser i det almindelige regnskab bogføres.
2. Alle regnskabsposteringer, herunder regnskabsmæssige korrektioner, skal være baseret på bilag, hvortil posteringerne henviser.
3. Regnskabssystemet skal etablere et klart revisionsspor for hver enkelt regnskabspostering.
Artikel 155
Korrektioner
Regnskabsføreren foretager efter regnskabsårets udløb og frem til aflæggelsen af det almindelige regnskab de korrektioner, der er nødvendige for at sikre, at der opstilles et formelt korrekt og pålideligt årsregnskab, som giver et retvisende billede. Sådanne korrektioner skal være i overensstemmelse med de regnskabsregler, der er omhandlet i artikel 143.
Afsnit 3
Bevillingsregnskabet
Artikel 156
Opstilling af bevillingsregnskab
1. Bevillingsregnskabet giver et detaljeret billede af budgetgennemførelsen.
2. Med henblik på stk. 1 registreres i bevillingsregnskabet alle de i afsnit IV i første del omhandlede transaktioner vedrørende gennemførelse af budgettet med hensyn til indtægter og udgifter.
KAPITEL 4
Formuefortegnelse
Artikel 157
Fortegnelsen
1. Hver institution og hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 141, skal føre fortegnelser, der viser mængden og værdien af alle de materielle, immaterielle og finansielle anlægsaktiver, der udgør Unionens formue, efter en model vedtaget af Kommissionens regnskabsfører.
Hver institution og hvert af de organer, der er omhandlet i artikel 141, tjekker, at oplysningerne i disse fortegnelser stemmer overens med de virkelige forhold.
2. Salg af Unionens materielle aktiver skal annonceres på passende måde.
AFSNIT X
EKSTERN REVISION OG DECHARGE
KAPITEL 1
Ekstern revision
Artikel 158
Ekstern revision udført af Revisionsretten
Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen underretter så snart som muligt Revisionsretten om alle de beslutninger og foranstaltninger, de træffer i henhold til artikel 13, 16, 21, 25, 26, 29 og 40.
Artikel 159
Regler og procedurer for revisionen
1. Revisionsrettens undersøgelse af lovligheden og den formelle rigtighed af indtægterne og udgifterne bygger på traktaterne, budgettet, denne forordning, de delegerede retsakter, der er vedtaget i henhold til denne forordning, samt alle andre retsakter, der er vedtaget i henhold til traktaterne.
2. Under udførelsen af sit hverv har Revisionsretten på de betingelser, der er fastsat i artikel 161, adgang til alle dokumenter og oplysninger, der angår den økonomiske forvaltning i tjenestegrene og organer i forbindelse med transaktioner, der helt eller delvis finansieres af Unionen. Den har beføjelse til at høre enhver ansat, der har ansvaret for en indtægts- eller udgiftstransaktion, og til at benytte de samme kontrolmuligheder, som tjenestegrenene eller organerne råder over. Revision i medlemsstaterne foretages i samarbejde med de nationale revisionsinstitutioner eller, såfremt disse ikke har de fornødne beføjelser, de kompetente nationale myndigheder. Samarbejdet mellem Revisionsretten og medlemsstaternes nationale revisionsinstitutioner er baseret på tillid og bevarelse af deres uafhængighed.
Revisionsretten kan for at indhente alle nødvendige oplysninger med henblik på udførelsen af det hverv, den er blevet pålagt ved traktaterne eller retsakter udstedt i henhold til disse, efter egen anmodning være til stede ved den revision, der foretages af hver institution eller på dennes vegne som led i budgetgennemførelsen.
På Revisionsrettens anmodning skal hver institution bemyndige pengeinstitutter, i hvilke Unionen har tilgodehavender, til at give Revisionsretten mulighed for at undersøge, om de eksterne oplysninger stemmer overens med regnskabet.
3. Med henblik på udførelsen af sit hverv meddeler Revisionsretten de institutioner og myndigheder, der er omfattet af denne forordning, navnene på de ansatte, der er bemyndiget til at revidere de pågældende institutioner og myndigheder.
Artikel 160
Kontrol af værdipapir- og kassebeholdning
Revisionsretten sørger for, at alle værdipapirer og midler, der er deponeret eller findes som kassebeholdning, kontrolleres på grundlag af attester underskrevet af depositarerne eller officielle erklæringer vedrørende kasse- eller værdipapirbeholdninger. Den kan selv foretage denne kontrol.
Artikel 161
Revisionsrettens adgangsret
1. Kommissionen, de øvrige institutioner, de organer, der forvalter indtægter eller udgifter på Unionens vegne, og modtagerne yder Revisionsretten al den bistand og giver den alle de oplysninger, som den mener at have brug for under udførelsen af sit hverv. De giver Revisionsretten adgang til alle bilag vedrørende indgåelse og gennemførelse af kontrakter finansieret over budgettet, alle regnskaber over penge og materialer, alle bilag, herunder regnskabsbilag, såvel som dertil hørende administrative dokumenter, enhver form for dokumentation vedrørende indtægter og udgifter, alle fortegnelser, alle organisationsplaner, som Revisionsretten måtte finde nødvendige i forbindelse med revisionen på grundlag af bilag eller revision på stedet af beretningen om resultatet af den budgetmæssige og finansielle gennemførelse, og i samme øjemed alle dokumenter og oplysninger, der produceres eller opbevares elektronisk.
De berørte nationale myndigheders interne revisionstjenester og andre tjenester yder Revisionsretten al den bistand, som den mener at have brug for under udøvelsen af sit hverv.
2. Ansatte, hvis arbejde skal kontrolleres af Revisionsretten, har pligt til:
a)
at åbne deres kasse og fremvise kontantbeholdning, værdipapirer og materiale af enhver art og de bilag vedrørende forvaltningen, som de ligger inde med, såvel som alle bøger, registre og andre dokumenter, der har tilknytning dertil
b)
at fremvise korrespondance og alle andre dokumenter, der er nødvendige for, at den revision, der er omhandlet i artikel 159, stk. 1, kan gennemføres fuldt ud.
Kun Revisionsretten kan anmode om at få meddelt de oplysninger, der er omhandlet i første afsnit, litra b).
3. Revisionsretten har beføjelse til at kontrollere dokumenter vedrørende Unionens indtægter og udgifter, der opbevares af institutionernes tjenestegrene, navnlig de tjenestegrene, der har ansvar for beslutninger vedrørende disse indtægter og udgifter, af organer, der forvalter indtægter eller udgifter på Unionens vegne, og af fysiske eller juridiske personer, der får udbetalt midler over budgettet.
4. Kontrollen af indtægters og udgifters lovlighed og formelle rigtighed og kontrollen af, at den økonomiske forvaltning har været forsvarlig, omfatter også anvendelsen af EU-midler, som organer uden for institutionerne har modtaget som bidrag.
5. Enhver form for EU-finansiering, der tildeles modtagere uden for institutionerne er betinget af, at der foreligger en skriftlig accept fra disse modtagere eller, hvis det ikke er muligt, kontrahenterne eller underkontrahenterne af at lade Revisionsretten føre kontrol med anvendelsen af den tildelte finansiering.
6. Kommissionen skal, hvis Revisionsretten anmoder om det, give den alle oplysninger om lånoptagelses- og långivningsvirksomheden.
7. Anvendelsen af integrerede edb-systemer må ikke begrænse Revisionsrettens adgang til bilag.
Artikel 162
Revisionsrettens årsberetning
1. Revisionsretten meddeler senest den 30. juni Kommissionen og de berørte institutioner de bemærkninger, som den mener bør medtages i årsberetningen. Disse bemærkninger behandles fortroligt og er genstand for en kontradiktorisk procedure. Alle institutioner sender senest den 15. oktober Revisionsretten deres svar. Alle andre institutioner end Kommissionen sender samtidig deres svar til Kommissionen.
2. Årsberetningen indeholder en vurdering af, om den økonomiske forvaltning har været forsvarlig.
3. Årsberetningen indeholder et afsnit for hver institution. Revisionsretten kan tilføje enhver form for sammendrag eller generelle bemærkninger, som den finder relevante.
I den offentliggjorte udgave af årsberetningen sørger Revisionsretten for, at institutionernes svar på dens bemærkninger placeres ved siden af eller efter hver bemærkning, som svarene vedrører.
4. Revisionsretten sender senest den 15. november de myndigheder, der er ansvarlige for meddelelse af decharge, og de øvrige institutioner sin årsberetning med institutionernes svar og sørger for offentliggørelse heraf i Den Europæiske Unions Tidende.
5. Når Revisionsretten har fremsendt årsberetningen, underretter Kommissionen straks de berørte medlemsstater om de detaljer i beretningen, der vedrører forvaltningen af midler, som de har ansvaret for i henhold til gældende bestemmelser.
Når medlemsstaterne har modtaget disse bemærkninger, svarer de Kommissionen inden 60 dage. Kommissionen sender Revisionsretten, Rådet og Europa-Parlamentet et sammendrag af disse oplysninger senest den 28. februar.
Artikel 163
Revisionsrettens særberetninger
1. Revisionsretten sender den/det berørte institution eller organ alle bemærkninger, som den mener bør medtages i en særberetning. Disse bemærkninger behandles fortroligt og er genstand for en kontradiktorisk procedure.
Institutionen eller organet meddeler inden for to en halv måned efter fremsendelsen af disse bemærkninger Revisionsretten sine eventuelle svar vedrørende disse bemærkninger.
Senest en måned efter modtagelsen af den pågældende institutions eller organs svar vedtager Revisionsretten den endelige udgave af særberetningen.
Særberetningerne med de berørte institutioners eller organers svar sendes straks til Europa-Parlamentet og Rådet, der hver især, eventuelt sammen med Kommissionen, afgør, hvordan de skal følges op.
Revisionsretten tager alle nødvendige skridt til at sikre, at institutionernes eller organernes svar på dens bemærkninger offentliggøres sammen med særberetningen.
2. Hvis de udtalelser, der er omhandlet i artikel 287, stk. 4, andet afsnit, i TEUF ikke vedrører udkast eller forslag til retsakter, som den har fået forelagt til høring som led i lovgivningsproceduren, kan Revisionsretten offentliggøre dem i Den Europæiske Unions Tidende. Revisionsretten træffer beslutning om offentliggørelsen efter høring af den institution, der har anmodet om udtalelsen, eller som berøres af den. Offentliggjorte udtalelser skal ledsages af de pågældende institutioners eventuelle bemærkninger.
KAPITEL 2
Decharge
Artikel 164
Tidsplan for dechargeproceduren
1. Efter henstilling fra Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, meddeler Europa-Parlamentet senest den 15. maj i år n + 2 Kommissionen decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret n.
2. Hvis den frist, der er nævnt i stk. 1, ikke kan overholdes, oplyser Europa-Parlamentet eller Rådet Kommissionen om årsagerne til, at afgørelsen har måttet udsættes.
3. Hvis Europa-Parlamentet udsætter afgørelsen om decharge, bestræber Kommissionen sig på snarest muligt at træffe foranstaltninger, der kan fjerne eller gøre det lettere at fjerne hindringerne for denne afgørelse.
Artikel 165
Dechargeproceduren
1. Dechargeafgørelsen omfatter regnskaberne over alle Unionens indtægter og udgifter, den heraf følgende saldo og Unionens aktiver og passiver som opført på balancen.
2. Med henblik på at meddele decharge gennemgår Europa-Parlamentet næst efter Rådet regnskaberne, årsregnskabet og balancen samt den evalueringsrapport, der er omhandlet i artikel 318 i TEUF. Parlamentet gennemgår også Revisionsrettens årsberetning med tilhørende svar fra de reviderede institutioner, de af Revisionsrettens særberetninger, der indgår i dechargeproceduren for det pågældende regnskabsår, og Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed.
3. Hvis Europa-Parlamentet anmoder derom, forelægger Kommissionen det alle de oplysninger, der er nødvendige for, at dechargeproceduren vedrørende det pågældende regnskabsår kan forløbe tilfredsstillende i overensstemmelse med artikel 319 i TEUF.
Artikel 166
Opfølgende foranstaltninger
1. I overensstemmelse med artikel 319 i TEUF og artikel 106A i Euratomtraktaten træffer Kommissionen og de øvrige institutioner alle egnede foranstaltninger til at efterkomme bemærkningerne i Europa-Parlamentets afgørelse om decharge samt de kommentarer, der ledsager Rådets henstilling om decharge.
2. Institutionerne aflægger efter anmodning fra Europa-Parlamentet eller Rådet beretning om, hvilke foranstaltninger de har truffet på baggrund af disse bemærkninger og kommentarer, navnlig om de instrukser, de har givet de tjenestegrene, der medvirker ved budgettets gennemførelse. Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen ved at meddele den, hvilke foranstaltninger de har truffet for at efterkomme disse bemærkninger, så Kommissionen kan tage hensyn hertil i sin egen beretning. Institutionernes beretninger tilsendes ligeledes Revisionsretten.
Artikel 167
Særlige bestemmelser vedrørende EU-Udenrigstjenesten
EU-Udenrigstjenesten er underlagt de procedurer, der er omhandlet i artikel 319 i TEUF og i denne forordnings artikel 164, 165 og 166. EU-Udenrigstjenesten samarbejder fuldt ud med de institutioner, der er inddraget i dechargeproceduren, og tilvejebringer de nødvendige supplerende oplysninger, hvor det er relevant, herunder ved at deltage i møder med de relevante organer.
ANDEN DEL
SÆRLIGE BESTEMMELSER
AFSNIT I
DEN EUROPÆISKE GARANTIFOND FOR LANDBRUGET
Artikel 168
Særlige bestemmelser om Den Europæiske Garantifond for Landbruget
1. Første og tredje del finder, medmindre andet fremgår af dette afsnit, anvendelse på udgifter afholdt af de administrative myndigheder og organer, der er omhandlet i retsforskrifterne vedrørende Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), samt på indtægterne.
2. De foranstaltninger, som forvaltes direkte af Kommissionen, gennemføres efter bestemmelserne i første og tredje del.
Artikel 169
Forpligtelser for EGFL-bevillinger
1. For hvert regnskabsår omfatter EGFL-bevillingerne ikke-opdelte bevillinger, med undtagelse af udgifterne til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1290/2005, som dækkes af opdelte bevillinger.
2. Fremførte bevillinger, der ikke er udnyttet ved regnskabsårets slutning, annulleres.
3. Bevillinger til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1290/2005, som der ikke er indgået forpligtelser for, kan fremføres, dog kun til det følgende regnskabsår.
En sådan fremførsel må højst svare til 2 % af de oprindelige bevillinger og må ikke overstige beløbet for tilpasningen af de direkte betalinger, der er omhandlet i artikel 11 i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 af 19. januar 2009 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbruget (24), og som blev anvendt i det foregående regnskabsår.
Fremførte bevillinger tilføres udelukkende budgetposter, som dækker de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 1290/2005.
En sådan fremførsel må kun føre til supplerende betaling til slutmodtagere, hvis direkte betalinger i løbet af det foregående regnskabsår er blevet tilpasset som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 73/2009.
Kommissionen træffer beslutning om fremførsel senest den 15. februar i det regnskabsår, hvortil fremførslen sker, og underretter Europa-Parlamentet og Rådet herom.
Artikel 170
Samlede foreløbige forpligtelser for EGFL-bevillinger
1. Kommissionen refunderer medlemsstaternes EGFL-udgifter.
2. Kommissionens beslutninger om fastsættelse af størrelsen af refusionen af disse udgifter udgør samlede foreløbige forpligtelser, der skal ligge inden for det samlede bevillingsbeløb, der er opført under EGFL.
3. For udgifter til løbende forvaltning af EGFL kan der fra den 15. november i det pågældende regnskabsår indgås forudgående forpligtelser, der konteres under det følgende regnskabsårs bevillinger. Disse forpligtelser kan dog ikke overstige tre fjerdedele af regnskabsårets tilsvarende samlede bevillinger. De vedrører kun udgifter, som er baseret på en eksisterende basisretsakt.
Artikel 171
Frister og tidsplaner for budgetmæssige forpligtelser for EGFL
1. For udgifter afholdt af de administrative myndigheder og organer, der er omhandlet i retsforskrifterne vedrørende EGFL, indgås der inden for en frist på to måneder efter modtagelsen af de af medlemsstaterne fremsendte regnskaber en forpligtelse opdelt på kapitel, artikel og konto. Sådanne forpligtelser kan indgås efter udløbet af fristen på to måneder, hvis en bevillingsoverførselsprocedure vedrørende de pågældende budgetposter er nødvendig. Inden for samme frist på to måneder konteres beløbene som betalinger, undtagen hvis medlemsstaterne endnu ikke har betalt, eller hvis det er usikkert, om udgifterne er støtteberettigede.
De forpligtelser, der er omhandlet i første afsnit, fratrækkes de samlede foreløbige forpligtelser, der er omhandlet i artikel 170.
2. De samlede foreløbige forpligtelser, der er indgået for et regnskabsår, men for hvilke der ikke inden den 1. februar i det følgende regnskabsår er indgået forpligtelser specificeret efter kontoplanen, frigøres med virkning for det pågældende regnskabsår.
3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse med forbehold af gennemgangen og accepten af regnskaberne.
Artikel 172
Bogføring af EGFL-udgifter
I bevillingsregnskabet konteres udgifterne et regnskabsår på grundlag af de beløb, som Kommissionen har refunderet medlemsstaterne til og med den 31. december i det pågældende regnskabsår, forudsat at betalingsordren er regnskabsføreren i hænde den 31. januar i det følgende regnskabsår.
Artikel 173
Overførsel af EGFL-bevillinger
1. Når Kommissionen foretager bevillingsoverførsler i henhold til artikel 26, stk. 1, træffer den beslutning herom senest den 31. januar i det følgende regnskabsår og underretter Europa-Parlamentet og Rådet herom i overensstemmelse med artikel 26, stk. 1.
2. I andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 1, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet forslag om overførsler senest den 10. januar i det følgende regnskabsår.
Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse om overførslerne efter proceduren i artikel 27, men med henblik på denne artikel er tidsfristen på tre uger.
Artikel 174
Formålsbestemte indtægter vedrørende EGFL
1. Formålsbestemte indtægter under dette afsnit opføres efter indtægternes oprindelse i overensstemmelse med artikel 21, stk. 3.
2 Resultatet af afgørelserne, jf. artikel 30 i forordning (EF) nr. 1290/2005, opføres under en enkelt artikel.
AFSNIT II
STRUKTURFONDENE, SAMHØRIGHEDSFONDEN, DEN EUROPÆISKE FISKERIFOND OG DEN EUROPÆISKE LANDBRUGSFOND FOR UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE OG FONDE PÅ OMRÅDET FRIHED, SIKKERHED OG RETFÆRDIGHED, SOM ER UNDER DELT FORVALTNING
Artikel 175
Særlige bestemmelser
1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på udgifter afholdt af de administrative myndigheder og organer, der er omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (25), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1080/2006 af 5. juli 2006 om Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (26), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 af 5. juli 2006 om Den Europæiske Socialfond (27), Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (28), Rådets forordning (EF) nr. 1084/2006 af 11. juli 2006 om oprettelse af Samhørighedsfonden (29), Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 af 27. juli 2006 om Den Europæiske Fiskerifond (30) og fonde på området Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed, herunder fondene under programmet om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, som er under delt forvaltning i medfør af artikel 59 ("fondene") samt på deres indtægter, bortset fra undtagelserne i dette afsnit.
2. De foranstaltninger, der forvaltes direkte af Kommissionen, gennemføres ligeledes i overensstemmelse med reglerne i første og tredje del.
Artikel 176
Overholdelse af tildelinger af forpligtelsesbevillinger
Europa-Parlamentet og Rådet skal overholde de tildelinger af forpligtelsesbevillinger, der er fastsat i de relevante basisretsakter om strukturforanstaltninger, udvikling af landdistrikterne og Den Europæiske Fiskerifond.
Artikel 177
Betaling af bidrag, mellemliggende betalinger og tilbagebetalinger
1. Kommissionens udbetaling af finansielle bidrag fra fondene foretages i overensstemmelse med de forordninger, der er omhandlet i artikel 175.
2. Fristen for, hvornår Kommissionen skal foretage de mellemliggende betalinger, fastsættes i overensstemmelse med de forordninger, der er omhandlet i artikel 175.
3. I overensstemmelse med de forordninger, der er omhandlet i artikel 175 medfører hel eller delvis tilbagebetaling af forfinansiering udbetalt i forbindelse med en foranstaltning ikke en reduktion af fondenes bidrag til den pågældende foranstaltning.
Tilbagebetalte beløb udgør interne formålsbestemte indtægter i henhold til artikel 21, stk. 3, litra c).
Behandlingen af medlemsstaternes tilbagebetalinger og denne behandlings virkninger for størrelsen af fondenes finansielle bidrag bestemmes ved de forordninger, der er omhandlet i artikel 175.
4. Uanset artikel 14 kan disponible forpligtelsesbevillinger pr. 31. december hidrørende fra tilbagebetalinger af forfinansiering fremføres indtil programmets afslutning og om nødvendigt anvendes, såfremt der ikke er andre disponible forpligtelsesbevillinger.
5. I bevillingsregnskabet konteres udgifterne for et regnskabsår på grundlag af de tilbagebetalinger, som Kommissionen har foretaget til medlemsstaterne til og med den 31. december i det pågældende regnskabsår, herunder også de udgifter, der er konteret til og med den 31. januar i det følgende regnskabsår mod de betalingsbevillinger, der er blevet tilgængelige i den måned som følge af de i artikel 179 omhandlede overførsler.
Artikel 178
Frigørelse af bevillinger
1. Kommissionen frigør automatisk forpligtede bevillinger under de betingelser, der er fastsat i de forordninger, der er omhandlet i artikel 175.
2. De således frigjorte bevillinger kan genopføres i tilfælde af en åbenlys fejl, der udelukkende kan tilskrives Kommissionen.
Med henblik herpå undersøger Kommissionen de frigørelser, der er foretaget i løbet af det foregående regnskabsår, og træffer senest den 15. februar i det løbende regnskabsår på grundlag af behovet beslutning om, hvorvidt det er nødvendigt at genopføre de dertil svarende bevillinger.
Artikel 179
Overførsel af bevillinger
1. Kommissionen kan, for så vidt angår de aktionsudgifter, der er omhandlet i dette afsnit, dog ikke med hensyn til Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, foretage overførsler fra et afsnit til et andet, forudsat at der er tale om bevillinger til samme formål i henhold til de forordninger, der er omhandlet i artikel 175, eller at der er tale om udgifter til teknisk bistand. Kommissionen træffer beslutning herom senest den 31. januar i det følgende regnskabsår.
2. I andre tilfælde end dem, der er omhandlet i stk. 1, kan Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet forslag om overførsler af betalingsbevillinger til fondene senest den 10. januar i det følgende regnskabsår. Overførsel af betalingsbevillinger kan foretages fra alle budgetposter. Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse om overførslerne efter proceduren i artikel 27, men med henblik på denne artikel er den gældende tidsfrist tre uger.
3. Såfremt overførslen ikke - eller kun delvis - godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet, konteres den tilsvarende andel af de udgifter, der er omhandlet i artikel 177, stk. 5, til betalingsbevillingerne for det følgende regnskabsår.
Artikel 180
Forvaltning, udvælgelse og revision
Forvaltning, udvælgelse og revision af projekter er undergivet bestemmelserne i de forordninger, der er omhandlet i artikel 175.
AFSNIT III
FORSKNING
Artikel 181
Forskningsmidler
1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på bevillingerne til forskning og teknologisk udvikling, jf. dog undtagelserne i dette afsnit.
Sådanne bevillinger opføres enten under et af de budgetafsnit, der vedrører politikområderne forbundet med "indirekte forskning" og "direkte forskning", eller i et kapitel om forskningsaktiviteter under et andet afsnit.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om forskellige former for transaktioner på forskningsområdet.
2. Bevillingerne vedrørende de indtægter, der hidrører fra Kul- og Stålforskningsfonden, som er oprettet ved protokol nr. 37 om de finansielle konsekvenser af udløbet af EKSF-traktaten og om Kul- og Stålforskningsfonden, der er knyttet som bilag til TEU og TEUF, betragtes som formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 21. De forpligtelsesbevillinger, som sådanne indtægter medfører, stilles til rådighed, så snart der foreligger et overslag over fordringen, og betalingsbevillingerne stilles til rådighed, så snart indtægterne er modtaget.
3. For så vidt angår de aktionsudgifter, der er omhandlet i dette afsnit, kan Kommissionen foretage overførsler fra et afsnit til et andet, forudsat at bevillingerne anvendes til samme formål.
4. Eksperter, der aflønnes over bevillingerne til forskning og teknologisk udvikling, ansættes efter procedurer, der fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet i forbindelse med vedtagelsen af hvert enkelt forskningsrammeprogram eller i overensstemmelse med de tilsvarende regler for virksomheders, forskningscentres og universiteters deltagelse.
Artikel 182
Forpligtelser af forskningsfondsmidler
1. De forpligtelsesbevillinger, der svarer til det beløb af en forpligtelse, der er blevet frigjort, fordi det forskningsprojekt, som de var bestemt til, ikke eller kun delvis er blevet gennemført, kan undtagelsesvis og i behørigt begrundede tilfælde genopføres, hvis det er absolut nødvendigt at gennemføre det oprindeligt planlagte program, medmindre der på budgettet for det pågældende regnskabsår (regnskabsår n)er opført midler til dette formål.
2. Med henblik på stk. 1 undersøger Kommissionen i begyndelsen af hvert regnskabsår, hvilke frigørelser der er sket i det foregående regnskabsår (regnskabsår n -1), og vurderer på baggrund af behovene, hvorvidt det er nødvendigt at genopføre bevillingerne.
På grundlag af denne vurdering kan Kommissionen forelægge de relevante forslag for Europa-Parlamentet og Rådet inden den 15. februar i hvert regnskabsår, idet den for hver budgetpost anfører årsagerne til, at bevillingerne bør genopføres.
3. Europa-Parlamentet og Rådet træffer afgørelse om Kommissionens forslag inden for seks uger. Er der ikke truffet afgørelse inden fristens udløb, anses forslagene for godkendt.
De forpligtelsesbevillinger, der genopføres i år n, må i intet tilfælde overstige 25 % af det samlede frigjorte beløb under samme budgetpost i år n-1.
4. Genopførte forpligtelsesbevillinger kan ikke fremføres.
Retlige forpligtelser vedrørende de forpligtelsesbevillinger, der er genopført, skal være indgået senest den 31. december i år n.
Ved udløbet af år n frigør den ansvarlige anvisningsberettigede endeligt den uudnyttede del af de genopførte forpligtelsesbevillinger.
Artikel 183
Det Fælles Forskningscenter
1. Bevillinger til Det Fælles Forskningscenter (FFC) kan opføres på budgettet under andre afsnit og kapitler end dem, der er omhandlet i artikel 181, stk. 1, hvis det drejer sig om bevillinger, der skal dække FFC's deltagelse i udbuds- og tilskudsprocedurer under afsnit V og VI i første del, og som helt eller delvis finansieres over budgettet.
Når FFC deltager i udbuds- og tilskudsprocedurer, betragtes FFC som en juridisk person etableret i en medlemsstat.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om FFC.
2. Følgende Bevillinger behandles som formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 21, stk. 2:
a)
tilskuds- og udbudsprocedurer, hvori FFC deltager
b)
FFC's aktiviteter for tredjemands regning, eller
c)
aktiviteter under en administrativ aftale med andre institutioner eller andre af Kommissionens tjenestegrene om tilvejebringelse af videnskabelige og tekniske hjælpefunktioner.
De forpligtelsesbevillinger, som indtægter omhandlet i første afsnit, litra a) og c), medfører, stilles til rådighed, så snart der foreligger et overslag over fordringen.
For de aktiviteter, der er omhandlet i første afsnit, litra c), annulleres de bevillinger, der ikke er anvendt inden fem år.
3. Anvendelsen af bevillinger registreres i et detaljeret regnskab i regnskabet over resultatet af budgetgennemførelsen for hver enkelt relevant kategori af foranstaltninger; i dette detaljerede regnskab registreres ikke indtægter hidrørende fra finansielle midler fra offentlig eller privat tredjemand eller indtægter hidrørende fra andre ydelser, som Kommissionen udfører for tredjemand.
4. Når FFC deltager i tilskuds- eller udbudsprocedurer i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, er FFC ikke underlagt de betingelser, der er fastlagt i artikel 106, artikel 107, stk. 1, litra b) og c), artikel 108, artikel 109, og artikel 131, stk. 4 og 5, vedrørende bestemmelser om udelukkelse og sanktioner i forhold til offentlige indkøb og tilskud.
FFC formodes ligeledes at opfylde kravene til økonomisk og finansiel kapacitet.
FFC er fritaget for at stille de garantier, der er omhandlet i artikel 115 og 134.
5. Reglerne for offentlige indkøb i afsnit V i første del finder ikke anvendelse på FFC's aktiviteter for tredjemands regning.
6. Inden for budgetafsnittet om "direkte forskning" kan Kommissionen uanset artikel 26 foretage overførsler fra et kapitel til et andet, dog højst 15 % af bevillingerne på den budgetpost, hvorfra overførslen sker.
AFSNIT IV
FORANSTALTNINGER UDADTIL
KAPITEL 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 184
Foranstaltninger udadtil
1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på foranstaltninger udadtil, som finansieres over budgettet, jf. dog undtagelserne i dette afsnit.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for, hvilke foranstaltninger der kan finansieres under foranstaltninger udadtil.
2. Bevillingerne til de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger anvendes af Kommissionen:
a)
enten inden for rammerne af autonome bistandsaktioner eller
b)
i partnerskab med et tredjeland som omhandlet i artikel 58, stk. 1, litra c), gennem undertegnelse af en finansieringsaftale.
3. Når foranstaltninger udadtil samfinansieres både fra bevillinger opført på budgettet og fra de eksterne formålsbestemte indtægter, der er omhandlet i artikel 21, stk. 2, litra b), tilbagebetales de midler fra den pågældende foranstaltning, for hvilke der ikke er indgået forpligtelser efter udløbet af den aftaleperiode, der er omhandlet i artikel 189, stk. 2, på et pro rata-grundlag efter fradrag af et samlet beløb til revision, evaluering og uforudsete udgifter, som der kan indgås forpligtelser for på et senere tidspunkt.
4. Artikel 90, stk. 4, andet afsnit, finder ikke anvendelse på de foranstaltninger, der er omhandlet i nærværende afsnit.
For så vidt angår tilskud under direkte forvaltning på over 5 000 000 EUR til finansiering af foranstaltninger udadtil, må højst to forfinansieringsbetalinger være uafsluttet i hele foranstaltningens løbetid.
KAPITEL 2
Gennemførelse af foranstaltninger
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 185
Gennemførelse af foranstaltninger udadtil
De i dette afsnit omhandlede foranstaltninger kan gennemføres direkte af Kommissionen i medfør af artikel 55, stk. 1, litra a), ved delt forvaltning i medfør af artikel 58, stk. 1, litra b), eller indirekte af en af de enheder eller personer, der er bemyndiget i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i artikel 58-63. Bevillinger til foranstaltninger udadtil kan lægges til midler fra andre kilder for at nå et fælles mål.
Afdeling 2
Budgetstøtte og multidonortrustfonde
Artikel 186
Anvendelse af budgetstøtte
1. Såfremt det er muligt i henhold til de relevante basisretsakter, kan Kommissionen anvende budgetstøtte til et tilskudsmodtagertredjeland, hvis landets forvaltning af de offentlige finanser er tilstrækkeligt gennemsigtig, pålidelig og effektiv.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for anvendelse af budgetstøtte og for modtagernes forpligtelser.
2. I finansieringsafgørelsen som omhandlet i artikel 84 specificeres målene for og de forventede resultater af ydelsen af budgetstøtte til et tilskudsmodtagertredjeland. Udbetalingen af Unionens bidrag sker på grundlag af opfyldelse af de i stk. 1 omhandlede betingelser, herunder forbedret forvaltning af de offentlige finanser, samt klare og objektive resultatindikatorer, der udgør grundlaget for at måle fremskridt over tid i den pågældende sektor.
3. Kommissionen indføjer i den tilhørende finansieringsaftale, der er indgået i overensstemmelse med artikel 184, stk. 2, litra b), de nødvendige bestemmelser, i henhold til hvilke tilskudsmodtagertredjelandet forpligter sig til øjeblikkeligt at tilbagebetale hele eller en del af den relevante driftsstøtte, såfremt det konstateres, at udbetalingen af de relevante EU-midler er gjort ugyldig på grund af alvorlige uregelmæssigheder, som kan tilskrives det pågældende land.
Med henblik på at behandle en tilbagebetaling som omhandlet i første afsnit omhandlede tilbagebetaling kan artikel 80, stk. 1, andet afsnit, finde anvendelse.
4. Kommissionen støtter udviklingen i tilskudsmodtagertredjelande af parlamentarisk kontrol og af revisionskapacitet med henblik på at højne gennemsigtigheden og offentlighedens adgang til information.
Artikel 187
EU-trustfonde for foranstaltninger udadtil
1. Kommissionen kan med henblik på akutte nødhjælpsforanstaltninger, foranstaltninger, der gennemføres efter katastrofefasen, eller tematiske foranstaltninger oprette trustfonde i forbindelse med en aftale med andre donorer. Retsakten om oprettelse af den enkelte trustfond fastsætter trustfondens mål.
2. EU-trustfonde gennemføres i overensstemmelse med principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning, gennemsigtighed, proportionalitet, ikke-forskelsbehandling og ligebehandling og med de specifikke mål i de enkelte retsakter om oprettelse.
EU-trustfonde gennemføres direkte af Kommissionen i medfør af artikel 58, stk. 1, litra a), med undtagelse af EU-trustfonde til akutte nødhjælpsforanstaltninger eller foranstaltninger, der gennemføres efter katastrofefasen, som også kan gennemføres indirekte ved at overdrage budgetgennemførelsesopgaver til enheder i henhold til artikel 58, stk. 1, litra c), nr. i), ii), v) og vi).
3. EU-trustfonde skal opfylde følgende betingelser:
a)
tilføre Unionens indsats en merværdi: trustfonde oprettes og gennemføres kun på EU-plan, hvis deres mål bedre kan nås på EU-plan end på nationalt plan, især på grund af deres omfang eller virkninger
b)
skal EU-trustfonde tilvejebringe klar EU-politisk synlighed og forvaltningsmæssige fordele samt bedre EU-kontrol med risici og udbetalinger af Unionens og andre donorers bidrag. De bør ikke oprettes, hvis de blot duplikerer andre eksisterende finansieringskanaler og lignende instrumenter uden at tilføje noget nyt.
4. For hver EU-trustfond oprettes en bestyrelse med Kommissionen som formand for at sikre, at donorerne er repræsenteret, og at de medlemsstater, der ikke bidrager, er repræsenteret som observatører, samt for at træffe afgørelse om anvendelsen af midlerne.
5. EU-trustfonde oprettes med en begrænset varighed, som fastlægges i retsakten om oprettelse. Denne varighed kan forlænges ved en afgørelse truffet af Kommissionen efter anmodning fra bestyrelsen i den pågældende EU-trustfond.
Europa-Parlamentet og/eller Rådet kan anmode Kommissionen om at standse bevillingerne til en EU-trustfond eller om nødvendigt ændre retsakten om oprettelse med henblik på afvikling af EU-trustfonden. I sådanne tilfælde tilbagebetales eventuelt resterende midler på et pro rata-grundlag til budgettet som en ordinær indtægt såvel som til de bidragende medlemsstater og øvrige donorer.
6. Unionens og donorernes bidrag indbetales på en specifik bankkonto. Unionens bidrag overføres til denne konto på grundlag af betalingsanmodninger, der er behørigt understøttet af overslag over udbetalinger, idet der tages højde for den saldo, der er til rådighed på forvaltningskontoen og det heraf følgende behov for yderligere betalinger. Der skal fremsendes overslag over udbetalinger på årsbasis eller, hvor det er hensigtsmæssigt, på halvårlig basis.
Bidrag integreres ikke i budgettet og forvaltes af Kommissionen under den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigedes ansvar.
Hvervet som EU-trustfondens regnskabsfører varetages af Kommissionens regnskabsfører. Denne er ansvarlig for fastlæggelsen af regnskabsprocedurer og en kontoplan, der er fælles for alle EU-trustfonde.
Kommissionens interne revisor og Revisionsretten har samme beføjelser i forbindelse med trustfonde som i forbindelse med andre foranstaltninger, der forestås af Kommissionen.
Den specifikke bankkonto for EU-trustfonden åbnes og lukkes af regnskabsføreren.
Kommissionen sikrer, at funktionerne som regnskabsfører og anvisningsberettiget er helt adskilte.
Forpligtelserne indgås og midlerne udbetales af Kommissionens finansielle aktører som defineret i første del, afsnit IV, kapitel 3.
7. Kommissionen er bemyndiget til at forbeholde sig et beløb på højst 5 % af de midler, der samles i trustfonden, til dækning af sine udgifter til forvaltningen for de år, hvor de bidrag, der er omhandlet i stk. 6 første gang blev anvendt. Disse forvaltningsgebyrer sidestilles under EU-trustfondens løbetid med formålsbestemte indtægter som omhandlet i artikel 21, stk. 2, litra b).
Regnskabsføreren følger op på de indtægtsordrer, der vedrører foranstaltninger finansieret af trustfonden. Indtægter hidrørende fra tilbagebetaling af disse indtægtsordrer tilbageføres til trustfondens specifikke bankkonto. Annullering af eller afkald på indtægtsordrer sker i henhold til de regler, der er omhandlet i artikel 80.
8. Kommissionen forelægger sine udkast til afgørelse om oprettelse, forlængelse eller afvikling af en EU-trustfond for det kompetente udvalg, der er omhandlet i den basisretsakt, i medfør af hvilken Unionen yder sit bidrag til EU-trustfonden.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for forvaltning, rapportering og styring af EU-trustfonde for foranstaltninger udadtil.
10. Kommissionen aflægger hvert år en omfattende og detaljeret beretning til Europa-Parlamentet og Rådet om de aktiviteter, der støttes af EU-trustfonde, om deres gennemførelse og resultater og om deres regnskaber. Kommissionen vedlægger sin beretning til den sammenfatning af årsrapporterne, der er omhandlet i artikel 66, stk. 9, tredje afsnit.
Afdeling 3
Andre forvaltningsmetoder
Artikel 188
Gennemførelse af foranstaltninger udadtil ved indirekte forvaltning
1. Gennemførelsen af foranstaltninger ved indirekte forvaltning, jf. artikel 58, stk. 1, litra c), kontrolleres af Kommissionen og EU-delegationerne i overensstemmelse med artikel 56, stk. 2. Denne kontrol har enten form af forudgående godkendelse eller efterfølgende tjek eller en blanding af begge dele.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for gennemførelsen af foranstaltninger udadtil ved indirekte forvaltning.
Artikel 189
Finansieringsaftaler om gennemførelse af foranstaltninger udadtil
1. De foranstaltninger udadtil, der gennemføres, giver anledning til et eller flere af følgende instrumenter:
a)
en finansieringsaftale mellem Kommissionen og en enhed eller person som omhandlet i artikel 185
b)
en kontrakt eller en tilskudsaftale mellem Kommissionen og fysiske eller juridiske personer, der er ansvarlige for foranstaltningernes gennemførelse.
Betingelserne for ekstern bistand fastsættes i det instrument, hvormed finansieringsaftaler, kontrakter eller tilskudsaftaler som omhandlet i første afsnit, litra a) og b), forvaltes.
2. Finansieringsaftaler med de enheder, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, litra a), indgås senest den 31. december i år n + 1, idet år n er det år, hvor den budgetmæssige forpligtelse er vedtaget.
Finansieringsaftalerne fastlægger det tidsrum, inden for hvilket de enheder, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, litra a), indgår alle individuelle kontrakter og tilskudsaftaler til gennemførelse af foranstaltningen. Tidsrummet må ikke overstige tre år fra datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen, undtagen
a)
ved multidonorforanstaltninger
b)
ved individuelle kontrakter vedrørende revision og evaluering
c)
i følgende særlige tilfælde:
i)
tillæg til allerede indgåede kontrakter
ii)
individuelle kontrakter til indgåelse efter hurtig afslutning af en eksisterende kontrakt
iii)
ændringer af den enhed, der har fået overdraget opgaver.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse på de flerårige programmer, der gennemføres gennem opsplittede forpligtelser, i følgende tilfælde:
a)
instrumentet til førtiltrædelsesbistand
b)
instrumentet til den europæiske naboskabs- og partnerskabspolitik.
I disse tilfælde frigøres bevillingerne automatisk af Kommissionen i overensstemmelse med de sektorspecifikke regler.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for finansieringsaftaler om gennemførelse af foranstaltninger udadtil.
KAPITEL 3
Offentlige indkøb
Artikel 190
Offentlige indkøb i forbindelse med foranstaltninger udadtil
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler om offentlige indkøb i forbindelse med foranstaltninger udadtil.
2. Bestemmelserne i kapitel 1 i afsnit V i første del om de generelle bestemmelser for offentlige indkøb finder anvendelse på de kontrakter, der er omfattet af nærværende afsnit, jf. dog de særlige bestemmelser om beløbsgrænser og betingelser for indgåelse af kontrakter med tredjelande, der fastsættes i delegerede retsakter vedtaget i medfør af denne forordning. I dette afsnit betragtes følgende som ordregivende myndigheder:
a)
Kommissionen på vegne af et eller flere tredjelande og for deres regning
b)
enheder og personer som omhandlet i artikel 185, der har fået overdraget de dertil hørende opgaver i forbindelse med budgetgennemførelsen.
3. Udbudsprocedurerne skal fastlægges i finansieringsaftalerne, jf. artikel 189.
4. Bestemmelserne i dette kapitel finder ikke anvendelse på foranstaltninger under sektorspecifikke basisretsakter i tilknytning til krisestyringsbistand, civilbeskyttelsesforanstaltninger og humanitære bistandsforanstaltninger.
Artikel 191
Regler om deltagelse i udbudsprocedurer
1. Alle personer, der er omfattet af traktaternes anvendelsesområde, kan på lige vilkår deltage i udbud, og det samme gælder i overensstemmelse med de særlige bestemmelser herom i basisretsakterne vedrørende det pågældende samarbejdsområde alle andre fysiske og juridiske personer.
2. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, kan statsborgere fra andre tredjelande end dem, der er omhandlet i stk. 1, i særlige tilfælde, som er behørigt begrundet af den ansvarlige anvisningsberettigede, få adgang til at deltage i udbud.
3. I forbindelse med en aftale om udvidelse af adgangen til deltagelse i udbud vedrørende varer og tjenesteydelser, som Unionen er part i, har også statsborgere fra andre tredjelande end dem, der er omhandlet i stk. 1 og 2, adgang til at deltage i indkøbskontrakter finansieret over budgettet på de betingelser, der er fastsat i den pågældende aftale.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for deltagelse i udbudsprocedurer.
KAPITEL 4
Tilskud
Artikel 192
Fuldstændig finansiering af en foranstaltning udadtil
En foranstaltning kan kun finansieres over budgettet i sin helhed, hvis dette viser sig at være nødvendigt for dens gennemførelse.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for fuldstændig finansiering af en foranstaltning udadtil.
Artikel 193
Regler for tilskud til foranstaltninger udadtil
De tilskudsprocedurer, der ved indirekte forvaltning skal følges af de enheder, der er omhandlet i artikel 185, skal fastsættes i de aftaler, der indgås mellem Kommissionen og disse enheder.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for de tilskudsprocedurer, der finder anvendelse ved indirekte forvaltning.
KAPITEL 5
Revision af regnskaberne
Artikel 194
EU-revision af foranstaltninger udadtil
Hver aftale mellem Kommissionen og en enhed som omhandlet i artikel 185, eller tilskudsaftale eller -afgørelse skal udtrykkeligt give Kommissionen og Revisionsretten beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget EU- midler.
AFSNIT V
EUROPÆISKE KONTORER
Artikel 195
De europæiske kontorer
1. Med henblik på dette afsnit forstås ved "europæiske kontorer" administrative strukturer oprettet af en eller flere institutioner til udførelse af specifikke tværgående opgaver.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om anvendelsesområdet for de europæiske kontorer og delegationer fra institutionerne til de europæiske kontorer.
2. Bestemmelserne i dette afsnit, undtagen artikel 198, 199 og 200, finder anvendelse på OLAF.
3. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på de europæiske kontorers drift, jf. dog undtagelserne i dette afsnit.
Artikel 196
Bevillinger til de europæiske kontorer
1. Bevillingerne til hvert europæisk kontor, som opføres samlet under en specifik budgetpost i budgetsektionen vedrørende Kommissionen, udspecificeres i et bilag til denne sektion.
Bilaget udformes som en oversigt over indtægter og udgifter, der opdeles på samme måde som budgettets sektioner.
De bevillinger, der opføres i bilaget, dækker hvert europæisk kontors samlede finansielle behov i forbindelse med de opgaver, som kontoret udfører for institutionerne.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for bevillingerne til de europæiske kontorer, herunder regnskabsførerens delegation af visse opgaver, likviditet og bankkonti.
2. Stillingsfortegnelsen for hvert europæisk kontor knyttes som bilag til Kommissionens stillingsfortegnelse.
3. Direktøren for hvert europæisk kontor træffer beslutning om overførsler inden for det i stk. 1 omhandlede bilag. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om sådanne overførsler.
4. Hvert europæisk kontors årsregnskab udgør en integrerende del af Unionens årsregnskab som omhandlet i artikel 141.
Artikel 197
Den anvisningsberettigede for de europæiske kontorer
For så vidt angår de bevillinger, der er opført i bilaget for hvert europæisk kontor, uddelegerer Kommissionen beføjelserne som anvisningsberettiget til det pågældende europæiske kontors direktør i overensstemmelse med artikel 65.
Artikel 198
Regnskaberne for de interinstitutionelle europæiske kontorer
1. Hvert interinstitutionelt europæisk kontor opstiller et omkostningsregnskab over sine udgifter, som gør det muligt at fastslå hver institutions andel af de leverede ydelser. Kontorets direktør fastsætter, efter styrelsesudvalgets godkendelse, regler for, hvorledes dette regnskab skal føres.
2. Anmærkningerne vedrørende den særlige budgetpost, hvorunder de samlede bevillinger til hvert interinstitutionelt europæisk kontor er opført, skal vise et overslag over omkostningerne i forbindelse med de ydelser, som det pågældende kontor leverer til hver af institutionerne, udarbejdet på grundlag af det omkostningsregnskab, der er omhandlet i stk. 1.
3. Hvert interinstitutionelt europæisk kontor meddeler de berørte institutioner det resultat, der fremgår af dette omkostningsregnskab.
Artikel 199
Delegation af beføjelser som anvisningsberettiget for de interinstitutionelle europæiske kontorer
1. Hver institution kan delegere beføjelser som anvisningsberettiget til direktøren for et interinstitutionelt europæisk kontor med henblik på forvaltningen af bevillinger under dens sektion og fastsætter begrænsningerne og vilkårene for denne delegation af beføjelser.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for delegation af beføjelser som anvisningsberettiget til direktøren for et interinstitutionelt europæisk kontor.
2. Kommissionens interne revisor er ansvarlig for udførelsen af alle opgaver omhandlet i kapitel 9 i afsnit IV i første del.
Artikel 200
Ydelser til tredjemand
I de tilfælde, hvor et europæisk kontors arbejdsopgaver omfatter ydelser mod betaling til tredjemand, fastlægger kontorets direktør, efter styrelsesudvalgets godkendelse, særlige bestemmelser om de betingelser, som ydelserne leveres på, samt om regnskabsføringen af ydelserne.
AFSNIT VI
ADMINISTRATIONSBEVILLINGER
Artikel 201
Almindelige bestemmelser
1. Bestemmelserne i første og tredje del finder anvendelse på administrationsbevillingerne, jf. dog undtagelserne i dette afsnit.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om anvendelsesområdet for administrationsbevillinger og lejegarantier.
Artikel 202
Forpligtelser
1. For løbende administrationsudgifter kan der fra den 15. oktober hvert år indgås forudgående forpligtelser, der konteres bevillingerne for det følgende regnskabsår. Sådanne forpligtelser kan dog ikke overstige en fjerdedel af de bevillinger, som Europa-Parlamentet og Rådet har opført under den dertil svarende budgetpost for det løbende regnskabsår. De kan ikke vedrøre nye udgifter, der ikke er principielt godkendt i det sidste behørigt vedtagne budget.
2. Udgifter, der ifølge retlige eller kontraktlige bestemmelser skal betales forud, som f.eks. lejeudgifter, kan fra den 1. december give anledning til betaling, der konteres bevillingerne for det følgende regnskabsår. I så fald finder det i stk. 1 omhandlede loft ikke anvendelse.
Artikel 203
Specifikke bestemmelser vedrørende administrationsbevillinger
1. Administrationsbevillinger er ikke-opdelte bevillinger.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om specifikke administrationsbevillinger, herunder ejendomme og forskud til institutionernes ansatte.
2. Administrationsudgifter i medfør af kontrakter, der dækker perioder på mere end et regnskabsår, enten i overensstemmelse med lokal sædvane, eller fordi der er tale om levering af udstyr, konteres budgettet for det regnskabsår, hvori de afholdes.
3. Hver institution forelægger senest den 1. juni hvert år Europa-Parlamentet og Rådet et arbejdsdokument om sin ejendomspolitik, der skal indeholde følgende oplysninger:
a)
for hver enkelt bygning, de udgifter og etagearealer, der dækkes af bevillingerne under de tilsvarende budgetposter
b)
den forventede udvikling i den samlede programmering af etagearealer og beliggenhed for de kommende år med en beskrivelse af allerede kendte ejendomsprojekter, der er i planlægningsfasen
c)
endelige betingelser og omkostninger samt relevante oplysninger vedrørende projektgennemførelsen for nye ejendomsprojekter, der tidligere er blevet forelagt Europa-Parlamentet og Rådet efter proceduren i stk. 4 og 5, og som ikke er medtaget i det foregående års arbejdsdokumenter.
4. I forbindelse med ethvert ejendomsprojekt, der sandsynligvis vil få betydelige finansielle konsekvenser for budgettet, skal institutionen så tidligt som muligt underrette Europa-Parlamentet og Rådet om det etageareal, der er behov for, og den foreløbige planlægning, inden der foretages undersøgelser af det lokale marked i tilfælde af ejendomskontrakter, eller inden der iværksættes indkaldelse af bud i tilfælde af bygge- og anlægsarbejder.
5. I forbindelse med ethvert ejendomsprojekt, der sandsynligvis vil få betydelige finansielle konsekvenser for budgettet, forelægger institutionen ejendomsprojektet, inklusive de specificerede anslåede omkostninger og finansieringen heraf, samt en liste over udkast til de kontrakter, man agter at anvende, og anmoder om Europa-Parlamentets og Rådets godkendelse, inden kontrakterne indgås. På institutionens anmodning behandles dokumenter, der fremsendes i forbindelse med ejendomsprojektet, fortroligt.
Bortset fra i force majeure-situationer behandler Europa-Parlamentet og Rådet ejendomsprojektet inden for fire uger fra den dato, hvor begge institutioner modtog det.
Ejendomsprojektet anses for godkendt ved udløbet af fristen på fire uger, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet inden for denne frist træffer en afgørelse, som går imod forslaget.
Såfremt Europa-Parlamentet og/eller Rådet inden for fristen på fire uger giver udtryk for behørigt begrundede betænkeligheder, forlænges denne frist én gang med to uger.
Såfremt Europa-Parlamentet eller Rådet træffer en afgørelse, som går imod ejendomsprojektet, trækker den pågældende institution sit forslag tilbage og kan fremsætte et nyt.
6. I force majeure-situationer kan de oplysninger, der er fastsat i stk. 4, fremsendes samtidig med ejendomsprojektet. Europa-Parlamentet og Rådet behandler ejendomsprojektet inden for to uger fra begge institutioners modtagelse af projektet. Ejendomsprojektet anses for at være godkendt ved udløbet af denne frist på to uger, medmindre Europa-Parlamentet og/eller Rådet inden for denne frist træffer en afgørelse, som går imod forslaget.
7. Følgende anses som projekter vedrørende fast ejendom, som sandsynligvis vil have betydelige konsekvenser for budgettet:
i)
erhvervelse af jord
ii)
erhvervelse, salg, strukturel renovering, opførelse af bygninger eller projekter, der kombinerer disse elementer, som skal gennemføres inden for samme tidsramme, til en værdi af mere end 3 000 000 EUR
iii)
nye ejendomskontrakter (herunder brugsretter, langfristede lejemål og fornyelse af eksisterende ejendomskontrakter på mindre favorable vilkår), som ikke er omfattet af nr. ii), med en årlig leje på mindst 750 000 EUR
iv)
forlængelse eller fornyelse af eksisterende ejendomskontrakter (herunder brugsret og langfristede lejemål) på samme eller mere favorable vilkår med en årlig leje på mindst 3 000 000 EUR.
Dette stykke finder også anvendelse på ejendomsprojekter, der har interinstitutionel karakter, samt på EU-delegationer.
8. Med forbehold af artikel 17 kan et ejendomserhvervelsesprojekt finansieres ved hjælp af et lån under forudsætning af Europa-Parlamentets og Rådets forhåndsgodkendelse.
Indgåelse af låneaftaler og tilbagebetaling af lån skal ske i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og under behørig hensyntagen til varetagelse af Unionens økonomiske interesser.
Når institutionen foreslår at finansiere erhvervelsen ved hjælp af et lån, skal den finansieringsplan, som den pågældende institution skal fremsende sammen med anmodningen om forhåndsgodkendelse, navnlig specificere det maksimale finansieringsniveau, finansieringsperioden, typen af finansiering, finansieringsvilkårene og besparelser i sammenligning med andre former for kontraktforhold.
Europa-Parlamentet og Rådet behandler anmodningen om forhåndsgodkendelse inden for fire uger fra de to institutioner modtagelse af anmodningen, hvilket kan forlænges én gang med to uger. Erhvervelsen ved hjælp af et lån anses for at være afvist, hvis ikke Europa-Parlamentet og Rådet udtrykkeligt godkender det inden for fristen.
AFSNIT VII
EKSPERTER
Artikel 204
Aflønnede eksterne eksperter
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede bestemmelser om aflønnede eksterne eksperter, herunder en særlig procedure for udvælgelse af fysiske personer som aflønnede eksterne eksperter, der skal bistå institutionerne i forbindelse med evaluering af ansøgninger om tilskud, projekter og bud, samt tilvejebringe udtalelser og yde rådgivning i særlige sager.
Sådanne eksperter aflønnes på grundlag af et fast beløb, der meddeles på forhånd, og udvælges på grundlag af deres faglige kunnen. Udvælgelsen sker på grundlag af udvælgelseskriterier i overensstemmelse med principperne om ikke-forskelsbehandling, ligebehandling og forbud mod interessekonflikter.
TREDJE DEL
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 205
Overgangsbestemmelser
1. For så vidt angår de fonde, der er omhandlet i artikel 175, stk. 1, og for hvilke basisretsakterne er ophævet inden den 1. januar 2013, kan de bevillinger, der blev frigjort i medfør af artikel 178, genopføres i tilfælde af en åbenlys fejl, der udelukkende kan tilskrives Kommissionen, eller i tilfælde af force majeure, som har alvorlige følger for gennemførelsen af de transaktioner, der støttes af disse fonde.
2. For så vidt angår bevillingsoverførsler til aktionsudgifter, som omhandlet i forordning (EF) nr. 1260/1999, forordning (EF) nr. 1290/2005, forordning (EF) nr. 1080/2006, forordning (EF) nr. 1081/2006, forordning (EF) nr. 1083/2006, forordning (EF) nr. 1084/2006 og forordning (EF) nr. 1198/2006, for hvilke der fortsat skal foretages EU-betalinger til indfrielse af udestående EU-forpligtelser, indtil støtten er afsluttet, kan Kommissionen foretage overførsler fra et afsnit til et andet, forudsat at der er tale om bevillinger til samme formål, eller som vedrører EU-initiativer eller teknisk bistand og nyskabende foranstaltninger og overføres til foranstaltninger af samme art.
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende fastsættelse af detaljerede regler for overgangsbestemmelser.
Artikel 206
Europa-Parlamentets og Rådets anmodninger om oplysninger
Europa-Parlamentet og Rådet har ret til at indhente alle relevante oplysninger og forklaringer vedrørende budgetspørgsmål, der henhører under deres respektive kompetenceområder.
Artikel 207
Tærskler og beløb
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 210 vedrørende alle de tærskler og beløb, der er fastsat i denne forordning, uden at dette berører artikel 118.
Artikel 208
Rammefinansforordning for organer nedsat under TEUF og Euratomtraktaten
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage en rammefinansforordning ved en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 210 for organer, der er nedsat i henhold til TEUF og Euratomtraktaten, og som er juridiske personer og modtager bidrag over budgettet.
Denne rammefinansforordning tager udgangspunkt i de principper og regler, der er fastlagt i denne forordning.
De finansielle bestemmelser for disse organer kan kun afvige fra rammefinansforordningen, hvis det er nødvendigt på grund af deres særlige behov, og Kommissionen på forhånd giver sit samtykke.
2. Det er Europa-Parlamentet, der efter henstilling fra Rådet meddeler decharge for gennemførelsen af budgettet for de i stk. 1 omhandlede organer. De organer, der er omhandlet i stk. 1, samarbejder fuldt ud med de institutioner, der er involveret i dechargeproceduren, og tilvejebringer, hvor det er relevant, nødvendige supplerende oplysninger, herunder ved at deltage i møder med de relevante organer.
3. Kommissionens interne revisor har samme beføjelser over for de i stk. 1 omhandlede organer som over for Kommissionen.
4. En uafhængig ekstern revisor skal bekræfte, at årsregnskaberne for hvert af de i stk. 1 omhandlede organer giver et korrekt billede af indtægter, udgifter og finansielle stilling for det relevante organ, inden konsolideringen i Kommissionens endelige årsregnskab. Medmindre andet er bestemt i den basisretsakt, der er omhandlet i stk. 1, udarbejder Revisionsretten en særlig årsberetning om hvert organ i overensstemmelse med kravene i artikel 287, stk. 1, i TEUF. Revisionsretten tager i forbindelse med udarbejdelsen af denne beretning det revisionsarbejde, der er udført af uafhængige eksterne revisorer, og de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på revisorernes konklusioner, med i betragtning.
Artikel 209
Model for finansforordning for offentlig-private partnerskabsorganer
Organer, der er juridiske personer og er nedsat ved en basisretsakt og har fået overdraget gennemførelsen af offentlig-private partnerskaber, vedtager deres egne finansielle bestemmelser.
Disse bestemmelser omfatter et sæt af de principper, der er nødvendige for at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning af EU-midler.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage finansforordningsmodel ved en delegeret retsakt i overensstemmelse med artikel 210, der fastlægger de nødvendige principper til at sikre forsvarlig økonomisk forvaltning af EU-midler, og som skal baseres på artikel 60.
De finansielle bestemmelser for disse organer kan kun afvige fra finansforordningsmodellen, hvis det er nødvendigt på grund af deres særlige behov, og Kommissionen på forhånd giver sit samtykke.
Artikel 210
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208, og 209 tillægges Kommissionen indtil udløbet af den første flerårige finansielle ramme for perioden efter 2013 som omhandlet i artikel 312 i TEUF. Kommissionen udarbejder en beretning vedrørende delegationen af beføjelser senest to år inden udløbet af den første flerårige finansielle ramme for perioden efter 2013. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder svarende til efterfølgende flerårige finansielle rammer, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode for den tilsvarende flerårige finansielle ramme.
3. Den i artikel 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 og 209 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8, 11, 13, 19, 21, 22, 23, 25, 26, 29, 30, 31, 34, 35, 38, 41, 44, 49, 53, 54, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63, 64, 65, 66, 68, 69, 70, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 85, 86, 87, 88, 89, 90, 92, 93, 98, 99, 100, 101, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 111, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 118, 119, 121, 122, 123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 137, 138, 139, 140, 142, 144, 181, 183, 184, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 195, 196, 199, 201, 203, 204, 205, 207, 208 og 209 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 211
Revision
Denne forordning tages op til fornyet gennemgang, hver gang det viser sig nødvendigt, og under alle omstændigheder senest to år inden udløbet af den første flerårige finansielle ramme for perioden efter 2013.
En sådan gennemgang omfatter blandt andet gennemførelsen af bestemmelserne i første dels afsnit VIII.
Artikel 212
Ophævelse
Forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 ophæves med virkning fra den 1. januar 2013, med undtagelse af:
a)
artikel 53-57, der fortsat finder anvendelse på alle forpligtelser indgået frem til den 31. december 2013
b)
artikel 166, stk. 3, litra a), der fortsat finder anvendelse på alle forpligtelser indgået frem til den 31. december 2012 og
c)
artikel 166, stk. 3, litra b), der fortsat finder anvendelse på alle forpligtelser indgået mellem den 1. januar 2013 og den 31. december 2013.
Første del, afsnit VI, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 kan fortsat finde anvendelse på underskrevne tilskudsaftaler og -afgørelser, der meddeles frem til den 31. december 2013 inden for rammerne af samlede forpligtelser under 2012-budgettet eller tidligere år, hvis den ansvarlige anvisningsberettigede træffer afgørelse herom, under behørig hensyntagen til principperne om ligebehandling og gennemsigtighed.
Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med den i bilaget anførte sammenligningstabel.
Artikel 213
Revision vedrørende EU-Udenrigstjenesten
Artikel 68, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 98, stk. 2, andet afsnit, vil blive taget op til revision i 2013 under behørig hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende for EU-Udenrigstjenesten og især for EU-delegationerne, og i givet fald til behovet for en passende finansiel forvaltningskapacitet for EU-Udenrigstjenesten.
Artikel 214
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2013, med undtagelse af:
a)
artikel 58-63, der kun finder anvendelse på forpligtelser indgået fra og med den 1. januar 2014
b)
artikel 50, stk. 1, andet afsnit, litra c), samt artikel 82, 139 og 140, der finder anvendelse fra den 1. januar 2014
c)
artikel 177, 179 og 210, der finder anvendelse fra den 27. oktober 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 25. oktober 2012.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 966/2012/EU, EURATOM RENDELETE
(2012. október 25.)
az Unió általános költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályokról és az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről
TARTALOMJEGYZÉK
ELSŐ RÉSZ
KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
I. CÍM
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
2. cikk
Fogalommeghatározások
3. cikk
A másodlagos jogszabályok megfeleltetése a rendeletnek
4. cikk
Időtartamok, időpontok és határidők
5. cikk
A személyes adatok védelme és alkalmazási terület
II. CÍM
KÖLTSÉGVETÉSI ELVEK
6. fejezet cikk
Az költségvetési elvek tiszteletben tartása
1. Fejezet
Az egységesség és a teljesség elve
7. fejezet cikk
A költségvetés hatálya
8. fejezet cikk
Az egységesség és a teljesség elvére vonatkozó szabályok
2. Fejezet
Az évenkéntiség elve
9. fejezet cikk
Fogalommeghatározás
10. fejezet cikk
Az előirányzatok típusai
11. fejezet cikk
A bevételek és az előirányzatok számvitelének szabályai z átláthatóság elve
12. cikk
Kötelezettség vállalás az előirányzatokra
13. cikk
Az előirányzatok megszüntetése és átvitele
14. cikk
A címzett bevételek átvitelének szabályai
15. cikk
Az előirányzatok visszavonása
16. cikk
A költségvetés késői elfogadása esetén alkalmazandó szabályok
3. Fejezet
Az egyensúly elve
17. cikk
Fogalommeghatározás és hatály
18. cikk
A pénzügyi év egyenlege
4. Fejezet
Az elszámolási év elve
19. cikk
Az euro használata
5. Fejezet
A globális fedezet elve
20. cikk
Fogalommeghatározás és hatály
21. cikk
Címzett bevétel
22. cikk
Adományok
23. cikk
A levonások és árfolyam-kiigazítások szabályai
6. Fejezet
Az egyediség elve
24. cikk
Általános rendelkezések
25. cikk
A Bizottságtól eltérő intézmények által végzett átcsoportosítások
26. cikk
A Bizottság által végzett átcsoportosítások
27. cikk
A Bizottság vagy más intézmény által végzett, az Európai Parlament és a Tanács elé terjesztett átcsoportosítások
28. cikk
Az átcsoportosításokra vonatkozó egyedi szabályok
29. cikk
Különös rendelkezése alapján végrehajtott átcsoportosítások
7. Fejezet
A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás éve
30. cikk
A gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség elve
31. cikk
Kötelező pénzügyi kimutatás
32. cikk
A költségvetés végrehajtásának belső kontrollja
33. cikk
Költséghatékony kontrollrendszerek
8. Fejezet
Az átláthatóság elve
34. cikk
A beszámolók, a költségvetés és a jelentések közzététele
35. cikk
A végső kedvezményezettekre vonatkozó és egyéb információk
III. CÍM
A KÖLTSÉGVETÉS MEGÁLLAPÍTÁSA ÉS SZERKEZETE.
1. Fejezet
A költségvetés összetevői
36. cikk
Tervezett bevétele és kiadások
37. cikk
A 208. cikkben említett szervek tervezett költségvetése
38. cikk
Költségvetési tervezet
39. cikk
A költségvetési tervezethez benyújtott módosító indítvány
40. cikk
A költségvetés elfogadásából fakadó tagállami kötelezettségek
41. cikk
Költségvetési-módosítási tervezetek
42. cikk
A tervezett összegek és a költségvetési tervezetek korai továbbítása
2. Fejezet
A költségvetés szerkezete és tartalma
43. cikk
A költségvetés szerkezete
44. cikk
A költségvetési nomenklatúra
45. cikk
A negatív bevételek tilalma
46. cikk
Előzetes irányzatok
47. cikk
Negatív tartalék
48. cikk
Sürgősségisegély-tartalék
49. cikk
A költségvetés tartalma
50. cikk
A személyzeti létszámtervekre vonatkozó szabályok
3. Fejezet
Költségvetési fegyelem
51. cikk
A költségvetés és a többéves pénzügyi keret összhangja
52. cikk
Az uniós jogi aktusok összhangja a költségvetéssel
IV. CÍM
A KÖLTSÉGVETÉS VÉGREHAJTÁSA
1. Fejezet
Általános rendelkezések
53. cikk
A költségvetés végrehajtása a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban
54. cikk
Alap-jogiaktus és kivételek
55. cikk
A költségvetés végrehajtása más intézmények szerint
56. cikk
A költségvetés végrehajtási hatáskörének átruházása
57. cikk
Összeférhetetlenség
2. Fejezet
Végrehajtási módszerek
58. cikk
A költségvetés végrehajtásának módjai
59. cikk
A tagállamokkal megosztott irányítás
60. cikk
Közvetett irányítás
61. cikk
Előzetes ellenőrzések és megállapodások közvetett irányítás esetén
62. cikk
Végrehajtó ügynökségek
63. cikk
A hatáskörök átruházásának korlátai
3. fejezet
Pénzügyi szereplők
1. szakasz
A feladatok elkülönítésének elve
64. cikk
A feladatok elkülönítése
2. szakasz
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő
65. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő
66. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő jogköre és feladatai
67. cikk
Az uniós küldöttségvezetők jogköre és feladatai
3. szakasz
A számvitelért felelős tisztviselő.
68. cikk
A számvitelért felelős tisztviselő jogköre és feladatai
69. cikk
A számvitelért felelős tisztviselő által átruházandó jogkörök
4. szakasz
Az előlegszámla-kezelő
70. cikk
Előlegszámlák
4. Fejezet
A pénzügyi szereplők felelőssége
1. szakasz
Általános szabályok
71. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselőknek adott felhatalmazás felfüggesztése és visszavonása
72. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselőknek jogellenes tevékenységekkel, csalással és korrupcióval kapcsolatos felelőssége
2. szakasz
A megbízott és a közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőkre alkalmazandó szabályok
73.cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselőkre alkalmazandó szabályok
3. szakasz
A számvitelért felelős tisztviselőre és az előlegszámla-kezelőkre alkalmazandó szabályok
74. cikk
A számvitelért felelős tisztviselőkre alkalmazandó alapelvek
75. cikk
Az előlegszámla-kezelőkre alkalmazandó szabályok
5. fejezet
Bevételi műveletek
1. szakasz
Saját források rendelkezésre bocsátása
76. cikk
Saját források
2. szakasz
A követelések megbecslése
77. cikk
A követelésekre vonatkozó becslés
3. szakasz
A követelések megállapítása
78. cikk
A követelések megállapítása
4. szakasz
A visszafizettetés engedélyezése
79. cikk
A visszafizettetés engedélyezése
5. szakasz
Visszafizettetés
80. cikk
A visszafizettetésre vonatkozó szabályok
81. cikk
Elévülési idő
82. cikk
Az uniós jogosultságok kezelése a tagállamokban
83. cikk
A Bizottság által kiszabott pénzbírságok, büntetések és felhalmozódott kamatok
6. fejezet
Kiadási műveletek
84. cikk
Finanszírozási döntések
1. szakasz
Kiadásokra vállalt kötelezettség
85. cikk
A kötelezettségvállalások típusai
86. cikk
A kötelezettségvállalásokra alkalmazandó szabályok
87. cikk
A kötelezettségvállalásokra alkalmazandó vizsgálatok
2. szakasz
A kiadások jóváhagyása
88. cikk
A kiadások jóváhagyása
3. szakasz
A kiadások engedélyezése
89. cikk
A kiadások engedélyezése
4. szakasz
A kiadások kifizetése
90. cikk
A kifizetések típusai
91. cikk
A kifizetések rendelkezésre álló forrásokra történő korlátozása
5. szakasz
A kiadási műveletekre vonatkozó határidők
92. cikk
Határidők
7. fejezet
Informatikai rendszerek és e-kormányzat
93. cikk
A műveletek elektronikus kezelése
94. cikk
Dokumentumtovábbítás
95. cikk
e-kormányzat
8. fejezet
Igazgatási alapelvek
96. cikk
Jó igazgatás
97. cikk
Jogorvoslati eszközök feltüntetése
9. fejezet
A belső ellenőr
98. cikk
A belső ellenőr kinevezése
99. cikk
A belső ellenőr jogköre és feladata
100. cikk
A belső ellenőr függetlensége
V. CÍM
KÖZBESZERZÉS
1. fejezet
Általános rendelkezések
1. szakasz
Hatály és az odaítélés alapelvei
101. cikk
A közbeszerzési szerződések fogalmának meghatározása
102. cikk
A közbeszerzési szerződésekre alkalmazandó alapelvek
2. szakasz
Közzététel
103. cikk
A közbeszerzési szerződések közzététele
3. szakasz
Közbeszerzési eljárások
104. cikk
Közbeszerzési eljárások
105. cikk
A pályázati dokumentáció tartalma
106. cikk
A közbeszerzési eljárásokon való részvételre alkalmazandó kizárási kritériumok
107. cikk
Az odaítélésre alkalmazandó kizárási kritériumok
108. cikk
A kizárások központi adatbázisa
109. cikk
Közigazgatási és pénzügyi szankciók
110. cikk
A szerződések odaítélési szempontjai
111. cikk
Az ajánlatok benyújtása
112. cikk
Az egyenlő bánásmód és az átláthatóság alapelve
113. cikk
Döntés az odaítélésről
114. cikk
A közbeszerzési eljárás törlése
4. szakasz
Biztosítékok és korrekciós intézkedések
115. cikk
Biztosítékok
116. cikk
Hibák, szabálytalanságok és csalás az eljárás során
2. fejezet
Az intézmények által saját felelősségükre odaítélt szerződésekre alkalmazandó rendelkezések
117. cikk
Az ajánlatkérő
118. cikk
Alkalmazandó értékhatárok
119. cikk
Az ajánlattételi eljárásban való részvétel szabályai
120. cikk
A Kereskedelmi Világszervezet közbeszerzési szabályai
VI. CÍM
VISSZA NEM TÉRÍTENDŐ TÁMOGATÁSOK
1. fejezet
A vissza nem térítendő támogatások alkalmazási köre és fajtái
121. cikk
A vissza nem térítendő támogatások alkalmazási köre
122. cikk
Kedvezményezettek
123. cikk
A vissza nem térítendő támogatások fajtái
124. cikk
Egyösszegű átalányok, egységköltségek és átalányfinanszírozás
2. fejezet
Elvek
125. cikk
A vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazandó általános alapelvek
126. cikk
Elszámolható költségek
127. cikk
Természetben történő társfinanszírozás
128. cikk
Átláthatóság
129. cikk
A támogatások kumulálásának tilalma
130. cikk
A visszaható hatály tilalmának elve
3. fejezet
Az odaítélési eljárás
131. cikk
Támogatás elnyerésére irányuló pályázatok
132. cikk
Kiválasztási és odaítélési feltételek
133. cikk
Értékelési eljárás
4. fejezet
Kifizetés és kontroll
134. cikk
Előfinanszírozási garancia
135. cikk
A vissza nem térítendő támogatások kifizetése és kontrollja
136. cikk
nyilvántartás-megőrzési időszakok
5. fejezet
Végrehajtás
137. cikk
Végrehajtási szerződések és a harmadik felek számára nyújtott támogatás
VII. CÍM
PÉNZDÍJAK
138. cikk
Általános szabályok
VIII. CÍM
PÉNZÜGYI ESZKÖZÖK
139. cikk
Hatály
140. cikk
A pénzügyi eszközökre alkalmazandó elvek és feltételek
IX. CÍM
A BESZÁMOLÓK TARTALMA ÉS A KÖNYVVEZETÉS
1. fejezet
A beszámolók tartalma
141. cikk
Az uniós beszámolók szerkesztése
142. cikk
Jelentés a költségvetési és pénzgazdálkodásról
143. cikk
A beszámolókra vonatkozó szabályok
144. cikk
Számviteli alapelvek
145. cikk
Pénzügyi kimutatások
146. cikk
Költségvetésé-végrehajtásii jelentések
147. cikk
Előzetes beszámolók
148. cikk
A véglelges összevont beszámoló jóváhagyása
2. fejezet
A költségvetés végrehajtására vonatkozó információk
149. cikk
Jelentés a költségvetési biztosítékokról és kockázatokról
150. cikk
Költségvetés-végrehajtási jelentés
3. fejezet
Könyvvezetés
1. szakasz
Common provisions Közös rendelkezések
151. cikk
A számviteli rendszer
152. cikk
Az intézmények számviteli rendszerére vonatkozó közös követelmények
2. szakasz
General accountsÁltalános elszámolásokszámlák
153. cikk
Az általános számlák
154. cikk
Könyvviteli bejegyzések
155. cikk
Számviteli kiigaztások
3. szakasz
Költségvetési elszámolásokszámlák
156. cikk
Költségvetési számvitel
4. fejezet
Vagyonleltár
157. cikk
Leltár
X. CÍM
KÜLSŐ ELLENŐRZÉS ÉS MENTESÍTÉS
1. fejezet
Külső ellenőrzés
158. cikk
A Számvevőszék által végzett külső ellenőrzés
159. cikk
Az ellenőrzésre vonatkozó szabályok és eljárások
160. cikk
Az értékpapírok és a készpénz ellenőrzése
161. cikk
A Számvevőszék betekintési joga
162. cikk
A Számvevőszék éves jelentése
163. cikk
A Számvevőszék különjelentései
2. fejezet
Mentesítés
164. cikk
A mentesítési eljárás ütemterve
165. cikk
A mentesítési eljárás
166. cikk
Nyomonkövetési intézkedések
167. cikk
Az EKSZ-re vonatkozó egyedi rendelkezések
MÁSODIK RÉSZ
KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
I. CÍM
EURÓPAI MEZŐGAZDASÁGI GARANCIAALAP
168. cikk
Az Európai mezőgazdasági garanciaalpara alkalmazandó különös rendelkezések
169. cikk
AZ EMGA- források lekötése
170. cikk
AZ EMGA előirányzatainak terhére tett globális előzetes kötelezettségvállalások
171. cikk
Az EMGA- források költségvetési kötelezettségvállalásainak tervezése és ütemezése
172. cikk
Az EMGA- források könyvelése
173. cikk
Az EMGA-előirányzatok átcsoportosítása
174. cikk
Az EMGA címzett bevételei
II. CÍM
STRUKTURÁLIS ALAPOK, KOHÉZIÓS ALAP, EURÓPAI HALÁSZATI ALAP, EURÓPAI MEZŐGAZDASÁGI VIDÉKFEJLESZTÉSI ALAP, VALAMINT A SZABADSÁGON, A BIZTONSÁGON ÉS A JOG ÉRVÉNYESÜLÉSÉN ALAPULÓ TÉRSÉGBEN LÉTREHOZOTT, MEGOSZTOTTKÖZÖS GAZDÁLKODÁSIRÁNYÍTÁSSAL IRÁNYÍTOTT ALAPOK
175. cikk
Különös rendelkezések
176. cikk
A kötelezettségvállalási előirányzatok elosztásának tiszteletben tartása
177. cikk
Hozzájárulások kifizetsée, időközi kifizetések és visszafizetések
178. cikk
Előirányzatok visszavonása
179. cikk
Előirányzatok átcsoportosítása
180. cikk
kezeláés, kiválasztás és ellenőrzés
III. CÍM
KUTATÁS
181. cikk
Kutatásra szánt források
182. cikk
A kutatásra szánt források lekötése
183. cikk
Közös Kutatóközpont
IV. CÍM
KÜLSŐ FELLÉPÉSEK
1. fejezet
Általános rendelkezések
184. cikk
Külső fellépések
2. fejezet
Fellépések végrehajtása
1. szakasz
Általános rendelkezések
185. cikk
A külső fellépések végrehajtása
2. szakasz
Költségvetés-támogatás és több adományozóra kiterjedő vagyonkezelői alapok
186. cikk
A költségvetés támogatásának alkalmazása
187. cikk
A külső fellépésekre képzett uniós vagyonkezelői alapok
3. szakasz
Egyéb gazdálkodási módok
188. cikk
A külső fellépések végrehajtása közvetett irányítással
189. cikk
A külső fellépések végrehajtására vonatkozó finanszírozási megállapodások
3. fejezet
Közbeszerzés
190. cikk
Közbeszerzés külső fellépések esetében
191. cikk
A közbeszerzési eljárásban való részvétel szabályai
4. fejezet
Vissza nem térítendő támogatások
192. cikk
Külső fellépések teljes körű finanszírozása
193. cikk
Külső fellépések keretében nyújtott vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazandó szabályok
5. fejezet
Az elszámolások auditálásaellenőrzése
194. cikk
Külső fellépések keretében nyújtott támogatások uniós auditálása
V. CÍM
EURÓPAI HIVATALOK
195. cikk
Az európai hivatalok
196. cikk
A hivatalokra vonatkozó előirányzatok
197. cikk
Az intézményközi hivatalok engedélyezésre jogosult tisztviselői
198. cikk
Az intézményközi hivatalok elszámolásai
199. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskör átruházása az intézményközi európai hivatalokra
200. cikk
Harmadik félnek nyújtandó szolgáltatások
VI. CÍM
IGAZGATÁSI ELŐIRÁNYZATOK
201. cikk
Általános rendelkezések
202. cikk
Kötelezettségávllalások
203. cikk
Az igazgatási előirányzatokra vonatkozó különös rendelkezése
VII. CÍM
SZAKÉRTŐK
204. cikk
Szakértők
HARMADIK RÉSZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
205. cikk
Átmeneti rendelkezések
206. cikk
Az Európai Parlament és a Tanács információkérése
207. cikk
Küszöbértékek és összegek
208. cikk
Az EUMSZ és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés alapján létrehozott szervek költségvetési keretrendelete
209. cikk
Költségvetésirendelet-minta a köz- és magánszféra közötti partnerségre létrehozott szervek számára
210. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
211. cikk
Felülvizsgálat
212. cikk
Hatályvesztés
213. cikk
Az EKSZ-re vonatkozó felülvizsgálat
214. cikk
Hatálybalépés
MELLÉKLET
MEGFELELÉSI TÁBLÁZAT
Együttes nyilatkozat a többéves pénzügyi kerettel kapcsolatos kérdésekről
Együttes nyilatkozat az épületekkel kapcsolatos kiadásokról a 203. cikkel összefüggésben
Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság együttes nyilatkozata a 203. cikk (3) bekezdéséről
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 322. cikkére, összefüggésben az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződéssel és különösen annak 106a. cikkével,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően,
tekintettel az Európai Számvevőszék véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló, 2002. június 25-i 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet (3) több alkalommal jelentősen módosult. Mivel további módosításokat - egyebek mellett a Lisszaboni Szerződés hatálybalépését figyelembe vevő változtatásokat - kell végrehajtani, az 1605/2002/EK, Euratom rendelet hatályát veszti, és helyébe az áttekinthetőség érdekében e rendelet lép.
(2)
A hatékony és eredményes gazdálkodást, valamint az Unió pénzügyi érdekeinek kontrollját és védelmét szolgáló, és egyre nagyobb átláthatóságot biztosító, az Unió általános költségvetésének (a továbbiakban: a költségvetés) megállapítására és végrehajtására vonatkozó szabályokról rendelkező 1605/2002/EK, Euratom rendelet megállapította azokat a költségvetési elveket és pénzügyi szabályokat, amelyeket minden jogi aktusnak és minden intézménynek tiszteletben kell tartania. Az alapelveket, a rendelet szemléletét és szerkezetét, valamint a költségvetési és pénzgazdálkodás alapszabályait meg kell őrizni. Lehetőség szerint felül kell vizsgálni és egyszerűsíteni kell az alapelvektől való eltéréseket, figyelembe véve, hogy azok továbbra is relevánsak-e, mekkora hozzáadott értéket jelentenek a költségvetés számára, és mekkora terhet rónak az érdekelt felekre. Meg kell őrizni és meg kell erősíteni a pénzügyi szabályok kulcsfontosságú elemeit: a pénzügyi szereplők feladatait, az operatív szolgálatoknál a kontrollfunkciók integrálását, a belső ellenőröket, a tevékenységalapú költségvetés-tervezést, a számviteli elvek és szabályok korszerűsítését és a vissza nem térítendő támogatások alapelveit.
(3)
E rendelet eltérő rendelkezései hiányában az Európai Központi Bankot (EKB) sajátos jellege és feladatai - különösen a saját pénzügyei irányításának tekintetében élvezett függetlensége - miatt ki kell zárni e rendelet alkalmazási köréből.
(4)
A gyakorlati tapasztalatok fényében szabályokat kell e rendeletbe foglalni a költségvetés-végrehajtás változó követelményeinek, például a más támogatókkal közösen végzett társfinanszírozásnak a követése, a külső segélyek hatékonyságának fokozása, a sajátos pénzügyi eszközök - ideértve az Európai Beruházási Bankkal (EBB) létrehozottakat is - használatának elősegítése és a köz- és magánszféra közötti partnerségeken (PPP-k) keresztül történő végrehajtás elősegítése érdekében.
(5)
Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet a szerződésekkel összhangban lévő átfogó költségvetési elvek és pénzügyi szabályok megállapítására korlátozódott, miközben a végrehajtási rendelkezéseket az 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. december 23-i 2342/2002/EK, Euratom bizottsági rendelet (4) állapította meg, a szabályok átláthatóbb hierarchiájának megteremtése és az 1605/2002/EK, Euratom rendelet érthetőségének javítása érdekében. Az EUMSZ 290. cikkének értelmében a jogalkotási aktusokban felhatalmazás adható a Bizottság részére olyan nem jogalkotási aktusok elfogadására, amelyek a jogalkotási aktusok egyes nem alapvető rendelkezéseit csak kiegészítik, illetve csak módosítják. Ennek következtében a 2342/2002/EK, Euratom rendeletben megállapított egyes rendelkezéseket ebbe a rendeletbe kell beépíteni.
(6)
A büntetőügyekben folytatott rendőrségi és igazságügyi együttműködés az Unió más szakpolitikáinak és belső fellépéseinek szerves részévé vált. Az erre a szakpolitikai területre alkalmazandó különös pénzügyi rendelkezések így már nem indokoltak, ezért azokat el kell hagyni e rendeletből.
(7)
Az átláthatóság biztosítása érdekében a költségvetésnek nyilván kell tartania az európai pénzügyi stabilitási eszköz és az európai pénzügyi stabilitási mechanizmus keretében az Unió által nyújtott, a hitelnyújtási és hitelfelvételi műveletekre vonatkozó garanciákat.
(8)
Az előfinanszírozási kifizetésekből származó kamatra vonatkozó jelenlegi szabályokat egyszerűsíteni kell, mivel ezek túlzott adminisztratív terhet jelentenek mind a végső kedvezményezettek, mind a Bizottság szolgálatai számára, és a Bizottság szolgálatai és a végső kedvezményezettek közötti félreértésekhez vezetnek. Az egyszerűsítés érdekében különösen a kedvezményezettek tekintetében és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban meg kell szüntetni az előfinanszírozási kifizetések tekintetében a kamatképzés és e kamatok visszafizetésének kötelezettségét. Az előfinanszírozási kifizetésekből származó kamat programokra történő újrafelhasználása, az ilyen kamatoknak a kifizetési kérelmekből történő levonása vagy az ilyen kamatok visszafizettetése érdekében azonban lehetővé kell tenni, hogy a hatáskör-átruházási megállapodás tartalmazzon ilyen kötelezettséget.
(9)
A címzett bevételekre vonatkozó átviteli szabályoknak figyelembe kell venniük a külső és belső címzett bevételek közötti különbségtételt. A támogató által hozzárendelt célnak való megfelelés érdekében a külső címzett bevételeket automatikusan át kell vinni, és fel kell használni az azon programhoz vagy fellépéshez kapcsolódó műveletek befejezéséig, amelyhez azokat hozzárendelték. Biztosítani kell, hogy a program vagy fellépés utolsó évében kapott külső címzett bevételek felhasználhatók legyenek a következő program vagy fellépés első évében. Biztosítani kell, hogy a belső címzett bevételeket csak egy évre lehessen átvinni, kivéve, ha ez a rendelet másként rendelkezik.
(10)
Az ideiglenes tizenkettedekre vonatkozó szabályokat tisztázni kell mind a kérelmezhető további tizenkettedek száma, mind az olyan helyzetek tekintetében, amikor az Európai Parlament úgy határoz, hogy csökkenti a Tanács által elfogadott ideiglenes tizenkettedeken felüli további kiadások összegét.
(11)
Egyrészt az Európai Parlament és a Tanács által engedélyezett előirányzatokból származó belső címzett bevételek, másrészt a különböző támogatók által az egyes programokhoz vagy fellépésekhez rendelt és tőlük beszedett külső címzett bevételek sajátosságainak figyelembevétele érdekében módosítani kell a címzett bevételekre vonatkozó, a globális fedezet elvétől való eltérést. A külső támogatók számára lehetővé kell tenni, hogy külső - különösen humanitárius célú - műveleteket társfinanszírozzanak; ezt olyan esetekben is lehetővé kell tenni, amikor az alap-jogiaktus kifejezetten nem rendelkezik ilyen társfinanszírozásról.
(12)
A címzett bevételeket a költségvetési tervezetben átláthatóbb módon kell feltüntetni annak előírásával, hogy a címzett bevételeket olyan összeggel kell beállítani a költségvetési tervezetbe, amely összeg a költségvetési tervezet készítésekor biztosnak tekinthető.
(13)
Ami az egyediség elvét illeti, mivel már nincs megkülönböztetés a kötelező és a nem kötelező kiadások között, az előirányzatok átcsoportosítására vonatkozó szabályokat ennek megfelelően ki kell igazítani.
(14)
Az előirányzatok átcsoportosítására vonatkozó szabályokat szintén a Lisszaboni Szerződés hatálybalépéséből következő változásokhoz kell igazítani. Továbbá, a közelmúlt tapasztalata azt mutatja, hogy - különösen a strukturális alapok esetében - fontos növelni a kifizetési előirányzatok év végi átcsoportosítását illető rugalmasságot. Biztosítani kell a költségvetés eredményesebb végrehajtását különösen a kifizetési előirányzatok, a címzett bevétel és a több címben közös igazgatási előirányzatok vonatkozásában. Ennek érdekében egyszerűsíteni kell az átcsoportosítások tipológiáját, és egyes átcsoportosítások jóváhagyási eljárását rugalmasabbá kell tenni. Különösen az bizonyult relevánsnak és hatékonynak, hogy a Bizottság nemzetközi humanitárius katasztrófák és válságok esetén dönthet a fel nem használt előirányzatok átcsoportosításáról. Ezt a lehetőséget ezért ki kell terjeszteni a költségvetési év december 1. napja után bekövetkező hasonló eseményekre. Ilyen esetekben az átláthatóság érdekében a Bizottságnak haladéktalanul értesítenie kell a fel nem használt előirányzatok átcsoportosításáról szóló döntéséről az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(15)
A hatékony és eredményes pénzgazdálkodásra vonatkozó rendelkezések tekintetében az engedélyezésre jogosult tisztviselőnek a jogalkotási javaslatok készítésekor és a megfelelő irányítási és kontrollrendszerek felállításakor figyelembe kell vennie a hibakockázat várható szintjét, valamint a kontrollok költségét és hasznait. A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőnek éves tevékenységi jelentésében be kell számolnia a kontrollok eredményéről, költségeiről és hasznairól. A tagállamok által az uniós források irányításáért és kontrolljáért felelősként kijelölt szervek által benyújtott, e rendszerekkel kapcsolatos vezetői nyilatkozatok szerves részét képezik a nemzeti irányítási és kontrollrendszerek hatékonyságának.
(16)
Az EUMSZ 15. cikkében foglalt átláthatósági elv, amelynek értelmében az intézményeknek a lehető legnyitottabb módon kell működniük, a költségvetés végrehajtásának terén megköveteli, hogy a polgárok tudomást szerezhessenek arról, hogy az Unió hol és milyen célokra fordítja a forrásokat. Az ilyen információk előmozdítják a demokratikus vitát, hozzájárulnak a polgárok uniós döntéshozatali eljárásban történő részvételéhez, és megerősítik az uniós kiadásokkal kapcsolatos intézményi kontrollt és alapos vizsgálatot. Az ilyen célokat az uniós forrásokból részesülő végső szerződő felekkel és az uniós források kedvezményezettjeivel kapcsolatos vonatkozó információk - lehetőség szerint korszerű kommunikációs eszközök segítségével történő - közzététele révén kell megvalósítani, ami figyelembe veszi az ilyen szerződő felek és kedvezményezettek bizalmassághoz és biztonsághoz fűződő jogos érdekeit, természetes személyek esetében pedig a magánélethez való jogot és személyes adataik védelmét. Ezért az arányosság elvével összhangban az intézményeknek szelektív megközelítést kell alkalmazniuk az információk közzététele terén. Használható információk nyújtása érdekében a közzétételről szóló határozatoknak megfelelő szempontokon kell alapulniuk.
(17)
Az EUMSZ 316. cikkével összhangban az Európai Tanácsnak és a Tanácsnak a költségvetés ugyanazon szakaszában kell szerepelnie.
(18)
Az EUMSZ szerinti éves költségvetési eljárásnak meg kell jelennie ebben a rendeletben.
(19)
A költségvetés megállapítása tekintetében fontos pontosan meghatározni a Bizottság által összeállított költségvetési tervezet szerkezetét és tartalmát. A költségvetési tervezetet megelőző általános bevezetés tartalmát pontosabban kell meghatározni. Szükséges továbbá rendelkezni a következő évekre vonatkozó pénzügyi programozásról és a Bizottságnak biztosított azon lehetőségről, hogy a költségvetési kérelmek támogatására munkadokumentumot nyújtson be.
(20)
A közös kül- és biztonságpolitika sajátosságaira tekintettel naprakésszé kell tenni az EUMSZ-nek és az EUSZ V. és VI. címének az alap-jogiaktusok formájára vonatkozó rendelkezéseit. Emellett összhangba kell hozni az EUMSZ-szel a külső fellépések terén végrehajtandó előkészítő intézkedések elfogadási eljárását.
(21)
A költségvetés végrehajtásának módjaira vonatkozó szabályok, amelyek különösen a végrehajtási hatáskörök harmadik felekre történő átruházásának feltételeit szabályozzák, az évek során túl összetettekké váltak, így ezeket egyszerűsíteni kell. Fenn kell tartani ugyanakkor az átruházás eredeti célját, amely annak biztosítása, hogy a kiadásokat a végrehajtás módjától függetlenül a kontroll és az átláthatóság olyan szintje mellett hajtsák végre, amely megegyezik a bizottsági szolgálatoktól elvárt szinttel.
(22)
Világos megkülönböztetést kell tenni azon helyzetek között, amikor a költségvetést közvetlenül - a Bizottság vagy végrehajtó ügynökségei - hajtják végre, amikor a költségvetést megosztott irányításban a tagállamok hajtják végre, illetve amikor a költségvetést harmadik felek által, közvetett módon hajtják végre. Ennek lehetővé kell tennie egy, a megosztott és közvetett irányításra vonatkozó harmonizált rendszer létrehozását, amely az ágazatspecifikus szabályokkal összhangban kiigazítható, különösen abban az esetben, amikor a költségvetést megosztott irányításban a tagállamok hajtják végre. Egy ilyen harmonizált rendszernek tartalmaznia kell azokat az alapelveket, amelyeket a Bizottságnak tiszteletben kell tartania abban az esetben, ha úgy dönt, hogy a költségvetést megosztott irányításban vagy közvetett módon hajtja végre, valamint tartalmaznia kell a költségvetés végrehajtásának feladataival megbízott felek által tiszteletben tartandó alapelveket is. A Bizottságnak képesnek kell lennie az uniós szabályok és eljárások alkalmazására, vagy arra, hogy elfogadja a megbízott fél szabályainak és eljárásainak alkalmazását, feltéve, hogy ez utóbbi szavatolja az Unió pénzügyi érdekeinek egyenértékű védelmét. A Bizottság felügyeleti feladatainak részeként kontroll- és ellenőrzési kötelezettségeket is meg kell határozni, ideértve az elszámolás ellenőrzését és elfogadását is valamennyi végrehajtási módszer esetében.
(23)
A felek és a közvetett irányításban költségvetés végrehajtásának feladataival megbízott szervezetek és személyek előzetes értékelésének szabályait oly módon kell kiigazítani, hogy azok biztosítsák, hogy minden megbízott szervezet vagy személy az e rendeletben előírttal egyenértékű szinten garantálja az Unió pénzügyi érdekeinek védelmét.
(24)
Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 185. cikke alapján uniós szervekként intézményesített PPP-k tapasztalatai azt mutatják, hogy további PPP-kategóriákat kell létrehozni az eszközválaszték bővítése érdekében, és olyan szervek bevonása érdekében, amelyek szabályai rugalmasabbak és hozzáférhetőbbek a magánszférabeli partnerek számára, mint az uniós intézményekre vonatkozó szabályok. Ezeknek a további kategóriáknak ki kell terjedniük a tagállamok magánjoga által szabályozott szervezetekre és.a valamely alap-jogiaktussal létrehozott, pénzügyi szabályokkal rendelkező szervezetekre, amelyek tiszteletben tartják az uniós forrásokkal való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosításához szükséges elveket.
(25)
Az EUMSZ 317. cikkének alkalmazásában e rendeletnek szigorítania kell a költségvetést megosztott irányításban végrehajtó tagállamokra vonatkozó alapvető kontroll-és ellenőrzési kötelezettségeket, mivel ilyen kötelezettségeket jelenleg csak az ágazatspecifikus szabályok tartalmaznak. Ezért minden érintett szakpolitikai terület tekintetében koherens keretet létrehozó rendelkezéseket kell alkotni a harmonizált, nemzeti szintű igazgatási rendszerekről. Ez a keret nem hozhat létre további kontrollrendszereket, hanem lehetővé kell tennie a tagállamok számára, hogy az uniós források iránításával és kontrolljával megbízott szerveket jelöljön ki. Ennek a rendeletnek továbbá rendelkeznie kell az e rendszerekre irányadó közös irányítási és kontrollkötelezettségekről, az éves vezetői nyilatkozatról, amelyben a gazdálkodók felelősséget vállalnak a rájuk bízott uniós források kezeléséért, az elszámolás ellenőrzéséről és elfogadásáról, valamint a Bizottság által működtetett felfüggesztési és korrekciós mechanizmusokról az általános jogbiztonságot és a kontrollok és válaszfellépések hatékonyságát fokozó, az Unió pénzügyi érdekeit szolgáló egységes jogalkotási keret megteremtése érdekében. A részletes rendelkezéseket továbbra is az ágazatspecifikus rendeletekben kell meghatározni. Az egységes ellenőrzési megközelítés összefüggésében és az ismételt kontrollokból eredő további adminisztratív teher csökkentése érdekében a tagállamok - alkotmányos rendelkezéseikkel összhangban - nemzeti vagy regionális szinten aláírt nyilatkozatokat juttathatnak el a Bizottsághoz.
(26)
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő feladatai tekintetében pontosítani kell néhány, különösen a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő által létrehozott előzetes és utólagos kontrollokra, illetve jelentéstételi kötelezettségére vonatkozó rendelkezést. Ebben a tekintetben naprakésszé kell tenni a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő éves tevékenységi jelentésének tartalmát azzal a gyakorlattal összhangban, amely szerint a jelentés tartalmazza azokat a pénzügyi és irányítási információkat, amelyek a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő feladatainak ellátásáról szóló megbízhatósági nyilatkozat alátámasztásához szükségesek.
(27)
Pontosítani kell a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének feladatait. Meg kell határozni különösen azt, hogy a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője az egyetlen személy, aki jogosult a számviteli szabályok és a harmonizált számlatükör megállapítására, míg a többi intézmény számvitelért felelős tisztviselői saját intézményük számviteli eljárásait határozzák meg.
(28)
Egyes programok vagy fellépések különösen pénzügyi intézmények által történő végrehajtását elősegítendő, e rendeletnek rendelkeznie kell a vagyonkezelői számlák nyitásának lehetőségéről. Ilyen számlákat a Bizottság nevében vagy megbízásából kell nyitni valamely pénzügyi intézményben. A számlákat az illető pénzügyi intézménynek kell kezelnie az engedélyezésre jogosult tisztviselő felelőssége mellett, és lehetővé kell tenni, hogy e számlák pénzneme eurón kívül más is lehessen.
(29)
A bevételi műveletek tekintetében a költségvetési szükségletek figyelembevétele érdekében ésszerűsíteni kell a követelések megbecslésének szabályait. A nyilvántartásba vételnek akkor kell kötelezőnek lennie, amikor a bevétel meghatározott valószínűséggel várható, és ésszerű közelítéssel számszerűsíthető. Az egyszerűsítés érdekében rendelkezéseket kell alkotni a követelések megbecslése kiigazításának vagy törlésének eljárásairól.
(30)
Pontosítani kell, és meg is kell erősíteni a visszafizettetés szabályait. Ennek keretében világosan meg kell határozni, hogy a megállapított követelés törlése nem vonja maga után az Unió valamely megállapított jogosultságáról való lemondást. Ezen túlmenően, az Unió pénzügyi érdekei védelmét megerősítendő, a tagállamok az visszatérítendő uniós forrásokat nem kezelhetik a területükön működő állami szervezetek követeléseinél kevésbé kedvezően.
(31)
A pénzbírságok, büntetések és szankciók útján ideiglenesen befolyt összegek, valamint az ezek által létrejött bevételek kezelésével összefüggő kockázatok csökkentésének szükségességére figyelemmel ezeket az összegeket a lehető leghamarabb, de legkésőbb az ezeket kivető határozat elleni valamennyi jogorvoslati lehetőség kimerülését követő pénzügyi évben kell bevételként elszámolni.
(32)
A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban világosan meg kell határozni a kifizetések különböző típusait. Továbbá, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőnek a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által meghatározott elszámolási szabályokkal összhangban rendszeresen el kell számolnia az előfinanszírozási kifizetéseket. Ennek érdekében a szerződéseknek, vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatoknak, vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásoknak és a hatáskör-átruházási megállapodásoknak megfelelő rendelkezéseket kell tartalmazniuk.
(33)
Ennek a rendeletnek elő kell mozdítania az e-kormányzat célkitűzését, és különösen az elektronikus adatok használatát az intézmények és harmadik felek közötti információcsere során.
(34)
Bizonyos feltételek mellett lehetővé kell tenni közös közbeszerzési eljárások folytatását az Európai Szabadkereskedelmi Társulás (az EFTA) államaival vagy az Unió tagjelölt országaival.
(35)
Az Unió pénzügyi érdekei védelmének erősítése érdekében különösen tökéletesíteni kell a közbeszerzési eljárásban való részvételből történő kizárásra vonatkozó szabályokat.
(36)
Mivel az EKB és az EBB saját forrásainak felhasználása érinti az Unió pénzügyi érdekeit, hozzáférést kell biztosítani számukra az Unió pénzügyi érdekeinek védelmében létrehozott, kizárásokat tartalmazó központi adatbázisban tárolt információkhoz.
(37)
A közigazgatási és pénzügyi szankciókat alkalmazó - különösen a közbeszerzést érintő - határozatok közzététele tekintetében szilárd jogalapot kell megállapítani az adatvédelmi követelményekkel összhangban. Adatvédelmi és jogbiztonsági okokból e közzétételnek választhatónak kell lennie.
(38)
A szerződő feleket terhelő biztosítéknyújtási követelmény már nem lehet automatikus, hanem azt kockázatelemzéstől kell függővé tenni.
(39)
A jogbiztonság érdekében a vissza nem térítendő támogatások és pénzügyi eszközök alkalmazási körét pontosítani kell. A vissza nem térítendő támogatások, valamint a pénzügyi eszközök különös feltételeinek részletes meghatározásának hozzá kell járulnia a kétféle pénzügyi támogatás hatásának maximalizálásához.
(40)
A kifejezetten egy tevékenység céljából létrehozott jogalanyokra vonatkozó, a vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos szabályokat összhangba kell hozni az uniós forrásokhoz való hozzáférésnek és a vissza nem térítendő támogatásoknak a vonatkozó nemzeti joggal összhangban létrehozott társaság vagy társulás keretein belül együttműködni kívánó jelentkezők vagy kedvezményezettek általi kezelésének megkönnyítése érdekében, különösen azokban az esetekben, amikor a választott jogi forma szilárd és megbízható együttműködési környezetet tesz lehetővé. Ezen túlmenően, az Unió pénzügyi kockázatainak korlátozott volta és annak fényében, hogy szükséges elkerülni a már meglévő strukturális megállapodásoknak a szerződési feltételek szintjével való kibővítését, az egy kedvezményezettel állandó jogi vagy tőkekapcsolatban álló jogalanyokat fel kell jogosítani arra, hogy az elszámolható költségeket a kedvezményezettet terhelő összes kötelezettség teljesítése nélkül nyújthassák be.
(41)
Az egyösszegű átalányok és átalányfinanszírozás alkalmazása terén szerzett tapasztalat azt mutatja, hogy ezek a finanszírozási formák jelentősen egyszerűsítették az adminisztratív eljárásokat és jelentős mértékben csökkentették a tévedések kockázatát. Ezen túlmenően, az eredményalapú pénzügyi támogatás egyes tevékenységtípusok esetében megfelelőnek bizonyult. Ebben az összefüggésben a vissza nem térítendő támogatások egyösszegű átalányok, egységköltségek és átalányok alapján meghatározott egyszerűsített fajtáinak alkalmazására vonatkozó feltételeket rugalmasabbá kell tenni. Különösen az összegek kedvezményezettenkénti meghatározására kell lehetőséget teremteni, beleértve azt is, ha a kedvezményezett ezeket az összegeket a szokásos költség-elszámolási gyakorlatával összhangban számolja el a kifejezetten az Unió felé történő pénzügyi jelentéstétel tekintetében a kedvezményezett által viselt adminisztrációs teher és költségek könnyítése érdekében.
(42)
A szükséges szakértelemmel rendelkező, de nem munkabérben fizetett személyek (ilyen lehet a kis struktúrákban foglalkoztatottak esete) uniós vissza nem térítendő támogatási programokban való részvétele akadályainak eltávolítása érdekében a vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos szabályoknak figyelembe kell venniük a mikro-, kis- és középvállalkozások meghatározásáról szóló, 2003. május 6-i 2003/361/EK bizottsági ajánlásban (5) meghatározott, a kis- és középvállalkozások (kkv-k) által alkalmazott egyedi javadalmazási konstrukciókat.
(43)
A nonprofit elvet és a társfinanszírozási elvet ki kell igazítani a gyakorlati tapasztalatok, valamint annak fényében, hogy az ilyen elvek eltérő értelmezései és alkalmazása hibákhoz és alkalmanként az elérni kívánt hatással ellentétes hatásokhoz vezet. A kedvezményezettek általi jelentéstétel egyszerűsítése, és a finanszírozási források diverzifikálására való ösztönzésük érdekében a haszon meghatározásakor különösen az elszámolható költségekre és a kifejezetten ezen költségek finanszírozására szolgáló bevételekre kell összpontosítani. A Bizottságnak ezen túlmenően nem szabad azt feltételeznie, hogy más támogatók nem fogják visszafizettetni a saját hozzájárulásuk nyomán keletkező esetleges többletet, és ezért csak saját vissza nem térítendő támogatása arányában fizettetheti vissza a nyereséget. Végezetül, a degresszivitás elve nem bizonyult hatékony eszköznek arra, hogy csökkentse a vissza nem térítendő működési támogatások kedvezményezettjeinek az uniós forrásoktól való függőségéből eredő kockázatokat. Ezen túlmenően, a degresszivitás elvének alkalmazhatósága jelentősen csökkent, miután számos alap-jogiaktus és a vissza nem térítendő támogatások egyszerűsített fajtái esetében szükségszerűen kivételek bevezetésére került sor. E hátulütők tükrében a vissza nem térítendő működési támogatásokra alkalmazandó degresszivitási követelményt meg kell szüntetni.
(44)
A korlátozott adminisztratív forrásokkal rendelkező szervezetek - amelyek bizonyos vissza nem térítendő támogatási rendszerek esetében az elsődlegesen célzott társadalmi csoportokat képviselhetik, és amelyek az uniós szakpolitikák célkitűzéseinek megvalósításához nélkülözhetetlenek - uniós forrásokhoz való hozzáférését a kis összegű vissza nem térítendő támogatásokra vonatkozó eljárások további egyszerűsítése révén elő kell segíteni.
(45)
A jogbiztonság biztosítása és olyan egységes pénzügyi alapszabályok meghatározása érdekében, amelyekre a kedvezményezettek valamennyi uniós program esetében hivatkozhatnak, e rendeletben meg kell határozni a költségek elszámolhatóságának feltételeit és a költségek egyes kategóriáira vonatkozó egyedi feltételeket, továbbá rendelkezni kell azok következetes alkalmazásáról.
(46)
A természetben történő hozzájárulások harmadik féltől való, társfinanszírozásként történő elfogadására és az ilyen hozzájárulások értékének meghatározására vonatkozó feltételeket a hibakockázat és a perek számának csökkentése érdekében harmonizálni kell.
(47)
Az átláthatóság, valamint a rájuk jellemző tervezési korlátok figyelembevétele érdekében a vissza nem térítendő támogatást igénylőket a pályázati felhívásban tájékoztatni kell arról, hogy mikorra várható a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás aláírása, illetve az, hogy a vissza nem térítendő támogatás odaítéléséről szóló határozatról őket tájékoztatják. Ugyanebből a célból ennek a rendeletnek a tapasztalatok és a bevezetett egyszerűsítési intézkedések várt hatásai alapján meg kell állapítania egy referencia-határidőt.
(48)
Amennyiben rendszerszintű vagy visszatérő, számos vissza nem térítendő támogatásra lényegi hatással levő szabálytalanságokra derül fény, az ellenőrzés megállapításait a helyszíni kontrollokból és ellenőrzésekből adódó pénzügyi és adminisztratív költségek csökkentése érdekében szigorú feltételek mellett az érintett nem ellenőrzött vissza nem térítendő támogatásokra is ki kell terjeszteni. A Bizottság a rendszerszintű vagy visszatérő hibák által bizonyítottan érintett vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazott csökkentési vagy visszafizettetési arány extrapolációjához csak akkor folyamodhat, ha arányos mértékű erőfeszítéssel nem lehetséges vagy nem kivitelezhető minden egyes érintett vissza nem térítendő támogatás esetében az el nem számolható költségek pontos számszerűsítése.
(49)
E rendeletnek szabványos határidőket kell megállapítania az uniós vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos dokumentumok kedvezményezettek általi megőrzésére vonatkozóan eltérő vagy aránytalan szerződési feltételek elkerülése érdekében, de egyúttal a Bizottságnak és a Számvevőszéknek elegendő időt hagyva az ilyen adatokhoz és dokumentumokhoz való hozzáférés megszerzésére, valamint az unió pénzügyi érdekeinek védelméhez szükséges utólagos vizsgálatok és ellenőrzések elvégzésére.
(50)
A többek között számos, csak több lépcsős vissza nem térítendő támogatásokkal elérhető természetes személyeket célzó programok helyes végrehajtásának megkönnyítése érdekében bizonyos feltételek mellett ki kell terjeszteni azt a lehetőséget, hogy a kedvezményezettek harmadik felek számára pénzügyi támogatást nyújtsanak. Mindazonáltal fent kell tartani azt az elvet, amely szerint a kedvezményezett nem mérlegelhet, amikor harmadik felek számára nyújt pénzügyi támogatást, különösen az ellentmondások elkerülése érdekében a kedvezményezettek számára biztosított azon lehetőségek között, amellyel felelősségi körükben kialakíthatnak és végrehajthatnak pénzügyi támogatást, mint támogatható tevékenységet is magában foglaló tevékenységeket, illetve aközött a lehetőség között, hogy megosztott vagy közvetett irányítás keretében költségvetési végrehajtási feladatokkal bízzanak meg egyes szerveket, szervezeteket vagy személyeket.
(51)
A pénzdíjak alkalmazását, mint a pénzügyi támogatás hasznos módját, elő kell mozdítani, és a vonatkozó szabályokat a vissza nem térítendő támogatások rendszerétől való elválasztás és a várható költségekre való bárminemű utalás kiiktatása révén egyértelműsíteni kell. Mindazonáltal a pénzdíjak alkalmazása nem minden uniós szakpolitikai célkitűzés esetén helyénvaló, ezért azokat a többi finanszírozási eszköz - például a vissza nem térítendő támogatások - kiegészítésére, nem pedig kiváltására szolgáló lehetőségnek kell tekinteni.
(52)
A pénzügyi eszközök szerepet játszhatnak az uniós források hatásainak multiplikálásában, amennyiben ezeket a forrásokat más forrásokkal vonják össze, és azok tőkeáttételi hatással bírnak. Mivel e pénzügyi eszközök nem építhetők be a szolgáltatások vagy vissza nem térítendő támogatások rendszerébe, a pénzügyi támogatás új típusát kell létrehozni. A pénzügyi eszközöket csak szigorú feltételek mellett szabad alkalmazni annak érdekében, hogy a költségvetésre nézve ne alakuljon ki költségvetési kockázat, és hogy ne keletkezzen az állami támogatásokra vonatkozó szabályokkal összeegyeztethetetlen piaci torzulás.
(53)
Az Európai Parlament és a Tanács által egy adott programra jóváhagyott éves előirányzatok keretében a pénzügyi eszközöket kiegészítő jelleggel, olyan előzetes értékelés alapján kell alkalmazni, amely bizonyítja, hogy a pénzügyi eszközök az Unió szakpolitikai célkitűzéseinek megvalósítását hatékonyabban szolgálják, mint más uniós finanszírozási formák, köztük a vissza nem térítendő támogatások.
(54)
A pénzügyi eszközöket mindenekelőtt céljukat és időtartamukat meghatározó alap-jogiaktus révén kell elfogadni. Amennyiben a pénzügyi eszközöket kellően indokolt esetben alap-jogiaktus nélkül fogadják el, azokat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a költségvetésben jóvá kell hagynia.
(55)
Meg kell határozni az esetlegesen az első rész VIII. címe hatálya alá eső eszközök, úgymint kölcsönök, biztosítékok, tulajdonviszonyt, illetve részben tulajdonviszonyt megtestesítő befektetések és kockázat-megosztási eszközök fogalmát. A kockázat-megosztási eszközök fogalmának magába kell tudni foglalni a projektkötvények hitelminőség-javítását, amely kölcsön vagy garancia formájában nyújtott hitelminőség-javítás révén fedezi egy projekt adósságszolgálati kockázatát és enyhíti a kötvénytulajdonosok hitelkockázatát.
(56)
Az éves visszafizetések - köztük a tőke-visszafizetések, a felszabadított biztosítékok és a kölcsönök tőkeösszegének visszafizetése - belső címzett bevételnek minősülnek. A bevételeket, köztük az osztalékokat, a tőkenyereséget, a garanciadíjakat, valamint a kölcsönök és a vagyonkezelői számlákon szereplő összegek kamatát az igazgatási díjak és költségek levonása után fel kell venni a költségvetésbe. Ebben a rendeletben meg kell határozni a pénzügyi eszközökre vonatkozó elveket és feltételeket, valamint az Unió pénzügyi felelősségvállalására, a csalással és a pénzmosással szembeni fellépésekre, a pénzügyi eszközök megszüntetésére és a jelentéstételre vonatkozó szabályokat.
(57)
Egyszerűsíteni kell a beszámolók tartalmát annak megállapítása révén, hogy az uniós beszámolók csak az összevont pénzügyi beszámolót és az aggregált költségvetési számlákat tartalmazzák. Pontosítani kell azt is, hogy az összevont beszámolók készítésének folyamata csak az EUMSZ és az Euratom-Szerződés alapján létrehozott, jogi személyiséggel rendelkező, az uniós költségvetés terhére hozzájárulásokban részesülő intézményeket és szerveket, illetve azon egyéb szerveket érinti, amelyek beszámolóit a számvitelért felelős tisztviselő által elfogadott könyvelési szabályokkal összhangban konszolidálni kell.
(58)
Ahogyan azt az uniós számviteli szabályok alapjául szolgáló nemzetközileg elfogadott számviteli standardok előírják, a nyugdíjfizetési kötelezettségeket és a munkavállalói juttatásokat illető egyéb kötelezettségeket az uniós könyvelésben rögzíteni kell, és azokat az Unió mérlegében külön tételként kell megjeleníteni, valamint a pénzügyi kimutatásokhoz fűzött megjegyzésekben ki kell fejteni.
(59)
A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője és az összevonásban szereplő intézmények vagy az EUMSZ vagy az Euratom szerződés alapján létrejött, és jogi személyiséggel rendelkező, a költségvetésből finanszírozott szervek, valamint azon szervek számvitelért felelős tisztviselői feladatainak és felelősségei körének világos szétválasztása érdekében amelyek könyvelését a számvitelért felelős tisztviselő által elfogadott könyvelési szabályokkal összhangban konszolidálni kell, a pénzügyi év költségvetési és pénzgazdálkodásáról szóló jelentést minden intézménynek vagy szervnek a következő pénzügyi év március 31-ig el kell készítenie, és el kell küldenie az Európai Parlament, a Tanács és a Számvevőszék számára.
(60)
Az Unió számviteli szabályai és elvei, valamint a Nemzetközi Költségvetési Számviteli Standard Testület szabályai közötti konzisztencia biztosítása érdekében naprakésszé kell tenni az Unió számviteli szabályait és elveit.
(61)
A Számvevőszéknek gondoskodnia kell arról, hogy azon megállapításait, amelyek hatással lehetnek az ellenőrzött felek végleges beszámolójára vagy a mögöttes tranzakciók jogszerűségére vagy szabályszerűségére, az érintett intézménynek vagy szervnek időben küldjék meg, annak érdekében, hogy az ellenőrzött feleknek elegendő idő álljon rendelkezésükre ahhoz, hogy tanulmányozzák a a megállapításokat.
(62)
Naprakésszé kell tenni az előzetes és a végleges beszámolókra vonatkozó szabályokat, különösen a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének elküldendő beszámolókhoz konszolidációs célból csatolandó, beszámolásra vonatkozó információk meghatározása érdekében.
(63)
A Bizottság által a mentesítés kapcsán benyújtandó információk tekintetében a Bizottságnak különösen egy az Unió pénzügyi helyzetét értékelő jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, az EUMSZ 318. cikkével összhangban.
(64)
A strukturális alapokra, a Kohéziós Alapra, az Európai Halászati Alapra, az Európai Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Alapra és a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségben létrehozott, megosztott irányításban irányított alapokra vonatkozó különös rendelkezések tekintetében a strukturális alapokra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 1999. június 21-i 1260/1999/EK tanácsi rendelethez (6) mellékelt bizottsági nyilatkozatban foglalt, az előfinanszírozási kifizetések visszafizetésére és az előirányzatok újbóli hozzáférhetővé tételére vonatkozó rendelkezést fenn kell tartani. Ezen túlmenően az átvitelre vonatkozó szabálytól eltérve lehetővé kell tenni a Bizottság számára a pénzügyi év végén rendelkezésre álló, az előfinanszírozási kifizetések visszafizetéséből keletkező kötelezettségvállalási előirányzatok átvitelét a program lezárásáig, és azok felhasználását, amennyiben más kötelezettségvállalási előirányzatok már nem állnak rendelkezésre.
(65)
Pontosítani kell a Közös Kutatóközpont (Joint Research Centre - JRC) közbeszerzési és vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos eljárásokban való részvételét. Ezen túlmenően a kapcsolódó feladatok eredményes teljesítése érdekében az ilyen eljárásokban való részvételből származó bevételeket kivételesen külső címzett bevételnek kell tekinteni.
(66)
A külső fellépések végrehajtására vonatkozó különös rendelkezéseket hozzá kell igazítani a végrehajtási módszerek változtatásaihoz, valamint differenciált megközelítést kell alkalmazni arra az esetre, amikor az Uniónak humanitárius szükséghelyzetekre, nemzetközi válságokra vagy a demokratikus átmenet folyamatában lévő harmadik országok szükségleteire kell reagálnia.
(67)
E rendeletben meg kell határozni, hogy milyen általános feltételek mellett lehet a költségvetési támogatást külső fellépések eszközeként felhasználni. Az ilyen feltételeknek az államháztartási gazdálkodás kellő átláthatóságának, megbízhatóságának és hatékonyságának biztosítására kell vonatkozniuk. A Bizottságnak továbbá finanszírozási döntés ben kell rögzítenie, hogy a költségvetési támogatás folyósítása milyen célkitűzésekhez és várt eredményekhez kapcsolódik. Az ilyen részleteket, valamint a költségvetési támogatás visszatérítésének feltételeit a kedvezményezett országgal kötött finanszírozási megállapodásba bele kell foglalni.
(68)
Az Unió külső fellépések és fejlesztés terén betöltött nemzetközi szerepének megerősítése, valamint láthatóságának és hatékonyságának növelése céljából a Bizottság számára engedélyezni kell vészhelyzeti, vészhelyzetet követő és tematikus intézkedések céljára szolgáló uniós vagyonkezelői alapok létrehozását és irányítását. Jóllehet ezek az alapok nem képeznék részét a költségvetésnek, irányításuk során az uniós alapokból származó források felhasználásának biztonsága és átláthatósága által szükségessé tett mértékben e rendelettel összhangban kell eljárni. Ebből a célból a minden egyes vagyonkezelői alap esetében a támogatók képviseletét biztosító és az alapok felhasználásáról döntő igazgatótestületek elnökségét a Bizottságnak kell betöltenie. Ezenfelül az egyes vagyonkezelői alapok számvitelért felelős tisztviselőjének tisztét minden esetben a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének kell betöltenie.
(69)
A közvetett irányítás keretében külső fellépések végrehajtásával megbízott jogalanyok esetében a szerződések és a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások megkötésére rendelkezésre álló időszakot különös rendkívüli és külső körülmények hiányában a hatáskör-átruházási megállapodás Bizottsággal történő aláírásától számított legfeljebb három évben kell meghatározni. E határidő azonban nem alkalmazandó a strukturális alapokra vonatkozó eljárás szerint végrehajtott többéves programokra. Az ilyen többéves programok esetében az előirányzatok visszavonásának részletes szabályait ágazatspecifikus rendelkezésekben kell megállapítani.
(70)
A külső fellépésekre alkalmazandó különös közbeszerzési szabályok tekintetében engedélyezni kell harmadik országok a kedvezményezett országban letelepedett állampolgárainak részvételét a közbeszerzési eljárásban alap-jogiaktus nélküli programvégrehajtás esetén, és megfelelően indokolt rendkívüli körülmények fennállásakor is.
(71)
Javítani kell annak módját, ahogyan az intézmények az ingatlanprojekteket illetően jelenleg jelentést tesznek az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Az intézményeknek a jövőbeni ingatlanprojektjeikről előzetesen, továbbá a projektek egyes szakaszaiban is tájékoztatniuk kell az Európai Parlamentet és a Tanácsot. A költségvetési szempontból jelentős ingatlanprojektekről az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak nemcsak véleményt kell nyilvánítaniuk, hanem azokat jóvá is kell hagyniuk.
(72)
Lehetővé kell tenni, hogy az intézmények hosszú távú ingatlanpolitikát alakítsanak ki, és kihasználják az Unió kedvező pénzpiaci hitelminősítéséből következő alacsonyabb kamatlábakat. Ennek érdekében engedélyezni kell az intézmények számára, hogy ingatlanvásárlás céljából hiteleket vegyenek fel. Ez lehetővé tenné a jelenlegi bonyolult rendszer egyszerűsítését, miközben biztosítaná a költségek csökkentését és a nagyobb átláthatóságot.
(73)
A tapasztalatok fényében ebben a rendeletben pontosítani kell a szakértők szerepére kiválasztott természetes személyek tevékenységi körét, valamint a rájuk vonatkozó kiválasztási eljárásokat és javadalmazási feltételeket.
(74)
E rendelet egyes vonatkozásainak kiegészítése és módosítása érdekében a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az EUMSZ 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el. Az egyes felhatalmazások tartalmát és alkalmazási körét a vonatkozó cikkek tartalmazzák részletesen. Különösen fontos, hogy a Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokkal kapcsolatos előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(75)
Ezt a rendeletet csupán szükség esetén, és legkésőbb a 2013 utáni első többéves pénzügyi keret vége előtt két évvel kell felülvizsgálni. A túlzottan gyakori felülvizsgálat aránytalan költségeket okoz az igazgatási struktúrák és eljárások új szabályokhoz való igazítása során. Továbbáaz idő túl rövid lehet ahhoz, hogy helytálló következtetéseket vonhassunk le a hatályos szabályok alkalmazásából.
(76)
Átmeneti rendelkezésekre is szükség van. Ez a rendelet csak az alkalmazási szabályokról rendelkező felhatalmazáson alapuló jogi aktusok várhatóan 2012. decemberi hatályba lépését követően alkalmazható. Annak elkerülése érdekében, hogy e rendeletet az év utolsó hónapjában alkalmazni kelljen, a hatálybalépését 2013. január 1-jére kell halasztani. Az ágazati szabályozással való összhang biztosítása érdekében a végrehajtás módszereire és a pénzügyi eszközökre vonatkozó rendelkezések alkalmazásának kezdő időpontját 2014. január 1-jére kell halasztani. Végezetül annak érdekében, hogy a 2012. évi költségvetésre már alkalmazhatóak legyenek, a strukturális alapok kifizetési előirányzatainak év végi átcsoportosítására vonatkozó rendelkezéseket a rendelet hatálybalépésének időpontjától kell alkalmazni.
(77)
Ennek a rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon kell hatályba lépnie, annak érdekében, hogy az e rendelet szerinti felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat időben el lehessen fogadni. E rendelet időben történő hatályba lépése szükséges a felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban megállapított szabályok 2013. január 1-jétől való alkalmazhatósága érdekében -, és hogy el lehessen kerülni a költségvetési szabályoknak a pénzügyi év közben történő módosításából adódó nehézségeket.
(78)
A személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK rendelet (7) 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban egyeztettek az európai adatvédelmi biztossal, aki 2011. április 15-én véleményt (8) adott,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
ELSŐ RÉSZ
KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
I CÍM
TÁRGY, HATÁLY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet meghatározza az Európai Unió általános költségvetésének megállapítására és végrehajtására, valamint az elszámolások bemutatására és ellenőrzésére vonatkozó szabályokat.
(2) Ez a rendelet alkalmazandó az Euratom Ellátási Ügynökség költségvetésének végrehajtására.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „Unió”: az Európai Unió és az Európai Atomenergia-közösség, vagy - a szövegkörnyezettől függően - mindkettő;
b) „intézmény”: az Európai Parlament, az Európai Tanács, a Tanács, az Európai Bizottság, az Európai Unió Bírósága és az Európai Számvevőszék, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság, a Régiók Bizottsága, az európai ombudsman, az európai adatvédelmi biztos és az Európai Külügyi Szolgálat (EKSZ); az Európai Központi Bank nem tekintendő uniós intézménynek;
c) „költségvetés”: az az eszköz, amely minden pénzügyi évre előre jelzi és engedélyezi az Unió számára szükségesnek tartott összes bevételt és kiadást;
d) „alap-jogiaktus”: olyan jogi aktus, amely jogalapot biztosít az intézkedésekhez és a költségvetésbe beállított megfelelő kiadások végrehajtásához.
Az alap-jogiaktus az alábbi formákat öltheti:
Az ajánlások és vélemények nem minősülnek alap-jogiaktusnak;
e) „végrehajtási módszer”: az 58., 59. és 60. cikkben meghatározott költségvetés-végrehajtási módszerek;
f) „hatáskör-átruházási megállapodás”: az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának i-viii. pontja alapján költségvetés-végrehajtási feladatokkal megbízott szervezetekkel vagy személyekkel megkötött megállapodás;
g) „kedvezményezett”: az a természetes vagy jogi személy, akivel vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodást írtak alá, vagy akit értesítettek arról, hogy javára vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat született;
h) „szerződő fél”: az a természetes vagy jogi személy, akivel közbeszerzési szerződést írtak alá;
i) „végső kedvezményezett”: az a kedvezményezett, szerződő fél vagy az a természetes vagy jogi személy, aki vagy amely egy pénzügyi eszköz révén pénzdíjat vagy támogatást kap;
j) „pénzdíj”: versenyt követően díjként odaítélt pénzügyi hozzájárulás;
k) „kölcsön”: olyan megállapodás, mely kötelezi a kölcsön folyósítóját, hogy a megállapodásban szereplő időre bocsássa rendelkezésre a kölcsön felvevője számára a megállapodásban szereplő pénzösszeget, és amely alapján a kölcsön felvevője az említett összeget köteles a megállapodásban szereplő időpontig visszafizetni;
l) „biztosíték”: egy harmadik fél adósságának, kötelezettségének, illetve sikeres teljesítésének egészéért vagy egy részéért való felelősségvállalásra vonatkozó írásbeli kötelezettségvállalás a biztosíték érvényesíthetővé válásának - például a tartozás meg nem fizetésének - esetére;
m) „tulajdonviszonyt megtestesítő befektetés”: közvetlen vagy közvetett tőkejuttatás egy cég számára a cég teljes vagy részleges tulajdonlása ellenében, ahol a tőkebefektető bizonyos irányítási jogkört is szerezhet a cégben, és részesülhet a cég nyereségéből;
n) „részben tulajdonviszonyt megtestesítő befektetés”: a saját tőke és az idegen tőke között álló finanszírozási forma, amely az elsőhelyi adósságnál magasabb, de a törzsrészvénynél alacsonyabb kockázattal jár. A részben tulajdonviszonyt megtestesítő befektetés strukturálható jellemzően biztosíték nélküli és alárendelt, és egyes esetekben tőkévé alakítható adásságként, vagy elsőbbségi tőkeként;
o) „kockázatmegosztási eszköz”: olyan pénzügyi eszköz, amely lehetővé teszi egy meghatározott kockázat két vagy több szervezet közötti megosztását, adott esetben megállapodás szerinti díjazás ellenében.
p) „pénzügyi eszközök”: a költségvetésből kiegészítő jelleggel nyújtott uniós pénzügyi támogatási intézkedések, amelyek célja, hogy egy vagy több konkrét uniós szakpolitikai célkitűzést szolgáljanak. Ezek az eszközök tulajdonviszonyt, illetve részben tulajdonviszonyt megtestesítő befektetések, kölcsönök vagy biztosítékok, vagy más kockázatmegosztási eszközök formáját ölthetik, és adott esetben vissza nem térítendő támogatásokkal kombinálhatók.
q) „személyzeti szabályzat”: a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletben meghatározott, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata és az Európai Unió egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek (9);
r) „kontroll”: minden, a fellépések hatékonyságáról, eredményességéről és gazdaságosságáról, a jelentések megbízhatóságáról, az eszközök és információk védelméről, a csalás és a szabálytalanságok megelőzéséről, feltárásáról és korrekciójáról, valamint azok nyomon követéséről, kellő bizonyosságot adó intézkedés, és az alapul szolgáló ügyletek jogszerűségéhez és szabályszerűségéhez kapcsolódó kockázat megfelelő kezelése, figyelembe véve a programok többéves jellegét, valamint az érintett kifizetések jellegét. A kontroll több vizsgálatból is állhat, valamint az első mondatban említett célkitűzések eléréséhez szükséges szakpolitikák és eljárások végrehajtását is magában foglalhatja;
s) „vizsgálat”: a bevételi és kiadási műveletek egy meghatározott aspektusának vizsgálata.
3. cikk
A másodlagos jogszabályok megfeleltetése a rendeletnek
(1) A költségvetés bevételeinek és kiadásainak végrehajtására vonatkozó, és valamely alap-jogiaktusban foglalt rendelkezéseknek tiszteletben kell tartaniuk az első rész II. címében meghatározott költségvetési alapelveket.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül, a jogalkotó hatóságnak benyújtott valamennyi javaslatban és javaslat-módosításban egyértelműen utalni kell az első rész II. címének rendelkezéseitől vagy az e rendelet értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoktól való eltérést tartalmazó rendelkezésekre, valamint valamennyi ilyen javaslat bevezető hivatkozásaiban és indokolásában meg kell nevezni ezen eltérések pontos okait.
4. cikk
Időtartamok, időpontok és határidők
Eltérő rendelkezés hiányában az e rendeletben megállapított határidőkre az időtartamokra, időpontokra és határidőkre vonatkozó szabályok meghatározásáról szóló, 1971. június 3-i 1182/71/EGK/Euratom tanácsi rendelet (10) vonatkozik.
5. cikk
A személyes adatok védelme
Ez a rendelet nem sérti sem a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11), sem a 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet előírásait.
II. CÍM
KÖLTSÉGVETÉSI ALAPELVEK
6. cikk
A költségvetési alapelvek tiszteletben tartása
A költségvetést az egységesség, a teljesség, az évenkéntiség, az egyensúly, az elszámolási egység, a globális fedezet, az egyediség, a hatékony és eredményes belső ellenőrzést igénylő hatékony és eredményes pénzgazdálkodás és az átláthatóság e rendeletben megállapított elvével összhangban kell elkészíteni és végrehajtani.
1. FEJEZET
Az egységesség és a teljesség elve
7. cikk
A költségvetés hatálya
(1) A költségvetés a következőket foglalja magában:
a)
az Unió bevételei és kiadásai, beleértve azon igazgatási kiadásokat, amelyek a közös kül- és biztonságpolitikával kapcsolatosan az EUSZ rendelkezései alapján keletkeztek az intézményeknél, valamint az említett rendelkezések végrehajtása által előidézett operatív kiadásokat, amennyiben azok a költségvetést terhelik;
b)
az Európai Atomenergia-közösség bevételei és kiadásai.
(2) A 49. cikk (1) bekezdésének d) pontjával összhangban a költségvetésnek nyilván kell tartania az európai pénzügyi stabilitási eszköz és az európai pénzügyi stabilitási mechanizmus keretében az Unió által nyújtott, a hitelnyújtási és hitelfelvételi műveletekre vonatkozó garanciákat.
8. cikk
Az egységesség és a teljesség elvére vonatkozó különös rendelkezések
(1) A 83. cikk sérelme nélkül, bevétel nem szedhető be, és kiadás nem teljesíthető, amíg azt a költségvetés egy tételére nem könyvelték le.
(2) Az engedélyezett előirányzatokat meghaladó kiadás nem teljesíthető, illetve nem engedélyezhető.
(3) Előirányzat nem szerepelhet a költségvetésben, amennyiben nem tartozik egy szükségesnek ítélt kiadási tételhez.
(4) A költségvetésből biztosított előfinanszírozási kifizetésekből származó kamat nem az Uniót illeti, kivéve akkor, ha erről a hatáskör-átruházási megállapodások -a harmadik országokkal vagy az általuk kijelölt szervekkel kötött megállapodások kivételével - eltérően rendelkeznek. Ilyen rendelkezések esetén az ilyen kamatot vagy újra fel kell használni a megfelelő fellépésre, a 23. cikk (1) bekezdése első albekezdésének c) pontjával összhangban a kifizetési kérelmekből levonva, vagy vissza kell fizettetni.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az előfinanszírozási kifizetésekből származó kamat elszámolásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
2. FEJEZET
Az évenkéntiség elve
9. cikk
Fogalommeghatározás
A költségvetésben szereplő előirányzatokat egy pénzügyi évre engedélyezik, amely január 1-jétől december 31-ig tart.
10. cikk
Az előirányzatok típusai
(1) A költségvetés kötelezettségvállalási előirányzatokból és kifizetési előirányzatokból álló differenciált előirányzatokat, valamint nem differenciált előirányzatokat tartalmaz.
(2) A kötelezettségvállalási előirányzatok a pénzügyi évben tett jogi kötelezettségvállalások összes költségét fedezik, a 86. cikk (4) bekezdésére és a 189. cikk (2) bekezdésére is figyelemmel.
(3) A kifizetési előirányzatok a pénzügyi évben vagy a korábbi pénzügyi években vállalt jogi kötelezettségek teljesítésére szolgáló kifizetéseket fedezik.
(4) E cikk (1) és (2) bekezdése nem érinti a második rész I., IV. és VI. címének különös rendelkezéseit, és nem akadályozza sem globális kötelezettségvállalások létrehozását, sem a költségvetési kötelezettségvállalások éves részletekben történő teljesítését.
11. cikk
A bevételek és az előirányzatok számvitele
(1) A pénzügyi év bevételeit az adott pénzügyi év során beszedett összegek alapján kell a pénzügyi év könyvelésében feltüntetni. A következő pénzügyi év január hónapjára vonatkozó saját források azonban az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló határozat végrehajtásáról szóló, 2000. május 22-i 1150/2000/EK, Euratom tanácsi rendelet (12) értelmében előzetesen is befizethetőek.
(2) A hozzáadottérték-adó saját források, a bruttó nemzeti jövedelmen alapuló kiegészítő forrás és bármely pénzügyi hozzájárulás tekintetében a tételek az 1150/2000/EK, Euratom rendelettel összhangban kiigazíthatók.
(3) Az egy adott pénzügyi évre engedélyezett előirányzatok kizárólag arra használhatók fel, hogy az adott pénzügyi évre vállalt és kifizetett kiadásokat és az előző pénzügyi évek kötelezettségvállalásaival szemben esedékes összegeket fedezzék.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az adott pénzügyi évre vonatkozó előirányzatokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(4) A kötelezettségvállalásokat a december 31-ig vállalt jogi kötelezettségvállalások alapján kell elszámolni. A 86. cikk (3) bekezdésében említett globális költségvetési kötelezettségvállalásokat és a 189. cikk (2) bekezdésében említett, harmadik országokkal megkötött finanszírozási megállapodásokat kivételes módon a december 31-ig fennálló költségvetési kötelezettségvállalások alapján elszámolni
(5) A kifizetéseket a számvitelért felelős tisztviselő által az adott év december 31-éig teljesített kifizetések alapján kell elszámolni a pénzügyi évre.
(6) A (3), (4) és (5) bekezdéstől eltérve, az Európai Mezőgazdasági Garanciaalap kiadásait a második rész I. címében megállapított szabályokkal összhangban kell elszámolni a pénzügyi évre.
12. cikk
Kötelezettségvállalás az előirányzatokra
A költségvetésben szereplő előirányzatokra január 1-jével kezdődő hatállyal lehet kötelezettséget vállalni, amennyiben a költségvetést véglegesen elfogadták, kivéve, ha a második rész I. címe és VI. címe másként rendelkezik.
13. cikk
Előirányzatok megszüntetése és átvitele
(1) Azokat az előirányzatokat, amelyeket nem használtak fel azon pénzügyi év végéig, amelyben szerepeltették őket, meg kell szüntetni.
Kizárólag a következő pénzügyi évre azonban átvihetőek, egy, az érintett intézmény által február 15-ig meghozott határozattal a (2) és (3) bekezdéssel összhangban, vagy átvihetőek automatikusan a (4) bekezdéssel összhangban.
(2) A differenciált kötelezettségvállalási előirányzatok és azon nem differenciált előirányzatok, amelyeket a pénzügyi év végéig még nem kötöttek le, a következő összegek tekintetében átvihetőek:
a)
az olyan kötelezettségvállalási előirányzatoknak vagy ingatlanprojektekkel kapcsolatos, nem differenciált előirányzatoknak megfelelő összegek, amelyekre vonatkozóan a kötelezettségvállalási eljárás előkészítő szakaszainak legnagyobb része december 31-ig lezajlott. Az ilyen összegeket a következő év március 31-éig, ingatlanprojektekkel kapcsolatos összegek esetén pedig a következő év december 31-éig le lehet kötni;
b)
azon összegek, amelyek akkor szükségesek, ha a jogalkotó hatóság a pénzügyi év utolsó negyedévében fogadott el alap-jogiaktust, és a Bizottság nem tudta lekötni az e célra meghatározott előirányzatokat december 31-ig.
(3) A kifizetési előirányzatok átvihetők azon összegek tekintetében, amelyek a meglévő kötelezettségvállalások vagy az áthozott kötelezettségvállalási előirányzatokhoz kapcsolódó kötelezettségvállalások fedezéséhez szükségesek, amennyiben a következő évi költségvetésben a vonatkozó sorokon meghatározott kifizetési előirányzatok nem fedezik a szükségleteket.
Az érintett intézmény először a folyó költségvetési évre engedélyezett előirányzatokat használja fel, és az áthozott előirányzatokat nem használja fel addig, amíg az előbbieket ki nem meríti.
(4) A pénzügyi év végéig szabályszerűen vállalt kötelezettségeknek megfelelő nem differenciált előirányzatokat automatikusan csak a következő pénzügyi évre lehet átvinni.
(5) Az érintett intézmény március 15-ig tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az átvitelre vonatkozóan meghozott határozatról, és minden költségvetési tételről közli, hogy a (2) és (3) bekezdés kritériumait hogyan alkalmazta az egyes átvitelekre.
(6) A 14. cikk sérelme nélkül, a tartalékba helyezett előirányzatok és a személyzeti kiadások előirányzatai nem vihetők át. E cikk alkalmazásában a személyzeti kiadások magukban foglalják az intézmények azon tagjai és személyzete részére járó béreket és juttatásokat, akikre a személyzeti szabályzat vonatkozik.
(7) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az előirányzatok megszüntetésével és átvitelével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
14. cikk
A címzett bevételek átvitelének szabályai
A 21. cikkben említett címzett bevételek, valamint az e bevételekből eredő, fel nem használt és december 31-én rendelkezésre álló előirányzatok átvitelekor be kell tartani a következő szabályokat:
a)
a külső címzett bevételeket automatikusan át kell vinni, és teljes mértékben fel kell használni az adott programhoz vagy fellépéshez kapcsolódó műveletek lezárásáig. A program vagy fellépés utolsó évében kapott külső címzett bevételek felhasználhatók a következő program vagy fellépés első évében;
b)
a belső címzett bevételeket csak egy évre lehet átvinni, kivéve a 21. cikk (3) bekezdésének g) pontjában meghatározott belső címzett bevételt, amelyet automatikusan át kell vinni a következő évre.
15. cikk
Előirányzatok visszavonása
A 178. és a 182. cikk sérelme nélkül, amennyiben a kötelezettségvállalásokat az előirányzatok költségvetésben történő megjelenítését követő bármely pénzügyi évben visszavonják azon fellépések megvalósításának teljes vagy részleges elmaradása miatt, amelyekre azokat előirányozták, az érintett előirányzatokat meg kell szüntetni.
16. cikk
A költségvetés késői elfogadása esetén alkalmazandó szabályok
(1) Ha a költségvetést a pénzügyi év kezdetén még nem fogadták el véglegesen, úgy az EUMSZ 315. cikkének első bekezdésében említett eljárást (ideiglenes tizenkettedek rendszere) kell alkalmazni. Kötelezettségek és kifizetések az e cikk (2) bekezdésében megállapított kereteken belül vállalhatók.
(2) Kötelezettségeket alcímenként az előző pénzügyi év megfelelő alcímében lévő összes jóváhagyott előirányzat legfeljebb egynegyedére lehet vállalni, plusz minden eltelt hónap után egy tizenkettedre.
A költségvetési tervezetben meghatározott előirányzatok felső korlátja nem léphető túl.
Kifizetéseket havonta alcímenként a megelőző pénzügyi év megfelelő alcímében lévő engedélyezett előirányzatok legfeljebb egy tizenkettedére lehet vállalni. Ennek során azonban nem lehet túllépni a költségvetési tervezet ugyanazon alcímében meghatározott előirányzat egy tizenketted részét.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott, a megelőző pénzügyi év megfelelő alcímében lévő engedélyezett előirányzatokat a költségvetés megszavazott - a költségvetés-módosításokat és az említett pénzügyi évben végzett átcsoportosításokkal járó kiigazítást is tartalmazó - előirányzatainak kell tekinteni.
(4) Ha az Unió fellépésének folytonossága és az irányítási követelmények megkívánják, a Tanács - a Bizottság javaslata alapján, minősített többséggel eljárva - mind a kötelezettségvállalásokra, mind a kifizetésekre vonatkozóan egy ideiglenes tizenkettedre engedélyezhet többletkiadásokat, de ezek - a kellően indokolt eseteket kivéve - nem haladhatják meg négy ideiglenes tizenketted összegét, azokon felül, amelyek az (1) és a (2) bekezdéssel összhangban automatikusan rendelkezésre állnak. A Tanács az engedélyezésről szóló határozatot haladéktalanul továbbítja az Európai Parlamentnek.
A határozat az elfogadásától számított harmincadik napon lép hatályba, kivéve, ha az Európai Parlament:
a)
e határidőn belül a képviselők többségével e kiadás csökkentéséről határoz, amely esetben a Bizottságnak új javaslatot kell benyújtania; vagy
b)
a Tanácsot és a Bizottságot arról tájékoztatja, hogy nem kívánja csökkenteni a kiadást, mely esetben a határozat a harminc napos határidő lejárta előtt hatályba lép.
A további tizenkettedeket egyben kell engedélyezni, és azok nem oszthatók fel.
(5) Ha egy adott alcím esetében négy ideiglenes tizenketted, amelyet a (4) bekezdéssel összhangban engedélyeztek, nem elegendő ahhoz, hogy fedezze az uniós tevékenység megszakadásának elkerüléséhez szükséges kiadásokat a szóban forgó alcímben foglalt területen, úgy kivételesen engedélyezhető az előző pénzügyi év költségvetésének megfelelő alcímében szereplő előirányzatok összegének túllépése. Az Európai Parlament és a Tanács a (4) bekezdéssel összhangban jár el. Az előző pénzügyi év költségvetésében rendelkezésre álló vagy a költségvetési tervezetben javasolt összes előirányzat teljes összegét azonban semmilyen körülmények között nem lehet túllépni.
3. FEJEZET
Az egyensúly elve
17. cikk
Fogalommeghatározás és hatály
(1) A bevételeknek és a kifizetési kötelezettségvállalásoknak egyensúlyban kell lenniük.
(2) Az Unió és a 208. cikkben említett szervek nem vehetnek fel kölcsönöket a költségvetés keretén belül.
18. cikk
A pénzügyi év egyenlege
(1) Minden pénzügyi év egyenlege többlet esetén bevételként, hiány esetén kifizetési előirányzatként szerepel a következő pénzügyi évre vonatkozó költségvetésben.
(2) Az ilyen bevételek és kifizetési előirányzatok tervezett összegét a költségvetési eljárás során egy, a 39. cikknek megfelelően benyújtott módosító indítvány útján kell beállítani a költségvetésbe. A tervezett összegeket az 1150/2000/EK, Euratom rendelettel összhangban kell kidolgozni.
(3) Az egyes pénzügyi évekre vonatkozó ideiglenes beszámolók benyújtását követően az ideiglenes beszámolók és a tervezet közötti esetleges eltéréseket a következő pénzügyi év költségvetésébe kell beállítani egy kizárólag az érintett eltérésre vonatkozó költségvetés-módosítás útján. Ilyen esetekben a Bizottság a költségvetés-módosítási tervezetet az előzetes beszámoló benyújtását követő 15 napon belül egyidőben benyújtja az Európai Parlamentnek és Tanácsnak.
4. FEJEZET
Az Elszámolási egység elve
19. cikk
Az euro használata
(1) A többéves pénzügyi keretet és a költségvetést euróban kell kidolgozni és végrehajtani, és az elszámolás is euróban történik. A 68. cikk (1) bekezdésében említett pénzforgalmi célokból kifolyólag azonban a számvitelért felelős tisztviselő, előlegszámlák esetében az előlegszámla-kezelők, valamint a Bizottság és az EKSZ adminisztratív irányításának vonatkozásában felmerülő igényeik esetében az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő felhatalmazást kap a műveletek egyéb pénznemben történő végrehajtására az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározottak szerint.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az euro és egyéb valuták közötti átváltási árfolyammal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
5. FEJEZET
A globális fedezet elve
20. cikk
Fogalommeghatározás és hatály
A 21. cikk sérelme nélkül, az összes bevételnek fedeznie kell az összes kifizetési előirányzatot. A 23. cikk sérelme nélkül, minden bevételt és kiadást teljes egészében, egymással szembeni kiigazítás nélkül kell feltüntetni.
21. cikk
Címzett bevétel
(1) A külső címzett bevételeket és a belső címzett bevételeket meghatározott kiadási tételek finanszírozására kell felhasználni.
(2) A külső címzett bevételek közé a következők tartoznak:
a)
a tagállamok pénzügyi hozzájárulásai egyes kutatási programokhoz az 1150/2000/EK, Euratom rendelet értelmében;
b)
a tagállamok, harmadik országok - beleértve mindkét esetben állami szerveiket -, valamint szervezetek vagy természetes személyek által az Unió által finanszírozott és nevében a Bizottság által kezelt bizonyos külső támogatási projektekhez vagy programokhoz nyújtott pénzügyi hozzájárulások;
c)
a betétek kamata és a túlzott hiány esetén követendő eljárás végrehajtásának felgyorsításáról és pontosításáról szóló, 1997. július 7-i 1467/97/EK tanácsi rendeletben (13) előírt pénzbírságok;
d)
meghatározott rendeltetésű bevételek, úgymint az alapítványoktól, támogatásokból, ajándékokból és hagyatékokból származó jövedelem, beleértve az egyes intézményekre meghatározott címzett bevételeket;
e)
harmadik országok vagy nem uniós szervek b) pont alá nem tartozó pénzügyi hozzájárulásai az uniós tevékenységekhez;
f)
a 181. cikk (2) bekezdésében és a 183. cikk (2) bekezdésében említett címzett bevételek;
g)
a (3) bekezdésben említett belső címzett bevétel, amennyiben az kiegészíti az e bekezdésben említett egyéb bevételt.
(3) A belső címzett bevételek közé a következők tartoznak:
a)
harmadik felektől származó, áruk, szolgáltatások vagy a harmadik fél kérésére elvégzett munka tekintetében keletkező bevételek;
b)
olyan járművek, berendezések, felszerelések, anyagok és tudományos és technikai készülékek értékesítéséből származó bevételek, amelyeket lecserélnek vagy leselejteznek, miután könyv szerinti értéküket nullára leírták;
c)
a jogtalanul kifizetett összegeknek a 80. cikkel összhangban történő visszafizetéséből származó bevételek;
d)
az előfinanszírozási kifizetések nyomán keletkező kamatból származó bevételek a 8. cikk (4) bekezdésére is figyelemmel;
e)
áru, szolgáltatás vagy munkavégzés intézményen belüli más szervezeti egységek, más intézmények vagy szervek részére történő biztosításából származó bevételek, beleértve a más intézmények vagy szervek által a nevükben megfizetett kiküldetési ellátmányok visszatérítését;
f)
befolyt biztosítási díjak;
g)
bérleti jogviszonyból származó bevételek;
h)
kiadványok és filmek - ideértve az elektronikus adathordozón tároltakat is - értékesítéséből származó bevételek;
i)
pénzügyi eszközök visszafizetése a 140. cikk (6) bekezdése értelmében;
j)
későbbi adó-visszatérítések nyomán keletkező bevétel a 23. cikk (3) bekezdésének b) pontja értelmében;
(4) Alap-jogiaktus szintén hozzárendelheti azt a bevételt, amelyről rendelkezik, meghatározott kiadási tételekhez. Ha erről az alap-jogiaktus másképp nem rendelkezik, e bevételek belső címzett bevételt képeznek.
(5) A költségvetés tartalmaz olyan sorokat, amelyeken a külső címzett bevételek és a belső címzett bevételek szerepelnek, és amennyiben lehetséges, feltünteti a megfelelő összegeket.
A költségvetési tervezet csak azon összegek erejéig tartalmazhat címzett bevételeket, amelyek a költségvetési tervezet megállapítása idején biztosak.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső és a belső címzett bevételek szerepeltetése és a vonatkozó előirányzatok biztosítása struktúrájának létrehozására, valamint a kutatási programokhoz nyújtott tagállami hozzájárulásra vonatkozó szabályok megállapítására vonatkozóan. A Bizottság felhatalmazást kap továbbá arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az EUMSZ 126. cikkének (11) bekezdése szerinti szankciókból eredő bevételekre, valamint EFTA-államok egyes uniós programokban való részvételéből adódó címzett bevételekre vonatkozóan.
22. cikk
Adományok
(1) A Bizottság bármely, az Uniónak tett adományt elfogadhat, úgymint alapítványokat, támogatásokat, ajándékokat és hagyatékokat.
(2) Az 50 000 EUR vagy azt meghaladó értékű adományok elfogadásához, amely az adomány értékének 10 %-át meghaladó pénzügyi költséget - beleértve az utólagos költségeket is - von maga után, az Európai Parlament és a Tanács engedélye szükséges, amely intézmények az üggyel kapcsolatban a Bizottság kérelmének kézhezvételétől számított két hónapon belül járnak el. Ha ezen időszak alatt nem emelnek kifogást, úgy a Bizottság végleges döntést hoz az adomány elfogadásáról.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az Uniónak nyújtott adományok elfogadásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
23. cikk
A levonások és árfolyam-kiigazítások szabályai
(1) Az alábbi levonásokra kerülhet sor a kifizetési kérelmekből, amelyeket azután a nettó összeggel kell elszámolni:
a)
a közbeszerzési szerződésekben részt vevő felekre és a kedvezményezettekre kirótt büntetések;
b)
az egyedi számlákkal és a költségkimutatásokkal kapcsolatos engedmények, visszatérítések és egyéb levonások;
c)
az előfinanszírozási kifizetésekből származó kamat;
d)
a jogtalanul kifizetett összegek miatti kiigazítások.
Az első albekezdés d) pontjában említett kiigazítások történhetnek közvetlen levonással ugyanazon kedvezményezett részére teljesített új időközi vagy záró kifizetésből azon alcím, jogcímcsoport és pénzügyi év alapján, amely tekintetében a többletkifizetésre sor került.
Az első albekezdés c) és d) pontjában említett levonásokra az uniós számviteli szabályokat kell alkalmazni.
(2) Az Unió számára értékesített termékeknek és nyújtott szolgáltatásoknak az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló jegyzőkönyv értelmében a tagállamok által visszatérített adókat magában foglaló költségei az adó nélküli összeggel terhelik meg a költségvetést.
(3) Az Unió számára értékesített termékeknek és nyújtott szolgáltatásoknak a vonatkozó megállapodások alapján harmadik országok által visszatérített adókat magában foglaló költségei:
a)
az adó nélküli összeggel, vagy
b)
az adót magában foglaló összeggel terhelhetik meg a költségvetést. Ilyen esetben a későbbi adó-visszatérítéseket belső címzett bevételként kell kezelni.
(4) A költségvetés végrehajtása során felmerülő árfolyamkülönbségek tekintetében a költségvetésben kiigazítások hajthatók végre. A végleges nyereséget vagy veszteséget az évi mérleg foglalja magában.
(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a visszafizetendő adók nyilvántartására szolgáló számlákkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
6. FEJEZET
Az egyediség elve
24. cikk
Általános rendelkezések
Az előirányzatokat meghatározott célokhoz kell rendelni, cím és alcím szerint. Az alcímeket jogcímcsoportokra és jogcímekre kell tovább bontani.
25. cikk
A Bizottságtól eltérő intézmények által végzett átcsoportosítások
(1) Bármely intézmény - kivéve a Bizottságot - a költségvetésben a saját szakaszán belül átcsoportosíthat előirányzatokat:
a)
egyik címből a másikba azon éves előirányzatok 10 %-át meg nem haladó mértékig, amelyek azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik;
b)
korlátozás nélkül egyik alcímből a másikba és egyik jogcímcsoportból a másikba.
(2) Három héttel az (1) bekezdésben említett átcsoportosítás végrehajtása előtt az intézmények tájékoztatják szándékaikról az Európai Parlamentet és a Tanácsot. Ezen időszakon belül akár az Európai Parlament, akár a Tanács által felvetett megfelelő indok esetén a 27. cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni.
(3) Bármely intézmény - kivéve a Bizottságot - javasolhat az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a saját költségvetési szakaszán belül az egyik címből egy másikba történő olyan átcsoportosítást, amely meghaladja azon előirányzatok 10 %-át, amelyek az adott évben azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás végzendő. Az említett átcsoportosítások a 27. cikkben megállapított eljárás hatálya alá tartoznak.
(4) Bármely intézmény - kivéve a Bizottságot - a költségvetésben a saját szakaszán belül átcsoportosításokat végezhet a jogcímcsoportokon belül anélkül, hogy erről az Európai Parlamentet és a Tanácsot előzetesen tájékoztatná.
(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a Bizottságtól eltérő intézmények által végzett átcsoportosítások százalékos arányának kiszámításával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
26. cikk
A Bizottság által végzett átcsoportosítások
(1) A Bizottság a költségvetésben a saját szakaszán belül önállóan:
a)
előirányzatokat csoportosíthat át az egyes alcímeken belül;
b)
a több címben közös személyzeti és igazgatási kiadások tekintetében előirányzatokat csoportosíthat át egyik címből a másikba azon előirányzatok legfeljebb 10 %-áig, amelyek az adott pénzügyi évben azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik, és azon előirányzatok legfeljebb 30 %-áig, amelyek az adott pénzügyi évben azon a soron szerepelnek, amelybe az átcsoportosítás történik;
c)
az operatív kiadások tekintetében ugyanazon címen belül az alcímek között előirányzatokat csoportosíthat át azon előirányzatok legfeljebb 10 %-áig, amelyek az adott évben azon a soron szerepelnek, amelyről az átcsoportosítás történik.
Három héttel az első albekezdés b) pontban említett átcsoportosítások végrehajtása előtt a Bizottság tájékoztatja szándékáról az Európai Parlamentet és a Tanácsot. Ezen időszakon belül akár az Európai Parlament, akár a Tanács által felvetett megfelelő indok esetén a 27. cikkben megállapított eljárást kell alkalmazni.
A második albekezdéstől eltérően, a pénzügyi év utolsó két hónapjában a Bizottság saját hatáskörben a személyzettel, külső személyzettel és egyéb alkalmazottakkal kapcsolatos kiadásokat érintő, egyik címből a másikba történő átcsoportosításokat hajthat végre az adott év előirányzatainak 5 %-án belül. A Bizottság az ezen átcsoportosításokról szóló határozatát követő két héten belül tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(2) A Bizottság a költségvetés rá vonatkozó szakaszában dönthet az előirányzatok egyik címből egy másikba történő következő átcsoportosításáról, amennyiben döntéséről haladéktalanul értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot:
a)
előirányzatok átcsoportosítása a 46. cikkben említett előzetes előirányzatok címből, ha az EUMSZ 294. cikkének értelmében a tartalék felszabadításának egyetlen feltétele alap-jogiaktus elfogadása;
b)
a költségvetési év decemberének 1. napja után előforduló nemzetközi humanitárius katasztrófák és válságok kellően indokolt, kivételes eseteiben a Bizottság a többéves pénzügyi keret 4. fejezetéhez tartozó költségvetési címek keretében még rendelkezésre álló, az adott költségvetési évre vonatkozó fel nem használt költségvetési előirányzatokat átcsoportosíthatja a költségvetés válságkezelési segélyre és a humanitárius segítségnyújtási műveletekre vonatkozó címeihez.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a Bizottság belső átcsoportosításai százalékos arányának kiszámításával és az átcsoportosítási kérelmek megindokolásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
27. cikk
Az intézmények által az Európai Parlament és a Tanács elé terjesztett átcsoportosítási javaslatok
(1) Valamennyi intézmény egyidejűleg nyújtja be átcsoportosítási javaslatait az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) Az Európai Parlament és a Tanács az e cikk (3)-(6) bekezdésében meghatározottak szerint határoz az előirányzatok átcsoportosításáról, kivéve, ha a második rész I. címe másként rendelkezik.
(3) A sürgős eseteket kivéve az Európai Parlament és a Tanács - ez utóbbi minősített többséggel eljárva -,attól az időponttól számított hat héten belül tanácskozik az átcsoportosítási javaslatról, amikor azt mindkét intézmény megkapta.
(4) Az átcsoportosítási javaslatot jóvá kell hagyni, ha a hathetes időszakon belül a következők valamelyike megtörténik:
a)
az Európai Parlament és a Tanács jóváhagyja azt;
b)
az Európai Parlament vagy a Tanács jóváhagyja azt, és a másik intézmény tartózkodik az intézkedéstől;
c)
mind az Európai Parlament, mind a Tanács tartózkodik az intézkedéstől, vagy egyikük sem hoz az átcsoportosítási javaslat módosítására vagy elutasítására irányuló határozatot.
(5) A (3) bekezdésben említett hathetes időszak a következő esetekben három hétre csökken, kivéve, ha az Európai Parlament vagy a Tanács ezzel ellentétes tartalmú kérést terjeszt elő:
a)
az átcsoportosítás az abban a költségvetési sorban szereplő előirányzatoknak, amelyből az átcsoportosítás történik, a 10 %-ánál kevesebbre vonatkozik, és nem haladja meg az 5 000 000 EUR-t;
b)
az átcsoportosítás csak kifizetési előirányzatokra vonatkozik, és teljes összege nem haladja meg a 100 000 000 EUR-t.
(6) Amennyiben akár az Európai Parlament, akár a Tanács módosítja az átcsoportosítás összegét, miközben a másik intézmény jóváhagyja azt, vagy tartózkodik az intézkedéstől, vagy amennyiben mind az Európai Parlament, mind a Tanács módosítja az átcsoportosítás összegét, az alacsonyabb összeget kell jóváhagyottnak tekinteni, kivéve, ha az érintett intézmény visszavonja átcsoportosítási javaslatát.
28. cikk
Az átcsoportosításokra vonatkozó egyedi szabályok
(1) Az előirányzatokat kizárólag azon költségvetési sorokra lehet átcsoportosítani, amelyekre a költségvetés engedélyezett előirányzatokat, vagy amelyeknél a „pro memoria” bejegyzés szerepel.
(2) A címzett bevételeknek megfelelő előirányzatokat kizárólag akkor lehet átcsoportosítani, ha e bevételek megőrzik célhoz kötöttségüket.
29. cikk
Különös rendelkezések alapján végrehajtott átcsoportosítások
(1) A költségvetésnek az Európai Mezőgazdasági Garanciaalaphoz, a strukturális alapokhoz, a Kohéziós Alaphoz, az Európai Halászati Alaphoz, az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alaphoz és a kutatáshoz rendelt címei közötti átcsoportosításokra a második rész I., II. és III. címének különös rendelkezései vonatkoznak.
(2) A sürgősségisegély-tartalék felhasználására jogosító átcsoportosításról szóló döntést a Bizottság javaslatára az Európai Parlament és a Tanács hozza meg. Valamennyi sürgősségi intézkedésre külön javaslatot kell benyújtani.
E bekezdés alkalmazásában a 27. cikk (3) és (4) bekezdésében előírt eljárásokat kell alkalmazni. Ha az Európai Parlament vagy a Tanács nem ért egyet a bizottsági javaslattal, és nem jutnak közös álláspontra e tartalék felhasználásáról, úgy tartózkodik a Bizottság átcsoportosítási javaslatának ügyében való intézkedéstől.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a sürgősségisegély-tartalékból történő átcsoportosításokra irányuló kérelmekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
7. FEJEZET
A hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elve
30. cikk
A gazdaságosság, hatékonyság és eredményesség elve
(1) Az előirányzatokat a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével, nevezetesen a gazdaságosság, eredményesség és hatékonyság elvével összhangban kell felhasználni.
(2) A gazdaságosság elve megköveteli, hogy az intézmény által a tevékenységei folytatására felhasznált források a megfelelő időben, a megfelelő mennyiségben és minőségben, illetve a legjobb áron álljanak rendelkezésre.
A hatékonyság elve az igénybe vett források és az elért eredmények közötti legjobb kapcsolatra vonatkozik.
Az eredményesség elve az egyes kitűzött célok megvalósítására és a tervezett eredmények elérésére vonatkozik.
(3) Meghatározott, mérhető, elérhető, releváns és időzített célokat kell a költségvetésben foglalt minden tevékenységi ágra megszabni. E célkitűzések megvalósítását minden tevékenység tekintetében teljesítménymutatókkal kell ellenőrizni, és a 38. cikk (3) bekezdésének e) pontjában említett információkról a költségvetési kiadásokért felelős hatóságoknak tájékoztatniuk kell az Európai Parlamentet és a Tanácsot. Ezen információkat évente kell biztosítani, legkésőbb a költségvetési tervezet mellékleteiben.
(4) A döntéshozatal javítása érdekében az intézmények mind előzetes, mind pedig utólagos értékeléseket készítenek a Bizottság által nyújtott útmutatással összhangban. Ezen értékeléseket minden olyan programra és tevékenységre alkalmazni kell, amelyek jelentős kiadással járnak, és az értékelések eredményeit az Európai Parlamenttel, a Tanáccsal és a kiadásokért felelős közigazgatási hatóságokkal közölni kell.
(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az előzetes, félidős és utólagos értékelésekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
31. cikk
Kötelező pénzügyi kimutatás
(1) Bármely, a jogalkotó hatóságnak a Bizottság, az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője (a főképviselő) vagy a tagállamok által benyújtott olyan javaslathoz vagy kezdeményezéshez, amely hatással van a költségvetésre, beleértve az álláshelyek számában történő változásokat, pénzügyi kimutatást és a 30. cikk (4) bekezdésében előírt előzetes értékelést kell mellékelni.
A jogalkotó hatóságnak benyújtott javaslat vagy kezdeményezés bármely olyan módosításához, amely jelentős hatással lehet a költségvetésre, beleértve az álláshelyek számában történő változásokat, a módosítást javasló intézménynek pénzügyi kimutatást kell mellékelnie.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a pénzügyi kimutatással kapcsolatos követelmények részletes szabályaira vonatkozóan.
(2) A költségvetési eljárás során a Bizottság - figyelemmel a jogalkotó hatóságnak benyújtott javaslatról vagy kezdeményezésről szóló tanácskozások során elért eredményekre - biztosítja a szükséges előirányzatok változásai és a pénzügyi kimutatásban szereplő eredeti előrejelzések összehasonlításához szükséges információkat.
(3) A csalás vagy szabálytalanság kockázatának mérséklése érdekében az (1) bekezdésben említett pénzügyi kimutatás tájékoztatást nyújt a létrehozott belső kontrollrendszerről, a rendszer által végzett kontrollok költségeiről és hasznairól, a vonatkozó hibakockázat szintjének értékeléséről és a meglévő és tervezett megelőző és védelmi intézkedésekről.
Az értékelésnek figyelembe kell vennie a hibák valószínűsíthető nagyságrendjét és típusát, valamint az érintett szakpolitikai területre jellemző konkrét feltételeket és az arra alkalmazandó szabályokat.
32. cikk
A költségvetés végrehajtásának belső kontrollja
(1) A költségvetést az egyes végrehajtási módszereknek megfelelő, hatékony és eredményes belső kontrollal és a vonatkozó ágazati szabályozással összhangban kell végrehajtani.
(2) A költségvetés végrehajtásának alkalmazásában a belső kontroll az irányítás minden szintjén alkalmazandó folyamat, amelynek célja a következő célkitűzések elérésének ésszerű biztosítása:
a)
a műveletek hatékonysága, eredményessége és gazdaságossága;
b)
a jelentéstétel megbízhatósága;
c)
az eszközök és információk védelme;
d)
a csalás és a szabálytalanságok megelőzése, felderítése, korrekciója, és nyomon követése,;
e)
az alapul szolgáló ügyletek jogszerűségéhez és szabályszerűségéhez kapcsolódó kockázat megfelelő kezelése, figyelembe véve a programok többéves jellegét, valamint az érintett kifizetések jellegét.
(3) Az eredményes belső kontroll a legjobb nemzetközi gyakorlatokra épül, és különösen a következőket tartalmazza:
a)
a feladatok elkülönítése;
b)
megfelelő kockázatkezelési és kontrollstratégia, beleértve a végső kedvezményezett szintjén lefolytatott kontrollokat;
c)
az összeférhetetlenség elkerülése;
d)
megfelelő ellenőrzési nyomvonalak, megbízható adatok az adatrendszerekben;
e)
a teljesítmény felügyeletére és a belső kontroll azonosított gyenge pontjainak és kivételeinek nyomon követésére szolgáló eljárások;
f)
a belső kontrollrendszer hatékony és eredményes működésének időszakos értékelése.
(4) A hatékony belső kontroll a következő elemekre épül:
a)
az ellenőrzési lánc valamennyi érintett résztvevőjével egyeztetett megfelelő kockázatkezelési és kontrollstratégia végrehajtása;
b)
a kontroll eredményeinek hozzáférhetősége az ellenőrzési lánc valamennyi érintett szereplője számára;
c)
adott esetben a végrehajtó partnerek vezetői nyilatkozatára és független ellenőri véleményre való támaszkodás, feltéve, hogy az alapul szolgáló munka minősége megfelelő és elfogadható, és azt az elfogadott standardoknak megfelelően teljesítették;
d)
a korrekciós intézkedések időben történő alkalmazása, adott esetben beleértve a visszatartó erejű szankciókat;
e)
a szakpolitikák alapjául szolgáló világos és egyértelmű jogszabályok;
f)
a többszörös kontroll megszüntetése;
g)
a kontrollok költség-haszon arányának javítása.
(5) Amennyiben a végrehajtás során a hibaszint folyamatosan magas, a Bizottságnak azonosítania kell a kontrollrendszerek gyenge pontjait és elemeznie kell a lehetséges korrekciós intézkedések költségét és hasznosságát, majd megfelelő lépéseket kell tennie vagy javasolnia, úgymint az alkalmazandó rendelkezések egyszerűsítése, a kontrollrendszer javítása, és a program vagy a végrehajtási rendszerek átalakítása.
33. cikk
Költséghatékony kontrollrendszerek
Felülvizsgált vagy új kiadásokra vonatkozó javaslatok benyújtásakor a Bizottságnak meg kell becsülnie a kontrollrendszerek költségeit és hasznosságát, valamint a 31. cikk (3) bekezdésében említett hibakockázat szintjét.
8. FEJEZET
Az átláthatóság elve
34. cikk
A beszámolók, a költségvetés és a jelentések közzététele
(1) A költségvetés megállapítása és végrehajtása, valamint a beszámolók benyújtása az átláthatóság elvével összhangban megfelelően történik.
(2) A költségvetést és a költségvetés-módosításokat végleges formájukban az Európai Parlament elnöke teszi közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
A költségvetéseket a véglegesen elfogadottá nyilvánításuk időpontját követő három hónapon belül kell kihirdetni.
Az összevont éves beszámolót, valamint az egyes intézmények által elkészített, a költségvetési és pénzgazdálkodásról szóló jelentéseket az Európai Unió Hivatalos Lapjában ki kell hirdetni.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetés előzetes kihirdetésének részletes szabályaira vonatkozóan.
35. cikk
A végső kedvezményezettekre vonatkozó és egyéb információk közzététele
(1) Az Unió által harmadik fél számára szerződéssel vállalt hitelnyújtási és hitelfelvételi műveletekre vonatkozó információk a költségvetés mellékletében szerepelnek.
(2) A Bizottság megfelelő módon és időben rendelkezésre bocsátja a végső kedvezményezettekre, valamint a költségvetésből finanszírozott intézkedés jellegére és céljára vonatkozóan általa birtokolt információkat, amennyiben a költségvetést az 58. cikk (1) bekezdésének a) pontjával összhangban közvetlenül hajtják végre történik, valamint a végső kedvezményezettekre vonatkozó azon információkat, amelyeket egyéb végrehajtási módszerek alapján a költségvetés végrehajtásának feladataival megbízott szervezetektől, személyektől és tagállamoktól kapott.
A második albekezdésben meghatározott kötelezettség az általuk finanszírozott végső kedvezményezettek tekintetében a többi intézményre is vonatkozik.
(3) Ezen információk rendelkezésre bocsátása a bizalmas kezelésre és a biztonságra vonatkozó követelmények kellő figyelembevételével történik, különös tekintettel a személyes adatok védelmére.
Természetes személyek esetében a közzététel a végső kedvezményezett nevére, elérhetőségére, az odaítélt összegre, illetve annak céljára korlátozódik. Az említett adatok közzététele olyan vonatkozó kritériumok alapján történik, mint például az odaítélés gyakorisága vagy az odaítélt támogatás jellege és jelentősége. A közzétételi kritériumok és a közzétett adatok részletessége figyelembe veszi az ágazat és az egyes végrehajtási módszerek sajátosságait.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a finanszírozás végső kedvezményezettjeire vonatkozó információk közzétételének részletes szabályaira vonatkozóan. Adott esetben az adatok részletességének mértékét és a kritériumokat az ágazatspecifikus szabályokban kell meghatározni.
III. CÍM
A KÖLTSÉGVETÉS MEGÁLLAPÍTÁSA ÉS SZERKEZETE
1. FEJEZET
A költségvetés összetevői
36. cikk
Tervezett bevételek és kiadások
(1) A Bizottság kivételével valamennyi intézmény becslést készít tervezett bevételeiről és kiadásairól, és ezt minden év július 1-jéig megküldi a Bizottságnak, valamint ezzel egyidejűleg tájékoztatás céljából az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(2) A főképviselő konzultál a fejlesztési politikáért felelős biztossal, a szomszédsági politikáért felelős biztossal, valamint a nemzetközi együttműködésért, humanitárius segítségnyújtásért és válságkezelésért felelős biztossal a hatáskörükbe tartozó ügyekről.
(3) A Bizottság kidolgozza saját előirányzatait, amelyeket az elfogadásukat követően azonnal megküld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
Előirányzatainak elkészítéséhez a Bizottság a 37. cikkben említett információkat használja fel.
37. cikk
A 208. cikkben említett szervek tervezett költségvetése
A 208. cikkben említett valamennyi szerv, összhangban az őt létrehozó eszközzel, legkésőbb minden év március 31. napjáig elküldi a Bizottságnak, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a bevételeire és kiadásaira vonatkozó tervezett összegeket, beleértve létszámtervét és munkaprogram-tervezetét.
38. cikk
Költségvetési tervezet
(1) A Bizottság a költségvetési tervezetet tartalmazó javaslatát a költségvetés végrehajtását megelőző év szeptember 1. napjáig az Európai Parlament és a Tanács elé terjeszti. Ezt a javaslatot tájékoztatásul továbbítja a nemzeti parlamenteknek is.
A költségvetési tervezet tartalmazza az Unió bevételei és kiadásai általános kimutatásának összefoglalóját, és összevonja a 36. cikkben említett tervezett összegeket. A tervezet az intézmények által becsült összegektől eltérő tervezett összegeket is tartalmazhat.
A költségvetési tervezet szerkezete és tartalma a 44-49. cikkben foglaltakat követi.
A költségvetési tervezet minden szakaszát az érintett intézmény által összeállított bevezetés előzi meg.
A költségvetési tervezet általános bevezetését a Bizottság állítja össze. Az általános bevezetés a címek szerint csoportosított főbb pénzügyi adatokat bemutató táblázatokat és az előirányzatok egyik pénzügyi évről a következőre történő változásait indokoló szövegrészeket tartalmaz a többéves pénzügyi keret kiadási kategóriái szerinti bontásban.
(2) Annak érdekében, hogy a hatályos jogszabályokkal és a folyamatban lévő jogalkotási javaslatokkal összefüggésben a költségvetési kihatások tekintetében pontosabb és megbízhatóbb előrejelzést nyújtson, a Bizottság az elkövetkező évekre szóló pénzügyi programozást csatol a költségvetési tervezethez.
A pénzügyi programozást a költségvetés elfogadását követően naprakésszé kell tenni, belefoglalva a költségvetési eljárás eredményeit és bármely egyéb releváns döntést.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a pénzügyi programozással kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(3) A Bizottság a költségvetési tervezethez a következőket csatolja:
a)
szükség esetén annak indokolása, hogy a költségvetési tervezet miért tartalmaz a többi intézmény által becsült összegektől eltérő összegeket;
b)
bármely munkadokumentum, amelyet hasznosnak tekint az intézmények létszámterveivel és azon hozzájárulásokkal kapcsolatban, amelyeket a Bizottság a 208. cikkben említett szerveknek és az Európai Iskoláknak ítélt. A legutolsó jóváhagyott létszámtervet tartalmazó ilyen munkadokumentum ismerteti:
i.
az Unió - és jogilag különálló szervezetei - által alkalmazott teljes személyzet számát, szerződéstípusonként kimutatva,
ii.
az álláshelyekre és a külső személyzetre vonatkozó politikáról, valamint a nemek szerinti összetételről szóló nyilatkozatot,
iii.
a költségvetési tervezet beterjesztési évének elején ténylegesen betöltött álláshelyek számát, feltüntetve a besorolási osztályok és az igazgatási egységek szerinti felosztásukat,
iv.
az álláshelyek felsorolását szakpolitikai területek szerint,
v.
a külső alkalmazottak egyes besorolási osztályai tekintetében a teljes munkaidős egyenérték eredeti becsült nagyságát a jóváhagyott előirányzatok alapján, valamint a költségvetési tervezet benyújtási évének elején ténylegesen foglalkoztatott személyek számát, feltüntetve a tisztségcsoport és adott esetben a besorolási fokozat szerinti megoszlást.
c)
az adott pénzügyi évre vonatkozó előirányzatok tervezett végrehajtásával és a fennálló kötelezettségvállalásokkal, a 208. cikkben említett szervekkel és az Európai Iskolákkal, valamint a kísérleti projektekkel és az előkészítő intézkedésekkel foglalkozó munkadokumentum;
d)
a nemzetközi szervezetek finanszírozása tekintetében a következőket tartalmazó munkadokumentum:
i.
összefoglaló valamennyi hozzájárulásról uniós programonkénti vagy alaponkénti bontásban és nemzetközi szervezetenként,
ii.
indokolás, amely megmagyarázza, hogy az Unió számára miért volt hatékonyabb e nemzetközi szervezetek finanszírozása, mint a közvetlen fellépés;
e)
tevékenységi jelentések és a következőket tartalmazó egyéb releváns dokumentumok:
i.
a különböző tevékenységek tekintetében az előzetesen kitűzött konkrét, mérhető, megvalósítható, releváns, és időzített célkitűzések eléréséről, valamint a mutatókkal mért új célkitűzésekről szóló információk,
ii.
az előirányzatok szintjével kapcsolatosan javasolt változtatások teljes körű indokolása, ideértve a költség-haszon elemzést is,
iii.
az uniós szintű beavatkozás szabatos indokolása, többek között a szubszidiaritás elvével összhangban,
iv.
az előző évi tevékenység végrehajtási arányaira, valamint a folyó év végrehajtási arányaira vonatkozó információk,
v.
a költségvetés változása szempontjából releváns értékelési eredmények összefoglalása,
vi.
az 1 000 000 EUR-s vagy azt meghaladó egységértékű pénzdíjakra vonatkozó információ;
f)
a korábbi pénzügyi években vállalt költségvetési kötelezettségvállalások teljesítéséhez szükséges, az elkövetkező költségvetési években esedékes kifizetések ütemtervének összefoglaló beszámolója.
(4) Amennyiben a Bizottság köz- és magánszféra partnerséget (PPP) bíz meg a költségvetés végrehajtásával, munkadokumentumot kell csatolnia a költségvetési tervezethez, amely tartalmazza:
a)
a meglévő PPP-k előző pénzügyi évi teljesítményéről szóló éves jelentést, amely kitér az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának vii. alpontja szerinti megbízott szervezetek jogi formájára és részvényeseire;
b)
a költségvetési tervezet beterjesztési pénzügyi évére meghatározott célokat, jelezve az e célok eléréséhez szükséges pontos költségvetési igényeket;
c)
az igazgatási költségeket és a végrehajtott költségvetést összesen és a 209. cikkben említett szervtípusonként meghatározottak szerint, valamint PPP-kénti bontásban az előző pénzügyi évben;
d)
a költségvetésből származó pénzügyi hozzájárulások összegét, a pénzügyi hozzájárulások összegét és az egyéb partnerek által tett természetbeni hozzájárulások értékét PPP-ként;
Amennyiben azonban a PPP-k pénzügyi eszközöket vesznek igénybe, az eszközökre vonatkozó információkat az (5) bekezdésben említett munkadokumentumnak tartalmaznia kell.
(5) Ha a Bizottság pénzügyi eszközöket vesz igénybe, munkadokumentumot kell csatolnia a költségvetési tervezethez, amely a következőket tartalmazza:
a)
az aggregált költségvetési kötelezettségvállalásokat és a költségvetésből való kifizetéseket minden egyes pénzügyi eszköz tekintetében;
b)
a 140. cikk (6) bekezdése szerinti bevételeket és visszafizetéseket, valamint a kiegészítő források pénzügyi évi összegét;
c)
a kockázati és kötelezettségvállalási tartalékok teljes összegét, valamint az Unió pénzügyi kockázati kitettségére vonatkozó bármely információt;
d)
a tőkeinstrumentumok vagy kockázatmegosztó eszközök értékvesztését és a garanciaeszközök esetében a lehívott garanciákat, mind az előző évre, mind kumulált összegben;
e)
a pénzügyi eszközökre vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalás és az egyes projektekre vonatkozó, tulajdon- vagy hitelviszony formájában tett jogi kötelezettségvállalások közötti átlagos időtartamot, amennyiben az meghaladja a három évet. A 140. cikk (8) bekezdésében meghatározott jelentésben a Bizottságnak indokolnia kell és adott esetben cselekvési tervet kell javasolnia ezen időtartam lerövidítésére az éves mentesítési eljárás keretében;
f)
a pénzügyi eszközök kezelésére kifizetett igazgatási és egyéb pénzügyi és működési költségekből adódó adminisztratív költségek teljes összegét - amennyiben a kezeléssel harmadik feleket bíztak meg - kezelő felenként és pénzügyi eszközönként;
(6) A Bizottság a költségvetési tervezethez csatol továbbá minden, költségvetési kérelmének támogatása céljából általa hasznosnak tartott további munkadokumentumot.
(7) Az Európai Külügyi Szolgálat szervezetének és működésének a megállapításáról szóló, 2010. július 26-i 2010/427/EU tanácsi határozat (14) 8. cikkének (5) bekezdésével összhangban és az Unió külső fellépéseire szánt költségvetés átláthatóságának biztosítása érdekében a Bizottság a költségvetési tervezetével együtt egy olyan munkadokumentumot is továbbít az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely összesített formában tartalmazza:
a)
az Unió külső fellépéseivel kapcsolatos, az Unió költségvetéséből finanszírozott valamennyi igazgatási és operatív kiadást, beleértve a közös kül- és biztonságpolitikával (KKBP) és a közös biztonság- és védelempolitikával kapcsolatos feladatokat is;
b)
az EKSZ előző évi összes igazgatási kiadását a küldöttségek kiadásai és az EKSZ központi igazgatásának kiadásai szerinti bontásban; valamint az operatív kiadások kimutatását földrajzi területek (régiók, országok), témák, uniós küldöttségek és missziók szerinti bontásban.
(8) A (7) bekezdésben említett munkadokumentum emellett:
a)
minden besorolási kategória minden fokozata esetében részletezi az Unió egyes küldöttségeiben és az EKSZ központi igazgatásában található álláshelyek számát, valamint az állandó és ideiglenes álláshelyek számát, beleértve az előirányzatok keretei között engedélyezett szerződéses és helyi alkalmazottakat is;
b)
a besorolási fokozatok és osztályok szerint kimutatja az álláshelyek számának bármilyen, az előző pénzügyi évhez viszonyított növekedését vagy csökkenését az EKSZ központi igazgatásában és az Unió küldöttségeinek összességében;
c)
kimutatja a pénzügyi évre engedélyezett álláshelyek száma mellett az előző évre engedélyezett álláshelyek számát is, valamint a tagállamokból, a Tanácstól és a Bizottságtól kirendelt diplomaták által betöltött álláshelyek számát;
d)
a költségvetési tervezet bemutatásakor részletesen ismerteti az Unió küldöttségeiben dolgozó személyi állomány számát földrajzi területenkénti, nemenkénti, országonkénti és misszió szerinti bontásban, megkülönböztetve a létszámtervben szereplő álláshelyeket, a szerződéses alkalmazottakat, a helyi alkalmazottakat és a kirendelt nemzeti szakértőket, valamint a költségvetési tervezetben e más típusú személyzet számára kért előirányzatokat az ezen előirányzatok keretén belül alkalmazható teljesidő-egyenértékes személyzetre vonatkozó megfelelő becslésekkel.
39. cikk
A költségvetési tervezethez benyújtott módosító indítvány
Olyan új információk alapján, amelyek a tervezet elkészítésekor még nem álltak rendelkezésre, a Bizottság saját kezdeményezésére vagy más intézmény kérésére - minden fél esetében annak saját szakasza tekintetében - módosító indítványokat nyújthat be egyidejűleg az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a költségvetési tervezethez az EUMSZ 314. cikkében említett egyeztetőbizottság összehívása előtt. Ezen indítványok magukban foglalhatják különösen a mezőgazdasági kiadási előirányzatok aktualizálására irányuló módosító indítványt is.
40. cikk
A költségvetés elfogadásából fakadó tagállami kötelezettségek
(1) Az Európai Parlament elnöke az EK-Szerződés 314. cikkének (7) bekezdésében és az Euratom-Szerződés 106a. cikkében előírt eljárással összhangban a költségvetést véglegesen elfogadottnak nyilvánítja.
(2) Miután a költségvetést véglegesen elfogadottnak nyilvánították, minden tagállam a következő pénzügyi év január 1-jétől vagy a költségvetés véglegesen elfogadottnak nyilvánítása időpontjától - ha az január 1-je után történt - köteles az 1150/2000/EK, Euratom rendeletben meghatározott esedékes befizetéseket teljesíteni az Unió felé.
41. cikk
Költségvetés-módosítási tervezetek
(1) A Bizottság túlnyomóan bevételvezérelt költségvetés-módosítási tervezeteket terjeszthet elő a következő esetekben:
-
az előző pénzügyi év egyenlegének a költségvetésbe történő bevezetése céljából, a 18. cikkben említett eljárással összhangban,
-
a saját forrásokra vonatkozó előrejelzésnek az aktualizált gazdasági előrejelzések tükrében történő felülvizsgálata céljából, valamint
-
a saját forrásokra és egyéb bevételekre vonatkozó felülvizsgált előrejelzés aktualizálása, valamint a kifizetési előirányzatok rendelkezésre állásának és a felmerülő igények felülvizsgálata céljából.
Elkerülhetetlen, kivételes vagy előre nem látható körülmények felmerülése esetén, különösen az Európai Unió Szolidaritási Alapjának mobilizálására való tekintettel, a Bizottság túlnyomóan kiadásvezérelt költségvetés-módosítási tervezeteket terjeszthet elő.
(2) A Bizottságtól eltérő intézményeknek az (1) bekezdésben említettekkel megegyező körülmények esetén a költségvetés módosítása iránti kérelmeiket a Bizottsághoz kell megküldeni.
A költségvetés-módosítási tervezet benyújtása előtt a Bizottság és a többi intézmény - különös tekintettel az előirányzatok várhatóan nem teljes mértékű végrehajtására is - megvizsgálja a vonatkozó előirányzatok újraelosztásának lehetőségét.
A 40. cikk alkalmazandó a költségvetés-módosításokra. A költségvetés-módosításokat azon költségvetésre való hivatkozással kell alátámasztani, amelynek a tervezett összegeit módosítják.
(3) A Bizottság - indokolt rendkívüli körülmények fennállásától, vagy a Szolidaritási Alap igénybevételétől eltekintve, amelyre az év során bármikor költségvetés-módosítási tervezet lehet benyújtani - a költségvetés-módosítási tervezeteit minden pénzügyi év szeptember 1. napjáig nyújtja be egyidejűleg az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak. Más intézmények költségvetés-módosítás iránti kérelmeihez csatolhatja a véleményét.
(4) Az Európai Parlament és a Tanács a költségvetésmódosítás-tervezeteket a sürgősségüket kellőképpen figyelembe véve tárgyalja.
(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetés-módosítási tervezetekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
42. cikk
A tervezett összegek és a költségvetési tervezetek korai továbbítása
A Bizottság, valamint az Európai Parlament és a Tanács megegyezhet abban, hogy előrehoz bizonyos, a tervezett összegek továbbítására, valamint a költségvetési tervezet elfogadására és továbbítására vonatkozó időpontokat. Az ilyen megállapodás azonban nem vezethet az ezen szövegek mérlegelésére az EUMSZ 314. cikke és az Euratom-Szerződés 106a. cikke szerint biztosított időszakok lerövidítéséhez vagy meghosszabbításához.
2. FEJEZET
A költségvetés szerkezete és tartalma
43. cikk
A költségvetés szerkezete
A költségvetés a következőkből áll:
a)
általános bevételi és kiadási kimutatás;
b)
az egyes intézmények bevételi és kiadási kimutatásaira tagolódó különálló szakaszok az Európai Tanács és a Tanács kivételével, amelyeka költségvetés ugyanazon szakaszában szerepelnek.
44. cikk
Költségvetési nómenklatúra
(1) Az Európai Parlament és a Tanács a Bizottság bevételeit és a többi intézmény bevételeit és kiadásait címek, alcímek, jogcímcsoportok és jogcímek alá sorolja be típusuk vagy felhasználásuk szerint.
(2) A bizottsági szakasz kiadási kimutatása az Európai Parlament és a Tanács által elfogadott nómenklatúra alapján készül, és rendeltetés szerinti osztályozást tartalmaz.
Valamennyi cím egy szakpolitikai területnek, valamennyi alcím pedig rendszerint egy tevékenységnek felel meg.
Minden cím tartalmazhat operatív előirányzatokat és igazgatási előirányzatokat.
Az egy címhez tartozó igazgatási előirányzatokat egyetlen alcímben kell csoportosítani.
(3) Az egyes címek alatti, célmegjelöléssel feltüntetett igazgatási előirányzatokat a következőképpen kell besorolni:
a)
a létszámtervben jóváhagyott személyzeti kiadások: fel kell tüntetni az előirányzatok összegét és az e kiadásoknak megfelelő létszámtervi álláshelyek számát;
b)
a külső személyzettel kapcsolatos kiadások, és a 26. cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) pontjában említett, a többéves pénzügyi keret „igazgatás” fejezete alatt finanszírozott egyéb kiadások;
c)
az ingatlanokkal kapcsolatos és egyéb vonatkozó kiadások, beleértve a takarítást, a karbantartást, a különböző bérleti díjakat, a távközlési szolgáltatásokat, valamint a víz, a gáz és az elektromos ellátás díját is;
d)
a programok végrehajtásához közvetlenül kapcsolódó külső személyzeti és technikai támogatás.
A Bizottság több cím tekintetében azonos típusú igazgatási kiadásait kiadási típus szerint osztályozott, külön kimutatásban kell összegezni.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetési nómenklatúra részletes szabályaira vonatkozóan.
45. cikk
A negatív bevételek tilalma
(1) A költségvetés nem tartalmazhat negatív bevételeket.
(2) Az Európai Közösségek saját forrásainak rendszeréről szóló, 2007. június 7-i 2007/436/EK, Euratom tanácsi határozat (15) alapján befizetett saját források nettó összegek, és azokat a költségvetésben az összefoglaló bevételi kimutatásban ilyenként kell feltüntetni.
46. cikk
Előzetes előirányzatok
(1) A költségvetés valamennyi szakasza tartalmazhat egy „előzetes előirányzatok” címet. Az előirányzatokat e címen kell megjeleníteni, amennyiben:
a)
a költségvetés megállapításakor nincs az érintett fellépésre vonatkozó alap-jogiaktus; vagy
b)
komolyan megkérdőjelezhető az előirányzatok megfelelősége vagy az érintett költségvetési tételekben szereplő előirányzatok a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban álló feltételek szerinti végrehajtásának lehetősége.
Azokban az esetekben, amelyekben az alap-jogiaktust az EUMSZ 294. cikkének megfelelően kell elfogadni, az e cím alatt szereplő előirányzatokat csak az e rendelet 26. cikke (1) bekezdése első albekezdésének c) pontjában megállapított eljárással összhangban elvégzett átcsoportosítást követően lehet felhasználni; minden egyéb esetben pedig az e rendelet 27. cikkében megállapított eljárással összhangban elvégzett átcsoportosítást követően használhatók fel.
(2) Komoly végrehajtási nehézségek esetén a Bizottság javasolhatja a pénzügyi év folyamán, hogy az előirányzatokat az „előzetes előirányzatok” cím alá csoportosítsák át. Az Európai Parlament és a Tanács az ilyen átcsoportosításokról a 27. cikkben előírtak szerint hoz határozatot.
47. cikk
Negatív tartalék
A költségvetés bizottsági szakasza legfeljebb 200 000 000 EUR értékben tartalmazhat „negatív tartalékot”. Az ilyen tartalék, amelyet külön címben kell megjeleníteni, kizárólag kifizetési előirányzatokat tartalmazhat.
E negatív tartalékot a pénzügyi év vége előtt kell igénybe venni átcsoportosítás útján, a 26. és 27. cikkben megállapított eljárással összhangban.
48. cikk
Sürgősségisegély-tartalék
(1) A költségvetés bizottsági szakaszának a harmadik országok számára sürgősségisegély-tartalékot kell tartalmaznia.
(2) Az (1) bekezdésben említett tartalékot a pénzügyi év vége előtt kell igénybe venni átcsoportosítás útján, a 27. és 29. cikkben megállapított eljárással összhangban.
49. cikk
A költségvetés tartalma
(1) A költségvetés a következőket foglalja magában:
a)
az általános bevételi és kiadási kimutatásban:
i.
az Unió adott pénzügyi évre (n. évre) vonatkozó becsült bevételei;
ii.
a becsült bevételek az előző pénzügyi évre és az n-2. évi bevételek;
iii.
az n. évre vonatkozó kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok;
iv.
az előző pénzügyi évre vonatkozó kötelezettségvállalási és kifizetési előirányzatok;
v.
az n-2. évben vállalt és kifizetett kiadások, ez utóbbi az n. év költségvetésének százalékában is kifejezve;
vi.
megfelelő megjegyzések minden alfejezet tekintetében, a 44. cikk (1) bekezdésében meghatározottak szerint;
b)
minden egyes szakaszban a bevételek és a kiadások az a) ponttal azonos struktúrában;
c)
a személyi állomány tekintetében:
i.
létszámterv minden szakaszra vonatkozóan, amely besorolási fokozatonként megállapítja az álláshelyek számát besorolási osztályok és szolgálatok szerinti bontásban, valamint megállapítja az előirányzatok keretein belül engedélyezett állandó és ideiglenes álláshelyek számát;
ii.
létszámterv a kutatási és technológiafejlesztési előirányzatok közvetlen fellépésekre elkülönített összegeiből fizetett személyi állományra vonatkozóan, és létszámterv az ugyanezen előirányzatok közvetett fellépésekre elkülönített összegeiből fizetett személyi állományra vonatkozóan; a létszámterveket besorolási fokozatonként és osztályonként kell felosztani, és azoknak különbséget kell tenniük az előirányzatokon belül engedélyezett állandó és ideiglenes álláshelyek között;
iii.
a tudományos és műszaki személyzet tekintetében a felosztás besorolásifokozat-csoportokon alapulhat, az egyes költségvetésekben megállapított feltételekkel összhangban; a létszámtervnek meg kell határoznia a személyzeti szabályzatban meghatározott rendelkezések szerint különleges előnyöket élvező, magasan képzett tudományos vagy műszaki személyzet létszámát;
iv.
létszámterv, amely az álláshelyek számát besorolási fokozat és osztály alapján állapítja meg minden olyan, a 208. cikkben említett szervre vonatkozóan, amely a költségvetést terhelő hozzájárulást kap. A létszámtervek a pénzügyi évre jóváhagyott álláshelyek száma mellett feltüntetik az előző évre jóváhagyott számot is.
d)
a hitelnyújtási és hitelfelvételi műveletek tekintetében:
i.
a bevételek általános kimutatásában azon költségvetési tételek, amelyek az érintett műveletekre vonatkoznak, és azon végső kedvezményezettektől kapott visszafizetéseket kívánják feltüntetni, akik kezdetben nem teljesítettek, ami a teljesítési biztosíték igénybevételéhez vezetett. E tételeket „pro memoria” bejegyzéssel és megfelelő megjegyzésekkel kell ellátni;
ii.
a bizottsági szakaszban:
-
az Uniónak a szóban forgó műveletek tekintetében nyújtott teljesítési biztosítékait tartalmazó költségvetési tételek. E tételeket „pro memoria” bejegyzéssel kell ellátni, amennyiben nem merül fel olyan tényleges költség, amelyet végleges forrásokkal kell fedezni,
-
az alap-jogiaktusra és a tervezett műveletek volumenére, az időtartamra és az Unió által az ilyen műveletek tekintetében nyújtott pénzügyi garanciára vonatkozó megjegyzések,
iii.
a bizottsági szakaszhoz mellékelt dokumentumban, tájékoztató jelleggel:
-
a folyamatban lévő tőkeműveletek és adósságkezelés,
-
az n. évre vonatkozó tőkeműveletek és adósságkezelés;
e)
az első rész VIII. címe alatti pénzügyi eszközök tekintetében:
i.
hivatkozás az alap-jogiaktusra;
ii.
az érintett műveletekre vonatkozó költségvetési sorok;
iii.
a pénzügyi eszközök általános ismertetése, ideértve futamidejüket és költségvetési vonzatukat;
iv.
a tervezett műveletek, ideértve a meglévő pénzügyi eszközökből eredő tőkeáttételi hatáson alapuló célvolumeneket is;
f)
az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának vii. alpontja szerinti megbízott szervezetek finanszírozása tekintetében:
i.
hivatkozás az adott program alap-jogiaktusára;
ii.
a vonatkozó költségvetési tételek;
iii.
az átruházott feladatok általános ismertetése, ideértve futamidejüket és költségvetési vonzatukat;
g)
a KKBP kiadásainak teljes összege egy - KKBP elnevezésű - külön jogcímcsoportokat tartalmazó alcímben. E jogcímcsoportok a KKBP kiadásait fedezik, és legalább az egyes nagyobb missziókra vonatkozóan külön sorokat tartalmaznak.
(2) Az (1) bekezdésben említett dokumentumokon túl az Európai Parlament és a Tanács más vonatkozó dokumentumokat is csatolhat a költségvetéshez.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetés tartalmára vonatkozóan, beleértve az utolsó lezárt pénzügyi év tényleges kiadásainak meghatározását, valamint a költségvetési megjegyzéseket és a létszámtervet.
50. cikk
A személyzeti létszámtervekre vonatkozó szabályok
(1) A 49. cikk (1) bekezdésének c) pontjában említett létszámtervek minden intézményre vagy szervre vonatkozóan abszolút határt szabnak; a megállapított határon túl további kinevezés nem történhet.
Az AD 16, AD 15 és AD 14 besorolási fokozat kivételével azonban, minden intézmény vagy szerv a jóváhagyott álláshelyek 10 %-ának erejéig módosíthatja a létszámterveit, figyelembe véve az alábbi feltételeket:
a)
ez nem befolyásolja a teljes pénzügyi évre vonatkozó személyzeti előirányzat mértékét;
b)
az egyes létszámtervek által jóváhagyott álláshelyek teljes számára vonatkozó határ túllépésére nem kerül sor; valamint
c)
az intézmény vagy szerv - az Unió más intézményeivel és szerveivel - részt vesz teljesítményértékelésben a Bizottság személyzeti átvilágításában kezdeményezettek szerint.
A második albekezdésben említett módosítások végrehajtása előtt három héttel az intézmények tájékoztatják szándékukról az Európai Parlamentet és a Tanácsot. Az Európai Parlament vagy a Tanács által ezen időszakon belül felvetett, kellően megalapozott indok esetén az intézmények tartózkodnak a módosítások végrehajtásától, és a 41. cikkben említett eljárást kell alkalmazni.
(2) Az (1) bekezdés első albekezdésétől eltérve, a kinevező hatóság által a személyzeti szabályzattal összhangban engedélyezett részmunkaidős foglalkozás hatásait más kinevezésekkel ellensúlyozni lehet.
3. FEJEZET
Költségvetési fegyelem
51. cikk
A többéves pénzügyi kerettel való összhang
A költségvetésnek összhangban kell lennie a többéves pénzügyi kerettel.
52. cikk
Az uniós jogi aktusok összhangja a költségvetéssel
Amennyiben egy uniós jogi aktus végrehajtása túllépi a költségvetésben rendelkezésre álló előirányzatokat, az ilyen jogi aktust pénzügyi értelemben csak a költségvetés megfelelő módosítását követően lehet végrehajtani.
IV. CÍM
A KÖLTSÉGVETÉS VÉGREHAJTÁSA
1. FEJEZET
Általános rendelkezések
53. cikk
A költségvetés végrehajtása a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban
(1) A Bizottság a költségvetés bevételeit és kiadásait e rendelettel összhangban, saját felelősségére és az engedélyezett előirányzatok határain belül hajtja végre.
(2) A tagállamok együttműködnek a Bizottsággal, hogy az előirányzatokat a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban használják fel.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetésnek a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban történő végrehajtását, valamint a személyes adatok ellenőrzési célokból történő átadásával kapcsolatos információkat illető részletes szabályokra vonatkozóan.
54. cikk
Alap-jogiaktus és kivételek
(1) A költségvetésben szereplő előirányzatok bármely uniós fellépésre akkor használhatók fel, ha azt alap-jogiaktus elfogadása előzi meg.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve, az alábbiak alap-jogiaktus nélkül is végrehajthatók, amennyiben az ezekkel finanszírozandó intézkedések az Unió hatáskörébe tartoznak:
a)
kísérleti jellegű, valamely intézkedés végrehajthatóságát és hasznosságát vizsgáló kísérleti projektek előirányzatai. A vonatkozó kötelezettségvállalási előirányzatok nem több, mint két egymást követő költségvetési évben szerepeltethetők a költségvetésben.
A kísérleti projektek előirányzatainak teljes összege egyetlen pénzügyi évben sem haladhatja meg a 40 000 000 EUR-t;
b)
az EUMSZ és az Euratom-Szerződés alkalmazása terén a jövőben elfogadandó intézkedésekre vonatkozó javaslatok előkészítését célzó előkészítő intézkedések előirányzatai. Az előkészítő intézkedéseknek következetes megközelítést kell követniük, és különböző formákat ölthetnek. A vonatkozó kötelezettségvállalási előirányzatok legfeljebb három egymást követő költségvetési évben szerepeltethetők a költségvetésben. A megfelelő alap-jogiaktus elfogadására vonatkozó eljárást a harmadik pénzügyi év vége előtt le kell zárni. Az említett eljárás során a kötelezettségvállalási előirányzatoknak meg kell felelniük az előkészítő intézkedések - tervezett tevékenységekkel, követendő célokkal és végső kedvezményezettekkel kapcsolatos - sajátosságainak. Következésképpen az előkészítő intézkedésekre elkülönített összeg nem felel meg a végső intézkedés finanszírozására elkülönített összegnek.
Az ebben a pontban említett új előkészítő intézkedések előirányzatainak teljes összege egyetlen pénzügyi évben sem haladhatja meg az 50 000 000 EUR-t, és az előkészítő intézkedésekre ténylegesen lekötött előirányzatok teljes összege nem haladhatja meg a 100 000 000 EUR-t;
c)
az EUSZ V. címének terén hozott előkészítő intézkedések előirányzatai. Az ilyen intézkedéseket rövid időre kell korlátozni, céljuk pedig a KKBP célkitűzéseinek megvalósítására irányuló uniós intézkedések, valamint a szükséges jogi eszközök elfogadása feltételeinek megteremtése.
Az uniós válságkezelési műveletek alkalmazásában az előkészítő intézkedések célja többek között az operatív követelmények értékelése, az első erőforrások gyors rendelkezésre bocsátásának biztosítása vagy a műveletek megkezdéséhez szükséges helyi feltételek megteremtése.
Az előkészítő intézkedéseket - a főképviselő javaslatára - a Tanács fogadja el.
Az előkészítő intézkedések gyors végrehajtása érdekében a főképviselő a lehető leghamarabb tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Bizottságot a Tanács előkészítő intézkedés meghozatalára irányuló szándékáról, valamint különösen az ehhez szükséges források becsült mértékéről. A Bizottság meghoz minden szükséges intézkedést a források gyors kifizetésének biztosítása érdekében;
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a KKBP terén hozott előkészítő intézkedések finanszírozásának részletes szabályaira vonatkozóan.
d)
a Bizottság által - az EUMSZ és az Euratom-Szerződés értelmében ráruházott, a b) pontban említett jogalkotási kezdeményezési jogtól eltérő intézményi jogköre, valamint az e Szerződések által közvetlenül ráruházott speciális jogkörök alapján végrehajtott egyszeri, vagy akár határozatlan időtartamú intézkedések előirányzatai, amely jogköröket az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban fel kell sorolni;
e)
az egyes intézmények működtetésére vonatkozó előirányzatok, azok igazgatási autonómiája alapján.
A költségvetési tervezet előterjesztésekor a Bizottság jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az első albekezdés a) és b) pontjában említett intézkedésekről, amely jelentés tartalmazza az eredmények értékelését és a tervezett követő intézkedéseket is.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az alap-jogiaktussal, és az e cikk (2) bekezdésében felsorolt kivételekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
55. cikk
A költségvetés végrehajtása a Bizottságtól eltérő intézmények által
A Bizottság átruházza a többi intézményre a költségvetés rájuk vonatkozó szakaszának végrehajtásához szükséges hatásköröket.
A Bizottság és az EKSZ részletes intézkedésekről állapodhat meg annak érdekében, hogy elősegítsék az uniós küldöttségek igazgatási előirányzatainak végrehajtását. Az ilyen intézkedések nem tartalmazhatnak eltéréseket e rendelettől vagy az e rendelet értelmében elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusoktól.
56. cikk
A költségvetés végrehajtási hatáskörének átruházása
(1) A Bizottság és a többi intézmények mindegyike, saját szervezeti egységein belül átruházhatja a költségvetés végrehajtási hatásköreit az e rendelettel és belső szabályaik által megállapított feltételekkel összhangban és a felhatalmazó jogi aktusban megállapított határokon belül. A felhatalmazottak csak a kifejezetten rájuk ruházott hatáskörön belül járhatnak el.
(2) A Bizottság a saját szakaszának operatív előirányzatait érintő költségvetési végrehajtási hatásköreit átruházhatja az uniós küldöttségek vezetőire. Erről ezzel egyidejűleg tájékoztatja a főképviselőt. Amennyiben az uniós küldöttségvezetők a Bizottság közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőiként járnak el, a költségvetés végrehajtására vonatkozó bizottsági szabályokat alkalmazzák, valamint ugyanazok a feladatok, kötelezettségek és elszámoltathatóság vonatkozik rájuk, mint a Bizottság összes többi, közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőjére.
A Bizottság ezt a felhatalmazást saját szabályai szerint visszavonhatja.
Az első albekezdés alkalmazásában a főképviselő meghozza az Unió küldöttségei és a Bizottság szervezeti egységei közötti együttműködés megkönnyítéséhez szükséges intézkedéseket.
57. cikk
Összeférhetetlenség
(1) A költségvetés végrehajtásában és irányításában - beleértve az ezt előkészítő tevékenységeket is -, ellenőrzésében vagy kontrolljában érintett pénzügyi szereplők és egyéb személyek nem járhatnak el oly módon, hogy saját érdekeik ütközzenek az Unió érdekeivel.
Amennyiben ennek veszélye fennáll, az érintett személynek tartózkodnia kell az ilyen fellépéstől, és az üggyel a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőhöz kell fordulnia, aki írásban megerősíti, hogy fennáll-e összeférhetetlenség. Az érintett személynek közvetlen felettesét is tájékoztatnia kell. Amennyiben bebizonyosodik, hogy összeférhetetlenség áll fenn, az érintett személy befejezi tevékenységét az adott ügyben. A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő személyesen teszi meg a további megfelelő intézkedéseket.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában összeférhetetlenség akkor áll fenn, ha az (1) bekezdésben említett pénzügyi szereplő vagy egyéb személy funkcióinak pártatlan és tárgyilagos gyakorlása családi vagy érzelmi okok, politikai vagy nemzeti hovatartozással kapcsolatos okok, továbbá gazdasági érdek vagy bármely más, a végső kedvezményezettel közös érdek miatt veszélybe kerül.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el annak meghatározására, mi okoz valószínűsíthetően összeférhetetlenséget, az ilyen esetben követendő eljárással együtt.
2. FEJEZET
Végrehajtási módszerek
58. cikk
A költségvetés végrehajtásának módjai
(1) A Bizottság a költségvetést az alábbi módokon hajtja végre:
a)
közvetlenül (a továbbiakban: a közvetlen irányítás) szervezeti egységein, többek között az 56. cikk (2) bekezdésének megfelelően az illetékes küldöttségvezető felügyelete mellett az Unió küldöttségein dolgozó alkalmazottain, vagy a 62. cikkben említett végrehajtó ügynökségeken keresztül;
b)
a tagállamokkal megosztott irányításban (a továbbiakban: a megosztott irányítás); vagy
c)
közvetetten (a továbbiakban: a közvetett irányítás), amennyiben az alap-jogiaktus így rendelkezik, illetve az 54. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a)-d) pontjában említett esetekben a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatoknak a következőkre történő átruházásával:
i.
harmadik országok vagy az általuk kijelölt szervek;
ii.
nemzetközi szervezetek és ügynökségeik;
iii.
az EBB és az Európai Beruházási Alap;
iv.
a 208. és 209. cikkben említett szervek;
v.
közjogi szervek;
vi.
magánjog alapján működő, közfeladatot ellátó szervek, olyan mértékben, amennyiben megfelelő pénzügyi garanciákat nyújtanak;
vii.
a valamely tagállam magánjoga alapján működő, köz- és magánszféra közötti partnerség végrehajtásával megbízott és megfelelő pénzügyi garanciákat nyújtó szervek;
viii.
az EUSZ V. címének értelmében a KKBP terén konkrét fellépések végrehajtásával megbízott, és a vonatkozó alap-jogiaktusban meghatározott személyek.
(2) Az EUMSZ 317. cikkével összhangban a költségvetés végrehajtásáért továbbra is a Bizottság felel, és tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot az e cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek és személyek által elvégzett műveletekről. Amennyiben a megbízott szervezet vagy személy kilétét alap-jogiaktus határozza meg, a 31. cikk szerinti pénzügyi kimutatás az adott szervezet vagy személy kiválasztásának kimerítő indokolását is tartalmazza.
(3) Az e cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek és személyek maradéktalanul együttműködnek az Európai Unió pénzügyi érdekeinek megóvása érdekében. A hatáskör-átruházási megállapodásokban rendelkezni kell a Számvevőszék és az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) azon jogáról, hogy a források ellenőrzése során az EUMSZ szerinti hatásköreiket teljes körűen gyakorolják.
A Bizottság a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatoknak az e cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti szervezetekre és személyekre történő átruházását az ilyen feladatok tényleges teljesítésére vonatkozó, már meglévő, átlátható, megkülönböztetéstől mentes, eredményes és hatékony felülvizsgálati eljárások meglétéhez köti.
(4) Az Európai Parlament és a Tanács rendelkezésére bocsátják az összes hatáskör-átruházási megállapodást, amennyiben ezt kérelmezi.
(5) Az e cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek és személyek a 35. cikk (2) bekezdésével összhangban biztosítják a végső kedvezményezettek jegyzékének évenkénti megfelelő, utólagos közzétételét. A Bizottságot értesítik az e tekintetben végrehajtott intézkedésekről.
(6) Az (1) bekezdés c) pontja szerinti megbízott, szervezetek és személyek nem minősülnek megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőnek.
(7) A Bizottság nem ruházhat át harmadik felekre végrehajtási hatásköröket, amennyiben az ilyen hatáskörök nagymértékű, politikai döntéssel járó mérlegelést igényelnek.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetés végrehajtásának módjaival kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve a közvetlen irányítást, a végrehajtó ügynökségekre ruházott hatáskörök gyakorlását, és a nemzetközi szervezetekkel, a 208. és a 209. cikkben említett szervezetekkel, a közjogi szervekkel vagy magánjog alapján működő, közfeladatot ellátó szervekkel, valamely tagállam magánjoga alapján működő, köz- és magánszféra közötti partnerség végrehajtásával megbízott szervezetekkel, valamint a KKBP keretében konkrét fellépések végrehajtásával megbízott személyekkel folytatott, közvetett irányításra vonatkozó különleges rendelkezéseket.
59. cikk
A tagállamokkal megosztott irányítás
(1) Amennyiben a Bizottság megosztott irányításban hajtja végre a költségvetést, úgy a végrehajtási feladatokat a tagállamokra ruházza át. A Bizottság és a tagállamok tiszteletben tartják a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, az átláthatóság és a megkülönböztetés-mentesség elvét, és az uniós források irányítása során biztosítják az uniós műveletek láthatóságát. Ennek érdekében a Bizottság és a tagállamok teljesítik saját kontroll- és ellenőrzési kötelezettségeiket, és vállalják az ebből fakadó, e rendeletben meghatározott felelősséget. A kiegészítő rendelkezéseket ágazatspecifikus szabályokban kell megállapítani.
(2) A tagállamok a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatok elvégzése során meghozzák valamennyi, az Unió pénzügyi érdekeinek védelméhez szükséges intézkedést, beleértve a jogalkotási, szabályozási és igazgatási intézkedéseket is, különösen:
a)
gondoskodva arról, hogy a költségvetésből finanszírozott műveleteket szabályosan és hatékonyan, a vonatkozó ágazatspecifikus szabályoknak megfelelően hajtsák végre, és e célból az uniós források iránításáért és kontrolljáért felelős szerveket jelölve ki a (3) bekezdéssel összhangban,és felügyelve azokat
b)
megelőzve, felderítve és kijavítva a szabálytalanságokat és csalást.
Az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében a tagállamok az arányosság elvét tiszteletben tartva, valamint e cikknek és a vonatkozó ágazatspecifikus szabályoknak megfelelően a tranzakciók reprezentatív és/vagy kockázatalapú mintáin szükség szerint helyszíni vizsgálatokat is magukban foglaló előzetes és utólagos kontrollokat végeznek. Emellett visszafizettetik a jogosulatlanul kifizetett összegeket, és amennyiben szükséges, bírósági eljárásokat indítanak.
A tagállamok az ágazatspecifikus szabályoknak és a nemzeti jogszabályok különös rendelkezéseinek megfelelő, hatékony, visszatartó erejű és arányos szankciókkal sújtják a végső kedvezményezetteket.
A kockázatelemezés részeként és az ágazatspecifikus szabályokkal összhangban a Bizottság nyomon követi a tagállamokban létrehozott irányítási és kontrollrendszereket. Az ellenőrzési tevékenység során a Bizottság tiszteletben tartja az arányosság elvét, és az ágazatspecifikus szabályokkal összhangban állapítja meg a becsült kockázati szintet.
(3) Az ágazatspecifikus szabályokban rögzített kritériumokkal és eljárásokkal összhangban a tagállamok az uniós források irányításáért és kontrolljáért felelős szerveket jelölnek ki a megfelelő szinteken. Az ilyen szervek az uniós források igazgatásától független feladatokat is elláthatnak, vagy egyes feladataik ellátásával más szerveket bízhatnak meg.
Az szervek kijelölésére vonatkozó döntés során a tagállamok döntésüket alapozhatják arra is, hogy az irányítási és kontrollrendszerek lényegüket tekintve megegyeznek-e a korábbi időszakokban már meglévő rendszerekkel, és hogy azok megfelelően működtek-e.
Amennyiben az ellenőrzési és a kontroll megállapítások szerint a kijelölt szervek már nem felelnek meg az ágazatspecifikus szabályokban megállapított feltételeknek, a tagállamok meghozzák az annak biztosítása érdekében szükséges intézkedéseket, hogy az e szervekre bízott feladatok végrehajtása során tapasztalt hiányosságokat - többek között a kijelölésnek az ágazatspecifikus szabályokkal összhangban történő visszavonása révén - orvosolják.
Az ágazatspecifikus szabályok meghatározzák a Bizottságnak az ebben a bekezdésben említett folyamatban játszott szerepét is.
(4) A (3) bekezdés értelmében kijelölt szervek:
a)
eredményes és hatékony belső kontrollrendszert hoznak létre, és biztosítják annak működését;
b)
olyan számviteli rendszert alkalmaznak, amely időben biztosít pontos, teljes körű és megbízható információkat;
c)
az (5) bekezdésben említett információkat benyújtják;
d)
a 35. cikk (2) bekezdésének megfelelően biztosítják az utólagos közzétételt. A személyes adatok feldolgozása a 94/46/EK irányelvet végrehajtó nemzeti rendelkezésekkel összhangban történik.
(5) A (3) bekezdés értelmében kijelölt szervek a következő pénzügyi év február 15. napjáig benyújtják a Bizottságnak a következőket:
a)
az adott referencia-időszakban feladataik végrehajtása során az ágazatspecifikus szabályoknak megfelelően teljesített, és a Bizottságnak visszatérítésre benyújtott kifizetések elszámolását. Ezek az elszámolások tartalmazzák az előfinanszírozást, és azokat az összegeket is, amelyek esetében a visszafizettetési eljárás folyamatban van vagy lezárult. Az elszámoláshoz mellékelni kell egy vezetői nyilatkozatot, mely azt tartalmazza, hogy a források kezeléséért felelős személyek véleménye szerint:
i.
az információ megfelelő módon feltüntetett, teljes körű és pontos,
ii.
a kiadásokat az eredetileg tervezett célra fordították az ágazatspecifikus szabályokban meghatározottak szerint,
iii.
a bevezetett kontrollrendszerek szükséges mértékben garantálják a mögöttes tranzakciók jogszerűségét és szabályszerűségét;
b)
a végső ellenőrzési jelentések és kontrollok éves összefoglalóját, beleértve a rendszerekben azonosított hibák és gyengeségek jellegének és mértékének elemzését, valamint a megtett vagy megtenni tervezett javító intézkedéseket.
Az első bekezdés a) pontjában említett elszámolások és az első bekezdés b) pontjában említett összefoglaló mellé egy független ellenőrző szerv véleményét is csatolni kell, mely a nemzetközileg elfogadott ellenőrzési standardoknak megfelelően készült. Ez a vélemény tartalmazza, hogy az elszámolások megbízható és valós képet nyújtanak-e, hogy azon kiadások, amelyek megtérítését kérték a Bizottságtól, jogszerűek és szabályosak-e, valamint hogy a kontrollrendszerek megfelelően működnek-e. A vélemény tartalmazza azt is, hogy az ellenőrzési tevékenység megkérdőjelezi-e az első bekezdés a) pontjában említett vezetői nyilatkozatban szereplő megállapításokat.
A Bizottság az érintett tagállam tájékoztatása nyomán a február 15-i határidőt kivételes esetben március 1-jéig meghosszabbíthatja.
A tagállamok a megfelelő szinten közzétehetik az ebben a bekezdésben említett információkat.
A tagállamok ezen túlmenően a megfelelő szinten aláírt nyilatkozatokat nyújthatnak be az ebben a bekezdésben említett információk kapcsán.
(6) Annak biztosítása érdekében, hogy az uniós forrásokat az alkalmazandó szabályokkal összhangban használják fel, a Bizottság:
a)
a kijelölt szervek elszámolásainak vizsgálatát és elfogadását biztosító olyan eljárásokat alkalmaz, amelyek révén megállapítható, hogy hiánytalanok-e, pontosak-e és a valóságnak megfelelőek-e az elszámolások;
b)
kizárja az uniós finanszírozásból azokat a kiadásokat, amelyek tekintetében az alkalmazandó jog megsértésével teljesítettek kifizetéseket;
c)
megszakítja a kifizetési határidőket, vagy felfüggeszti a kifizetéseket, amennyiben az ágazatspecifikus szabályok így rendelkeznek.
A Bizottság teljes egészében vagy részben feloldja a kifizetési határidők megszakítását vagy a kifizetések felfüggesztését, miután a tagállam benyújtotta észrevételeit, és amint megtette a szükséges intézkedéseket. A 66. cikk (9) bekezdésében említett tevékenységi jelentés kitér az ezen albekezdés szerinti összes kötelezettségre.
(7) Az ágazatspecifikus szabályok figyelembe veszik az európai területi együttműködési programok szükségleteit, különös tekintettel a vezetői nyilatkozat tartalmára, a (3) bekezdésben meghatározott eljárásra és az ellenőrzési funkcióra.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a tagállamokkal folytatott megosztott irányítással kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve az uniós források irányításáért és kontrolljáért felelős szervek listájának összeállítását, valamint a legjobb gyakorlatok alkalmazásának előmozdítását célzó intézkedéseket.
60. cikk
Közvetett irányítás
(1) Az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében költségvetés-végrehajtási feladatokkal megbízott szervezetek és személyek tiszteletben tartják a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, az átláthatóság és a megkülönböztetés-mentesség elvét, és az uniós források igazgatása során biztosítják az uniós műveletek láthatóságát. Az uniós források igazgatása során biztosítják az Unió pénzügyi érdekei védelmének az e rendelet alapján megkövetelt szinttel egyenértékű szintjét, megfelelően szem előtt tartva a következőket:
a)
a rájuk bízott feladatok természetét és az érintett pénzösszegeket;
b)
a vonatkozó pénzügyi kockázatokat;
c)
a rendszereikből, szabályaikból és eljárásaikból, valamint a rájuk bízott feladatok végrehajtásának felügyelete és támogatása érdekében hozott bizottsági intézkedésekből fakadó megbízhatóság szintjét.
(2) Az Unió pénzügyi érdekeinek megóvása érdekében az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek és személyek az arányosság elvével összhangban:
a)
eredményes és hatékony belső kontrollrendszert hoznak létre, és biztosítják annak működését;
b)
pontos, teljes körű és megbízható információkat időben biztosító számviteli rendszert alkalmaznak;
c)
a szóban forgó szervezettől vagy személytől funkcionálisan független ellenőrző szolgálat által, nemzetközileg elfogadott ellenőrzési standardok szerint elvégzett, független külső ellenőrzésnek vetik alá magukat;
d)
megfelelő szabályokat és eljárásokat alkalmaznak a vissza nem térítendő támogatásokon, közbeszerzéseken és pénzügyi eszközökön keresztül uniós forrásokból biztosított finanszírozás nyújtása során;
e)
a 35. cikk (2) bekezdésével összhangban biztosítják a végső kedvezményezettekre vonatkozó információk utólagos közzétételét;
f)
biztosítják a személyes adatok ésszerű védelmét a 95/46/EK irányelvnek és a 45/2001/EK rendeletnek megfelelően.
Az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának viii. alpontja szerinti megbízott személyek pénzügyi szabályaikat a Bizottság előzetes hozzájárulásával fogadják el. Legkésőbb a megbízatásuk kezdetét követően hat hónappal teljesítik az e bekezdés a)-e) pontjaiban megállapított követelményeket. Amennyiben ezen időszak végén csak részben felelnek meg e követelményeknek, a Bizottság megteszi a megfelelő javító intézkedéseket a rájuk bízott feladatok végrehajtásának felügyelete és támogatása érdekében.
(3) Az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek és személyek a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatok elvégzése során megelőzik, felderítik és kijavítják a szabálytalanságokat és csalásokat. Ennek érdekében az arányosság elvével összhangban szükség szerint többek között helyszíni vizsgálatokat is magukban foglaló előzetes és utólagos kontrollokat végeznek a tranzakciók reprezentatív és/vagy kockázatalapú mintáin, biztosítandó a költségvetésből finanszírozott fellépések eredményes elvégzését és helyes végrehajtását. Emellett visszafizettetik a jogosulatlanul kifizetett összegeket, és szükség esetén megindítják az ezzel kapcsolatos jogi eljárásokat.
(4) A Bizottság felfüggesztheti az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek vagy személyek számára teljesítendő kifizetéseket, különösen akkor, ha olyan rendszerszintű hibákra derül fény, amelyek megkérdőjelezik az érintett szervezet vagy személy belső kontrollrendszereinek megbízhatóságát vagy a mögöttes tranzakciók jogszerűségét és szabályosságát.
A 92. cikkben foglaltaktól függetlenül az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő további vizsgálatok elvégzése céljából egészben vagy részben megszakíthatja az e szervezetek vagy személyek számára történő kifizetéseket, ha:
i.
a belső kontrollrendszer működésének jelentős hiányosságát vagy az érintett szervezet vagy személy által igazolt kiadás súlyos - és korrigálatlan - szabálytalansághoz való kapcsolódását jelző információ jut az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő tudomására;
ii.
a kifizetések megszakítása szükséges az Unió pénzügyi érdekei súlyos sérelmének elkerüléséhez.
(5) A (7) bekezdés sérelme nélkül az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek és személyek benyújtják a Bizottságnak a következőket:
a)
a rájuk bízott feladatok végrehajtásáról szóló jelentést;
b)
a rájuk bízott feladatok teljesítése során felmerült kiadások tekintetében készített elszámolásokat. Ezen elszámolásokhoz mellékelni kell egy vezetői nyilatkozatot, amely igazolja, hogy a források kezeléséért felelős személyek véleménye szerint:
i.
az említett információ teljes körű, pontos és benyújtása megfelelő,
ii.
a kiadásokat az eredetileg tervezett célra fordították a hatáskör-átruházási megállapodásokban vagy, ha van ilyen, az ágazatspecifikus szabályokban meghatározottak szerint,
iii.
a bevezetett kontrollrendszerek szükséges mértékben garantálják a mögöttes tranzakciók jogszerűségét és szabályszerűségét;
c)
a végső ellenőrzési jelentések és az kontrollok összefoglalóját, beleértve a rendszerekben azonosított hibák és gyengeségek jellegének és mértékének elemzését, valamint a megtett vagy megtenni tervezett javító intézkedéseket.
Az első albekezdésben említett dokumentumokhoz mellékelni kell egy független ellenőrző szerv nemzetközileg elfogadott ellenőrzési standardok szerint kiadott véleményét. A vélemény tartalmazza, hogy az elszámolások megbízható és valós képet adnak-e, hogy a kontrollrendszerek megfelelően működnek-e, valamint hogy a mögöttes tranzakciók jogszerűek és szabályszerűek-e. A vélemény tartalmazza azt is, hogy az ellenőrzési tevékenység megkérdőjelezi-e az első albekezdés b) pontja szerinti vezetői nyilatkozatban szereplő megállapításokat.
Az első albekezdésben említett dokumentumokat legkésőbb a következő pénzügyi év február 15-ig kell benyújtani a Bizottságnak. A második albekezdésben említett véleményt legkésőbb március 15-ig kell benyújtani a Bizottságnak.
Az e bekezdésben meghatározott kötelezettségek nem érintik a nemzetközi szervezetekkel és harmadik országokkal megkötött megállapodásokat. Az ilyen megállapodásoknak legalább arra kötelezniük kell ezeket a nemzetközi szervezeteket és harmadik országokat, hogy évente nyilatkozatot nyújtsanak be a Bizottság számára, amelyben kijelentik, hogy az érintett pénzügyi évben az Unió által biztosított hozzájárulásokat a (2) bekezdésében meghatározott követelmények és az ilyen megállapodásokban foglalt kötelezettségek szerint használták fel és számolták el.
(6) A (7) cikk sérelme nélkül a Bizottság:
a)
különösen a program végrehajtásával kapcsolatban elvégzett ellenőrzéseken és értékeléseken keresztül felügyeli, hogy e személyek és szervezetek teljesítik-e kötelezettségeiket;
b)
rendelkezik a megbízott szervezetek vagy személyek elszámolásainak vizsgálatára és elfogadására vonatkozó eljárásokról, amelyek szavatolják, hogy az elszámolások hiánytalanok, pontosak és a valóságnak megfelelőek legyenek;
c)
kizárja az uniós finanszírozásból az alkalmazandó szabályok megsértésével teljesített kifizetéseket.
(7) Az (5) és (6) bekezdés nem alkalmazandó azon szervezeteknek nyújtott uniós hozzájárulás esetében, amelyekre a 208. cikk alapján külön mentesítési eljárás vonatkozik.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közvetett irányítással kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve a közvetett irányításra vonatkozó azon feltételek meghatározását, amelyeknek megfelelően a szervezetek és személyek által alkalmazott rendszerek, szabályok és eljárások egyenértékűek lesznek a Bizottság rendszereivel, szabályaival és eljárásaival, vezetői és megfelelőségi nyilatkozatok elfogadását, az elszámolások vizsgálatára és elfogadására vonatkozó eljárásokat, valamint az alkalmazandó szabályok megsértésével teljesített kifizetések uniós finanszírozás alóli kizárását.
61. cikk
Előzetes értékelések és a hatáskör-átruházási megállapodások
(1) Mielőtt a Bizottság az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja alapján a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos egyes feladatokat ruház át szervezetekre vagy személyekre, bizonyosságot szerez arról, hogy teljesülnek a 60. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a)-d) pontjában meghatározott követelmények.
Amennyiben az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezet vagy személy rendszerei vagy szabályai, vagy az adott szervezetre vagy személyre bízott uniós források igazgatására vonatkozó eljárások jelentős mértékben megváltoznak, az érintett szervezet vagy személy erről haladéktalanul tájékoztatja a Bizottságot. A Bizottság felülvizsgálja az érintett szervezettel vagy személlyel kötött a hatáskör-átruházási megállapodásokat, hogy biztosítsa a 60. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a)-d) pontjában meghatározott feltételek folyamatos teljesülését.
(2) Amennyiben az alap-jogiaktus nem határozza meg a megbízott szervezetet, a Bizottság az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., v., vi. és vii. alpontja alá tartozó kategóriákból választ szervezetet, megfelelően szem előtt tartva a szervezetre átruházandó feladatok természetét és az érintett szervezetek tapasztalatát, valamint operatív és pénzügyi kapacitásait. A kiválasztásnak átláthatónak kell lennie, objektív okokra kell alapozni, és nem eredményezhet összeférhetetlenséget.
(3) A hatáskör-átruházási megállapodásokban meg kell határozni a 60. cikk (2) bekezdése első albekezdésének a)-d) pontjában megállapított követelményeket. A megállapodásokban egyértelműen meg kell határozni a szervezetre bízott feladatokat, és az érintett szervezeteknek vagy személyeknek kötelezettséget kell vállalniuk arra, hogy betartják a 60. cikk (2) bekezdése első albekezdésének e) és f) pontjában meghatározott kötelezettségeket, és tartózkodnak bármely, összeférhetetlenséget eredményező cselekedettől.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közvetett irányítás szerinti szabályok és eljárások előzetes értékelésével, valamint a hatáskör-átruházási megállapodások tartalmával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
62. cikk
Végrehajtó ügynökségek
(1) A Bizottság átruházhat jogköröket a végrehajtó ügynökségekre, hogy a nevében és felelőssége alatt a közösségi programok igazgatásában bizonyos feladatokkal megbízott végrehajtó hivatalokra vonatkozó alapszabály megállapításáról szóló, 2002. december 19-i 58/2003/EK tanácsi rendelettel (16) összhangban egy uniós program vagy projekt egészét vagy egy részét végrehajtsák. A végrehajtó ügynökségeket bizottsági határozattal hozzák létre, és az uniós jog szerinti jogi személyeknek minősülnek.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a végrehajtó ügynökségekre ruházott hatáskörök gyakorlásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(2) A végrehajtó ügynökség igazgatója közvetlen irányítás keretében végrehajtja a megfelelő operatív előirányzatokat.
63. cikk
A hatáskörök átruházásának korlátai
(1) A Bizottság nem bízhatja az uniós források végrehajtásával kapcsolatos feladatokat, beleértve a kifizetést és a visszafizettetést is, külső, a magánjog hatálya alá tartozó szervezetekre vagy szervekre, kivéve az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának v., vi. és vii. alpontjában említett eseteket vagy olyan egyedi eseteket, amelyekben az érintett kifizetéseket:
i.
a Bizottság által meghatározott kedvezményezetteknek kell megtenni;
ii.
a Bizottság által meghatározott feltételek és összegek szerint kell teljesíteni; valamint
iii.
e kifizetések nem képezik a kifizetéseket végrehajtó szervezetek vagy szervek mérlegelésének tárgyát.
(2) A Bizottság a következő feladatokat bízhatja szerződéssel külső, közfeladatot nem ellátó, a magánjog hatálya alá tartozó szervezetekre vagy szervekre: műszaki szakértői feladatok és adminisztratív, előkészítői és kiegészítő feladatok, amelyek sem hatósági, sem mérlegelési jogkör gyakorlását nem foglalják magukban
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el különféle feladatoknak az első rész V. címében rögzített közbeszerzési szabályoknak megfelelő, külső, a magánjog hatálya alá tartozó szervezeteknek vagy szerveknek való átruházásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
3. FEJEZET
Pénzügyi szereplők
1. szakasz
A feladatok elkülönítésének elve
64. cikk
A feladatok elkülönítése
(1) Az engedélyezésre jogosult tisztviselő és a számvitelért felelős tisztviselő feladatait el kell különíteni; e feladatok kölcsönösen kizárják egymást.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el valamennyi pénzügyi szereplő jogaival és kötelezettségeivel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
2. szakasz
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő
65. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő
(1) Valamennyi intézmény gyakorolja az engedélyezésre jogosult tisztviselő feladatait.
(2) E cím alkalmazásában a „személyzet” kifejezés azon személyekre vonatkozik, akik a személyzeti szabályzat hatálya alá tartoznak.
(3) Minden intézmény az eljárási szabályzatában lévő feltételekkel összhangban megfelelő besorolású személyzetre ruházza az engedélyezésre jogosult tisztviselő feladatait. Belső igazgatási szabályaiban megjelöli a személyzetet, amelyre átruházza e feladatokat, az átruházott hatáskörök hatályát és azt, hogy a megbízott személyek a rájuk ruházott hatásköröket továbbadhatják-e.
(4) Az engedélyezésre jogosult tisztviselő hatásköreivel kizárólag a személyzetet lehet megbízni vagy közvetve megbízni.
(5) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselők a felhatalmazó, illetve a felhatalmazást átruházó jogi aktus által szabott határokon belül járnak el. Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőt a személyzet egy vagy több megbízott tagja segítheti, az ő felelőssége alatt, a költségvetés végrehajtásához és az elszámolások bemutatásához szükséges egyes műveletek végrehajtásával.
(6) Amennyiben az Unió küldöttségvezetői az 56. cikk (2) bekezdése szerint közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőként járnak el, az e minőségben végzendő feladataik és hatásköreik meghatározásáért, gyakorlásáért, ellenőrzéséért és értékeléséért felelős intézmény a Bizottság lesz. A Bizottság erről ezzel egyidejűleg tájékoztatja a főképviselőt.
(7) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőt a személyzet segítheti, akiket az utalványozó felelősségi körébe tartozó olyan feladatok elvégzésével bíznak meg, amelyek a költségvetés végrehajtásához, valamint a pénzügyi és irányítási tájékoztatás elkészítéséhez szükségesek. Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőket segítő személyzet az 57. cikk hatálya alá tartozik.
(8) Valamennyi intézmény tájékoztatja a Számvevőszéket, az Európai Parlamentet és a Tanácsot a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselők, belső ellenőrök és számvitelért felelős tisztviselők kinevezéséről és felmentéséről, valamint a pénzügyi kérdésekben általa elfogadott belső szabályokról.
(9) Az intézmények tájékoztatják a Számvevőszéket az előlegszámla-kezelők kinevezéséről, valamint a 69. cikk (1) bekezdése és a 70. cikk szerinti felhatalmazási döntésekről.
(10) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő számára biztosított segítségnyújtással és a felhatalmazásra vonatkozó belső rendelkezésekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
66. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő jogköre és feladatai
(1) Minden intézményben az engedélyezésre jogosult tisztviselő felel a bevételeknek és a kiadásoknak a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban történő végrehajtásáért, valamint a jogszerűség és a szabályosság követelményeinek érvényesülésének biztosításáért.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő a 32. cikkel és az egyes intézmények által elfogadott minimumszabványokkal összhangban, és kellő tekintettel az irányítási környezettel és a finanszírozott fellépések természetével kapcsolatos kockázatokra, kialakítja a feladatainak ellátásához szükséges szervezeti struktúrákat és belső kontrollrendszereket. E struktúrák és rendszerek létrehozását átfogó kockázatelemzés támogatja, amely figyelembe veszi a költséghatékonyságukat is.
(3) A kiadások végrehajtása érdekében az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő költségvetési és jogi kötelezettségeket vállal, érvényesíti a kiadásokat, illetve engedélyezi a kifizetéseket és megteszi az előirányzatok végrehajtásához szükséges előzetes intézkedéseket.
(4) A bevételek végrehajtása a követelések megbecslésének elkészítését, a visszafizettetendő követelések megállapítását és a beszedési megbízások kibocsátását foglalja magában. A bevételek végrehajtása adott esetben magában foglalja a megállapított követelésekről történő lemondást is.
(5) Minden egyes művelet esetében legalább előzetes kontrollt kell végezni a dokumentumok áttekintése és a már végrehajtott, a művelet operatív és pénzügyi oldalával kapcsolatos kontrollok rendelkezésre álló eredményei alapján.
Az előzetes kontroll kiterjed a művelet kezdeményezésére és ellenőrzésére.
Egy adott tranzakció esetében az ellenőrzést a műveletet kezdeményezőktől eltérő személyzetnek kell végeznie. Az ellenőrzést végző személyzet nem lehet alárendeltje a műveletet kezdeményező személyzetnek.
(6) A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő az előzetes kontrollt követően már jóváhagyott műveletek ellenőrzése céljából utólagos kontrollt rendelhet el. Ilyen kontrollra a kockázatok alapján végzett mintavételi eljárás szerint kerülhet sor.
Az előzetes kontrollt az utólagos kontrollért nem felelős személyzet végzi. Az utólagos kontrollért felelős személyzet nem lehet alárendeltje az előzetes kontrollt végző személyzetnek.
Amennyiben a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő utólagos kontroll formájában végzi el a kedvezményezettek pénzügyi ellenőrzését, az ellenőrzésre vonatkozó szabályoknak egyértelműnek, következetesnek és átláthatónak kell lenniük, és tiszteletben kell tartaniuk a Bizottság és az ellenőrzött felek jogait is.
(7) A pénzügyi műveletek irányításának kontrolljáért felelős személyzetnek rendelkeznie kell a szükséges szakmai ismeretekkel. Tiszteletben kell tartaniuk az egyes intézmények által megállapított szakmai szabályzatokat.
(8) Ha a személyzet bármely, a tranzakciók pénzügyi irányításában és kontrolljában részt vevő tagja úgy véli, hogy egy határozat, amelynek alkalmazását vagy jóváhagyását felettese kérte tőle, szabálytalan vagy ellentétes a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével, illetve a személyzet adott tagja által betartandó szakmai szabályokkal, megfelelően tájékoztatja a felettesét. Ha a személyzet tagja ezt írásban teszi meg, a felettes írásban válaszol. Amennyiben a felettes nem tesz lépéseket, vagy megerősíti az eredeti határozatot vagy utasítást, és a személyzet tagja úgy véli, hogy ez a megerősítés nem ésszerű válasz az aggodalmaira, a személyzet tagja írásban tájékoztatja a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőt. Ha az utóbbi elmulaszt intézkedni, a személyzet tagja tájékoztatja a 73. cikk (6) bekezdésében említett megfelelő testületet.
Bármely, az Unió érdekeit esetlegesen sértő jogellenes tevékenység, csalás vagy korrupció esetén a személyzet tagja tájékoztatja az alkalmazandó jogszabályok által kijelölt hatóságokat és szerveket. Az Unió pénzgazdálkodását ellenőrző külső ellenőrökkel kötött szerződések kötelezik a külső ellenőrt arra, hogy tájékoztassa a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőt, amennyiben az Unió érdekeit esetlegesen sértő jogellenes tevékenység, csalás vagy korrupció gyanúja merül fel.
(9) A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő intézménye felé feladatai teljesítéséről éves tevékenységi jelentés formájában számol be, amely jelentés a kontrollok eredményeit is magukban foglaló pénzügyi és igazgatási információkat tartalmaz, és amelyben nyilatkozik arról, hogy - kivéve, ha a bevételek és a kiadások meghatározott területeihez kapcsolódó fenntartások mást jeleznek - ésszerű mértékben megbizonyosodott arról, hogy:
a)
a jelentésben foglalt információk megbízható és valós képet adnak;
b)
a jelentésben bemutatott tevékenységekhez rendelt forrásokat az eredetileg tervezett célra és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban használták fel;
c)
a bevezetett kontrolleljárások szükséges mértékben garantálják a mögöttes tranzakciók jogszerűségét és szabályosságát.
A tevékenységi jelentésben be kell számolni a műveleteknek a kitűzött célokhoz viszonyított eredményéről, az e műveletekhez kapcsolódó kockázatokról, a rendelkezésre álló források felhasználásáról, valamint a belső kontrollrendszerek hatékonyságáról és eredményességéről, beleértve a kontrollok költséghatékonyságának átfogó értékelését is.
A Bizottság minden évben legkésőbb június 15-ig megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az előző év éves tevékenységi jelentéseinek összefoglalóját. A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselők éves tevékenységi jelentéseit szintén az Európai Parlament és a Tanács rendelkezésére kell bocsátani.
(10) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az előzetes és az utólagos kontrollokkal, a bizonylatok megőrzésével, a szakmai szabályzatokkal, az engedélyezésre jogosult tisztviselő mulasztásaival, az információk számvitelért felelős tisztviselő számára történő átadásával, valamint a tárgyalásos eljárásokról készült jelentésekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
67. cikk
Az uniós küldöttségvezetők jogköre és feladatai
(1) Amennyiben az uniós küldöttségvezetők az 56. cikk (2) bekezdésének megfelelően közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőként járnak el, a források megfelelő felhasználása vonatkozásában szorosan együttműködnek a Bizottsággal annak érdekében, hogy biztosítsák különösen a pénzügyi műveletek jogszerűségét és szabályszerűségét, a források kezelése során a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének tiszteletben tartását, valamint az Unió pénzügyi érdekeinek hatékony védelmét.
Ennek érdekében meghozzák a szükséges intézkedéseket, hogy megelőzzenek minden, a Bizottságnak a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos, közvetve rájuk ruházott felelősségét esetlegesen fenyegető helyzetet, valamint minden olyan prioritáskonfliktust, amely hatással lehet a rájuk átruházott pénzgazdálkodási feladatok végrehajtására.
Amennyiben a második albekezdésben említett helyzet vagy konfliktus alakul ki, az uniós küldöttségvezetők erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottság és az EKSZ felelős főigazgatóit. A főigazgatók megteszik a megfelelő lépéseket a helyzet orvoslására.
(2) Amennyiben uniós küldöttségvezetők a 66. cikk (8) bekezdésében említett helyzetbe kerülnek, a 73. cikk (6) bekezdése értelmében létrehozott, a pénzügyi szabálytalanságokat vizsgáló testülethez fordulnak az üggyel. Bármely, az Unió érdekeit esetlegesen sértő jogellenes tevékenység, csalás vagy korrupció esetén tájékoztatják az alkalmazandó jogszabályok által kijelölt hatóságokat és szerveket.
(3) Az 56. cikk (2) bekezdésének megfelelően közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőként eljáró uniós küldöttségvezetők jelentést tesznek megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőjüknek, hogy ez utóbbi belefoglalhassa jelentésüket a 66. cikk (9) bekezdésében említett éves tevékenységi jelentésébe. Az uniós küldöttségvezetők jelentésükben kitérnek a küldöttségen életbe léptetett belső kontrollrendszerek hatékonyságára és eredményességére, valamint a továbbadott megbízás keretében végzendő műveletek irányítására, és benyújtják a 73. cikk (5) bekezdésének harmadik albekezdésében említett felelősségi nyilatkozatot. E jelentéseket a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő éves tevékenységi jelentéséhez kell csatolni, és az Európai Parlament és a Tanács rendelkezésére kell bocsátani, adott esetben kellőképpen figyelembe véve bizalmas jellegüket.
Az uniós küldöttségvezetők teljes mértékben együttműködnek a mentesítési eljárásban részt vevő intézményekkel, és adott esetben minden további szükséges információt biztosítanak. Ezzel kapcsolatban felkérhetők arra, hogy részt vegyenek az érintett szervek ülésein, és támogassák az illetékes megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőt.
(4) Az 56. cikk (2) bekezdésének megfelelően közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőként eljáró uniós küldöttségvezetők válaszolnak a Bizottság megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselője által a Bizottság saját kérésére, illetve a mentesítéssel összefüggésben az Európai Parlament kérésére feltett bármely kérdésre.
(5) A Bizottság biztosítja, hogy a hatáskörök átruházása ne sértse az EUMSZ 319. cikke szerinti mentesítési eljárást.
3. szakasz
A számvitelért felelős tisztviselő
68. cikk
A számvitelért felelős tisztviselő jogköre és feladatai
(1) Minden intézmény kinevez egy számvitelért felelős tisztviselőt, aki az egyes intézményekben felel a következőkért:
a)
a kifizetések megfelelő végrehajtásáért, a bevételek beszedéséért és a megállapított követelések visszafizettetéséért;
b)
az elszámolások elkészítése és bemutatása az Első rész IX. címével összhangban;
c)
könyvvezetés az Első rész IX. címével összhangban;
d)
a számviteli eljárások megállapítása és a számlatükör elkészítése, az Első rész IX. címével összhangban;
e)
a számviteli rendszerek kialakítása és jóváhagyása, és adott esetben az engedélyezésre jogosult tisztviselő által a számviteli információk szolgáltatására vagy igazolására kialakított rendszerek jóváhagyása; ezzel összefüggésben a számvitelért felelős tisztviselő bármikor jogosult a jóváhagyási kritériumok betartásának ellenőrzésére;
f)
készpénzgazdálkodás.
Az EKSZ számvitelért felelős tisztviselőjének feladatai kizárólag a költségvetés EKSZ által végrehajtott, EKSZ-re vonatkozó szakaszát érintik. A költségvetés teljes bizottsági szakaszáért - ideértve az uniós küldöttségvezetőknek továbbadott előirányzatokhoz kapcsolódó számviteli műveleteket is - továbbra is a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője felel.
A költségvetés EKSZ-re vonatkozó szakaszának végrehajtása tekintetében az EKSZ számvitelért felelős tisztviselőjeként is a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője jár el, a 213. cikkre figyelemmel.
(2) A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője felel a számviteli szabályok és a harmonizált számlatükörnek az Első rész IX. címével összhangban történő megállapításáért.
(3) A számvitelért felelős tisztviselők az engedélyezésre jogosult tisztviselőktől megkapják az elszámolások elkészítéséhez szükséges összes olyan információt, amely az intézmények pénzügyi helyzetéről és a költségvetés végrehajtásáról megbízható és valós képet ad. Az engedélyezésre jogosult tisztviselők garantálják ezen információk megbízhatóságát.
(4) Mielőtt az intézmény vagy a 208. cikkben említett szerv elfogadja az elszámolásokat, a számvitelért felelős tisztviselő záradékkal látja el azt, tanúsítva, hogy meggyőződött arról, hogy az megbízható és valós képet ad az intézmény vagy a 208. cikkben említett szerv pénzügyi helyzetéről.
E célból a számvitelért felelős tisztviselő megbizonyosodik arról, hogy az elszámolások a 143. cikkben említett számviteli szabályokkal és az e cikk (1) bekezdésének d) pontja szerinti számviteli eljárásokkal összhangban készültek, és hogy az elszámolásokban valamennyi bevétel és kiadás szerepel.
A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő minden olyan információt továbbít, amelyre a számvitelért felelős tisztviselőnek feladatai elvégzéséhez szüksége van.
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő továbbra is teljes mértékben felel az általa irányított források megfelelő felhasználásáért, az ellenőrzése alatt álló kiadások jogszerűségéért és szabályszerűségéért, valamint a számvitelért felelős tisztviselő számára továbbított információk hiánytalanságáért és pontosságáért.
(5) A számvitelért felelős tisztviselő jogosult vizsgálni a kapott információt, valamint további, a beszámoló aláírásával való ellátás céljából szükségesnek ítélt vizsgálatokat végezni.
A számvitelért felelős tisztviselő szükség esetén fenntartásokkal él, amelyekben pontosan megmagyarázza azok jellegét és hatályát.
(6) Ha e rendelet másképp nem rendelkezik, kizárólag a számvitelért felelős tisztviselő jogosult készpénz és készpénz-egyenértékesek kezelésére. A számvitelért felelős tisztviselő felel ezek megóvásáért.
(7) A programok vagy fellépések végrehajtása során a Bizottság nevében és megbízásából vagyonkezelői számlák nyithatók az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., iii., v. vagy vi. alpontja szerinti megbízott szervezet általi irányítás érdekében.
Az ilyen számlákat a program vagy fellépés végrehajtásáért felelős engedélyezésre jogosult tisztviselő felelőssége alatt nyitják meg a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjével egyetértésben.
Az ilyen számlák kezeléséért az engedélyezésre jogosult tisztviselő felel.
(8) A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője meghatározza a vagyonkezelői számlák megnyitására, kezelésére, bezárására és használatára vonatkozó szabályokat.
(9) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a számvitelért felelős tisztviselő hatásköreivel és feladataival kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve annak kinevezését és visszahívását, a számviteli és nyilvántartási rendszerekkel kapcsolatos véleményt, a pénztár- és bankszámlakezelést, a számlákkal kapcsolatos aláírási jogot, a számlaegyenlegek kezelését, az átutalási és átváltási műveleteket, a fizetési módokat, a jogi személyekkel kapcsolatos adatokat és a bizonylatok megőrzését.
69. cikk
A számvitelért felelős tisztviselő által átruházható jogkörök
(1) Kötelezettségeinek teljesítése során a számvitelért felelős tisztviselő bizonyos feladatokat beosztottjaira ruházhat át.
A felhatalmazó jogi aktus megállapítja e feladatokat.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a helyi szerveknél számlakezelésre felhatalmazott személyekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
4. szakasz
Az előlegszámla-kezelő
70. cikk
Előlegszámlák
(1) Kis összegek kifizetésére és a saját forrásokon kívüli egyéb bevételek beszedésére előlegszámlákat lehet létrehozni, az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusok szerint.
A 128. cikk értelmében vett válságkezelési segélyek és humanitárius segítségnyújtási műveletek terén azonban az Európai Parlament és a Tanács által a szóban forgó költségvetési sor tekintetében a folyó pénzügyi évre meghatározott előirányzatok mértékének tiszteletben tartása mellett korlátlan összegig alkalmazhatók az előlegszámlák.
(2) Az előlegszámlákat az intézmény számvitelért felelős tisztviselője bocsátja rendelkezésre, és azokat az intézmény számvitelért felelős tisztviselője által kijelölt előlegszámla-kezelők felelősségi körébe kell rendelni.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az előlegszámlával kapcsolatos feltételekre vonatkozóan, beleértve az előlegszámla-kezelő által kifizethető maximális összeget, valamint a külső fellépésekkel kapcsolatos szabályokra vonatkozóan, beleértve az előlegszámla-kezelők kiválasztására vonatkozó szabályokat, az előlegszámlák feltöltését, az engedélyezésre jogosult tisztviselők és a számvitelért felelős tisztviselők általi vizsgálatokat, valamint a közbeszerzési eljárások tiszteletben tartását. A Bizottság továbbá felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az uniós küldöttségeken előlegszámlák létrehozásával és előlegszámla-kezelők kinevezésével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
4. FEJEZET
A pénzügyi szereplők felelőssége
1. szakasz
Általános szabályok
71. cikk
A pénzügyi szereplőknek adott megbízás visszavonása és feladatellátás alóli felmentésük
(1) A kinevező hatóság bármikor átmenetileg vagy végleg visszavonhatja az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő megbízását, illetve továbbadott megbízását.
(2) A számvitelért felelős tisztviselőt vagy az előlegszámla-kezelőket kinevező hatóság bármikor átmenetileg vagy végleg felmentheti a számvitelért felelős tisztviselőt, vagy az előlegszámla-kezelőket, vagy mindegyikőjüket a feladataik ellátása alól.
(3) Ez a cikk nem érinti az (1) és (2) bekezdésben említett pénzügyi szereplők tekintetében folyó esetleges fegyelmi eljárásokat.
72. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselő jogellenes tevékenységekkel, csalással és korrupcióval kapcsolatos felelőssége
(1) E fejezet nem érinti a 71. cikkben említett pénzügyi szereplőknek az alkalmazandó nemzeti jog, és az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére, valamint az Unió vagy a tagállamok tisztviselőit érintő korrupció elleni küzdelemre vonatkozó hatályos rendelkezésekben előírtak szerinti esetleges büntetőjogi felelősségét.
(2) E rendelet 73., 74. és 75. cikkének sérelme nélkül, minden illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő, számvitelért felelős tisztviselő és előlegszámla-kezelő fegyelmi eljárás alá vonható és kártérítés megfizetésére kötelezhető a személyzeti szabályzatban megállapítottak szerint. Olyan jogellenes tevékenység, csalás vagy korrupció esetén, amely sértheti az Unió érdekeit, az ügyet az alkalmazandó jogszabályok által kijelölt hatóságok és szervek elé kell terjeszteni, különös tekintettel az OLAF.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az engedélyezésre jogosult tisztviselők, a számvitelért felelős tisztviselők és az előlegszámla-kezelők jogellenes tevékenység, csalás vagy korrupció esetén fennálló felelősségével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
2. szakasz
Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőkre alkalmazandó szabályok
73. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselőkre alkalmazandó szabályok
(1) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő kártérítés megfizetésére kötelezhető a személyzeti szabályzatban megállapítottak szerint.
(2) A kártérítési kötelezettség különösen akkor áll fenn, ha az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő szándékosan vagy súlyos gondatlanságból:
a)
visszafizetendő követelések megállapításáról dönt vagy beszedési megbízásokat bocsát ki, kiadásokra kötelezettséget vállal, vagy fizetési megbízást ír alá anélkül, hogy e rendeletnek vagy a 210. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak megfelelne;
b)
elmulasztja egy esedékessé váló követelést megállapító dokumentum kiállítását, elmulasztja beszedési megbízás kiállítását vagy azt későn állítja ki, vagy későn állít ki fizetési megbízást, amelynek következtében az adott intézménynek polgári jogi felelőssége keletkezik harmadik felekkel szemben.
(3) Amennyiben a megbízott vagy közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő megállapítja, hogy a felelősségi körébe tartozó határozat szabálytalan vagy ellentétes a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével, úgy írásban tájékoztatja a felhatalmazó hatóságot. Amennyiben a felhatalmazást adó hatóság ezt követően a határozat meghozatalára vonatkozó, indokolással ellátott, írásos utasítást ad a megbízott vagy közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőnek, úgy az engedélyezésre jogosult tisztviselőt nem terheli felelősség.
(4) A hatáskörébe tartozó feladatok átruházása esetén a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő továbbra is felelős marad a fennálló belső irányítási és kontrollrendszerek hatékonyságáért és eredményességéért, valamint a közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő kiválasztásáért.
(5) Az uniós küldöttségvezetők számára történő továbbadott megbízás esetén a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő felel a létrehozandó belső irányítási és kontrollrendszerek meghatározásáért, valamint e rendszerek hatékonyságáért és eredményességéért. Az uniós küldöttségvezetők felelnek - a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő utasításainak megfelelően - e rendszerek megfelelő kialakításáért és működtetéséért, valamint a hatáskörükbe tartozó források kezeléséért, és az uniós küldöttségben végrehajtott műveletek irányításáért. Hivatalba lépésük előtt specifikus képzéseken kell részt venniük az engedélyezésre jogosult tisztviselő feladataival és kötelezettségeivel, valamint a költségvetés végrehajtásával kapcsolatban.
Az uniós küldöttségvezetők az e bekezdés első albekezdése szerinti feladatokról a 67. cikk (3) bekezdésének megfelelően tesznek jelentést.
Az uniós küldöttségvezetők minden évben megbízhatósági nyilatkozatot nyújtanak be a küldöttségen kialakított belső irányítási és kontrollrendszerekről, valamint a rájuk átruházott műveletek irányításáról és azok eredményéről a Bizottság megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselője számára annak érdekében, hogy az engedélyezésre jogosult tisztviselő elkészíthesse a 66. cikk (9) bekezdésében előírt nyilatkozatot.
(6) Minden intézménynek létre kell hoznia egy, a pénzügyi szabálytalanságokat vizsgáló szakosított testületet, vagy részt kell vennie több intézmény által létrehozott közös testület munkájában. Ezen testületek függetlenül működnek, és megállapítják, hogy pénzügyi szabálytalanság történt-e, valamint meghatározzák annak esetleges következményeit.
E testület véleménye alapján az intézmény dönti el, hogy kezdeményezzen-e fegyelmi eljárást vagy kártérítés fizetésére irányuló eljárást. Ha a testület rendszerbeli problémákat észlel, úgy ajánlásokat tartalmazó jelentést küld az engedélyezésre jogosult tisztviselőnek és a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőnek, feltéve hogy utóbbi nem az érintett személy, valamint a belső ellenőrnek.
(7) Amennyiben az uniós küldöttségvezetők az 56. cikk (2) bekezdése szerint közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőként járnak el, az e cikk (6) bekezdésének megfelelően a Bizottság által létrehozott testület rendelkezik hatáskörrel az 56. cikk (2) bekezdésében említett ügyekben.
Ha a testület rendszerbeli problémákat észlel, ajánlásokat tartalmazó jelentést küld az engedélyezésre jogosult tisztviselőnek, a főképviselőnek, valamint a Bizottság megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőjének, feltéve hogy utóbbi nem az érintett személy, továbbá a belső ellenőrnek.
A testület véleménye alapján a Bizottság felkérheti a főképviselőt, hogy kinevező hatóságként eljárva kezdeményezzen fegyelmi eljárást vagy kártérítés fizetésére irányuló eljárást a közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselők ellen, amennyiben a szabálytalanságok a rájuk átruházott bizottsági hatásköröket érintik. Ilyen esetben a főképviselő megfelelő intézkedéseket hoz a személyzeti szabályzattal összhangban annak érdekében, hogy végrehajtsa a Bizottság ajánlása szerint a fegyelmi vagy anyagi felelősség megállapítására indított eljárással kapcsolatos döntéseket.
A tagállamok teljes mértékben támogatják az Uniót az Európai Közösségek egyéb alkalmazottaira vonatkozó alkalmazási feltételek 2. cikke e) pontjának hatálya alá tartozó ideiglenes alkalmazottak által a személyzeti szabályzat 22. cikke értelmében okozott károk esetén történő felelősségre vonásban.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőkkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve az utasítások megerősítését, valamint a pénzügyi szabálytalanságokat vizsgáló testület szerepét.
3. szakasz
A számvitelért felelős tisztviselőkre és az előlegszámla-kezelőkre alkalmazandó szabályok
74. cikk
A számvitelért felelős tisztviselőkre alkalmazandó szabályok
(1) A számvitelért felelős tisztviselőt fegyelmi felelősség és kártérítési kötelezettség terheli a személyzeti szabályzatnak megfelelően és az abban foglalt eljárásokkal összhangban. A számvitelért felelős tisztviselő különösen felelőssé tehető az általa elkövetett kötelezettségszegés következő formáiért:
a)
a rábízott források, vagyontárgyak vagy dokumentumok elvesztése vagy megrongálása;
b)
bankszámlák vagy postai elszámolási számlák jogosulatlan megváltoztatása;
c)
olyan összegek visszafizettetése vagy kifizetése, amelyek nincsenek összhangban a megfelelő beszedési, illetve fizetési megbízásokkal;
d)
esedékes bevételek beszedésének elmulasztása.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a számvitelért felelős tisztviselők egyéb kötelezettségszegés esetén fennálló felelősségével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
75. cikk
Az előlegszámla-kezelőkre alkalmazandó szabályok
(1) Az előlegszámla-kezelőt fegyelmi felelősség és kártérítési kötelezettség terheli a személyzeti szabályzatnak megfelelően és az abban foglalt eljárásokkal összhangban. Az előlegszámla-kezelő különösen felelőssé tehető az általa elkövetett kötelezettségszegés következő formáiért:
a)
a rábízott források, vagyontárgyak vagy dokumentumok elvesztése vagy megrongálása;
b)
az általa eszközölt kifizetésekről megfelelő bizonylatok felmutatásának elmulasztása;
c)
a jogosultaktól eltérő személyek részére kifizetések teljesítése;
d)
esedékes bevételek beszedésének elmulasztása.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az előlegszámla-kezelők egyéb kötelezettségszegés esetén fennálló felelősségével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
5. FEJEZET
Bevételi műveletek
1. szakasz
A saját források rendelkezésre bocsátása
76. cikk
Saját források
(1) A 2007/436/EK, Euratom határozatban említett saját források által képzett bevételre vonatkozó becslés euróban szerepel a költségvetésben. A saját források által képzett bevételt az 1150/2000/EK, Euratom rendelettel összhangban kell rendelkezésre bocsátani.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a saját forrásokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
2. szakasz
A követelések megbecslése
77. cikk
A követelések megbecslése
(1) Amennyiben az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőnek elegendő és megbízható információ áll rendelkezésére valamely olyan intézkedésről vagy helyzetről, amely az Uniónak fizetendő összeget eredményezhet, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő megbecsüli a követelés összegét.
(2) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő, amint a becslést eredményező intézkedést vagy helyzetet módosító eseményről szerez tudomást, kiigazítja a követelés becsült összegét.
Amennyiben egy korábban a követelések megbecslését eredményező intézkedés vagy helyzet kapcsán állítottak ki beszedési megbízást, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő ennek megfelelően kiigazítja a becslést.
Amennyiben a beszedési megbízás összege megegyezik a követelés eredetileg becsült összegével, a becslést nullára kell csökkenteni.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve, a követelés megbecslését nem kell elkészíteni azt megelőzően, hogy a tagállamok a Bizottság rendelkezésére bocsátják a 2007/436/EK, Euratom határozatban meghatározott saját források összegeit, amelyeket a tagállamok rögzített időszakonként fizetnek. Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő beszedési megbízást bocsát ki ezen összegekre vonatkozóan.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a követelések megbecslésével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
3. szakasz
A követelések megállapítása
78. cikk
A követelések megállapítása
(1) A követelés megállapítása olyan eljárás, amellyel az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő:
a)
ellenőrzi, hogy az adós tartozása fennáll;
b)
megállapítja vagy ellenőrzi a tartozás valódiságát és összegét;
c)
ellenőrzi azon feltételeket, amelyek mellett a tartozás esedékes.
(2) A Bizottság számára rendelkezésre bocsátott saját forrásokat, és bármely nem vitatott, határozott összegű és esedékes követelést a számvitelért felelős tisztviselőnek szóló beszedési megbízás állapít meg, amelyet az adósnak megküldött terhelési értesítés követ - mindkét okmányt az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő készíti el.
(3) A jogalap nélkül kifizetett összegeket vissza kell fizettetni.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a követelések megállapításával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve az eljárásokat és a bizonylatokat, valamint a késedelmi kamat megállapításával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
4. szakasz
A visszafizettetés engedélyezése
79. cikk
A visszafizettetés engedélyezése
(1) A visszafizettetés engedélyezése olyan eljárás, amellyel az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő beszedési megbízás kiállításával utasítja a számvitelért felelős tisztviselőt, hogy fizettesse vissza az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő által megállapított követelést.
(2) Tagállamoktól eltérő jogalanyokkal szembeni követelések fennállását az intézmény hivatalos határozatban állapíthatja meg, mely határozat az EUMSZ 299. cikke értelmében végrehajtható.
Amennyiben az Unió pénzügyi érdekeinek hatékony és időben történő védelme megkívánja, kivételes esetekben a személyzeti szabályzat hatálya alá tartozó személyzettel kapcsolatos követelésekre vonatkozóan a Bizottság is elfogadhat ilyen végrehajtandó határozatokat a többi intézmény javára és kérésére.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a a beszedési megbízás kiállításával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
5. szakasz
Visszafizettetés
80. cikk
A visszafizettetésre vonatkozó szabályok
(1) A számvitelért felelős tisztviselő az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő által szabályszerűen kiállított beszedési megbízások szerint jár el. A számvitelért felelős tisztviselőnek kellő körültekintéssel kell eljárnia annak biztosítására, hogy az Unió megkapja bevételeit, és gondoskodnia kell az Unió jogainak védelméről.
A számvitelért felelős tisztviselő úgy fizetteti vissza az összegeket, hogy ellentételezi azon egyenértékű követelésekkel, amelyek az Unió oldalán az olyan adósokkal szemben állnak fenn, akiknek viszont az Unióval szemben vannak követeléseik. Az ilyen követeléseknek nem vitatottnak, határozott összegűnek és esedékesnek kell lenniük.
(2) Amennyiben a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő egy megállapított követelés visszafizettetésétől való teljes vagy részleges elállást tervezi, biztosítja, hogy a lemondás szabályos és összhangban van a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, valamint az arányosság elvével. A lemondó határozatot meg kell indokolni. Az engedélyezésre jogosult tisztviselő átruházhatja ezt az elállásról való döntési jogkört.
A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő a megállapított követeléseket részben vagy egészben törölheti. A megállapított követelés részleges törlése nem vonja maga után az Unió valamely megállapított jogosultságáról való lemondást.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a visszafizettetés módjával, beleértve a beszámítás útján történő visszafizettetést is, az önkéntes fizetés hiányában folytatandó visszafizettetési eljárással, a fizetési határidő meghosszabbításával, a pénzbírságok és egyéb bírságok beszedésével, a visszafizettetésről való lemondással, valamint a megállapított követelések törlésével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(3) A tagállamok viselik az elsődleges felelősséget azért, hogy - az ágazatspecifikus szabályokban foglaltaknak megfelelően - elvégezzék a kontrollokat és ellenőrzéseket, és visszafizettessék a jogosulatlanul felhasznált összegeket. Amennyiben a tagállamok saját felelősségükre feltárnak és kijavítanak szabálytalanságokat, mentesülnek a Bizottság által velük szemben e szabálytalanságokkal összefüggésben alkalmazott pénzügyi korrekciók alól.
(4) A Bizottság pénzügyi korrekciókat hajt végre a tagállamokkal szemben annak érdekében, hogy kizárja az uniós finanszírozás alól az alkalmazandó jogszabályok megsértésével teljesített kiadásokat. A Bizottság a pénzügyi korrekcióit a jogosulatlanul felhasznált összegek beazonosítása, valamint a költségvetésre gyakorolt pénzügyi hatások megállapítása alapján hajtja végre. Amennyiben ezeket az összegeket nem lehet pontosan meghatározni, a Bizottság az ágazatspecifikus szabályokkal összhangban extrapolált vagy átalánykorrekciót alkalmazhat.
A Bizottság a pénzügyi korrekció összegének meghatározásakor figyelembe veszi az alkalmazandó jogszabályok megsértésének természetét és súlyosságát, valamint a költségvetésre gyakorolt pénzügyi hatásokat, többek között abban az esetben is, amikor az irányítási és kontrollrendszerek hiányossága állapítható meg.
A pénzügyi korrekciók megállapítására vonatkozó feltételeket és az alkalmazandó eljárást ágazatspecifikus szabályok határozhatják meg.
(5) Az extrapolált vagy átalánykorrekciók alkalmazására vonatkozó módszertant az ágazatspecifikus szabályoknak megfelelően kell meghatározni, annak érdekében, hogy a Bizottság meg tudja óvni az Unió pénzügyi érdekeit.
81. cikk
Elévülési idő
(1) A konkrét rendeletek rendelkezéseinek, valamint a 2007/436/EK, Euratom határozat sérelme nélkül, az Uniónak harmadik országokkal szembeni, valamint harmadik feleknek az Unióval szembeni jogosultságai ötéves elévülési időszak hatálya alá tartoznak.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az elévülési időszakkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
82. cikk
Az uniós jogosultságok kezelése a tagállamokban
Fizetésképtelenségi eljárás esetén az Unió követeléseit ugyanolyan preferenciális elbánásban kell részesíteni, mint a visszafizettetési eljárás helye szerinti tagállam közjogi szerveinek járó, hasonló jellegű követeléseket.
83. cikk
A Bizottság által kiszabott pénzbírságok, büntetések és felhalmozódott kamatok
(1) A pénzbírságok, büntetések és szankciók útján befolyt összegek és minden felhalmozott kamat vagy ezek által generált egyéb bevétel mindaddig nem számolható el költségvetési bevételként, amíg az azokat kivető határozatokat az Európai Unió Bírósága semmissé nyilváníthatja.
(2) Az (1) bekezdésben említett összegeket mihamarabb, és legkésőbb a valamennyi jogorvoslati lehetőség kimerülését követő évben kell költségvetési bevételként nyilvántartásba venni. A kifizető jogalanynak az Európai Unió Bíróságának ítélete nyomán visszafizetett összegeket nem lehet költségvetési bevételként feltüntetni.
(3) Az (1) bekezdést nem kell alkalmazni a végső elszámolásról vagy a pénzügyi korrekciókról szóló határozatokra.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a pénzbírságok, büntetések és felhalmozott kamat útján befolyt összegekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
6. FEJEZET
Kiadási műveletek
84. cikk
Finanszírozási döntés
(1) Minden kiadási tételre kötelezettséget kell vállalni, továbbá azt meg kell erősíteni, engedélyezni kell, és ki kell fizetni.
(2) Azon előirányzatok esetét kivéve, amelyeket az 54. cikk (5) bekezdése e) pontjának megfelelően alap-jogiaktus hiányában is teljesíteni lehet, a kiadásokra történő kötelezettségvállalást az intézmény vagy az intézmény által átruházott hatáskörökkel rendelkező hatóságok által elfogadott finanszírozási döntésnek kell megelőznie.
(3) A (2) bekezdésben említett finanszírozási döntés meghatározza az elérendő célokat, a várható eredményeket, a végrehajtás módszerét és annak teljes összegét. Tartalmazza a finanszírozandó fellépések leírását és az egyes fellépésekre előirányzott összegek megjelölését, valamint végrehajtásuk tervezett menetrendjét is.
Közvetett irányítás esetén a finanszírozási döntés meghatározza az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetet vagy személyt, a szervezet vagy személy kiválasztására alkalmazott kritériumokat és a rábízott feladatokat is.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a finanszírozási döntésekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
1. szakasz
Kiadásokra vállalt kötelezettség
85. cikk
A kötelezettségvállalások típusai
(1) A költségvetési kötelezettségvállalás az a művelet, amely során előjegyzik a jogi kötelezettségvállalások teljesítéséből adódó, elkövetkező kifizetések fedezetéhez szükséges előirányzatot.
A jogi kötelezettségvállalás az az aktus, amellyel az engedélyezésre jogosult tisztviselő vállal vagy megállapít egy kötelezettséget, amely költséget eredményez.
A költségvetési kötelezettségvállalást és a jogi kötelezettségvállalást ugyanazon engedélyezésre jogosult tisztviselő hagyja jóvá, kivéve az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott, megfelelően indokolt esetekben.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kötelezettségvállalások típusaival, a globális kötelezettségvállalások elfogadásával, az aláírás egységességével, valamint az ideiglenes kötelezettségvállalásokon keresztül biztosított igazgatási kiadásokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(3) A költségvetési kötelezettségvállalások az alábbi kategóriák valamelyikébe esnek:
a)
egyedi: a költségvetési kötelezettségvállalás egyedi, ha a kedvezményezett és a kiadás összege ismert;
b)
globális: a költségvetési kötelezettségvállalás globális, ha az egyedi kötelezettségvállalás meghatározásához szükséges tényezők közül legalább egy még nem ismert;
c)
ideiglenes: a költségvetési kötelezettségvállalás ideiglenes, ha a 170. cikkben említett kiadás fedezetéül vagy rendszeres igazgatási kiadásokra szolgál, illetve ha vagy az összeg, vagy a végső kedvezményezettek nem ismertek véglegesen.
(4) Az egy pénzügyi évet meghaladó fellépésekre vállalt költségvetési kötelezettségeket kizárólag akkor lehet több éven keresztül éves részletekre lebontani, ha az alap-jogiaktus így rendelkezik, vagy azok igazgatási kiadásokra vonatkoznak.
86. cikk
A kötelezettségvállalásokra alkalmazandó szabályok
(1) Bármely olyan intézkedés tekintetében, amely költségvetést terhelő kiadásokat idézhet elő, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselőnek költségvetési kötelezettséget kell vállalnia, mielőtt jogi kötelezettséget vállal harmadik felekkel, vagy a 187. cikk alapján forrásokat csoportosít át egy vagyonkezelői alaphoz.
(2) A költségvetési kötelezettségvállalás jogi kötelezettségvállalást megelőző, (1) bekezdésben előírt kötelezettsége nem alkalmazandó az üzletmenet-folytonossági terv keretében kihirdetett válsághelyzetben, a Bizottság vagy bármely egyéb intézmény által igazgatási autonómiája keretében elfogadott eljárásokkal összhangban vállalt jogi kötelezettségekre.
(3) Humanitárius segítségnyújtási műveletek, polgári védelmi műveletek és válságkezelési segélyek esetén az (1) bekezdésben megállapított kötelezettség nem alkalmazandó, ha az uniós intézkedés eredményes végrehajtásához arra van szükség, hogy az Unió harmadik felekkel azonnal jogi kötelezettséget vállaljon, és ezt megelőzően nincs lehetőség egyéni költségvetési kötelezettségvállalásra. A költségvetési kötelezettségvállalást azonnal meg kell tenni azt követően, hogy a harmadik felekkel létrejött a jogi kötelezettségvállalás.
(4) A második rész IV. címének különös rendelkezéseire is figyelemmel, a globális költségvetési kötelezettségvállalások fedezik az n+1. év december 31-éig megkötött megfelelő egyedi jogi kötelezettségvállalások összes költségét.
A 85. cikk (4) bekezdésére és a 203. cikk (2) bekezdésére is figyelemmel, az egyedi vagy ideiglenes költségvetési kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó egyedi jogi kötelezettségvállalásokat az n. év december 31-éig kell megkötni.
Az első és második albekezdésben említett időszakok végén az ilyen költségvetési kötelezettségvállalások fel nem használt egyenlegét az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő visszavonja.
A globális költségvetési kötelezettségvállalást követően jóváhagyott minden egyedi jogi kötelezettségvállalás összegét az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő aláírás előtt rávezeti a költségvetési számlákra, és lekönyveli a globális költségvetési kötelezettségvállalásokra.
(5) Az egy pénzügyi évet meghaladó fellépésekre tett költségvetési és jogi kötelezettségvállalásoknak, a személyzeti kiadások kivételével, megszabott végső végrehajtási határidővel kell rendelkezniük a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban.
E kötelezettségvállalások bármely részét, amelyet a határidő után hat hónappal nem teljesítettek, a 15. cikkel összhangban vissza kell vonni.
A költségvetési kötelezettségvállalás azon összegét, amely olyan jogi kötelezettségvállalásnak felel meg, amely tekintetében a jogi kötelezettségvállalás aláírását követő két éven belül nem történt a 90. cikk értelmében vett kifizetés, vissza kell vonni, kivéve, ha ez az összeg a bíróság vagy választottbírósági testület előtt lévő, jogvita tárgyát képező esetekhez kapcsolódik, vagy ha az ágazatspecifikus szabályok különleges rendelkezéseket tartalmaznak.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetési és a jogi kötelezettségvállalással kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve az egyedi kötelezettségvállalások nyilvántartását.
87. cikk
A kötelezettségvállalásokra alkalmazandó vizsgálatok
(1) Költségvetési kötelezettségvállalás jóváhagyásakor az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő biztosítja, hogy:
a)
a kiadást a költségvetés megfelelő tételére terheljék;
b)
az előirányzatok rendelkezésre álljanak;
c)
a kiadás megfeleljen a Szerződéseknek, a költségvetésnek, e rendeletnek, az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és minden olyan aktusnak, amelyet a Szerződések és bármely más rendelet alapján fogadtak el;
d)
tiszteletben tartsák a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét. Az előfinanszírozási kifizetések megfelelősége, összegük és a teljes kifizetés ütemezése arányban kell álljon a tervezett időtartammal, a végrehajtásban elért haladással, valamint az ilyen előfinanszírozással együtt járó pénzügyi kockázatokkal.
(2) Jogi kötelezettségvállalás fizikai vagy elektronikus aláírással történő nyilvántartásba vételekor az engedélyezésre jogosult tisztviselő biztosítja, hogy:
a)
a kötelezettségvállalást fedezze a vonatkozó költségvetési kötelezettségvállalás;
b)
a kiadás rendszeres legyen, és megfeleljen a Szerződéseknek, a költségvetésnek, e rendeletnek, az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusoknak és minden olyan aktusnak, amelyet a Szerződések és más rendeletek alapján fogadtak el;
c)
tiszteletben tartsák a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvét.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kötelezettségvállalásokra alkalmazandó vizsgálatokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
2. szakasz
A kiadások megerősítése
88. cikk
A kiadások megerősítése
(1) A kiadások jóváhagyása az a művelet, amelynek során az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő:
a)
ellenőrzi, hogy a hitelező jogosult a követelésre;
b)
megállapítja vagy ellenőrzi a követelés valódiságát és összegét;
c)
ellenőrzi a követelés esedékességének feltételeit.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kiadások jóváhagyásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve a személyzeti kiadások, valamint a közbeszerzési szerződések és a vissza nem térítendő támogatások keretében biztosított időközi kifizetések és egyenleg-kifizetések jóváhagyását, „a tényeknek megfelelő” jelzés alkalmazását előfinanszírozási kifizetések tekintetében, valamint a „kifizethető” és „a tényeknek megfelelő” jelzések lehetséges formáit.
3. szakasz
A kiadások engedélyezése
89. cikk
A kiadások engedélyezése
(1) A kiadások engedélyezése az a művelet, amelynek során az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő az előirányzatok rendelkezésre állásának ellenőrzése után fizetési megbízás kibocsátásával utasítja a számvitelért felelős tisztviselőt, hogy fizesse ki az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő által megerősített kiadási összeget.
Amennyiben az igénybevett szolgáltatások - beleértve a bérleti szolgáltatásokat is - vagy az áruszállítások kifizetése időszakos fizetéssel történik, az engedélyezésre jogosult tisztviselő kockázatértékelést követően elrendelheti közvetlen követeléselszámolási rendszer alkalmazását.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kiadások jóváhagyására vonatkozóan, beleértve a fizetési megbízáson kötelezően feltüntetendő adatokat, és a fizetési megbízások engedélyezésre jogosult tisztviselő általi vizsgálatát.
4. szakasz
A kiadások kifizetése
90. cikk
A kifizetések típusai
(1) A kifizetésre annak igazolását követően kerül sor, hogy a vonatkozó fellépés az alap-jogiaktus, illetve a szerződés rendelkezéseivel összhangban van; a kifizetés a következő műveletek közül egyet vagy többet foglal magában:
a)
a teljes esedékes összeg kifizetése;
b)
az esedékes összeg kifizetése az alábbi módok valamelyikével:
i.
előfinanszírozás, amelyet a hatáskör-átruházási megállapodás, a szerződés vagy a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás aláírását vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat kiértesítését követően több kifizetésre lehet bontani;
ii.
egy vagy több időközi kifizetés a tevékenység részleges végrehajtásának ellentételezéseként;
iii.
az esedékes összegek fennmaradó részének kifizetése, amennyiben a tevékenység teljes egészében végrehajtásra került.
(2) A költségvetési számvitelben a kifizetések (1) bekezdésben említett különböző típusait az egyes kifizetések teljesítésekor kell megkülönböztetni.
(3) A 152. cikkben említett számviteli szabályok magukban foglalják az előfinanszírozás elszámolására, valamint a költségek elszámolhatóságának elismerésére vonatkozó szabályokat is.
(4) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő rendszeresen elszámolja az előfinanszírozási kifizetéseket, az alapját képező projekt gazdasági természetének és ütemezésének megfelelően.
Amennyiben az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő nem tartja hatékonynak, hogy a kedvezményezettektől és a szerződéses felektől pénzügyi kimutatást kérjen, 5 000 000 EUR-t meghaladó vissza nem térítendő támogatások vagy szerződések esetén évente legalább egyszer információt kell tőlük kapnia a halmozott kiadásokról.
A második albekezdés alkalmazásában, a szerződések, a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatok és vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások, valamint a hatáskör-átruházási megállapodások megfelelő rendelkezéseket tartalmaznak.
Ez a bekezdés nem sértheti a második rész IV. címében rögzített különös rendelkezéseket.
(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kifizetések és a bizonylatok típusaival kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
91. cikk
A kifizetések rendelkezésre álló forrásokra történő korlátozása
A kiadásokat a számvitelért felelős tisztviselő a rendelkezésre álló források keretein belül teljesíti.
5. szakasz
A kiadási műveletek határidői
92. cikk
Határidők
(1) A kifizetéseket az alábbi határidőkön belül kell teljesíteni:
a)
90 naptári napon belül olyan technikai szolgáltatásokra vagy fellépésekre kiterjedő hatáskör-átruházási megállapodások, szerződések, vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatok esetén, amelyek értékelése különösen összetett feladat, és amelyek esetében a kifizetés jelentés vagy igazolás elfogadásától függ;
b)
60 naptári napon belül minden egyéb hatáskör-átruházási megállapodás, szerződés, vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat esetén, amelyek esetében a kifizetés jelentés vagy igazolás elfogadásától függ;
c)
30 naptári napon belül minden egyéb hatáskör-átruházási megállapodás, szerződés, vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat esetén.
(2) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő felfüggesztheti a fizetési határidőt, ha:
a)
a kifizetési kérelemben szereplő összeg nem esedékes; vagy
b)
nem nyújtották be a megfelelő bizonylatokat;
Ha olyan információ jut az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő tudomására, amely kétségessé teszi a kifizetési kérelemben szereplő kiadás elszámolhatóságát, felfüggesztheti a fizetési határidőt annak érdekében, hogy meggyőződjön arról - akár helyszíni ellenőrzések alkalmazásával is-, hogy a kiadás ténylegesen elszámolhatók.
(3) Az érintett hitelezőket írásban kell tájékoztatni e felfüggesztés indokairól.
(4) Amennyiben a felfüggesztés meghaladja a két hónapot, a hitelező kérheti, hogy az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő döntsön a felfüggesztés folytatásáról.
(5) A tagállamok esetét kivéve az (1) bekezdésben megállapított határidők lejártával a hitelező kamatra jogosult.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a fizetési határidőkkel és azon körülményekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, amelyek esetén a késedelmes fizetésben részesülő hitelezők késedelmi kamatra jogosultak, amelyet azon tételre kell elszámolni, amelyből a megfelelő kiadást elsősorban kifizették.
7. FEJEZET
Informatikai rendszerek és e-kormányzat
93. cikk
A műveletek elektronikus irányítása
(1) Amennyiben a bevételi és kiadási műveletek kezelésére számítógépes rendszereken keresztül kerül sor, úgy a dokumentumokat számítógépes vagy elektronikus eljárással is alá lehet írni.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a műveletek elektronikus irányításával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
94. cikk
Dokumentumtovábbítás
Az érintett intézmények és tagállamok előzetes megállapodására is figyelemmel, a közöttük történő dokumentumtovábbítás elektronikus úton is történhet.
95. cikk
e-kormányzat
(1) Megosztott irányítás esetén a tagállamok és a Bizottság közötti valamennyi hivatalos információcserét az ágazatspecifikus szabályokban leírtak szerint kell lebonyolítani. Ezek a szabályok biztosítják a költségvetés irányítása során összegyűjtött vagy egyéb módon kapott és továbbított adatok átjárhatóságát.
(2) Az intézmények, a végrehajtó ügynökségek és a 208. cikkben említett szervek egységes szabványokat állapítanak meg és alkalmaznak a közbeszerzési és vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos eljárásokban részt vevő harmadik felekkel elektronikus úton folytatott információcsere vonatkozásában. A lehető legnagyobb mértékben egységes szabványokat dolgoznak ki és alkalmaznak a közbeszerzési és vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos eljárások során benyújtott adatok benyújtására, tárolására és feldolgozására, és ebből a célból egységes „elektronikus adatcsereközpontot” alakítanak ki a pályázók, a részvételre jelentkezők és az ajánlattevők számára.
(3) A Bizottság rendszeresen jelentést tesz az Európai Parlament és a Tanács számára az e-kormányzat végrehajtása terén tett előrelépésekről.
8. FEJEZET
Igazgatási alapelvek
96. cikk
Jó igazgatás
(1) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő késedelem nélkül tudomásra hozza bizonyítékok és/vagy dokumentumok benyújtásának szükségességét, azok formáját és megkívánt tartalmát, valamint adott esetben az odaítélési eljárás lezárásának tervezett menetrendjét.
(2) Amennyiben a pályázó vagy az ajánlattevő nyilvánvaló eljárási hibája miatt a pályázó vagy az ajánlattevő elmulasztja a bizonyítékok benyújtását, vagy nem tesz nyilatkozatokat, az értékelő bizottság vagy adott esetben az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő - a megfelelően indokolt esetek kivételével - felkéri a pályázót vagy az ajánlattevőt a hiányzó információk rendelkezésre bocsátására vagy az igazoló dokumentumok tisztázására. Az ilyen információk vagy pontosítások nem járhatnak az ajánlat lényeges megváltozásával vagy a pályázati feltételek módosulásával.
97. cikk
Jogorvoslati eszközök feltüntetése
Amennyiben egy engedélyezésre jogosult tisztviselő eljárási intézkedése hátrányosan befolyásolja a pályázó vagy ajánlattevő, kedvezményezett vagy szerződő fél jogait, az intézkedés során jelezni kell az intézkedés megtámadására rendelkezésre álló közigazgatási és/vagy bírósági jogorvoslati eszközöket.
Különösen a jogorvoslat jellegét, az annak tárgyában illetékes szervet vagy szerveket, valamint az annak gyakorlására megállapított határidőket kell jelezni.
9. FEJEZET
A belső ellenőr
98. cikk
A belső ellenőr kinevezése
(1) Valamennyi intézmény létrehoz egy belső ellenőri funkciót, amelyet a vonatkozó nemzetközi szabványoknak megfelelően kell ellátni. Az intézmény által kinevezett belső ellenőr felel az előbbinek a költségvetés-végrehajtási rendszerek és eljárások megfelelő működésének ellenőrzéséért. A belső ellenőr nem lehet sem engedélyezésre jogosult tisztviselő, sem számvitelért felelős tisztviselő.
(2) Az EKSZ belső ellenőrzésének alkalmazásában az 56. cikk (2) bekezdésével összhangban közvetve megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselőként eljáró uniós küldöttségvezetők a továbbadott megbízás keretében végzendő pénzgazdálkodás vonatkozásában a Bizottság belső ellenőrének ellenőrzési hatásköre alá tartoznak.
A költségvetés EKSZ-re vonatkozó szakaszának végrehajtása tekintetében az EKSZ belső ellenőreként is a Bizottság belső ellenőre jár el, a 213. cikkre figyelemmel.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a belső ellenőr kinevezésével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
99. cikk
A belső ellenőr jogköre és feladatai
(1) A belső ellenőr az irányítási és kontrollrendszerek minőségéről szóló független vélemények megalkotásával és a műveletek végrehajtási feltételeinek javítására és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás támogatására vonatkozó ajánlások megtételével tanácsot ad intézményének a kockázatkezeléssel kapcsolatban.
A belső ellenőr felelős különösen:
a)
a belső irányítási rendszer alkalmasságának és hatékonyságának, valamint a szervezeti egységek szakpolitikák, programok és fellépések végrehajtása során mutatott teljesítményének az ezekhez kapcsolódó kockázatok figyelembevételével történő felméréséért;
b)
a minden egyes költségvetés-végrehajtási műveletre alkalmazandó belső kontroll- és ellenőrzési endszerek hatékonyságának és eredményességének értékeléséért.
(2) A belső ellenőr feladatait az intézmény minden tevékenységével és szervezeti egységével kapcsolatban ellátja. A feladatai ellátásához szükséges információkhoz teljes és korlátlan - ha szükséges, helyszíni - hozzáférést élvez, beleértve a tagállamokat és a harmadik országokat is.
A belső ellenőr tudomásul veszi az engedélyezésre jogosult tisztviselők éves jelentését és minden egyéb meghatározott információt.
(3) A belső ellenőr megállapításairól és ajánlásairól jelentést készít az intézménynek. Az intézmény biztosítja, hogy az ellenőrzés eredményeként megszületett ajánlásokra tekintettel intézkedések történjenek. A belső ellenőr továbbá éves belső ellenőrzési jelentést nyújt be az intézménynek, feltüntetve a végrehajtott belső ellenőrzések számát és típusát, a tett ajánlásokat és az ezen ajánlásokra tekintettel hozott intézkedéseket.
(4) Az intézménynek a belső ellenőr elérhetőségeit a kiadási műveletekben érintett bármely természetes vagy jogi személy rendelkezésére kell bocsátania, hogy azok bizalmasan felvehessék az ellenőrrel a kapcsolatot.
(5) Az intézmény minden évben összefoglaló jelentést továbbít az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben bemutatja a végrehajtott belső ellenőrzések számát és típusát, a tett ajánlásokat és az ajánlások alapján hozott intézkedéseket.
(6) A belső ellenőr jelentései és megállapításai, valamint az intézmény jelentése csak azt követően tehetők nyilvánosan hozzáférhetővé, hogy a belső ellenőr jóváhagyta a végrehajtásukra tett intézkedést.
(7) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a belső ellenőr hatásköreivel és feladataival kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
100. cikk
A belső ellenőr függetlensége
(1) A belső ellenőrre alkalmazandó különös szabályokat az intézmények állapítják meg oly módon, hogy feladatai teljesítésében teljes függetlenséget garantálnak a belső ellenőr számára, és megállapítják a belső ellenőr felelősségi körét.
Ha a belső ellenőr a személyzet tagja, kizárólagos ellenőrzési jogkörét teljesen függetlenül gyakorolja, továbbá a személyzeti szabályzatban megállapítottak és az e rendelet alapján elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározottak szerint vállal felelősséget.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a belső ellenőr függetlenségével és felelősségével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve a belső ellenőr azon jogát, hogy keresetet nyújtson be az Európai Unió Bíróságánál.
V. CÍM
KÖZBESZERZÉS
1. FEJEZET
Általános rendelkezések
1. szakasz
Hatály és az odaítélés alapelvei
101. cikk
A közbeszerzési szerződések fogalmának meghatározása
(1) A közbeszerzési szerződések egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több ajánlatkérő között, a 117. és a 190. cikk értelmében, visszterhesen, írásban megkötött szerződések, amelyeket az ár részben vagy egészben a költségvetésből történő kifizetése ellenében ingó vagy ingatlan javak szerzése, építési beruházások elvégzése vagy szolgáltatások nyújtása céljából kötnek.
Ilyen szerződések tárgya lehet:
a)
ingatlan;
b)
árubeszerzés;
c)
építési beruházás;
d)
szolgáltatásnyújtás.
(2) A keretszerződés egy vagy több gazdasági szereplő és egy vagy több között létrejött megállapodás, amelynek célja egy adott időszakban odaítélendő szerződésekre irányadó feltételek megállapítása, különösen az árra és - szükség szerint - az előirányzott mennyiségre vonatkozóan. A keretszerződésre e cím közbeszerzési eljárásra vonatkozó rendelkezései - a közzétételre vonatkozókat is beleértve - érvényesek.
(3) A 106-109. cikk kivételével e cím nem alkalmazandó a vissza nem térítendő támogatásokra, valamint az EBB-vel vagy az Európai Beruházási Alappal megkötött, technikai segítségnyújtásra irányuló szerződésekre.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közbeszerzési szerződések meghatározásával és hatályával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve a keretszerződéseket és az egyedi szerződéseket.
102. cikk
A közbeszerzési szerződésekre alkalmazandó elvek
(1) Minden, egészében vagy részben a költségvetés által finanszírozott közbeszerzési szerződésnek tiszteletben kell tartania az átláthatóság, az arányosság, az egyenlő bánásmód és a megkülönböztetésmentesség elvét.
(2) Minden közbeszerzési szerződést a lehető legszélesebb körben kell pályáztatni, kivéve a 104. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett tárgyalásos eljárás alkalmazásakor.
Az ajánlatkérők nem alkalmazhatják a keretszerződéseket nem megfelelően vagy oly módon, amelynek célja vagy tényleges hatása a verseny megakadályozása, korlátozása vagy torzítása.
2. szakasz
Közzététel
103. cikk
A közbeszerzési szerződések közzététele
(1) Az ajánlatkérő köteles a 118. vagy a 190. cikkben meghatározott értékhatárt túllépő valamennyi szerződést közzétenni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
Az ajánlati felhívásokat előzetesen közzé kell tenni, kivéve a 104. cikk (2) bekezdésében említett eseteket, valamint az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31-i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsiirányelv (17) IIB. mellékletében említett szolgáltatások nyújtására irányuló szerződések esetében.
A szerződés odaítélése után egyes információk közzétételétől el lehet tekinteni, amennyiben az akadályozná a jog alkalmazását, közérdeket sértene, sértené a köz- vagy magánvállalkozások jogos üzleti érdekeit, vagy torzítaná a tisztességes versenyt közöttük.
(2) Azon szerződések meghirdetése, melyek értéke a 118. cikkben, illetve a 190. cikkben meghatározott küszöbérték alatt van, valamint a 2004/18/EK irányelv II B. mellékletében említett szolgáltatások nyújtására irányuló szerződések meghirdetése megfelelő eszközök révén történik.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a szerződések meghirdetésére és a hirdetmények közzétételére vonatkozó követelményekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
3. szakasz
Közbeszerzési eljárások
104. cikk
Közbeszerzési eljárások
(1) A közbeszerzési eljárások a következő formák egyikét ölthetik:
a)
nyílt eljárás;
b)
meghívásos eljárás;
c)
versenypályázat;
d)
tárgyalásos eljárás;
e)
versenypárbeszéd.
Az érintett ajánlatkérők - amennyiben a közbeszerzési szerződésben vagy a keretszerződésben két vagy több intézmény, végrehajtó ügynökség vagy a 208., illetve a 209. cikkben említett szerv érdekelt, és amennyiben hatékonyságnövelés valósítható meg - a közbeszerzési eljárás intézményközi alapon történő lebonyolítására törekszenek.
Amennyiben egy intézmény és valamely tagállam egy vagy több ajánlatkérője közös fellépésének végrehajtásához közbeszerzési szerződésre vagy keretszerződésre van szükség, úgy az intézmény és az ajánlatkérők az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban meghatározott egyes esetekben közösen is lebonyolíthatja a közbeszerzési eljárást.
Közös közbeszerzést EFTA-államokkal és az Unió tagjelölt országaival is lehet folytatni, amennyiben ezt a lehetőséget egy két- vagy többoldalú megállapodás kifejezetten előírja.
(2) A 118. cikkben vagy a 190. cikkben előírt értékhatárt meghaladó szerződések esetében a tárgyalásos eljárás alkalmazása csak az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban előírt esetekben engedélyezhető.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közbeszerzési eljárások típusaival, a közös közbeszerzési eljárásokkal, a kis értékű szerződésekkel, valamint a számla ellenében történő kifizetésekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
105. cikk
A pályázati dokumentáció tartalma
A pályázati dokumentációban meg kell adni a szerződés tárgyának teljes, világos és pontos leírását, valamint a szerződésre vonatkozó kizárási, kiválasztási és odaítélési szempontokat.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a pályázati dokumentációk tartalmával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve az ár és a műszaki leírások felülvizsgálatának lehetőségét és feltételeit.
106. cikk
A közbeszerzési eljárásokon való részvételre alkalmazandó kizárási kritériumok
(1) A részvételre jelentkezőket vagy ajánlattevőket a közbeszerzési eljárásban való részvételből ki kell zárni, amennyiben:
a)
csődbe mentek, felszámolási eljárás alatt állnak, működésüket bíróság felügyeli, egyezséget kötöttek a hitelezőkkel, felfüggesztették üzleti tevékenységüket vagy ilyen ügyekkel kapcsolatos eljárás alanyai, vagy a tagállami jogszabályok szerinti hasonló eljárás következtében bármely ezekhez hasonló helyzetben vannak;
b)
velük vagy a felettük képviseleti, döntéshozatali vagy kontroll jogkörrel rendelkező személyekkel szemben valamely tagállam illetékes hatósága res iudicata hatályú ítéletet hozott szakmai kötelességszegéssel kapcsolatos bűncselekmény miatt;
c)
súlyos szakmai kötelezettségszegést követtek el, amelyet az ajánlatkérő bármely, általa igazolhatónak tekintett módon megállapíthat, ideértve az EBB és a nemzetközi szervezetek határozatait is;
d)
nem teljesítették a társadalombiztosítási hozzájárulási vagy adófizetési kötelezettségüket azon ország jogi rendelkezéseivel összhangban, ahol székhellyel rendelkeznek, vagy az ajánlatkérő országában, illetve abban az országban, ahol a szerződést teljesíteni kell;
e)
csalás, korrupció, bűnszervezetben való részvétel, pénzmosás vagy bármely más, az Unió pénzügyi érdekeit sértő jogellenes tevékenység miatt res iudicata hatályú ítélet született velük vagy a felettük képviseleti, döntéshozatali vagy kontroll jogkörrel rendelkező személyekkel szemben;
f)
a 109. cikk (1) bekezdésében említett közigazgatási szankció hatálya alá tartoznak.
Az első albekezdés a)-d) pontja nem vonatkozik áruk különösen kedvező feltételek mellett, az üzleti tevékenységét véglegesen felszámoló szállítótól, vagy vagyonfelügyelőtől, felszámolótól vagy végelszámolótól, csődegyezség, vagy ahhoz hasonló, a nemzeti jogban rögzített eljárás keretében történő beszerzésére.
Az első albekezdés b) és e) pontja nem alkalmazandó, amennyiben a részvételre jelentkező vagy az ajánlattevő bizonyítani tudja, hogy megfelelő intézkedéseket fogadtak el a felette képviseleti, döntéshozatali vagy kontroll jogkörrel rendelkező azon személyekkel szemben, akik az első albekezdés b), illetve e) pontjában említett ítélet tárgyát képezik.
(2) Tárgyalásos eljárás esetén, amennyiben műszaki, művészeti vagy kizárólagos jogok védelmével kapcsolatos okokból a szerződés csak egy bizonyos gazdasági szereplőnek ítélhető oda, az intézmény dönthet úgy, hogy nem zárja ki az érintett gazdasági szereplőt az (1) bekezdés első albekezdésének a), c) és d) pontjában felsorolt okok alapján, amennyiben ez elengedhetetlen az intézmény folyamatos működésének biztosításához. Ilyen esetekben az intézménynek kellően meg kell indokolnia döntését.
(3) A részvételre jelentkezőknek és az ajánlattevőknek tanúsítaniuk kell, hogy nincsenek az (1) bekezdésben felsorolt helyzetek egyikében sem. Az ajánlatkérő azonban nagyon kis értékű szerződések esetében eltekinthet ezen tanúsítvány megkövetelésétől.
Az (1) bekezdés megfelelő alkalmazása érdekében a részvételre jelentkező vagy ajánlattevő az ajánlatkérő kérésére köteles a következőkre:
a)
amennyiben a részvételre jelentkező vagy ajánlattevő jogi személy, tájékoztatást ad a jogi személy tulajdoni helyzetéről, illetve irányításáról, kontrolljárólés a képviseleti jog ellátásáról, valamint tanúsítja, hogy az e kérdésekben érintett személyek nincsenek az (1) bekezdésben felsorolt helyzetek egyikében sem;
b)
ha alvállalkozó bevonását tervezik, tanúsítja, hogy az alvállalkozó nincsen az (1) bekezdésben felsorolt helyzetek egyikében sem.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az alábbiakkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan:
a)
az ajánlattételi eljárásban való részvételre alkalmazandó kizárási kritériumok, beleértve a kizárásra okot adó jogellenes tevékenységeket;
b)
milyen bizonyítékok tekinthetők megfelelőnek annak alátámasztására, hogy nem áll fenn kizárási helyzet;
c)
a kizárás időtartama. A kizárás nem haladhatja meg a 10 évet.
107. cikk
Az odaítélésre alkalmazandó kizárási kritériumok
(1) A szerződések nem ítélhetők oda olyan részvételre jelentkezőknek vagy ajánlattevőknek, akik az erre a szerződésre vonatkozó közbeszerzési eljárás során:
a)
összeférhetetlennek minősülnek;
b)
az ajánlatkérő által a közbeszerzési eljárásban való részvétel feltételeként megkövetelt információ tekintetében megtévesztő információt szolgáltattak, vagy nem szolgáltattak információt;
c)
a közbeszerzési eljárásból való kizárás 106. cikk (1) bekezdésében említett helyzetei egyikében vannak.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közbeszerzési eljárás során alkalmazandó kizárási kritériumokkal, valamint az azzal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, hogy milyen bizonyítékok tekinthetők megfelelőnek annak alátámasztására, hogy a kizárás helyzete nem áll fenn. Továbbá, a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kizárás időtartamára vonatkozóan.
108. cikk
A kizárások központi adatbázisa
(1) A Bizottság központi kizárási adatbázist hoz létre és működtet. Ez a 106. cikkben, valamint a 109. cikk (1) bekezdése első albekezdésének b) pontjában és (2) bekezdésének a) pontjában említett helyzetek egyikében lévő részvételre jelentkezők és ajánlattevők részletes adatait tartalmazza. Az adatbázis az intézmények, a végrehajtó hivatalok és a 208. cikkben említett szervek közös adatbázisa. Az Európai Parlamentet és a Tanácsot évente tájékoztatják az adatbázisba bevitt új esetek és összes eset számáról.
(2) A tagállamok és harmadik országok hatóságai, valamint az 58. és 61. cikkel összhangban a költségvetés végrehajtásában részt vevő, az (1) bekezdésben említettektől különböző szervek információt szolgáltatnak az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő számára azokról a részvételre jelentkezőkről és ajánlattevőkről, akikre a 106. cikk (1) bekezdése első albekezdésének e) pontjában meghatározott helyzetek egyike fennáll, amennyiben a gazdasági szereplő magatartása sértette az Unió pénzügyi érdekeit. Az engedélyezésre jogosult tisztviselő ellenőrzi ezt az információt, és felkéri a számvitelért felelős tisztviselőt az információ adatbázisban való rögzítésére.
Az első albekezdésben említett hatóságok és szervek hozzáférnek az adatbázisban tárolt információhoz, és azt adott esetben saját felelősségükre figyelembe vehetik a költségvetés végrehajtásához kapcsolódó szerződések odaítélése során.
(3) Az EKB, az EBB és az Európai Beruházási Alap saját forrásaik védelme érdekében hozzáférnek az adatbázisban tárolt információhoz, és azt adott esetben saját felelősségükre figyelembe vehetik a szerződések közbeszerzési szabályaikkal összhangban történő odaítélése során.
Ezek az intézmények információt szolgáltatnak a Bizottság számára azokról a részvételre jelentkezőkről és ajánlattevőkről, akikre a 106. cikk (1) bekezdése első albekezdésének e) pontjában meghatározott helyzetek egyike vonatkozik, amennyiben a gazdasági szereplő magatartása sértette az Unió pénzügyi érdekeit.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kizárások központi adatbázisával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértveaz adatbázisok működésére vonatkozó szabványosított eljárások és műszaki előírások meghatározását is.
(5) Harmadik országok hatóságainak hozzáférése csak a 45/2001/EK rendelet 9. cikkében meghatározott szabályok teljesülése és az eseti alapon történő értékelés után engedélyezhető.
109. cikk
Közigazgatási és pénzügyi szankciók
(1) Az ajánlatkérő közigazgatási és/vagy pénzügyi szankciókat szabhat ki:
a)
szerződő felekre, részvételre jelentkezőkre vagy ajánlattevőkre, a 107. cikk (1) bekezdésének b) pontjában említett esetekben;
b)
azon szerződő felekre, akikről megállapították, hogy a költségvetés által finanszírozott szerződés szerinti kötelezettségeiket súlyosan megsértették.
Az ajánlatkérőnek azonban először minden esetben lehetőséget kell adnia az érintett személynek arra, hogy észrevételeit ismertesse.
(2) Az (1) bekezdésben említett szankcióknak arányban kell állniuk a szerződés fontosságával és a kötelezettségszegés súlyosságával, továbbá a következőkből állhatnak:
a)
az érintett részvételre jelentkező, ajánlattevő vagy szerződő fél kizárása legfeljebb tízéves időtartamra a költségvetés által finanszírozott szerződésekből és vissza nem térítendő támogatásokból; és/vagy
b)
a legfeljebb a szóban forgó szerződés értékéig terjedő pénzügyi szankció megfizettetése a részvételre jelentkezővel, ajánlattevővel vagy szerződő féllel.
(3) Az uniós pénzügyi érdekek védelmének erősítése érdekében az arányosság elvével összhangban az intézmények határozhatnak úgy, hogy nyilvánosságra hozzák az (1) bekezdésben említett, közigazgatási vagy pénzügyi szankciók kiszabásáról szóló határozataikat, miután az (1) bekezdés szerinti eljárás teljes mértékben megvalósult.
Az első albekezdésben említett, közigazgatási vagy pénzügyi szankciók kiszabásáról szóló határozataik nyilvánosságra hozatalára vonatkozó határozatnak különösen figyelembe kell vennie a kötelezettségszegés súlyosságát, beleértve annak hatását az Unió pénzügyi érdekeire és a róla kialakult képre, a kötelezettségszegés óta eltelt időt, a kötelezettségszegés időtartamát és ismétlődő voltát, az érintett szervezet szándékosságát vagy gondatlansága mértékét, valamint az érintett szervezet által a helyzet orvoslására tett intézkedéseket.
A nyilvánosságra hozatalról szóló határozatot bele kell foglalni a közigazgatási vagy pénzügyi szankciókat kiszabó határozatba, és kifejezetten elő kell írnia a szankciókat kiszabó határozat vagy annak összefoglalója nyilvánosságra hozatalát az intézmény honlapján.
Az elrettentő hatás biztosítása érdekében a közzétett összefoglalónak tartalmaznia kell a kötelezettségszegésért felelős személy nevét, a kötelezettségszegés rövid leírását, az érintett programot és a kizárás időtartamát és/vagy a pénzügyi szankciók összegét.
A határozatot a határozat elleni jogorvoslati lehetőségek kimerülése vagy a jogorvoslat határidejének lejárta után kell nyilvánosságra hozni, és annak a kizárási időszak végéig vagy a pénzügyi szankciók kifizetését követő 6 hónapig kell a honlapon maradnia, amennyiben e szankciók kiszabása volt az egyedüli intézkedés.
Ha természetes személyek is érintettek, a nyilvánosságra hozatalra vonatkozó határozatot a magánélethez való jog és a 45/2001/EK rendeletben előírt jogok kellő figyelembevételével kell meghozni.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az olyan ajánlattevők és részvételre jelentkezők esetében alkalmazandó különböző közigazgatási és pénzügyi szankciókkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, akik hamis nyilatkozatot tettek, súlyos hibát vagy szabálytalanságot követtek el, csaltak vagy súlyosan megszegték szerződéses kötelezettségeiket.
110. cikk
A szerződések odaítélési szempontjai
(1) A szerződések odaítélése a pályázat tartalmára alkalmazandó odaítélési szempontok alapján történik, a 106. és a 107. cikk, valamint a 109. cikk (2) bekezdésének a) pontja alapján ki nem zárt gazdasági szereplők alkalmasságának - az ajánlattételi felhíváshoz kapcsolódó dokumentációban található kiválasztási szempontokkal összhangban történő - vizsgálatát követően.
(2) A szerződéseket a legalacsonyabb összegű ellenszolgáltatás vagy az összességében legelőnyösebb ajánlat szempontja alapján kell odaítélni.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kiválasztási és odaítélési feltételekre vonatkozóan. A Bizottság továbbá felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon arra vonatkozóan, hogy mely dokumentumok igazolják a gazdasági és pénzügyi alkalmasságot, és mi igazolja a műszaki és szakmai hozzáértést, valamint az elektronikus árveréssel és a kirívóan alacsony összegű ellenszolgáltatást tartalmazó ajánlatokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
111. cikk
Az ajánlatok benyújtása
(1) Az ajánlattételre vonatkozó intézkedéseknek biztosítaniuk kell a tényleges versenyt, valamint azt, hogy az ajánlatok tartalma azok egyidejűleg történő kibontásáig titkos maradjon.
(2) A Bizottság megfelelő eszközökkel és a 95. cikk alkalmazásával biztosítja, hogy az ajánlattevők az ajánlat tartalmát és az alátámasztó bizonylatokat elektronikus formátumban is benyújthassák („e-közbeszerzés”).
A Bizottság 2014. október 28-ig, majd azt követően rendszeresen jelentést tesz az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelkezés végrehajtásának menetéről.
(3) Az ajánlatkérő - amennyiben az célszerű és arányos - biztosíték előzetes nyújtását írhatja elő az ajánlattevőknek, ezzel biztosítva, hogy nem vonják vissza ajánlatukat.
(4) A 104. cikk (3) bekezdésében említett kis értékű szerződések kivételével, a részvételi jelentkezéseket és az ajánlatokat egy e célra kinevezett felbontóbizottság bontja fel. A bizottság által a megállapított feltételeket nem kielégítőnek nyilvánított ajánlatokat vagy részvételi jelentkezéseket el kell utasítani.
(5) A felbontóbizottság által a megállapított feltételeket kielégítőnek nyilvánított valamennyi részvételi jelentkezést vagy ajánlatot értékelni kell az ajánlati felhívással kapcsolatos dokumentációban megállapított szempontok alapján, annak érdekében, hogy a bizottság a szerződés odaítélésére vagy elektronikus árverés tartására vonatkozó javaslatot tegyen az ajánlatkérőnek.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az ajánlatok benyújtásával, továbbá az ajánlatok és a részvételi jelentkezés beérkezésére és az ajánlati dokumentációhoz való hozzáférésre vonatkozó időtartam, valamint a sürgős esetekben alkalmazandó határidők meghatározásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan. Továbbá a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kommunikáció különböző módjaira, valamint az ajánlati biztosíték lehetőségével, az ajánlatok felbontásával, a részvételi jelentkezésekkel és az ajánlatok és a részvételi jelentkezések értékelésével foglalkozó bizottsággal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
112. cikk
Az egyenlő bánásmód és az átláthatóság alapelve
(1) A közbeszerzési eljárás időtartama alatt minden, az ajánlatkérő és a részvételre jelentkezők vagy ajánlattevők közötti kapcsolattartásnak eleget kell tennie az átláthatóságot és az egyenlő bánásmódot biztosító feltételeknek. A kapcsolattartás nem vezethet a szerződés feltételeinek vagy az eredeti ajánlat feltételeinek módosításához.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elvével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan. Továbbá a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el arra vonatkozóan, hogy a közbeszerzési szerződések odaítélési eljárása keretében milyen szerződéseket köthetnek az ajánlatkérők és az ajánlattevők, melyek az értékelésekről szóló írásos jegyzőkönyvekre vonatkozó alapkövetelmények, és az ajánlatkérő által hozott határozat minimális részletei.
113. cikk
Döntés az odaítélésről
(1) Az engedélyezésre jogosult tisztviselő az ajánlati felhívással kapcsolatos dokumentációban és a közbeszerzési szabályokban előzetesen megállapított kiválasztási és odaítélési szempontokkal összhangban eldönti, hogy kinek ítélik oda a szerződést.
(2) Az ajánlatkérő minden olyan részvételre jelentkezőt vagy ajánlattevőt, akinek a részvételi jelentkezését vagy ajánlatát elutasították, tájékoztat az elutasítás indokairól, valamint a 118. cikk (2) bekezdésében említett várakozási időszak időtartamáról. Az ajánlatkérő a kizárási és kiválasztási szempontoknak megfelelő, és a tájékoztatást írásban kérő ajánlattevőket tájékoztatja a sikeres ajánlat jellemzőiről és viszonylagos előnyeiről, valamint a szerződést elnyerő ajánlattevő nevéről.
Egyes részleteket azonban nem szükséges közölni, amennyiben e közlés akadályozná a jog alkalmazását, közérdeket sértene, illetve sértené köz- vagy magánvállalkozások jogos üzleti érdekeit, vagy torzítaná a vállalkozások közötti tisztességes versenyt.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a szerződés odaítélésével kapcsolatos döntéssel, valamint a szerződés aláírásával és végrehajtásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
114. cikk
A közbeszerzési eljárás törlése
Az ajánlatkérő a szerződés aláírása előtt elállhat a beszerzéstől vagy törölheti a közbeszerzési eljárást anélkül, hogy a részvételre jelentkezők vagy ajánlattevők bármifajta ellentételezésre jogot formálhatnának.
A határozatot indokolni kell, és a részvételre jelentkezők vagy ajánlattevők tudomására kell hozni.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közbeszerzési eljárás törlésével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
4. szakasz
Biztosítékok és korrekciós intézkedések
115. cikk
Biztosítékok
Amennyiben az egyedi esetekben és kockázatelemzés alapján célszerű és arányos, az ajánlatkérő - kis értékű szerződések kivételével - előzetes biztosítéknyújtásra kötelezheti a szerződő feleket annak érdekében, hogy:
a)
biztosítsa a szerződés teljes körű teljesítését, vagy
b)
korlátozza az előfinanszírozás kifizetésével járó pénzügyi kockázatokat.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a szerződő felektől megkövetelt biztosítékokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve a kockázatelemzés feltételeit.
116. cikk
Hibák, szabálytalanságok és csalás az eljárás során
(1) Amennyiben bebizonyosodik, hogy a közbeszerzési eljárás során lényeges hiba, szabálytalanság vagy csalás történt, az ajánlatkérő felfüggeszti az eljárást, és meghozhatja az általa szükségesnek ítélt bármilyen intézkedést, beleértve az eljárás törlését is.
Amennyiben a szerződés odaítélését követően a közbeszerzési eljárásról vagy a szerződés teljesítéséről bebizonyosodik, hogy annak során lényeges hiba, szabálytalanság vagy csalás történt, az ajánlatkérő - az eljárás elért szakaszának függvényében - eltekinthet a szerződés megkötésétől, felfüggesztheti a teljesítését vagy - adott esetben - felmondhatja azt.
Amennyiben ezek a hibák, szabálytalanságok vagy ez a csalás a szerződő félnek tulajdonítható, úgy az ajánlatkérő a fentieken kívül - a hibák, szabálytalanságok vagy csalás súlyosságával arányosan - elutasíthatja a kifizetést, visszafizettetheti a már kifizetett összegeket, vagy felmondhatja az adott szerződő féllel kötött valamennyi szerződést.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a szerződések hibák, szabálytalanságok vagy csalás miatti felfüggesztésével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
2. FEJEZET
Az intézmények által saját felelősségükre odaítélt szerződésekre alkalmazandó rendelkezések
117. cikk
Az ajánlatkérő
(1) A saját felelősségre kötött szerződések esetében az intézményeket kell ajánlatkérőnek tekinteni. Az intézmények a 65. cikkel összhangban átruházzák az ajánlatkérői feladat gyakorlásához szükséges hatáskört.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az ajánlatkérő szerepének átruházásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, beleértve az értékhatárok kiszámításához szükséges megfelelő szintek meghatározását.
118. cikk
Alkalmazandó értékhatárok
(1) A 2004/18/EK irányelv - a második rész IV. címére is figyelemmel - megállapítja azt az értékhatárt, amely meghatározza:
a)
a 103. cikkben említett közzétételre vonatkozó intézkedéseket;
b)
a 104. cikk (1) bekezdésében említett eljárások kiválasztását;
c)
az alkalmazandó határidőket.
(2) Az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban rögzített kivételekre és feltételekre is figyelemmel az ajánlatkérő a 2004/18/EK irányelv hatálya alá tartozó szerződések esetében a sikeres ajánlattevővel csak a várakozási időszak lejárta után írhatja alá a szerződést vagy keretszerződést.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az alkalmazandó értékhatárokkal, a külön szerződésekkel és többtételes szerződésekkel, egyes szerződések értékének meghatározásával, valamint a szerződés aláírását megelőző várakozási időszakkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
119. cikk
Az ajánlattételi eljárásban való részvétel szabályai
(1) A közbeszerzési eljárásban való részvétel egyenlő feltételekkel áll nyitva minden, a Szerződések hatálya alá tartozó természetes és jogi személy számára, és minden olyan harmadik országból származó természetes és jogi személy számára, amely ország külön megállapodással rendelkezik az Unióval a közbeszerzés területén, az abban a megállapodásban megállapított feltételek mellett.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a közbeszerzéshez való hozzáférés bizonyítására a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a szerződéskötéshez szükséges bizonyítékok beadására vonatkozó részletes szabályokra vonatkozóan.
(2) Az OLAF gyakorolja az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelet (18) által a Bizottságra ruházott azon hatáskört, amelynek értelmében helyszíni vizsgálatokat és vizsgálatokat végez a tagállamokban, a hatályban lévő együttműködési és kölcsönös segítségnyújtási megállapodásoknak megfelelően harmadik országokban, valamint nemzetközi szervezetek irodáiban.
120. cikk
A Kereskedelmi Világszervezet közbeszerzési szabályai
Amennyiben a Kereskedelmi Világszervezet keretében kötött, a kormányzati beszerzésekről szóló többoldalú megállapodás alkalmazandó, úgy a szerződések nyitva állnak azon államok állampolgárai számára is, amelyek megerősítették az említett megállapodást, az abban megállapított feltételek mellett.
VI. CÍM
VISSZA NEM TÉRÍTENDŐ TÁMOGATÁSOK
1. FEJEZET
A vissza nem térítendő támogatások alkalmazási köre és fajtái
121. cikk
A vissza nem térítendő támogatások alkalmazási köre
(1) A vissza nem térítendő támogatások a költségvetésből nem visszterhesen juttatott közvetlen pénzügyi hozzájárulások, a következők bármelyikének finanszírozására:
a)
valamely uniós szakpolitikai célkitűzés elérésének segítésére szánt tevékenység;
b)
általános uniós érdeket szolgáló vagy valamely uniós szakpolitika részét képző vagy azt támogató célkitűzés érdekében tevékenykedő szervezet működése (a továbbiakban: vissza nem térítendő működési támogatások).
A vissza nem térítendő támogatásokat írásos megállapodásba vagy a vissza nem térítendő támogatásra sikeresen pályázónak címzett bizottsági határozatba kell foglalni.
A Bizottság a kedvezményezettekkel folytatandó kommunikáció céljára biztonságos elektronikus rendszereket hozhat létre.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a vissza nem térítendő támogatások alkalmazási körének részletes meghatározására, valamint annak eldöntésére szolgáló szabályokra vonatkozóan, hogy vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásokat vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatokat kell-e alkalmazni. Továbbá a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az elektronikus információcserére szolgáló rendszer részleteire vonatkozóan, beleértve azon feltételeket, amelyek alapján az ilyen rendszerek felhasználásával benyújtott dokumentumokat - beleértve a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásokat - eredetinek tekintik és aláírják, valamint a partnerségi keretszerződések felhasználására vonatkozóan.
(2) E cím értelmében nem minősülnek vissza nem térítendő támogatásnak a következők:
a)
az intézmények tagjaihoz és személyzetéhez kapcsolódó kiadások, valamint az Európai Iskoláknak nyújtott hozzájárulások;
b)
a 101. cikkben említett közbeszerzési szerződések, a makroszintű pénzügyi támogatásként fizetett segélyek, és költségvetési támogatás;
c)
a pénzügyi eszközök, valamint részvénytulajdonok vagy tőkerészesedések nemzetközi pénzügyi intézményekben, például az Európai Újjáépítési és Fejlesztési Bankban (EBRD) vagy olyan szakosított uniós szervekben, mint az Európai Beruházási Alap;
d)
az Unió által olyan szerveknek fizetett tagdíjak formájában nyújtott hozzájárulások, amelyekben az Unió tagsággal rendelkezik;
e)
azon kiadások, amelyeket az 58., 59. és 60. cikk értelmében megosztott irányítás és közvetett irányítás keretében teljesítettek, hacsak erről másképpen nem rendelkeznek az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerinti megbízott szervezetek vagy személyek költségvetésére alkalmazandó pénzügyi szabályok, vagy a hatáskör-átruházási megállapodások;
f)
a 62. cikkben említett végrehajtó ügynökségeknek az egyes ügynökségeket létrehozó aktusok alapján teljesített hozzájárulások;
g)
a közös agrárpolitika finanszírozásáról szóló, 2005. június 21-i 1290/2005/EK tanácsi rendelet (19) 3. cikke (2) bekezdésének f) pontjában említett halászati termékek piacával kapcsolatos kiadások;
h)
az intézmények által meghívott vagy megbízott személyek utazási és tartózkodási költségeinek visszafizetése, vagy adott esetben a nekik fizetett valamennyi költségtérítés;
i)
a versenyeken adott pénzdíjak, amelyekre az e rendelet első részének VII. címe alkalmazandó.
(3) A kamattámogatások és a garanciadíj-támogatások vissza nem térítendő támogatásnak minősülnek, amennyiben egyazon intézkedésen belül nem ötvözik őket az Első rész VIII. címében említett pénzügyi eszközökkel.
Az ilyen támogatások e cím hatálya alá tartoznak, az alábbiak kivételével:
a)
a 125. cikk (3) bekezdésében meghatározott társfinanszírozási elv;
b)
a 125. cikk (4) bekezdésében meghatározott nonprofit elv;
c)
azon intézkedések esetében, amelyek célja a kedvezményezett pénzügyi helyzetének megerősítése vagy jövedelemtermelés, a kérelmezőnek a 132. cikk (1) bekezdésében említett pénzügyi képességére vonatkozó értékelés.
(4) Minden intézmény vissza nem térítendő támogatásban részesítheti a tájékoztatási tevékenységeket, amennyiben kellően indokolt esetben a közbeszerzési eljárások alkalmazása nem megfelelő.
122. cikk
Kedvezményezettek
(1) Amennyiben több jogalany is megfelel a vissza nem térítendő támogatás odaítélésére vonatkozó feltételeknek, és együttesen egy jogalanyt alkotnak, ez a jogalany lehet az egyetlen kedvezményezett, többek között abban az esetben is, ha kifejezetten a vissza nem térítendő támogatás által finanszírozandó tevékenység végrehajtására hozzák létre.
(2) E cím alkalmazásában a következő szervezetek minősülnek a kedvezményezetthez kapcsolódó szervezeteknek:
a)
az (1) bekezdés értelmében a kedvezményezettet alkotó jogalanyok;
b)
az elszámolhatósági feltételeknek megfelelő jogalanyok, amelyek a 131. cikk (4) bekezdésében említett helyzetek egyikébe sem tartoznak, és amelyek - különösen jogi vagy tőke- - kapcsolatban állnak a kedvezményezettel, amely kapcsolat nem az adott tevékenységre korlátozódik, illetve nem kizárólag az adott tevékenység végrehajtása céljából jött létre.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatok minimális tartalmára vonatkozóan - különösen abban az esetben, amikor a vissza nem térítendő támogatást több szervezetnek ítélik oda -, valamint a koordinátor és a többi kedvezményezett esetleges speciális kötelezettségeire, az alkalmazandó felelősségi rendszerre és a kedvezményezettek hozzáadásának vagy eltávolításának feltételeire vonatkozóan.
123. cikk
A vissza nem térítendő támogatások fajtái
(1) A vissza nem térítendő támogatásoknak az alábbi fajtái lehetnek:
a)
a 126. cikkben említett, ténylegesen felmerülő, elszámolható költségek meghatározott arányának visszatérítése;
b)
egységköltségek alapján történő visszatérítés;
c)
egyösszegű átalányok;
d)
átalányfinanszírozás;
e)
az a)-d) pontokban említettek kombinációja.
(2) A vissza nem térítendő támogatás megfelelő fajtájának meghatározásakor a lehető legnagyobb mértékben tekintetbe kell venni a lehetséges kedvezményezettek érdekeit és a számviteli módszereket.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a vissza nem térítendő támogatások különböző fajtáira vonatkozóan, beleértve a kis értékű vissza nem térítendő támogatásokat is.
124. cikk
Egyösszegű átalányok, egységköltségek és átalányfinanszírozás
(1) Az alap-jogiaktus rendelkezéseinek sérelme nélkül egyösszegű átalányok, egységköltségek és átalányfinanszírozás használatát bizottsági rendeletben kell engedélyezni, biztosítva a kedvezményezettekkel az ugyanolyan intézkedések vagy munkaprogramok tekintetében való egyenlő bánásmód elvének tiszteletben tartását.
Ha a vissza nem térítendő támogatás maximális összege nem haladja meg egy kis értékű vissza nem térítendő támogatás összegét, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő megadhatja az engedélyt.
(2) Az engedélyt legalább a következőknek kell alátámasztaniuk:
a)
az ilyen finanszírozási formák megfelelőségének indokolása, tekintettel a támogatott intézkedések vagy munkaprogramok jellegére, valamint a szabálytalanságok és csalások kockázatára és a kontroll költségére;
b)
az egyösszegű átalányok, egységköltségek és átalányfinanszírozás által fedezett költségek vagy költségkategóriák azonosítása az alkalmazandó uniós szabályok szerint el nem számolható költségek kizárásával;
c)
az egyösszegű átalányok, egységköltségek és átalányfinanszírozás meghatározására szolgáló módszerek, valamint azon feltételek leírása, amelyek ésszerű módon biztosítják a nonprofit és társfinanszírozási szabályoknak való megfelelést, valamint a költségek kettős finanszírozásának elkerülését. Ezek a módszerek a következőkön alapulnak:
i.
statisztikai adatok alapján vagy más objektív módon; or
ii.
kedvezményezettenkénti megközelítés, a kedvezményezett tanúsított vagy ellenőrizhető korábbi adataira vagy szokásos költség-elszámolási gyakorlataira való hivatkozással.
(3) A kedvezményezett által alkalmazott szokásos költség-elszámolási gyakorlatok használatának engedélyezésekor az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő előzetesen vagy az utólagos kontrollokra vonatkozó megfelelő stratégia alkalmazásával értékelheti, hogy ezek a gyakorlatok megfelelnek-e a (2) bekezdésben megállapított feltételeknek.
Ha előzetesen kerül megállapításra, hogy a kedvezményezett szokásos költségelszámolási gyakorlatai megfelelnek a (2) bekezdésben foglalt feltételeknek, az egyösszegű átalányok, egységköltségek és átalányfinanszírozás e gyakorlatok alkalmazásával meghatározott összegét utólagos kontrollok során nem lehet vitatni.
Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő akkor határozhat úgy, hogy a kedvezményezett által alkalmazott szokásos költség-elszámolási gyakorlatok megfelelnek a (2) bekezdésben említett feltételeknek, ha azokat a nemzeti hatóságok elfogadják hasonló finanszírozási rendszerekben.
(4) A vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat vagy a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás - az intézkedés teljes, közvetlen elszámolható költségének 7 %-áig - engedélyezheti vagy előírhatja a kedvezményezett közvetett költségeinek átalánydíjas formájú finanszírozását, kivéve ha a kedvezményezett a költségvetésből finanszírozott, vissza nem térítendő működési támogatásban részesül. A 7 %-os felső határ a Bizottság indokolt döntése alapján túlléphető.
(5) A fizetésben nem részesülő kkv-tulajdonosok és egyéb természetes személyek bizottsági határozat útján meghatározott egységköltségek alapján elszámolhatónak nyilváníthatják az egy fellépéssel összefüggésben vagy munkaprogram keretében elvégzett munkával kapcsolatban felmerült személyi költségeket.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az egyösszegű átalányokkal, egységköltségekkel és átalányfinanszírozással kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
2. FEJEZET
Elvek
125. cikk
A vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazandó általános elvek
(1) A vissza nem térítendő támogatásokra az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elve vonatkozik.
(2) A 130. cikk sérelme nélkül, a vissza nem térítendő támogatások nem lehetnek halmozottak és nem ítélhetők oda visszamenőlegesen.
(3) A vissza nem térítendő támogatásoknak - a második rész IV. címében rögzített szabályok sérelme nélkül - társfinanszírozást kell tartalmazniuk.
Kivéve ha e rendelet másképpen rendelkezik, az európai szintű politikai pártokra irányadó előírások és finanszírozásuk szabálya tekintetében az európai szintű politikai pártokra irányadó előírásokról és finanszírozásuk szabályairól szóló 2004/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (20) az irányadó.
(4) A vissza nem térítendő támogatások célja vagy hatása nem lehet nyereség termelése a kedvezményezett fellépése vagy munkaprogramja keretében („nonprofit elv”).
Az első albekezdés nem alkalmazandó a következőkre:
a)
olyan fellépések, amelyek célja valamely kedvezményezett pénzügyi kapacitásának megerősítése, vagy olyan fellépések, amelyek az uniós finanszírozásnak a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatban vagy a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásban foglalt időszaka utáni folytonosságuk biztosítása érdekében bevételt képeznek;
b)
természetes személyeknek fizetett tanulmányi, kutatási vagy képzési ösztöndíjak.
c)
a leginkább rászoruló természetes személyeknek, például munkanélkülieknek és/vagy menekülteknek fizetett egyéb közvetlen támogatás;
d)
átalányokon és/vagy egyösszegű átalányokon és/vagy egységköltségen alapuló vissza nem térítendő támogatások, amennyiben megfelelnek a 124. cikk (2) bekezdésében foglalt feltételeknek;
e)
kis értékű vissza nem térítendő támogatások.
Nyereség keletkezésekor a Bizottság jogosult visszafizettetni a nyereségnek azt a részét, amely megfelel a kedvezményezettnél a fellépés vagy a munkaprogram végrehajtása során ténylegesen felmerülő elszámolható költségekhez való uniós hozzájárulásnak.
(5) E cím alkalmazásában a profit a kedvezményezettnél felmerülő elszámolható költségeket meghaladó többletbevétel az egyenlegkifizetés iránti kérelem benyújtásának időpontjában.
Az első albekezdésben említett bevételek a fellépés vagy a munkaprogram által generált bevételre, valamint az adományozók által kifejezetten a elszámolható költségek finanszírozásához rendelt pénzügyi hozzájárulásra korlátozódnak.
Vissza nem térítendő működési támogatás esetén a tartalékok létrehozására szánt összegeket nem veszik figyelembe a nonprofit elvnek való megfelelés ellenőrzése céljából.
(6) Ha egy uniós szintű politikai párt a pénzügyi év végén, amelyben vissza nem térítendő működési támogatásban részesült, bevételi többletet ér el, a (4) bekezdésben foglalt nonprofit elvtől eltérően a bevételi többlet egy része az adott éves összes bevétel 25 %-áig átvihető a következő évre azzal a feltétellel, hogy e következő év első negyedének vége előtt felhasználásra kerül.
A nonprofit elvnek való megfelelés ellenőrzése alkalmazásában az uniós szintű politikai párt éves működése során felhalmozódott, a kedvezményezettet terhelő elszámolható költség 15 %-át meghaladó saját forrásokat, különösen az adományokat és tagsági díjakat nem veszik figyelembe.
Az előző bekezdés rendelkezései nem alkalmazandók abban az esetben, ha az uniós szintű politikai párt pénzügyi tartalékai meghaladják átlagos éves bevételének 100 %-át.
(7) Technikai segítségnyújtás céljára pályázati felhívás nélkül lehet vissza nem térítendő támogatást odaítélni az EBB és az Európai Beruházási Alap számára. Ilyen esetekben a 131. cikk (2)-(5) bekezdése és a 132. cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó.
(8) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően a vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazandó általános elveket - beleértve a nonprofit elvet és a társfinanszírozás elvét - kiegészítő, felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el. Továbbá a Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a technikai segítségnyújtás meghatározására vonatkozóan.
126. cikk
Elszámolható költségek
(1) A vissza nem térítendő támogatások összege nem haladhatja meg az elszámolható költségek becsült összege alapján megállapított, abszolút értékben kifejezett felső korlátot.
A vissza nem térítendő támogatások nem léphetik túl az elszámolható költségek összegét.
(2) Elszámolható költségek a vissza nem térítendő támogatás kedvezményezettjének azon ténylegesen felmerült költségei, amelyek megfelelnek valamennyi alábbi kritériumnak:
a)
az intézkedés vagy a munkaprogram időtartama alatt merültek fel, a végleges jelentésekhez és az ellenőrzési igazolásokhoz kapcsolódó költségek kivételével;
b)
szerepelnek a fellépés vagy munkaprogram becsült átfogó költségvetésében;
c)
szükségesek a vissza nem térítendő támogatás tárgyát képező fellépés vagy munkaprogram végrehajtásához;
d)
azonosíthatók és ellenőrizhetők, azaz szerepelnek a kedvezményezett számviteli nyilvántartásaiban, és a kedvezményezett székhelye szerinti ország alkalmazandó számviteli standardjaival, valamint a kedvezményezett szokásos költségelszámolási gyakorlatával összhangban kerültek meghatározásra;
e)
megfelelnek az alkalmazandó adó- és társadalombiztosítási szabályoknak;
f)
ésszerűek, indokoltak és eleget tesznek a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének, különösen a gazdaságosság és hatékonyság tekintetében.
(3) A pályázati felhívások meghatározzák azokat a költségkategóriákat, amelyek uniós finanszírozásra jogosultnak minősülnek.
Az alap-jogiaktus sérelme nélkül és a (2) bekezdést kiegészítendő, a következő költségkategóriákra az alábbi elszámolhatóságáti feltételek vonatkoznak, amennyiben a pályázati felhívás értelmében az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő szerint ezek a költségkategóriák támogathatóak:
a)
a vissza nem térítendő támogatás kedvezményezettje által benyújtott előfinanszírozási garanciához kapcsolódó költségek, amennyiben a garanciákat az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő a 134. cikk (1) bekezdése értelmében megköveteli;
b)
a finanszírozási kérelmek támogatása céljából az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő által megkövetelt külső ellenőrzéshez kapcsolódó költségek;
c)
hozzáadottérték-adó (héa), amennyiben a héa-ra vonatkozó nemzeti jogszabályok alapján nem lehet visszaigényelni, és azt a közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (21) 13. cikke (1) bekezdésének első albekezdése szerinti adóalanynak nem minősülő személytől eltérő kedvezményezett fizeti meg;
d)
értékcsökkenési költségek, feltéve, hogy a kedvezményezettnél ténylegesen felmerültek;
e)
a nemzeti közigazgatások személyzetének bérköltségei oly mértékben, amennyiben azon tevékenységgel kapcsolatosak, amelyeket a vonatkozó hatóság nem végezne el, ha az érintett projektre nem vállaltak volna kötelezettséget.
(4) A 122. cikkben meghatározottak szerint a kedvezményezettekhez kapcsolódó szervezetek esetében felmerült költségeket az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő a pályázati felhívás értelmében elszámolhatónak minősítheti. Ez esetben az alábbi együttes feltételek alkalmazandók:
a)
a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás vagya vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat meghatározza az érintett jogalanyokat;
b)
az érintett jogalanyok megfelelnek a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás vagy támogatásról szóló határozat értelmében a költségek elszámolhatóságáta, valamint a Bizottság, az OLAF és a Számvevőszék által gyakorolt vizsgálati és ellenőrzési jog tekintetében a kedvezményezettre alkalmazandó szabályoknak.
(5) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az elszámolható költségekkel kapcsolatos további előírásokra vonatkozóan.
127. cikk
Természetben történő társfinanszírozás
(1) A vissza nem térítendő támogatás következtében keletkezett nyereség kiszámításakor a természetben nyújtott hozzájárulás formájában történő társfinanszírozást nem kell figyelembe venni.
(2) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő elfogadhat természetben történő hozzájárulást társfinanszírozásként, amennyiben ezt szükségesnek és megfelelőnek tartja. Amennyiben a természetben történő társfinanszírozást kis értékű vissza nem térítendő támogatások kiegészítésére ajánlják fel és az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő ennek elutasításáról határozott, meg kell indokolnia, hogy az miért nem szükséges vagy megfelelő.
Az ilyen hozzájárulások nem haladhatják meg
a)
vagy a harmadik feleknél ténylegesen felmerült és számviteli bizonylatokkal kellően alátámasztott költségeket;
b)
vagy ilyen dokumentumok hiányában az érintett piacon általánosan elfogadott költségeknek megfelelő költségeket.
A természetben történő hozzájárulásokat külön kell feltüntetni a becsült költségvetésben, a fellépésre elkülönített források teljes összegének tükrözése érdekében. Az egységértéküket az ideiglenes költségvetésben értékelik és a későbbiekben nem változtatható.
A természetben történő hozzájárulásoknak meg kell felelniük a nemzeti adózási és társadalombiztosítási szabályoknak.
128. cikk
Átláthatóság
(1) A vissza nem térítendő támogatásokat a végrehajtása előtt közzéteendő munkaprogram keretében kell nyújtani.
E munkaprogramot pályázati felhívások közzététele útján kell megvalósítani, kivéve a megfelelően indokolt, kivételesen sürgős eseteket, vagy azon eseteket, amikor a kedvezményezett vagy a fellépés jellemzői nem hagynak más választási lehetőséget egy adott fellépésre, vagy amikor a kedvezményezettet az alap-jogiaktus meghatározza.
Az első albekezdés nem vonatkozik a válságkezelési segélyre, a polgári védelmi műveletekre és a humanitárius segítségnyújtási műveletekre.
(2) A pályázati felhívások meghatározzák az időpontot, ameddig az összes pályázót tájékoztatni kell a pályázatuk értékelésének eredményéről és a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások aláírásának vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatokról való értesítéseknek tervezett időpontjáról.
Ezeket az időpontokat az alábbi időszakok alapján kell meghatározni:
a)
valamennyi pályázónak a pályázata értékelésének eredményéről történő tájékoztatására, a teljes pályázati anyagok végleges leadási határidejét követően legfeljebb hat hónap;
b)
a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások pályázókkal történő aláírására vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatokról való értesítésükre, a pályázók arról való tájékoztatásának időpontjától kezdődően legfeljebb három hónap, hogy sikeresek lettek.
Ezek az időszakok az alap-jogiaktus által a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (22) összhangban esetlegesen megkövetelt különleges eljárásoknak való megfelelés biztosításához szükséges idő figyelembevétele érdekében kiigazíthatók, és kivételes, kellően indokolt esetekben meghosszabbíthatók, különösen összetett fellépések, a pályázatok nagy száma és a pályázóknak tulajdonítható késedelmek esetén.
A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő éves jelentésében beszámol arról, hogy átlagosan mennyi idő szükséges a pályázók tájékoztatásához, a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások aláírásához vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatokról való értesítéshez. Amennyiben a második albekezdésben említett időszakokat túllépik, a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő erre magyarázatot ad, és - amennyiben a harmadik albekezdés értelmében a késedelem nem kellően indokolt - javaslatot tesz javító intézkedésekre.
(3) A pénzügyi év során odaítélt minden vissza nem térítendő támogatást évente közzé kell tenni, a 35. cikk (2) és (3) bekezdésével összhangban.
4. A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a munkaprogrammal, a pályázati felhívások tartalmával, a pályázati felhívások alóli kivételekkel, a pályázók tájékoztatásával, valamint az utólagos közzététellel kapcsolatos követelményekre vonatkozó részletes szabályokra vonatkozóan.
129. cikk
A támogatások kumulálásának tilalma
(1) Valamely tevékenységre bármely kedvezményezett számára a költségvetésből csak egy vissza nem térítendő támogatás ítélhető oda, kivéve, ha a vonatkozó alap-jogiaktus ettől eltérően rendelkezik.
Egy kedvezményezettnek a költségvetésből pénzügyi évenként csak egy vissza nem térítendő működési támogatás ítélhető oda.
A pályázó haladéktalanul tájékoztatja az engedélyezésre jogosult tisztviselőt az egyazon fellépéshez vagy munkaprogramhoz kapcsolódó több pályázatról és többszörös vissza nem térítendő támogatásról.
A költségvetésből semmilyen körülmények között nem finanszírozható kétszer ugyanaz a költség.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a vissza nem térítendő támogatások kumulálása tilalmának elvével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
130. cikk
A visszaható hatály tilalmának elve
(1) Már megkezdett tevékenységre csak abban az esetben ítélhető oda vissza nem térítendő támogatás, ha a pályázó bizonyítani tudja, hogy szükség volt a tevékenységnek a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás aláírása vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatról való értesítés előtti megkezdésére.
Ilyen esetekben az elszámolható költségek nem merülhetnek fel a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázat benyújtásának dátuma előtt, kivéve az alap-jogiaktusban meghatározott, kellően megindokolt kivételes esetekben vagy a válságkezelési segély, a polgári védelmi műveletek, a humanitárius segítségnyújtási műveletek iránti rendkívül sürgős szükséglet esetében, vagy fegyveres konfliktus kialakulásával vagy egy ország stabilitásának megingatásával fenyegető, küszöbön álló vagy azonnali vészhelyzetekben, amikor is az Unió korai szerepvállalása rendkívüli jelentőséggel bírna a válságmegelőzés előmozdítása terén.
Már befejezett tevékenységekre nem nyújtható vissza nem térítendő támogatás visszamenőlegesen.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a visszaható hatály tilalmának elvével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(2) Vissza nem térítendő működési támogatások esetén a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás aláírására vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatról való értesítésre a kedvezményezett pénzügyi évének kezdetétől számított hat hónapon belül sor kerül. Az elszámolható költségek nem merülhetnek fel a vissza nem térítendő támogatás iránti pályázat benyújtását vagy a kedvezményezett pénzügyi évének kezdetét megelőzően.
3. FEJEZET
Odaítélési eljárás
131. cikk
Vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázat
(1) A vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázatokat írásban kell benyújtani, többek között adott esetben biztonságos elektronikus formátumban.
Amennyiben megvalósíthatónak ítéli, a Bizottság lehetőséget teremt a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázatok online benyújtására.
(2) A vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázat akkor fogadható el, ha azt az alábbiak valamelyike nyújtja be:
a)
jogi személyek, vagy
b)
természetes személyek, amennyiben a fellépés vagy a pályázó célkitűzésének természete vagy jellemzői ezt szükségessé teszik.
Az első albekezdés a) pontjának alkalmazásában a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázatok abban az esetben is elfogadhatók, ha a nemzeti jogszabályok alapján jogi személyiséggel nem rendelkező szervezetek nyújtják be, feltéve, hogy képviselőik jogképességgel rendelkeznek arra, hogy a szervezet nevében jogi kötelezettséget vállaljanak, és az Unió pénzügyi érdekeinek védelme érdekében a jogi személyek által kínálttal egyenértékű biztosítékokat kínálnak.
(3) A pályázatban meg kell határozni a kérelmező jogállását és be kell mutatni a javasolt intézkedés vagy munkaprogram végrehajtásához szükséges pénzügyi és működési kapacitásait.
E célból a pályázónak becsületbeli nyilatkozatot és - kivéve, ha kis értékű vissza nem térítendő támogatásról van szó - egyéb olyan bizonylatokat kell benyújtania, amelyeket az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő egy kockázatelemzés alapján előír. A pályázat benyújtásának előfeltételét képező dokumentumokat a pályázati felhívásban fel kell tüntetni.
A pénzügyi kapacitás ellenőrzésének szabályai nem alkalmazandók az ösztöndíjban részesülő természetes személyekre, a leginkább rászoruló és közvetlen támogatásban részesülő természetes személyekre, a közszektorbeli szervekre vagy nemzetközi szervezetekre. Egy kockázatelemzés függvényében az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő felmentést adhat a közintézmények vagy nemzetközi szervezetek működési kapacitásának igazolására vonatkozó kötelezettség alól.
(4) A 106. cikk (1) bekezdése, valamint a 107., 108. és 109. cikk alkalmazandó a vissza nem térítendő támogatást igénylőkre is. A pályázóknak bizonyítaniuk kell, hogy nincsenek a fenti cikkekben említett helyzetek egyikében sem. Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő azonban a következő esetekben eltekint e bizonyítástól:
a)
kis értékű vissza nem térítendő támogatások;
b)
amennyiben egy másik odaítélési eljárás során a pályázó nemrégiben benyújtott ilyen igazolásokat.
(5) A 109. cikkben előírtak szerint az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő hatékony, arányos és visszatartó erejű közigazgatási és pénzügyi szankciókkal sújthatja a pályázókat.
E szankciókkal sújthatók azok a kedvezményezettek is, akik a kérelem benyújtásakor vagy a vissza nem térítendő támogatás végrehajtása során hamis nyilatkozatot tettek az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő által igényelt információk tekintetében, vagy nem szolgáltattak információt.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázatokkal, a kizárás hiányával kapcsolatos bizonyítékokkal, a jogi személyiséggel nem rendelkező pályázókkal, az egy pályázót alkotó jogi személyekkel, a pénzügyi és közigazgatási szankciókkal, az elszámolhatósági kritériumokkal és a kis értékű vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
132. cikk
Kiválasztási és odaítélési feltételek
(1) A pályázati felhívásban előre közzétett kiválasztási feltételeknek lehetővé kell tenniük a pályázónak a javasolt tevékenység vagy munkaprogram teljesítésére való képessége értékelését.
(2) A pályázati felhívásban előre közzétett odaítélési feltételeknek lehetővé kell tenniük a benyújtott pályázatok minőségének értékelését a meghatározott célkitűzések és prioritások fényében.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kiválasztási és odaítélési szempontokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
133. cikk
Értékelési eljárás
(1) A pályázatokat az előre közzétett kiválasztási és odaítélési feltételek alapján értékelik annak meghatározása érdekében, hogy melyik pályázatot finanszírozzák.
(2) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő az (1) bekezdésben előírt értékelés alapján elkészíti a kedvezményezettek és a jóváhagyott összegek jegyzékét.
(3) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő írásban tájékoztatja a pályázókat a pályázatukra vonatkozó döntésről. Amennyiben az igényelt vissza nem térítendő támogatást nem ítélték oda, úgy az érintett intézmény közli a pályázat elutasításának indokát, hivatkozva különösen a kiválasztási és odaítélési feltételekre.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az értékeléssel, a vissza nem térítendő támogatások odaítélésével és a pályázók tájékoztatásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
4. FEJEZET
Kifizetés és kontroll
134. cikk
Előfinanszírozási garancia
(1) Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő - amennyiben indokoltnak és arányosnak tartja - eseti alapon és kockázatelemzés elvégzését követően előzetes biztosítéknyújtást követelhet a kedvezményezettől, az előfinanszírozással kapcsolatos pénzügyi kockázatok korlátozása érdekében.
(2) Az (1) bekezdés ellenére kis értékű támogatások esetében nem kérhetők garanciák.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az előfinanszírozási garanciával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
135. cikk
A vissza nem térítendő támogatások kifizetése és kontrollja
(1) A vissza nem térítendő támogatás összege mindaddig nem válik véglegessé, amíg az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő jóvá nem hagyta a végleges jelentéseket és elszámolásokat, az érintett intézmény által ezt követően kellő időben végzett vizsgálatok sérelme nélkül.
(2) Amennyiben bebizonyosodik, hogy az odaítélési eljárás során lényeges hiba, szabálytalanság, csalás történt, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő felfüggeszti az eljárást, és meghozhat bármilyen, általa szükségesnek ítélt intézkedést, beleértve az eljárás megszüntetését is. A illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő csalásgyanús esetekről haladéktalanul értesíti az OLAF-ot.
(3) Amennyiben a vissza nem térítendő támogatás odaítélését követően bebizonyosodik, hogy az odaítélési eljárás vagy a vissza nem térítendő támogatás végrehajtása során lényeges hiba, szabálytalanság, csalás vagy kötelezettségszegés történt, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő az eljárás szakaszának függvényében, és feltéve, hogy a kedvezményezett lehetőséget kapott észrevételek tételére:
a)
megtagadhatja a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás aláírását vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatról való értesítést;
b)
felfüggesztheti a vissza nem térítendő támogatás végrehajtását; vagy
c)
adott esetben felbonthatja a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodást vagy semmissé nyilváníthatja a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatot.
(4) Emellett amennyiben az ilyen hiba, szabálytalanság vagy csalás a kedvezményezettnek tulajdonítható, vagy amennyiben a kedvezményezett megszegi a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat szerinti kötelezettségeit, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő csökkentheti a vissza nem térítendő támogatás összegét vagy visszafizettetheti a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás vagy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat szerint jogosulatlan kifizetéseket a hiba, szabálytalanság vagy csalás, illetve a kötelezettségszegés súlyosságának megfelelő arányban, feltéve, hogy a kedvezményezett lehetőséget kapott észrevételek tételére.
(5) Amennyiben kontrollok vagy ellenőrzések során a kedvezményezettnek tulajdonítható rendszerszintű vagy visszatérő, az adott kedvezményezett számára hasonló feltételek mellett odaítélt számos vissza nem térítendő támogatásra lényegi hatással levő hibákra, szabálytalanságokra, csalásra vagy kötelezettségszegésre derül fény, az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő felfüggesztheti az összes érintett vissza nem térítendő támogatás végrehajtását vagy adott esetben megszüntetheti az e kedvezményezettel megkötött érintett, vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásokat vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatokat a hiba, szabálytalanság, csalás vagy kötelezettségszegés súlyosságának megfelelő arányban, feltéve, hogy a kedvezményezett lehetőséget kapott észrevételek tételére.
Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő emellett kontradiktórius eljárás keretében az első albekezdésben említett rendszerszintű vagy visszatérő hibák, szabálytalanságok, csalások vagy kötelezettségszegések által érintett összes, a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásokkal vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatokkal összhangban esetlegesen ellenőrzésre kerülő, vissza nem térítendő támogatás esetében csökkentheti a vissza nem térítendő támogatás összegét vagy visszafizettetheti a jogosulatlanul kifizetett összegeket.
(6) Amennyiben lehetséges és kivitelezhető, a csökkentendő vagy visszafizettetendő összegeket az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő az egyes érintett vissza nem térítendő támogatások esetében jogtalanul t elszámolhatónak bejelentett költségek alapján határozza meg a kedvezményezett által benyújtott, felülvizsgált pénzügyi kimutatás elfogadását követően.
(7) Amennyiben nem lehetséges vagy nem kivitelezhető minden egyes érintett vissza nem térítendő támogatás esetében az el nem számolható költségek pontos számszerűsítése, a csökkentendővagy visszafizettetendő összegeket vagy a rendszerszintű, illetve visszatérő hibák vagy szabálytalanságok által bizonyítottan érintett vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazott csökkentési vagy visszafizettetési arány extrapolációja révén, vagy - ha az el nem számolható költségek nem szolgálhatnak a csökkentendő vagy visszafizettetendő összeg meghatározásának alapjául - átalány alkalmazásával lehet meghatározni, az arányosság elvének figyelembevétele mellett. A kedvezményezett számára lehetővé kell tenni, hogy észrevételeket tegyen az alkalmazandó extrapolációs módszerrel, illetve átalányalappal kapcsolatban, és a csökkentés vagy visszafizettetés végrehajtását megelőzően kellően megalapozott alternatív módszert vagy rátát javasoljon.
(8) A Bizottság biztosítja az egyes programok kedvezményezettjeivel szembeni egyenlő bánásmódot, különös tekintettel a több illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő által végrehajtott programokra.
A kedvezményezetteket a 97. cikkel összhangban tájékoztatni kell az e cikk (3), (4), (5), (6) és (7) bekezdése alapján hozott határozatok megtámadásának módjairól.
(9) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a vissza nem térítendő támogatások kifizetésével és a kontrollokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértve a bizonylatokra, valamint a vissza nem térítendő támogatások felfüggesztésére és csökkentésére vonatkozó szabályokat.
136. cikk
Nyilvántartás-megőrzési időszakok
(1) A kedvezményezettek az egyenleg kifizetését követően öt évig, kis értékű vissza nem térítendő támogatások esetében pedig három évig megőrzik a nyilvántartásokat, bizonylatokat, statisztikai nyilvántartásokat és a vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó egyéb nyilvántartásokat.
(2) A projekt végrehajtásához kapcsolódó ellenőrzésekkel, fellebbezésekkel, jogvitákkal vagy igényrendezéssel kapcsolatos nyilvántartásokat ezen ellenőrzések, fellebbezések, jogviták vagy igényrendezések lezárultáig kell megőrizni.
5. FEJEZET
Végrehajtás
137. cikk
Végrehajtási szerződések és a harmadik felek számára nyújtott pénzügyi támogatás
(1) Amennyiben egy tevékenység vagy munkaprogram végrehajtása harmadik félnek nyújtandó pénzügyi támogatást tesz szükségessé, a kedvezményezett a következő feltételek teljesülése esetén nyújthat ilyen pénzügyi támogatást:
a)
a vissza nem térítendő támogatás odaítélése előtt az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő ellenőrizte, hogy a kedvezményezett megfelelő biztosítékot kínál az esedékes összegek Bizottságnak való visszafizetése tekintetében;
b)
a támogatás megadásának feltételeit a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat vagy a kedvezményezett és a Bizottság közötti vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás szigorúan meghatározza annak érdekében, hogy a kedvezményezettnek ne legyen mérlegelési jogköre;
c)
kis összegekről van szó, kivéve ha a tevékenység elsődleges célja a pénzügyi támogatás nyújtása.
(2) Minden, vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat vagy vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás kifejezetten a Bizottságot és a Számvevőszéket jelöli meg a dokumentumok ellenőrzése, a helyszíni ellenőrzés, valamint a - többek között elektronikus adathordozón tárolt - információk ellenőrzése tekintetében az uniós forrásokból részesülő harmadik felek feletti ellenőrzési hatáskör gyakorlására.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a végrehajtási szerződésekkel és a harmadik felek számára nyújtott pénzügyi támogatással kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
VII. CÍM
PÉNZDÍJAK
138. cikk
Általános szabályok
(1) A pénzdíjaknak tiszteletben kell tartaniuk az átláthatóság és az egyenlő bánásmód elvét, és elő kell segíteniük az Unió szakpolitikai célkitűzéseinek megvalósulását.
(2) Ennek érdekében a pénzdíjakat egy, a végrehajtása előtt közzéteendő munkaprogramtól kell függővé tenni. A munkaprogramot versenyfelhívások közzététele útján kell megvalósítani.
1 000 000 EUR-s vagy azt meghaladó egységértékű pénzdíjakra irányuló versenyfelhívások csak akkor tehetők közzé, ha ezekről a beszámoló vagy a 38. cikk (3) bekezdésének e) pontjában említett egyéb vonatkozó dokumentum így rendelkezik.
A verseny szabályai meghatározzák legalább a részvételre vonatkozó feltételeket - ideértve a 106. cikk (1) bekezdésében és a 107., 108. és 109. cikkben említett kizárási kritériumokat -, az odaítélési kritériumokat, a pénzdíj összegét és a kifizetés módját.
A pénzdíjak nem ítélhetők oda közvetlenül, verseny nélkül, és a 35. cikk (2) és (3) bekezdésével összhangban évente közzé kell tenni őket.
(3) A versenypályázatra benyújtott anyagokat a versenypályázat közzétett szabályai alapján szakértői csoport értékeli.
A pénzdíjakat ezután az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő ítéli oda a szakértői bizottság értékelése alapján, amely a beérkezett anyagok minőségének értékelése alapján szabadon dönt arról, hogy javasolja-e a pénzdíjak odaítélését.
(4) A pénzdíj összege nem áll összefüggésben a nyertesnél felmerült költségekkel.
(5) Amennyiben egy intézkedés vagy munkaprogram végrehajtása szükségessé teszi, hogy az uniós vissza nem térítendő támogatás kedvezményezettje a pénzdíjakat harmadik feleknek adja át, a kedvezményezett átadhatja a kérdéses pénzdíjakat, feltéve, hogy a vissza nem térítendő támogatásról szóló határozat vagy a kedvezményezett és a Bizottság közötti, vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás mérlegelési jogkör nélkül, szigorúan meghatározza a versenypályázat szabályainak a (2) bekezdésben megállapított minimális tartalmát.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a pénzdíjakkal, és azon belül a programozással, a versenypályázat szabályaival, az utólagos közzététellel, az értékeléssel, valamint a nyertesek tájékoztatásával és értesítésével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
VIII. CÍM
PÉNZÜGYI ESZKÖZÖK
139. cikk
Hatály
(1) A pénzügyi eszközöket alap-jogiaktus révén kell engedélyezni.
Az első albekezdés sérelme nélkül, kellően indokolt esetekben a pénzügyi eszközök alap-jogiaktus révén történő engedélyezés hiányában is létrehozhatók, amennyiben az adott eszközök a 49. cikk (1) bekezdésének e) pontjával összhangban szerepelnek a költségvetésben.
(2) A pénzügyi eszközök révén nyújtott és egyazon intézkedésen belül pénzügyi eszközökhöz közvetlenül kapcsolódó elemekkel kombinált, ugyanazon végső kedvezményezetteket célzó uniós támogatás esetén - ideértve a technikai segítségnyújtást, a kamattámogatást és a garanciadíj-támogatásokat is - ez a cím az adott intézkedés összes elemére alkalmazandó.
(3) Amennyiben a pénzügyi eszközöket a pénzügyi eszközökhöz közvetlenül nem kapcsolódó elemek tekintetében az Első rész VI. címe szerinti, költségvetésből finanszírozott vissza nem térítendő támogatásokkal kombinálják, minden egyes finanszírozási forrásra vonatkozóan külön nyilvántartást kell vezetni.
(4) A Bizottság a pénzügyi eszközöket végrehajthatja közvetlen irányítás keretében, vagy - az alap-jogiaktusban meghatározottak szerint - a feladatokat az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., iii., v. és vi. alpontja szerinti szervezetekre ruházva közvetett irányítás keretében.
Az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., iii., v. és vi.alpontja szerint megbízott szervezetek pénzügyi eszközök végrehajtásakor a végrehajtás egy részével - saját felelősségükre - pénzügyi közvetítőket bízhatnak meg, amennyiben ezek a szervezetek biztosítják, hogy a pénzügyi közvetítők eleget tesznek a 140. cikk (1), (3) és (5) bekezdésében említett kritériumoknak. A pénzügyi közvetítőket nyílt, átlátható, arányos és megkülönböztetés-mentes eljárás keretében kell kiválasztani, az összeférhetetlenségek kizárásával.
Továbbra is a Bizottság felelős annak biztosításáért, hogy a pénzügyi eszközök végrehajtási kerete megfeleljen a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvének, és támogassa a meghatározott és ütemezett szakpolitikai célkitűzések eredmények tekintetében mérhető megvalósítását. Az alkalmazandó jogszabályoknak megfelelően a megbízott szervezetek jogi és szerződésbeli felelősségének sérelme nélkül a Bizottság felelősséggel tartozik a pénzügyi eszközök végrehajtásáért.
(5) Amennyiben a pénzügyi eszközöket a tagállamokkal megosztott irányításban hajtják végre, az ilyen eszközökre vonatkozó rendelkezéseket - ideértve az e címmel összhangban közvetlen vagy közvetett irányítás alá tartozó pénzügyi eszközökhöz való hozzájárulásokra vonatkozó szabályokat - a 175. cikkben említett rendeletekben kell megállapítani.
(6) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a pénzügyi eszközökkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértve a pénzügyi eszközök végrehajtásával megbízott szervezetek kiválasztását, a hatáskör-átruházási megállapodások tartalmát, az igazgatási költségeket és díjakat, a vagyonkezelői számlákra vonatkozó egyedi szabályokat, a pénzügyi eszközök közvetlen végrehajtását, valamint a gazdálkodók, a pénzügyi közvetítők és a végső kedvezményezettek kiválasztását.
140. cikk
A pénzügyi eszközökre alkalmazandó elvek és feltételek
(1) A pénzügyi eszközöket a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, az átláthatóság, az arányosság, a megkülönböztetés-mentesség, az egyenlő bánásmód és a szubszidiaritás elvével összhangban, valamint az adott pénzügyi eszközre alkalmazandó alap-jogiaktusban meghatározott célkitűzéseknek megfelelően és adott esetben az ott megállapított időtartam alatt kell felhasználni.
(2) A pénzügyi eszközöknek meg kell felelniük az alábbiaknak:
a)
olyan projektekkel kapcsolatos piaci hiányosságokat vagy optimálistól ekltérő befektetési helyzeteket kezelnek, amelyek pénzügyileg életképesnek bizonyultak, de a piacról nem jutnak elegendő forráshoz;
b)
addicionalitás: a pénzügyi eszközöknek nem lehet célja a tagállami pénzügyi eszközök, a magánfinanszírozás vagy más uniós pénzügyi intézkedés helyettesítése;
c)
nem torzíthatják a belső piaci versenyt, és összhangban állnak az állami támogatásra vonatkozó szabályokkal;
d)
tőkeáttételi hatás: a pénzügyi eszközhöz nyújtott uniós hozzájárulásnak olyan globális befektetés mozgósítását kell céloznia, amely az előre meghatározott mutatóknak megfelelően meghaladja az uniós hozzájárulás mértékét;
e)
az érdekek összehangolása: a pénzügyi eszközök végrehajtása során a Bizottság biztosítja, hogy a pénzügyi eszközre vonatkozóan meghatározott szakpolitikai célkitűzések megvalósítása közös érdek legyen, amit például közös beruházások, kockázat-megosztási követelmények vagy pénzügyi ösztönzők révén is előmozdíthat, megakadályozva ugyanakkor, hogy összeférhetetlenség alakuljon ki a megbízott szervezet egyéb tevékenységeivel;
f)
a pénzügyi eszközöket előzetes értékelés alapján kell meghatározni, ideértve a (8) bekezdés f) pontjában említett kiegészítő források lehetséges újrafelhasználásának értékelését.
(3) A pénzügyi eszközhöz kapcsolódó költségvetési kiadás és az Unió pénzügyi felelősségvállalása semmiképpen sem haladhatja meg az adott eszközzel kapcsolatban tett költségvetési kötelezettségvállalást, ami által elkerülhetők a költségvetést terhelő függő kötelezettségek.
(4) Az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., iii., v. és vi.alpontja szerint megbízott szervezeteknek és a valamely pénzügyi eszköz keretében pénzügyi műveletek végrehajtásában való részvételre kiválasztott összes pénzügyi közvetítőnek meg kell felelnie a pénzmosás megelőzésére és a terrorizmus és az adócsalás elleni küzdelemre vonatkozó standardoknak és alkalmazandó jogszabályoknak. A pénzügyi eszközök e címmel összhangban történő végrehajtása tekintetében az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., iii., v. és vi.alpontja szerint megbízott szervezetek székhelye nem lehet olyan területen és nem tarthatnak fenn üzleti kapcsolatokat olyan területeken bejegyzett szervezetekkel, amelynek joghatósága nem működik együtt az Unióval a nemzetközileg elfogadott adóügyi standard alkalmazása terén, és ezeket a követelményeket át kell ültetniük a kiválasztott pénzügyi közvetítőkkel kötött szerződésekbe.
(5) Az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., iii., v. és vi. alpontja szerint megbízott szervezetek, az e cikk (4) bekezdésében említett, uniós pénzügyi eszközökkel való gazdálkodásban érintett pénzügyi közvetítők, valamint az e cím szerinti uniós támogatás végső kedvezményezettjei minden olyan támogatást és információt megadnak a Számvevőszéknek, amit a Számvevőszék a 161. cikk szerinti feladatai ellátásához szükségesnek tart.
Az e cím szerinti uniós támogatásra a 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendelet és az Európai Csaláselleni Hivatal (OLAF) által lefolytatott vizsgálatokról szóló, 1999. május 25-i 1073/1999/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (23) alkalmazandó.
(6) Az uniós hozzájárulással legalább egyenlő összeget, illetve adott esetben annak többszöröseit a pénzügyi eszköz révén megvalósítani kívánt konkrét szakpolitikai célok elérésére kell felhasználni, és azok nem eredményezhetnek - különösen jogosulatlan osztalékok vagy harmadik felek profitszerzése formájában - jogosulatlan előnyöket.
A megosztott irányításra vonatkozó ágazat-specifikus szabályok sérelme nélkül a bevételeket, köztük az osztalékokat, a tőkenyereséget, a garanciadíjakat, valamint a kölcsönök és a vagyonkezelői számlák Bizottságnak visszafizetett összegei, illetve a pénzügyi eszközök számára nyitott és valamely pénzügyi eszköz keretében a költségvetésből nyújtott támogatáshoz kapcsolódó vagyonkezelői számlák összegei után járó kamatokat az igazgatási költségek és díjak levonása után fel kell venni a költségvetésbe.
A Bizottságnak történő éves visszafizetések - köztük a tőkevisszafizetések, a felszabadított biztosítékok és a kölcsönök tőkeösszegének visszafizetése -, illetve a pénzügyi eszközök számára nyitott és valamely pénzügyi eszköz keretében a költségvetésből nyújtott támogatáshoz kapcsolódó vagyonkezelői számlák éves visszafizetései a 21. cikkel összhangban belső címzett bevételeknek minősülnek, és azokat e cikk (9) bekezdésének sérelme nélkül az előirányzatok lekötésének időtartamát plusz két évet nem meghaladó ideig ugyanazon pénzügyi eszközre kell fordítani, hacsak valamely alap-jogiaktus másképp nem rendelkezik.
(7) A vagyonkezelői számlákra történő befizetéseket a Bizottság kifizetési előrejelzésekkel kellően megalapozott fizetési kérelmek alapján hajtja végre, figyelembe véve a vagyonkezelői számlákon rendelkezésre álló egyenlegeket és a túlzott többlet elkerülésének szükségességét. Amennyiben a vagyonkezelői számlákon lévő összegek elegendőek a vagyonkezelői számlákon tartandó, szerződésben rögzített minimális tartalék, valamint a folyó pénzügyi évre vonatkozó kifizetési előrejelzések fedezéséhez, valamint az eurótól eltérő pénznemben fennálló fizetési kötelezettségekkel kapcsolatos függő kötelezettségek kizárásához szükséges (beleértve a várható árfolyammozgások fedezéséhez szükséges összegeket is), nem történik további befizetés a vagyonkezelői számlákra. A kifizetési előrejelzéseket évente vagy adott esetben félévente kell elkészíteni.
(8) A Bizottság köteles évente jelentést tesz az Európai Parlament és a Tanács számára a pénzügyi eszközökkel kapcsolatos tevékenységekről. A jelentés minden támogatott pénzügyi eszköz tekintetében tartalmazza az alábbiakat:
a)
a pénzügyi eszköz és az alap-jogiaktus azonosítása;
b)
a pénzügyi eszköz leírása, a végrehajtási rendelkezések és az uniós hozzájárulás hozzáadott értéke;
c)
a végrehajtásban érintett pénzügyi eszközök, ideértve bármely, a (5) bekezdés alkalmazásával kapcsolatos kérdést;
d)
az aggregált költségvetési kötelezettségvállalások és a költségvetésből teljesített kifizetések minden egyes pénzügyi eszköz tekintetében;
e)
a pénzügyi eszköz teljesítménye, ideértve a megvalósított beruházásokat is;
f)
az eszközbe a (8) bekezdés szerint belső címzett bevételként visszakerült összegek felhasználásának értékelése;
g)
a vagyonkezelői számla egyenlege;
h)
a (6) bekezdés szerinti bevételek és visszafizetések;
i)
a tőkebefektetések értéke az előző évekhez képest;
j)
a tőkeinstrumentumok vagy kockázatmegosztó eszközök eszközeinek értékvesztésére és a garanciaeszközök esetében a lehívott garanciákra vonatkozó kumulált adatok;
k)
a célzott és az elért tőkeáttételi hatás;
l)
a pénzügyi eszköz hozzájárulása az adott program céljainak eléréséhez, meghatározott mutatók, adott esetben többek között a földrajzi diverzifikáció alapján.
(9) Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács úgy véli, hogy valamely pénzügyi eszköz nem érte el eredményesen a céljait, az eszköz felszámolása érdekében kérheti a Bizottságtól egy felülvizsgált alap-jogiaktusra irányuló javaslat benyújtását. A pénzügyi eszköz felszámolása esetén az ilyen eszköznek a (6) bekezdés harmadik albekezdése szerinti új visszafizetéseit általános bevételnek kell tekinteni.
(10) A pénzügyi eszközök célját, valamint adott esetben konkrét jogi formáját és bejegyzésének helyét a Bizottság honlapján közzé kell tenni.
(11) A pénzügyi eszközök tekintetében az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő biztosítja, hogy az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának ii., iii., v. és vi. alpontja szerint megbízott szervezetek a következő év február 15-ig rendelkezésre bocsássák a január 1-jétől december 31-ig terjedő időszakra vonatkozó és a 143. cikkben említett számviteli szabályoknak, illetve a Nemzetközi Költségvetési Számviteli Standardoknak (IPSAS) megfelelő pénzügyi kimutatásokat, valamint a 68. cikk (3) cikke értelmében a pénzügyi kimutatások elkészítéséhez szükséges információkat. Az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő emellett biztosítja, hogy az említett szervezetek a következő év május 15-ig rendelkezésre bocsássák a pénzügyi eszközökre vonatkozó ellenőrzött pénzügyi kimutatásokat.
(12) A Bizottság a pénzügyi eszközök vonatkozásában biztosítja a harmonizált gazdálkodást, különös tekintettel a számvitel, a jelentéstétel, az ellenőrzés és a pénzügyi kockázatkezelés területére.
(13) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a pénzügyi eszközök végrehajtásával kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértve alkalmazásuk feltételeit, a tőkeáttételi hatást, az előzetes értékelést, az ellenőrzést, valamint a 175. cikkben említett alapokból származó hozzájárulások kezelését.
IX. CÍM
A BESZÁMOLÓK TARTALMA ÉS A KÖNYVVEZETÉS
1. FEJEZET
A beszámolók tartalma
141. cikk
A beszámolók szerkezete
A beszámolók a következőket tartalmazzák:
a)
az összevont pénzügyi beszámoló, amely az uniós költségvetésből finanszírozott intézmények pénzügyi kimutatásaiban, a 208. cikkben említett szervek pénzügyi kimutatásaiban, valamint azon egyéb szervek pénzügyi kimutatásaiban szereplő pénzügyi információkat konszolidálja, amelyeknek beszámolóit az Unió 143. cikkben említett számviteli szabályaival összhangban konszolidálni kell;
b)
az aggregált költségvetési számlák, amelyek az intézmények költségvetési számláin szereplő információkat mutatják be.
142. cikk
Jelentés a költségvetési és pénzgazdálkodásról
(1) A 141. cikkben említett valamennyi intézmény és szerv jelentést készít a pénzügyi év költségvetési és pénzgazdálkodásáról.
A jelentést a pénzügyi évet követő év március 31-ig megküldik az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek.
(2) Az (1) bekezdésben említett jelentés mind abszolút értékben, mind százalékos arányban kifejezve információval szolgál legalább az előirányzatok végrehajtási arányáról, és összefoglaló adatokat tartalmaz az előirányzatok különböző költségvetési jogcímek közötti átcsoportosításáról.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetési és pénzgazdálkodásról szóló jelentéssel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
143. cikk
A beszámolókra vonatkozó szabályok
(1) A szabályok elfogadásakor a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjét a közszféra tekintetében nemzetközileg elfogadott számviteli standardok vezérelik. A számvitelért felelős tisztviselő eltérhet ezektől a standardoktól, amennyiben az eszközökre és forrásokra, a ráfordításokra, a bevételekre és a cash-flow-ra vonatkozó megbízható és valós kép kialakításához ezt szükségesnek ítéli. Amennyiben valamely számviteli szabály jelentősen eltér ezektől a standardoktól, ezt a pénzügyi kimutatásokhoz fűzött megjegyzések között jelezni és indokolni kell.
(2) A 141. cikkben említett költségvetési számlák tiszteletben tartják az e rendeletben rögzített költségvetési alapelveket. Megbízható és valós képet nyújtanak a költségvetési bevételi és kiadási műveletekről.
144. cikk
Számviteli alapelvek
(1) A 141. cikkben említett pénzügyi kimutatások az információkat - beleértve a számviteli politikát - releváns, megbízható, összehasonlítható és érthető módon mutatják be. A pénzügyi kimutatásokat a 143. cikkben említett számviteli szabályokban meghatározott általánosan elfogadott számviteli alapelvekkel összhangban kell elkészíteni.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a számvitelért felelős tisztviselőnek az e cikk, valamint a 145., 146., 148., 151., 154., 156. és 157. cikkek szerinti feladatainak ellátására vonatkozó keret meghatározására vonatkozóan.
145. cikk
Pénzügyi kimutatások
(1) A pénzügyi kimutatások millió euróban készülnek, és a következőkből állnak:
a)
a mérleg és az eredmény-kimutatás, amelyek az összes eszközt és forrást, a pénzügyi helyzetet, valamint az előző év december 31-i gazdasági eredményt mutatják; összeállításuk a 143. cikkben említett számviteli szabályokkal összhangban történik;
b)
az év folyamán beszedett és kifizetett összegeket, valamint a végleges pénzügyi helyzetet feltüntető cash flow-kimutatás;
c)
a nettó eszközök változásait feltüntető kimutatás, amely áttekintést nyújt az év során a tartalékokban és a felhalmozott eredményekben bekövetkezett mozgásokról.
(2) A pénzügyi kimutatásokhoz fűzött megjegyzések kiegészítik és magyarázattal látják el az (1) bekezdésben említett kimutatásokban feltüntetett információkat, és tartalmazzák a nemzetközileg elfogadott számviteli gyakorlat által előírt kiegészítő információkat, amennyiben ezen információk az Unió tevékenységei szempontjából relevánsak.
146. cikk
Költségvetés-végrehajtási jelentések
(1) A költségvetés-végrehajtási jelentések millió euróban készülnek. Ezek a következőkből állnak:
a)
jelentések, amelyek aggregálják az adott évi összes költségvetési bevételi és kiadási műveletet;
b)
magyarázó megjegyzések, amelyek kiegészítik és magyarázattal látják el a jelentésben megadott információkat.
(2) A költségvetés végrehajtásáról szóló jelentések a költségvetéssel azonos szerkezetben készülnek.
147. cikk
Előzetes beszámolók
(1) A 132. cikkben említett más intézmények és szervek számvitelért felelős tisztviselői a következő év március 1. napjáig megküldik a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének és a Számvevőszéknek az előzetes beszámolóikat.
(2) A 132. cikkben említett más intézmények és szervek számvitelért felelős tisztviselői konszolidációs célból a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által rögzített standardizált formában ugyancsak a következő év március 1. napjáig jelentéscsomagot küldenek a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének.
(3) A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője összevonja az előzetes beszámolókat a Bizottság előzetes beszámolójával, és a következő év március 31. napjáig megküldi a Számvevőszéknek a Bizottság előzetes beszámolóját az Unió előzetes összevont beszámolójával együtt.
148. cikk
A végleges összevont beszámoló jóváhagyása
(1) A Számvevőszék június 1-jéig megteszi a Bizottságtól eltérő intézmények és a 141. cikkben említett szervek előzetes beszámolóira vonatkozó észrevételeit, és június 15-ig megteszi a Bizottság előzetes beszámolójára, valamint az előzetes összevont beszámolókra vonatkozó észrevételeit.
(2) Az intézmények - a Bizottság kivételével - és a 141. cikkben említett valamennyi szerv elkészíti a végleges beszámolót, és a végleges összevont beszámoló elkészítése érdekében a következő év július 1. napjáig megküldi azt a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének, a Számvevőszéknek, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
A 141. cikkben említett más intézmények és szervek számvitelért felelős tisztviselői konszolidációs célból a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által rögzített standardizált formában ugyancsak a következő év július 1. napjáig jelentéscsomagot küldenek a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének.
(3) A 141. cikkben említett más intézmények és szervek számvitelért felelős tisztviselői a végleges beszámolók továbbításával egyidejűleg az e végleges beszámolókra vonatkozó teljességi nyilatkozatot is megküldik a Számvevőszéknek, egy másolati példányt pedig a Bizottság számvitelért felelős tisztviselőjének.
A végleges beszámolóhoz a számvitelért felelős tisztviselő által kiállított nyilatkozatot kell csatolni, amelyben a tisztviselő kijelenti, hogy a végleges beszámoló e címmel, valamint az alkalmazandó számviteli alapelvekkel, szabályokkal és módszerekkel összhangban készült.
(4) A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője az e cikk (2) bekezdése értelmében a Bizottságtól eltérő intézmények és a 141. cikkben említett más szervek által benyújtott információ alapján elkészíti a végleges összevont beszámolót. A végleges összevont beszámolóhoz a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által kiállított nyilatkozatot kell csatolni, amelyben a számvitelért felelős tisztviselő kijelenti, hogy a végleges beszámoló e címmel, valamint a pénzügyi kimutatások megjegyzéseiben található számviteli alapelvekkel, szabályokkal és módszerekkel összhangban készült.
(5) A végleges összevont beszámoló és a saját végleges beszámolója jóváhagyása után a Bizottság július 31-ig megküldi azokat az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Számvevőszéknek.
Ugyanezen időpontig a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője a végleges összevont beszámolóra vonatkozó teljességi nyilatkozatot juttat el a Számvevőszékhez.
(6) A végleges összevont beszámolót a Számvevőszék által az EUMSZ 287. cikkével és az Euratom-Szerződés 160a. cikkével összhangban adott megbízhatósági nyilatkozattal együtt november 15-éig ki kell hirdetni az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
2. FEJEZET
A költségvetés végrehajtására vonatkozó információk
149. cikk
Jelentés a költségvetési biztosítékokról és kockázatokról
A 145. és 146. cikkben előírt kimutatásokon és jelentéseken felül a Bizottság évente egyszer beszámol az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a 49. cikk (1) bekezdésének d) pontjában említett költségvetési biztosítékokról és a vonatkozó kockázatokról.
Ezen információt egyúttal a Számvevőszéknek is megküldi.
150. cikk
A költségvetés végrehajtásáról szóló tájékoztatás
(1) A 145. és 146. cikkben előírt kimutatásokon és jelentéseken felül a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője havonta megküldi az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a költségvetés végrehajtására vonatkozó - legalább alcím szinten összesített - számadatokat, minden előirányzatnál mind a bevételekre, mind a kiadásokra vonatkozóan.
E számadatok részletekkel szolgálnak az áthozott előirányzatok felhasználásáról is.
A számadatokat minden hónap végét követő 10 munkanapon belül kell megküldeni.
(2) Évente háromszor, a május 31-ét, augusztus 31-ét és december 31-ét követő 30 munkanapon belül, a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője alcímek, jogcímcsoportok és jogcímek szerinti bontásban beszámolót küld a költségvetés végrehajtásáról az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely magában foglalja mind a bevételeket, mind a kiadásokat.
E beszámolók részletekkel szolgálnak az előző pénzügyi évekről átvitt előirányzatok felhasználásáról is.
(3) A számadatokat és a költségvetés végrehajtására vonatkozó beszámolót egyúttal a Számvevőszéknek is meg kell küldeni, és a Bizottság honlapján közzé kell tenni.
(4) A számvitelért felelős tisztviselő minden év szeptember 15. napjáig jelentést küld az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak az észlelt fennálló kockázatokról, a megfigyelt általános tendenciákról, a felmerült új számviteli kérdésekről, a számvitel terén - többek között a Számvevőszék által felvetett kérdésekben - tett előrelépésekről, valamint a visszafizettetésekkel kapcsolatos információkról.
3. FEJEZET
Könyvvezetés
1. szakasz
Közös rendelkezések
151. cikk
A számviteli rendszer
(1) Az intézmények számviteli rendszere a költségvetési és pénzügyi információk olyan formában történő szervezését szolgálja, amely lehetővé teszi a számadatok bevitelét, iktatását és nyilvántartását.
(2) A számviteli rendszer általános számlákból és költségvetési számlákból áll. A számlákat euróban vezetik, az elszámolási időszak pedig a naptári év.
(3) A megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő vezethet analitikus nyilvántartást is.
152. cikk
Az intézmények számviteli rendszerére vonatkozó közös követelmények
A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője a 143. cikkel összhangban, a 141. cikkben említett más intézmények és szervek számvitelért felelős tisztviselőivel való konzultációt követően elfogadja a számviteli szabályokat, valamint az intézmények, a második rész V. címében említett hivatalok és a 141. cikkben említett szervek által alkalmazandó harmonizált számlatükröt.
2. szakasz
Általános elszámolások
153. cikk
Az általános elszámolások
Az általános elszámolások időrendi sorrendben, a kettős könyvvitel módszerével tartanak nyilván minden olyan eseményt és műveletet, amelyek kihatással vannak a 141. cikkben említett intézmények és szervek gazdasági és pénzügyi helyzetére, valamint eszközeire és forrásaira.
154. cikk
Könyvviteli bejegyzések az általános elszámolásokban
(1) Az általános elszámolások egyenlegei és az ott történő mozgások a könyvekben jelennek meg.
(2) Minden könyvelési tétel - az elszámolások kiigazítását is beleértve - bizonylatokon alapul, amelyekre a tételekben hivatkozás történik.
(3) A számviteli rendszernek olyannak kell lennie, hogy minden könyvelési tételnek egyértelmű ellenőrzési nyoma maradjon.
155. cikk
Számviteli kiigazítások
A pénzügyi év zárása után és a végső általános elszámolások bemutatásának időpontjáig a számvitelért felelős tisztviselő bármely olyan, az adott évre vonatkozó kifizetéseket vagy beszedéseket nem érintő kiigazítást elvégezhet, amely az elszámolások megbízható és valós bemutatásához szükséges. E kiigazításoknak összhangban kell állniuk a 143. cikkben említett számviteli szabályokkal.
3. szakasz
Költségvetési elszámolások
156. cikk
Költségvetési számvitel
(1) A költségvetési elszámolások részletesen nyilvántartják a költségvetés végrehajtását.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a költségvetési elszámolások rögzítenek minden, az első rész IV. címében előírt költségvetési bevételi és kiadási műveletet.
4. FEJEZET
Vagyonleltár
157. cikk
Leltár
(1) A 141. cikkben említett valamennyi intézmény és szerv leltárt vezet, amely bemutatja az Unió minden tárgyi eszközének, immateriális javának és befektetett pénzügyi eszközének mennyiségét és értékét, a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője által elkészített mintával összhangban.
A 141. cikkben említett valamennyi intézmény és szerv megvizsgálja, hogy a leltárban szereplő bejegyzések megfelelnek-e a tényleges helyzetnek.
(2) Az Unió ingóságainak értékesítését megfelelő módon közzé kell tenni.
X. CÍM
KÜLSŐ ELLENŐRZÉS ÉS MENTESÍTÉS
1. FEJEZET
Külső ellenőrzés
158. cikk
A Számvevőszék által végzett külső ellenőrzés
Az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság a lehető leghamarabb értesíti a Számvevőszéket a 13., 16., 21., 25., 26., 29. és 40. cikk szerint elfogadott határozatokról és szabályokról.
159. cikk
Az ellenőrzésre vonatkozó szabályok és eljárások
(1) A Számvevőszék által arra vonatkozóan folytatott vizsgálat, hogy az összes bevétel beérkezése és az összes kiadás kifizetése jogszerű és megfelelő módon történt-e, figyelembe veszi a Szerződések, a költségvetés, e rendelet, az e rendelet szerint elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok és minden más, a Szerződések szerint elfogadott jogi aktus rendelkezéseit.
(2) Feladatai ellátása során a Számvevőszék a 161. cikkben előírt módon jogosult áttekinteni a szervezeti egységek vagy szervek Unió által finanszírozott vagy társfinanszírozott műveleteinek pénzügyi lebonyolításával kapcsolatos minden dokumentumot és információt. Jogosult bármely bevételi vagy kiadási műveletért felelős tisztviselőt meghallgatni, és az előbb említett szervezeti egységekre vagy szervekre alkalmazható ellenőrzési eljárások bármelyikét használni. A tagállamokban folytatott ellenőrzést a nemzeti pénzügyi ellenőrzési intézményekkel, vagy - amennyiben ezek nem rendelkeznek a szükséges hatáskörrel - az illetékes nemzeti szervezeti egységgel együttműködésben kell véghezvinni. A Számvevőszék és a tagállamok nemzeti pénzügyi ellenőrzési intézményei függetlenségük megőrzése mellett a bizalom szellemében működnek együtt.
A Szerződések vagy a Szerződések szerint elfogadott jogi aktusok által ráruházott feladatai teljesítéséhez szükséges minden információ megszerzése érdekében a Számvevőszék saját kérésére jelen lehet a költségvetés végrehajtásának keretében bármely intézmény által vagy nevében folytatott ellenőrzési műveletnél.
A Számvevőszék kérésére minden intézmény meghatalmazza az uniós vagyont kezelő pénzügyi intézményeket, hogy tegyék lehetővé a Számvevőszék számára annak ellenőrzését, hogy a külső adatok megfelelnek az elszámolásoknak.
(3) Feladatai ellátása érdekében a Számvevőszék értesíti az e rendelet hatálya alá tartozó intézményeket és hatóságokat személyzete azok ellenőrzésére felhatalmazott tagjainak nevéről.
160. cikk
Az értékpapírok és a készpénz vizsgálata
A Számvevőszék biztosítja, hogy minden letétbe helyezett és likvid értékpapírt, továbbá minden bankbetétet és készpénzt a letéteményes által aláírt bizonylat alapján vagy a készpénz- és értékpapír-állományról szóló hivatalos igazolások segítségével megvizsgálnak. Az ilyen vizsgálatokat a Számvevőszék saját maga is elvégezheti.
161. cikk
A Számvevőszék betekintési joga
(1) A Bizottság, a többi intézmény, az Unió nevében bevételeket vagy kiadásokat kezelő szervek és a végső kedvezményezettek minden olyan feltételt és információt biztosítanak a Számvevőszéknek, amelyet az feladata elvégzéséhez szükségesnek tart. A Számvevőszék rendelkezésére bocsátanak minden, a költségvetésből finanszírozott szerződések odaítélésével és teljesítésével kapcsolatos dokumentumot és minden készpénz- vagy anyagelszámolást, minden számviteli bejegyzést vagy bizonylatot, valamint az ezekre vonatkozó adminisztratív dokumentumokat, minden bevételre és kiadásra vonatkozó dokumentumot, minden leltárt, minden szervezeti ábrát a szervezeti egységekről, amelyet a Számvevőszék szükségesnek ítél a költségvetési és pénzügyi eredménykimutatás nyilvántartásokon alapuló vagy a helyszínen végzett ellenőrzéséhez, és - ugyanezen célból - minden, elektronikusan létrehozott vagy tárolt dokumentumot és adatot.
Az érintett nemzeti közigazgatás belső ellenőrzési szervei és többi szolgálata minden eszközt megadnak a Számvevőszéknek, amit az feladata ellátásához szükségesnek tart.
(2) Azon tisztviselők, akiknek működését a Számvevőszék vizsgálja:
a)
bemutatják készpénzbizonylataikat és bármilyen más, készpénzre, értékpapírra és bármilyen típusú anyagra vonatkozó bizonylataikat, továbbá a rájuk bízott források kezelése tekintetében a vonatkozó alátámasztó dokumentumokat, valamint bármely könyvet, nyilvántartást és a velük kapcsolatos más dokumentumot;
b)
bemutatják a 159. cikk (1) bekezdésében említett ellenőrzés teljes körű végrehajtásához szükséges levelezést és bármely más dokumentumot.
Az első albekezdés b) pontja szerint nyújtott információt csak a Számvevőszék kérheti.
(3) A Számvevőszék jogosult az Unió bevételeire és kiadásaira vonatkozó, az intézmények szervezeti egységei és különösen az ilyen bevételekre és kiadásokra vonatkozó döntésekért felelős szervezeti egységek, az Unió nevében bevételeket és kiadásokat kezelő szervek és a költségvetésből támogatásban részesülő természetes vagy jogi személyek által birtokolt dokumentumok ellenőrzésére.
(4) Az annak megállapítására vonatkozó feladat, hogy a bevételek beérkezése és a kiadások kifizetése jogszerű és megfelelő módon történt-e, illetve a pénzgazdálkodás hatékony és eredményes volt-e, kiterjed a hozzájárulásként kapott uniós források intézményeken kívüli szervek általi felhasználására is.
(5) Az intézményeken kívüli végső kedvezményezetteknek kifizetett uniós finanszírozás a végső kedvezményezettekkel - vagy azok beleegyezése hiányában a kivitelezőkkel vagy alvállalkozókkal - a Számvevőszék által lefolytatandó, a finanszírozás felhasználására vonatkozó ellenőrzésről kötött írásos megállapodás függvénye.
(6) A Bizottság a Számvevőszék számára - annak kérésére - megadja a hitelnyújtási és hitelfelvételi műveletekre vonatkozó információkat.
(7) Az integrált számítógépes rendszerek használata nem eredményezheti a Számvevőszék bizonylatokhoz való hozzáférésének csökkenését.
162. cikk
A Számvevőszék éves jelentése
(1) A Számvevőszék június 30-ig megküldi a Bizottság és az érintett intézmények számára azon észrevételeit, amelyeket - véleménye szerint - fel kell tüntetni az éves jelentésben. Ezen észrevételeknek titkosaknak kell maradniuk és kontradiktórius eljárás tárgyát képezik. Október 15-ig valamennyi intézmény megküldi válaszát a Számvevőszéknek. Az intézmények válaszait - a Bizottságét kivéve - egyúttal a Bizottságnak is meg kell küldeni.
(2) Az éves jelentés tartalmazza a pénzgazdálkodás hatékonyságára és eredményességére vonatkozó értékelést.
(3) Az éves jelentés minden intézményről tartalmaz egy szakaszt. A Számvevőszék ezt kiegészítheti bármilyen összefoglaló jelentéssel vagy általános észrevétellel, amelyet helyénvalónak tart.
A Számvevőszék megtesz minden szükséges lépést annak biztosítására, hogy minden intézmény válaszát az észrevételeire azon észrevétel mellett vagy azon észrevételt követően tegyék közzé, amelyre az vonatkozik.
(4) A Számvevőszék november 15-ig megküldi éves jelentését az intézmények válaszaival együtt a mentesítésért felelős hatóságok és a többi intézmény számára, és gondoskodik ezek közzétételéről az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
(5) Amint a Számvevőszék megküldte az éves jelentést, a Bizottság haladéktalanul tájékoztatja az érintett tagállamokat a jelentésnek az alkalmazandó szabályok szerint a felelősségük alá tartozó források kezelésére vonatkozó részleteiről.
A tagállamok az ilyen információ kézhezvételét követően 60 napon belül válaszolnak a Bizottságnak. A Bizottság február 28-ig megküldi az információ összefoglalóját a Számvevőszéknek, az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
163. cikk
A Számvevőszék különjelentései
(1) A Számvevőszék minden olyan észrevételt továbbít az érintett intézmények vagy szervek felé, amelyet - véleménye szerint - különjelentésben kell feltüntetni. Ezen észrevételeknek titkosaknak kell maradniuk és kontradiktórius eljárás tárgyát képezik.
Az érintett intézmény vagy szerv az észrevételek továbbítását követő két és fél hónapon belül tájékoztatja a Számvevőszéket bármely, a szóban forgó észrevételekre adni kívánt válaszról.
A Számvevőszék az érintett intézmény vagy szerv válaszának kézhezvételét követő hónapban elfogadja a különjelentés végleges változatát.
A különjelentéseket az érintett intézmények vagy szervek válaszaival együtt haladéktalanul meg kell küldeni az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyek mindegyike - szükség esetén a Bizottsággal egyetértésben - határoz a válaszlépésről.
A Számvevőszék megtesz minden szükséges lépést annak biztosítására, hogy minden érintett intézménynek vagy szervnek az észrevételeire adott válaszát a különjelentéssel együtt közzétegyék.
(2) Az EUMSZ 287. cikke (4) bekezdésének második albekezdésében említett azon véleményeket, amelyek nem kapcsolódnak a jogalkotói konzultációs eljárás alá tartozó javaslatokhoz vagy tervezetekhez, a Számvevőszék közzéteheti az Európai Unió Hivatalos Lapjában. A Számvevőszék a közzétételre vonatkozó döntését a véleményt kérő vagy a vélemény által érintett intézménnyel folytatott konzultációt követően hozza meg. A közzétett véleményekhez csatolni kell az érintett intézmény valamennyi megjegyzését.
2. FEJEZET
Mentesítés
164. cikk
A mentesítési eljárás ütemterve
(1) Az Európai Parlament a minősített többséggel eljáró Tanács javaslata alapján az n+2. év május 15. napjáig mentesíti a Bizottságot az n. évi költségvetés végrehajtása tekintetében.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben előírt időpont nem tartható, úgy az Európai Parlament vagy a Tanács tájékoztatja a Bizottságot a halasztás okairól.
(3) Amennyiben az Európai Parlament elhalasztja a mentesítő határozat meghozatalát, úgy a Bizottság minden erőfeszítést megtesz a határozat útjában álló akadályok elmozdítását vagy elmozdításának elősegítését szolgáló intézkedések mielőbbi meghozatala érdekében.
165. cikk
A mentesítési eljárás
(1) A mentesítő határozat kiterjed az Unió bevételeinek és kiadásainak elszámolásaira, az ebből következő egyenlegre és az Unió mérlegben feltüntetett eszközeire és forrásaira.
(2) A mentesítés megadásának céljából az Európai Parlament - a Tanács után - megvizsgálja az EUMSZ 318. cikkében említett elszámolásokat, pénzügyi kimutatásokat és értékelő jelentést. Megvizsgálja továbbá a Számvevőszék által elkészített éves jelentést, az ellenőrzés alatt álló intézmények válaszaival együtt, a Számvevőszék bármely releváns, az adott pénzügyi évre vonatkozó különjelentését, valamint a Számvevőszéknek az elszámolások megbízhatóságát, illetve az alapjául szolgáló műveletek jogszerűségét és szabályszerűségét igazoló nyilatkozatát.
(3) A Bizottság az EUMSZ 319. cikkével összhangban az Európai Parlament kérésére benyújt a Parlamentnek minden, a mentesítési eljárás adott pénzügyi évre történő szabályszerű alkalmazásához szükséges információt.
166. cikk
Nyomonkövetési intézkedések
(1) Az EUMSZ 319. cikkével és az Euratom-szerződés 106a. cikkévelösszhangban a Bizottság és a többi intézmény megteszi a megfelelő lépéseket annak érdekében, hogy eleget tegyen az Európai Parlament mentesítő határozatához kapcsolódó észrevételeknek és a Tanács által elfogadott, a mentesítésre vonatkozó javaslathoz kapcsolódó megjegyzéseknek.
(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács kérésére az intézmények beszámolnak az ezen észrevételek és megjegyzések figyelembevételével hozott intézkedésekről, és különösen azon utasításokról, amelyeket a költségvetés végrehajtásáért felelős szervezeti egységeiknek adtak. A tagállamok együttműködnek a Bizottsággal, tájékoztatva azt az ezen észrevételeknek való megfelelés céljából tett intézkedéseikről, annak érdekében, hogy a Bizottság figyelembe vehesse ezeket saját jelentése elkészítésekor. Az intézmények jelentését a Számvevőszéknek is el kell küldeni.
167. cikk
Az EKSZ-re vonatkozó egyedi rendelkezések
Az EKSZ-re vonatkoznak az EUMSZ 319. cikkében és az e rendelet 164., 165. és 166. cikkében előírt eljárások. Az EKSZ teljes mértékben együttműködik a mentesítési eljárásban részt vevő intézményekkel, és adott esetben rendelkezésükre bocsát minden további szükséges információt, többek között a vonatkozó szervek ülésein való részvétel révén.
MÁSODIK RÉSZ
KÜLÖNÖS RENDELKEZÉSEK
I. CÍM
EURÓPAI MEZŐGAZDASÁGI GARANCIAALAP
168. cikk
Az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapra alkalmazandó különös rendelkezések
(1) Az első és a harmadik részt - amennyiben e cím másként nem rendelkezik - alkalmazni kell az Európai Mezőgazdasági Garanciaalapra (EMGA) vonatkozó szabályokban említett hatóságok és szervek által teljesített kiadásokra, valamint a bevételekre.
(2) A közvetlenül a Bizottság által irányított műveleteket az első és harmadik részben megállapított szabályoknak megfelelően kell végrehajtani.
169. cikk
Az EMGA-előirányzatok lekötése
(1) Az EMGA-előirányzatok minden pénzügyi évre nem differenciált előirányzatokat tartalmaznak, az 1290/2005/EK rendelet 3. cikkének (2) bekezdésében említett intézkedésekre vonatkozó kiadások kivételével, amelyeket differenciált előirányzatokkal fedeznek.
(2) Az átvitt, de a pénzügyi év végéig fel nem használt kifizetési előirányzatokat törölni kell.
(3) Az 1290/2005/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdésében említett fellépésekhez kapcsolódó, le nem kötött előirányzatok csak a következő pénzügyi évre vihetők át.
Az ilyen átvitel nem haladhatja meg a közös agrárpolitika keretébe tartozó, mezőgazdasági termelők részére meghatározott közvetlen támogatási rendszerek közös szabályainak megállapításáról és a mezőgazdasági termelők részére meghatározott egyes támogatási rendszerek létrehozásáról szóló, 2009. január 19-i 73/2009/EK tanácsi rendelet (24) 11. cikkében említett, és az előző pénzügyi év során alkalmazott kiigazítás összegét, és legfeljebb az eredeti előirányzatok 2 %-a lehet.
Az átvitt előirányzatok kizárólag az 1290/2005/EK rendelet 3. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett fellépéseket fedező költségvetési sorokba kerülhetnek vissza.
Az ilyen átvitel kizárólag azon végső kedvezményezettek számára eredményezhet további kifizetéseket, akiket az előző pénzügyi évben a közvetlen kifizetéseknek a 73/2009/EK rendelet 11. cikke szerinti kiigazítása érintett.
A Bizottság azon év február 15-ig meghozza az átvitelről szóló határozatot, amely évre az összegeket átviszik, és erről tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
170. cikk
Az EMGA előirányzatainak terhére tett globális előzetes kötelezettségvállalások
(1) A Bizottság megtéríti a tagállamok EMGA-kiadásait.
(2) Az ilyen kiadások visszatérítésének összegét megállapító bizottsági határozatok globális előzetes kötelezettségvállalásokat képeznek, amelyek nem haladhatják meg az EMGA-ra elkülönített összes előirányzatot.
(3) A pénzügyi év november 15. napjától az EMGA rendszeres irányítási kiadásai előre leköthetők a következő pénzügyi évre meghatározott előirányzatok terhére. Az ilyen kötelezettségvállalások azonban nem haladhatják meg a pénzügyi évre vonatkozó összes előirányzat háromnegyedét. Csak olyan kiadásokra alkalmazhatók, amelyekre valamely meglévő alap-jogiaktus alapelvet állapított meg.
171. cikk
Az EMGA költségvetési kötelezettségvállalások tervezése és ütemezése
(1) Az EMGA-ra vonatkozó szabályokban említett hatóságok és szervek által teljesített kiadások a tagállamok által elküldött kiadáskimutatások kézhezvételét követő két hónapon belül alcím, jogcímcsoport és jogcím szerinti kötelezettségvállalás tárgyát képezik. Ilyen kötelezettségvállalás e két hónapos határidő után is megtehető, amikor a vonatkozó költségvetési sorokat érintő előirányzat-átcsoportosítási eljárásra van szükség. Azon eseteket kivéve, amikor a tagállam még nem teljesítette a kifizetést, illetve amikor az elszámolhatóság kétséges, az összegeket ugyanazon két hónapos határidőn belül kifizetésként kell elszámolni.
Az első albekezdésben említett kötelezettségvállalásokat le kell vonni a 170. cikkben említett globális előzetes kötelezettségvállalásból.
(2) Azon globális előzetes kötelezettségvállalásokat, amelyeket egy pénzügyi évre vállaltak, és amelyek a következő pénzügyi év február 1-jéig nem idéztek elő kötelezettségvállalást a költségvetés-nómenklatúra egy adott sorára, az érintett pénzügyi év tekintetében törölni kell.
(3) Az (1) és a (2) bekezdést az elszámolások vizsgálatára és elfogadására is figyelemmel kell alkalmazni.
172. cikk
Az EMGA-kiadások könyvelése
A költségvetési számvitelben a kiadásokat a Bizottság által a tagállamoknak az adott pénzügyi év december 31. napjáig teljesített visszafizetések alapján kell a pénzügyi év elszámolásaira lekönyvelni, feltéve hogy a számvitelért felelős tisztviselő a következő pénzügyi év január 31. napjáig megkapta a fizetési megbízást.
173. cikk
Az EMGA-előirányzatok átcsoportosítása
(1) Amennyiben a Bizottság a 26. cikk (1) bekezdése alapján előirányzatokat csoportosít át, úgy a következő pénzügyi év január 31-éig meghozza határozatát, és erről a 26. cikk (1) bekezdésében foglaltak szerint tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(2) Az (1) bekezdésben említettektől eltérő esetekben a Bizottság a következő pénzügyi év január 10. napjáig átcsoportosításról szóló javaslatot terjeszt az Európai Parlament és a Tanács elé.
Az Európai Parlament és a Tanács az ilyen átcsoportosításokra vonatkozó döntését a 27. cikkben előírt eljárással összhangban hozza meg, e cikk esetében azonban az alkalmazandó határidő három hét.
174. cikk
Az EMGA címzett bevételei
(1) Az e cím szerinti címzett bevételeket a 21. cikk (3) bekezdésével összhangban típus szerint kell kiadási tételekhez hozzárendelni.
(2) Az 1290/2005/EK tanácsi rendelet 30. cikkében említett határozatok eredményét egyetlen jogcímcsoportba kell elkönyvelni.
II. CÍM
STRUKTURÁLIS ALAPOK, KOHÉZIÓS ALAP, EURÓPAI HALÁSZATI ALAP, EURÓPAI MEZŐGAZDASÁGI VIDÉKFEJLESZTÉSI ALAP, VALAMINT A SZABADSÁGON, A BIZTONSÁGON ÉS A JOG ÉRVÉNYESÜLÉSÉN ALAPULÓ TÉRSÉGBEN LÉTREHOZOTT, MEGOSZTOTT IRÁNYÍTÁSSAL IRÁNYÍTOTT ALAPOK
175. cikk
Különös rendelkezések
(1) Az első és a harmadik rész - amennyiben e cím másként nem rendelkezik - alkalmazandó az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alapból (EMVA) nyújtandó vidékfejlesztési támogatásról szóló, 2005. szeptember 20-i 1698/2005/EK tanácsi rendeletben (25), az Európai Regionális Fejlesztési Alapról szóló, 2006. július 5-i 1080/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (26), az Európai Szociális Alapról szóló, 2006. július 5-i 1081/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (27), az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendeletben (28), a Kohéziós Alapról szóló, 2006. július 11-i 1084/2006/EK tanácsi rendeletben (29) és az Európai Halászati Alapról szóló, 2006. július 27-i 1198/2006/EK tanácsi rendeletben (30) említett hatóságok és szervek, valamint a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térségben létrehozott, az 59. cikk értelmében megosztott irányításban irányított alapok (a továbbiakban: az alapok) - többek között a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” program keretében létrehozott alapok - által teljesített kiadásokra, valamint bevételeikre.
(2) A közvetlenül a Bizottság által irányított műveleteket az első és a harmadik részben megállapított szabályoknak is megfelelve kell végrehajtani.
176. cikk
A kötelezettségvállalási előirányzatok elosztásának tiszteletben tartása
Az Európai Parlament és a Tanács tiszteletben tartja a kötelezettségvállalási előirányzatoknak a strukturális műveletekre, a vidékfejlesztésre és az Európai Halászati Alapra vonatkozó alap-jogiaktusokban meghatározott elosztását.
177. cikk
Hozzájárulások kifizetése, időközi kifizetések és visszafizetések
(1) Az alapokból származó pénzügyi hozzájárulások kifizetését a Bizottság a 175. cikkben említett szabályozással összhangban teljesíti.
(2) A Bizottság által eszközölt időközi kifizetések határidejét a 175. cikkben említett rendeletekkel összhangban kell megállapítani.
(3) A 175. cikkben említett rendeletekkel összhangban az egy adott művelet tekintetében teljesített előfinanszírozási kifizetések teljes vagy részleges visszafizetése nem csökkenti az alapokból az érintett művelet tekintetében teljesített hozzájárulást.
A visszafizetett összegek a 21. cikk (3) bekezdésének c) pontjával összhangban belső címzett bevételeket képeznek.
A tagállami visszafizetések kezelését és a kezelés hatását az alapokból történő hozzájárulások összegére a 175. cikkben említett rendeletek szabályozzák.
(4) A 14. cikktől eltérve az előfinanszírozási kifizetések visszafizetéséből keletkező, december 31-én rendelkezésre álló kötelezettségvállalási előirányzatok átvihetők a program lezárásáig, és szükség esetén felhasználhatók, feltéve, hogy más kötelezettségvállalási előirányzatok már nem állnak rendelkezésre.
(5) A költségvetési számvitelben a kiadásokat a Bizottság által a tagállamoknak az adott év december 31-éig teljesített visszafizetések alapján kell a pénzügyi év elszámolásaira lekönyvelni, ideértve azokat a kiadásokat, amelyeket a következő pénzügyi év január 31-éig a 179. cikkben említett átcsoportosításokat követő hónapban rendelkezésre bocsátott kifizetési előirányzatok terhére fizettek ki.
178. cikk
Előirányzatok visszavonása
(1) A Bizottság a lekötött előirányzatokat a 175. cikkben említett rendeletekben előírt feltételek szerint automatikusan visszavonja.
(2) A visszavont előirányzatokat kizárólag a Bizottságnak tulajdonítható, nyilvánvaló hiba esetén lehet újra rendelkezésre bocsátani.
E célból a Bizottság megvizsgálja az előző pénzügyi év során visszavont kötelezettségvállalásokat, és - a szükségletek alapján - a folyó pénzügyi év február 15-ig határoz a szóban forgó előirányzatok újbóli rendelkezésre bocsátásának szükségességéről.
179. cikk
Előirányzatok átcsoportosítása
(1) Az e címben említett operatív kiadások esetében a Bizottság - az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap kivételével - átcsoportosíthat előirányzatokat az egyik címből a másikba, feltéve hogy az érintett előirányzatok a 175. cikkben említett rendeletek értelmében ugyanazon célkitűzésre vonatkoznak, vagy technikai segítségnyújtási kiadások. A Bizottság a döntéseit a következő pénzügyi év január 31. napjáig hozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említettektől eltérő esetekben a Bizottság a következő pénzügyi év január 10. napjáig javaslatot terjeszthet az Európai Parlament és a Tanács elé kifizetési előirányzatok alapokhoz történő átcsoportosítására vonatkozóan. A kifizetési előirányzatok bármely költségvetési tételből átcsoportosíthatók. Az Európai Parlament és a Tanács az ilyen átcsoportosításokra vonatkozó döntését a 27. cikkben előírt eljárással összhangban hozza meg, e cikk esetében azonban az alkalmazandó határidő három hét.
(3) Amennyiben az Európai Parlament és a Tanács nem, vagy csak részben hagyja jóvá az átcsoportosítást, a 177. cikk (5) bekezdésében említett kiadás megfelelő részét a következő pénzügyi év kifizetési irányzataira kell terhelni.
180. cikk
Irányítás, kiválasztás és ellenőrzés
A projektek irányítását és kiválasztását, valamint az ellenőrzésüket a 175. cikkben említett rendeletek szabályozzák.
III. CÍM
KUTATÁS
181. cikk
Kutatásra szánt források
(1) A kutatási és technológiafejlesztési előirányzatokra az első és a harmadik részt kell alkalmazni, kivéve, ha e cím másként írja elő.
Ezen előirányzatokat vagy a költségvetés „közvetlen kutatás” vagy „közvetett kutatás” elnevezésű szakpolitikához kapcsolódó címeinek egyikén, vagy egy másik címen a kutatási tevékenységekhez kapcsolódó alcímben kell megjeleníteni.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a kutatás alá tartozó műveletek típusaival kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(2) Az olyan bevételekre vonatkozó előirányzatokat, amelyeket az ESZAK-Szerződés lejártának pénzügyi következményeiről és a Szén- és Acélipari Kutatási Alapról szóló 37. jegyzőkönyv által létrehozott Szén- és Acélipari Kutatási Alap képzett, a 21. cikk értelmében címzett bevételként kell kezelni. Az e bevételből származó kötelezettségvállalási előirányzatok akkor állnak rendelkezésre, amikor a követelés becslése megtörtént, a kifizetési előirányzatok pedig akkor, amikor a bevétel befolyt.
(3) Tekintettel az e címben említett operatív kiadásokra, a Bizottság átcsoportosíthat egyik címből a másikba, feltéve hogy az előirányzatokat ugyanazon célra használják fel.
(4) A kutatási és technológiafejlesztési előirányzatokból fizetett szakértőket az Európai Parlament és a Tanács által az egyes kutatási keretprogramok elfogadásakor megállapított eljárásokkal, vagy a vállalkozások, kutatóközpontok és egyetemek részvételére vonatkozó kapcsolódó szabályokkal összhangban kell alkalmazni.
182. cikk
A kutatásra szánt források lekötése
(1) Azok a kötelezettségvállalási előirányzatok, amelyek a kötelezettségvállalások az általuk finanszírozandó, kutatáshoz kapcsolódó projektek végrehajtásának teljes vagy részleges elmaradása miatti visszavonásával keletkeznek, kivételes és kellően megindokolt esetben újból rendelkezésre bocsáthatók, amennyiben az eredetileg tervezett program végrehajtása alapvető fontosságú, hacsak az érintett pénzügyi év (n. év) költségvetése nem tartalmaz forrásokat e célra.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában a Bizottság minden pénzügyi év kezdetén megvizsgálja az előző pénzügyi év (n-1. év) során visszavont kötelezettségvállalásokat, és az igények figyelembevételével értékeli az érintett előirányzatok újbóli rendelkezésre bocsátásának szükségességét.
Ezen értékelés alapján a Bizottság minden pénzügyi év február 15-ig megfelelő javaslatokat terjeszthet az Európai Parlament és a Tanács elé, valamennyi költségvetési jogcím esetében indokolva ezen előirányzatok újbóli rendelkezésre bocsátását.
(3) Az Európai Parlament és a Tanács hat héten belül dönt a Bizottság javaslatairól. Ha e határidőn belül nem születik határozat, úgy a javaslatokat jóváhagyottnak kell tekinteni.
Az n. évben újra rendelkezésre bocsátható kötelezettségvállalási előirányzatok összege egyetlen esetben sem haladhatja meg az n-1. évben az azonos költségvetési soron visszavont teljes összeg 25 %-át.
(4) Az újból rendelkezésre bocsátott kötelezettségvállalási előirányzatok nem vihetők át.
Az újból rendelkezésre bocsátott kötelezettségvállalási előirányzatokhoz kapcsolódó jogi kötelezettségvállalásokat az n. év december 31. napjáig kell megkötni.
Az n. év végén ezen újból rendelkezésre bocsátott kötelezettségvállalási előirányzatok fel nem használt egyenlegét az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő véglegesen visszavonja.
183. cikk
Közös Kutatóközpont
(1) A Közös Kutatóközpont (Joint Research Centre - JRC) a 181. cikk (1) bekezdésében említett címeken és alcímeken kívüli előirányzatokból is részesülhet finanszírozásban az első rész V. és VI. címe szerinti és egészében vagy részben a költségvetésből finanszírozott közbeszerzési és vissza nem térítendő támogatással kapcsolatos eljárásokban való részvétele tekintetében.
A közbeszerzési és vissza nem térítendő támogatással kapcsolatos eljárásokban való részvétel vonatkozásában a JRC tagállamban bejegyzett jogi személynek tekintendő.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a JRC-vel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(2) A következőkhöz kapcsolódó előirányzatokat címzett bevételként kell kezelni a 21. cikk (2) bekezdése értelmében:
a)
a JRC részvételével zajló vissza nem térítendő támogatással kapcsolatos és közbeszerzési eljárások,
b)
a JRC által harmadik felek nevében végzett tevékenységek, vagy
c)
a más intézményekkel vagy a Bizottság más szervezeti egységeivel műszaki-tudományos szolgáltatások nyújtásáról kötött igazgatási megállapodás keretében végzett tevékenységek,.
Az első albekezdés a) és c) pontjában említett bevétel által megteremtett kötelezettségvállalási előirányzatok igénybe vehetőek, amint a követelésre vonatkozó becslés rendelkezésre áll.
Az első albekezdés c) pontjában említett tevékenységek esetében az öt éven belül fel nem használt előirányzatokat törölni kell.
(3) Az ilyen előirányzatok felhasználása a költségvetési eredménykimutatásban minden egyes érintett fellépéskategória esetében egy-egy analitikus elszámoláscsoporton kerül feltüntetésre; ez elkülönül a harmadik (köz- vagy magán-) fél általi finanszírozásból származó bevételektől, illetve a Bizottság által harmadik fél számára végzett egyéb szolgáltatásokból származó bevételektől.
(4) Vissza nem térítendő támogatással kapcsolatos és közbeszerzési eljárásokban e cikk (1) bekezdésével összhangban való részvétele során a közbeszerzésekkel és vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos kizárásra és szankciókra vonatkozó rendelkezések tekintetében a JRC-re nem alkalmazandók a 106. cikkben, a 107. cikk b) és c) pontjában, a 108. és 109. cikkben, valamint a 1131. cikk 43) és (5) bekezdésében foglalt feltételek.
A JRC-ről feltételezni kell, hogy teljesíti a gazdasági és pénzügyi kapacitásra vonatkozó követelményeket.
A JRC mentesül a 115. és 134. cikkben említett biztosítéknyújtási kötelezettség alól.
(5) Az első rész V. címében szereplő közbeszerzési szabályok nem vonatkoznak a JRC harmadik fél nevében végzett tevékenységeire.
(6) A 26. cikktől eltérve a Bizottság a „Közvetlen kutatás” elnevezésű szakpolitikai területre vonatkozó költségvetési címen belül átcsoportosíthat az alcímek között, legfeljebb az abban a sorban szereplő előirányzatok 15 %-áig, amelyből az átcsoportosítás történik.
IV. CÍM
KÜLSŐ FELLÉPÉSEK
1. FEJEZET
Általános rendelkezések
184. cikk
Külső fellépések
(1) A költségvetésből finanszírozott külső fellépésekre az első és a harmadik részt kell alkalmazni, kivéve, ha e cím másként írja elő.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső fellépések keretében finanszírozható tevékenységekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(2) Az (1) bekezdésben említett fellépésekre képzett előirányzatokat a Bizottság a következőképpen használja fel:
a)
vagy autonóm alapon nyújtott segély keretén belül; vagy
b)
finanszírozási megállapodás aláírása révén valamely, az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának i. alpontjában említett, harmadik országgal kötött partnerség keretében.
(3) Amennyiben a külső fellépéseket a költségvetésben szereplő előirányzatokból és a 21. cikk (2) bekezdésének b) pontjában említett külső címzett bevételekből együttesen társfinanszírozzák, azon forrásokat, amelyek a 189. cikk (2) bekezdésében említett szerződéskötési időszak végéig nem kötöttek le, arányosan kell visszatéríteni, levonva egy, az ellenőrzésre, az értékelésre és a rendkívüli kiadásokra elkülönített, később leköthető egyösszegű átalányt.
(4) Az e címben említett fellépésekre a 90. cikk (4) bekezdésének második albekezdése nem alkalmazandó.
A több mint 5 000 000 EUR-s, külső fellépéseket finanszírozó, közvetlen irányítás keretében nyújtott vissza nem térítendő támogatások esetében a fellépés ideje alatt legfeljebb két előfinanszírozási kifizetés maradhat elszámolás nélkül.
2. FEJEZET
Fellépések végrehajtása
1. szakasz
Általános rendelkezések
185. cikk
A külső fellépések végrehajtása
Az e címben említett fellépések az 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerint közvetlenül a Bizottság által, az 58. cikk (1) bekezdésének b) pontja szerint megosztott irányítás keretében, vagy közvetve az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja szerint megbízott személyek és szervezetek által, az 58-63. cikkben foglalt vonatkozó rendelkezésekkel összhangban hajthatók végre. A külső fellépésekre vonatkozó előirányzatokat egy közös célkitűzés elérése érdekében más forrásokból származó pénzeszközökkel lehet kombinálni.
2. szakasz
Költségvetés-támogatás és több adományozóra kiterjedő vagyonkezelői alapok
186. cikk
A költségvetés támogatásának alkalmazása
(1) Amennyiben a vonatkozó alap-jogiaktusok így rendelkeznek, a Bizottság alkalmazhatja a költségvetés-támogatást valamely kedvezményezett harmadik ország javára, ha az adott ország államháztartási gazdálkodása kellően átlátható, megbízható és hatékony.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a költségvetés-támogatás alkalmazásának és a végső kedvezményezettek kötelezettségeinek részletes szabályaira vonatkozóan.
(2) A 84. cikkben említett finanszírozási döntés részletezi a kedvezményezett harmadik országnak nyújtott költségvetés-támogatás céljait és várt eredményeit. Az uniós hozzájárulás kifizetésének alapja az (1) bekezdésben említett feltételek teljesítése, ideértve az államháztartási gazdálkodás javítását és az adott ágazatban az idők során elért előrehaladás mérésének alapjául szolgáló világos és objektív teljesítménymutatók alkalmazását.
(3) A Bizottság a 184. cikk (2) bekezdésének b) pontja értelmében megkötött vonatkozó finanszírozási megállapodásba megfelelő rendelkezéseket foglal bele, amelyek alapján a kedvezményezett harmadik országnak kötelezettséget kell vállalnia a működésre kapott finanszírozás egészének vagy egy részének haladéktalan visszafizetésére, amennyiben megállapítást nyer, hogy az adott uniós források kifizetése során súlyos, a kedvezményezett harmadik országnak felróható szabálytalanságok történtek.
Az első albekezdésben említett visszafizetés feldolgozása érdekében az ellentételezéssel történő beszedésre vonatkozó 80. cikk (1) bekezdésének második albekezdése alkalmazható.
(4) A Bizottság az átláthatóság és az információkhoz való nyilvános hozzáférés erősítése érdekében támogatja az kedvezményezett harmadik országban parlamenti kontroll- és ellenőrzési kapacitások kialakítását.
187. cikk
A külső fellépésekre képzett uniós vagyonkezelői alapok
(1) A vészhelyzeti, vészhelyzetet követő, illetve a tematikus intézkedésekre a Bizottság - a más támogatókkal megkötött megállapodás keretében - vagyonkezelői alapokat hozhat létre. Az egyes vagyonkezelői alapok célkitűzését az adott vagyonkezelői alap alapító okirata határozza meg.
(2) Az uniós vagyonkezelői alapok végrehajtása a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás, az átláthatóság, az arányosság, a megkülönböztetés-mentesség és az egyenlő bánásmód elvével és az egyes alapító okiratokban meghatározott egyedi célkitűzésekkel összhangban történik.
Az uniós vagyonkezelői alapokat közvetlenül a Bizottság hajtja végre az 58. cikk (1) bekezdésének a) pontja szerint, kivéve a vészhelyzeti vagy vészhelyzetet követő intézkedésekre létrehozott uniós vagyonkezelői alapokat, amelyek - a költségvetés végrehajtásával kapcsolatos feladatokat az 58. cikk (1) bekezdése c) pontjának i., ii., v. és vi. alpontja szerint megbízott szervezetekre ruházva - közvetetten is végrehajthatóak.
(3) Az uniós vagyonkezelői alapoknak az alábbi feltételeket kell teljesíteniük:
a)
az uniós intézkedés hozzáadott értéket képvisel: a vagyonkezelői alapok csak akkor hozhatók létre és hajthatók végre uniós szinten, ha céljaik - különösen terjedelmük vagy lehetséges hatásaik miatt - uniós szinten jobban megvalósíthatók, mint tagállami szinten;
b)
az uniós vagyonkezelői alapok minden esetben egyértelmű politikai láthatóságot adnak az Uniónak és igazgatási előnyökkel járnak, valamint jobb uniós kontrollt tesznek lehetővé az Unió és más támogatók hozzájárulásainak kockázatai és kifizetése tekintetében. A vagyonkezelői alapok nem hozhatók létre, ha csupán más létező finanszírozási csatornákat vagy hasonló eszközöket kétszereznek meg, kiegészítő jelleg nélkül.
(4) A Bizottság elnökletével minden uniós vagyonkezelői alap esetében igazgatótestületet hoznak létre, amely biztosítja a támogatók, valamint - megfigyelőként - a hozzájárulást nem fizető uniós tagállamok képviseletét, és dönt az alap felhasználásáról.
(5) Az uniós vagyonkezelői alapokat az alapító okiratban meghatározott, korlátozott időtartamra hozzák létre. Ez az időtartam az érintett vagyonkezelői alap igazgatótestületének kérésére, bizottsági határozattal meghosszabbítható.
A Európai Parlament és/vagy a Tanács adott esetben kérheti a Bizottságot a vagyonkezelői alapnak szánt előirányzatok megszüntetésére vagy az alapító okiratnak a vagyonkezelői alap felszámolását célzó felülvizsgálatára. Ebben az esetben a megmaradó forrásokat általános bevételként arányosan vissza kell téríteni a költségvetésbe, valamint a hozzájárulást fizető tagállamok és más támogatók részére.
(6) Az Unió és a támogatók hozzájárulása elkülönített bankszámlára kerül. Az Unió hozzájárulását kifizetési előrejelzésekkel kellően megalapozott fizetési kérelmek alapján utalják át erre a számlára, figyelembe véve a számlán rendelkezésre álló egyenleget és az abból következő további fizetési szükségleteket. A kifizetési előrejelzéseket évente vagy adott esetben félévente kell elkészíteni.
A hozzájárulások nem képezik részét a költségvetésnek, kezelésüket a Bizottság végzi a megbízott engedélyezésre jogosult tisztviselő felelősségi körében.
Az uniós vagyonkezelői alap számvitelért felelős tisztviselője a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője. Ő felel a valamennyi uniós vagyonkezelői alapra egyaránt vonatkozó számviteli eljárások és a számlatükör meghatározásáért.
A Bizottság belső ellenőre és a Számvevőszék ugyanazon jogokkal rendelkezik a vagyonkezelői alapok felett, mint a Bizottság által végrehajtott más fellépések tekintetében.
Az elkülönített bankszámla megnyitása és megszüntetése a számvitelért felelős tisztviselő feladata.
A Bizottság biztosítja a számvitelért felelős tisztviselők és az engedélyezésre jogosult tisztviselők feladatkörének szigorú szétválasztását.
A források lekötése és kifizetése az Első rész IV. címének 3. fejezetében meghatározottak szerint a Bizottság pénzügyi szereplőinek feladata.
(7) A Bizottság a (6) bekezdésben említett hozzájárulások felhasználása megkezdésének évétől jogosult a vagyonkezelői alapban összegyűlt összegek maximum 5 %-át az igazgatási költségei fedezése céljából visszatartani. A vagyonkezelői alapok működési ideje alatt az ilyen igazgatási díjak a 21. cikk (2) bekezdése b) pontjának értelmében vett címzett bevételeknek minősülnek.
A vagyonkezelői alap által finanszírozott fellépésekhez kapcsolódó beszedési megbízások tekintetében a számvitelért felelős tisztviselő lép fel. A beszedési megbízások teljesítéséből eredő bevételeket vissza kell vezetni a vagyonkezelői alap elkülönített bankszámlájára. A visszafizettetési utasítások törlése, illetve az azokról történő lemondás a 80. cikkben említett szabályokkal összhangban történik.
(8) A Bizottság az uniós vagyonkezelői alapok létrehozásáról, kibővítéséről, illetve felszámolásáról szóló határozattervezeteit benyújtja az azon alap-jogiaktusban említett illetékes bizottságnak, amelynek alapján az uniós vagyonkezelői alaphoz való uniós hozzájárulást nyújtják.
(9) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső fellépésekkel kapcsolatos vagyonkezelői alapokat érintő gazdálkodás, jelentéstétel és irányítás részletes szabályaira vonatkozóan.
(10) A Bizottság évente átfogó és részletes jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amely tartalmazza az uniós vagyonkezelői alapokból támogatott tevékenységeket, a végrehajtásukat és teljesítményüket, valamint az elszámolásukat. A Bizottság az éves jelentések 66. cikk (9) bekezdésének harmadik albekezdésében említett összefoglalójához mellékeli jelentését.
3. szakasz
Egyéb irányítási módok
188. cikk
A külső fellépések végrehajtása közvetett irányítással
(1) A fellépéseknek az 58. cikk (1) bekezdésének c) pontja alapján közvetett gazdálkodással történő végrehajtása az 56. cikk (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság és az uniós küldöttségek részletes vizsgálatának tárgya. Az ilyen részletes vizsgálat vagy előzetes jóváhagyás alapján, vagy utólagos vizsgálatokkal, vagy kombinált eljárás útján történik.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső fellépések közvetett irányítással történő végrehajtásának részletes szabályaira vonatkozóan.
189. cikk
A külső fellépések végrehajtására vonatkozó finanszírozási megállapodások
(1) A végrehajtandó külső fellépések érdekében a következő megállapodások közül kell egyet vagy többet megkötni:
a)
finanszírozási megállapodás a Bizottság és valamely, a 185. cikkben említett szervezet vagy személy között;
b)
szerződés vagy vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodás a Bizottság és a fellépések végrehajtásáért felelős természetes vagy jogi személyek között.
A külső támogatás nyújtásának feltételeit az első albekezdés a) és b) pontban előírt finanszírozási megállapodásokat vagy szerződéseket vagy vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásokat kezelő eszköz fekteti le.
(2) Az (1) bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett szervezetekkel kötött finanszírozási megállapodásokat az n+1. év december 31. napjáig kell megkötni, ahol az n. év az az év, amelyben a költségvetési kötelezettségvállalást megtették.
A finanszírozási megállapodások rögzítik azt az időszakot, amelyen belül az (1) bekezdés első albekezdésének a) pontjában említett szervezeteknek meg kell kötniük valamennyi, a fellépést végrehajtó egyedi szerződést és vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodást. Ezek az időszakok legkésőbb a finanszírozási megállapodás megkötésének időpontja után három évvel véget kell hogy érjenek, az alábbiak kivételével:
a)
a több támogatót tömörítő fellépések esetében;
b)
az ellenőrzésre és értékelésre vonatkozó egyedi szerződések esetében;
c)
az alábbi kivételes körülmények esetén:
i.
a már megkötött szerződések módosító záradékai esetében;
ii.
egy meglévő szerződés lejárat előtti megszüntetését követően megkötendő egyedi szerződések esetében;
iii.
az érintett feladatokkal megbízott szervezet változása esetén.
(3) A (2) bekezdés a következő esetekben nem vonatkozik az éves részletekre bontott kötelezettségvállalások révén végrehajtott többéves programokra:
a)
az előcsatlakozási támogatási eszköz;
b)
az európai szomszédsági és partnerségi eszköz.
Ezekben az esetekben a Bizottság az ágazatspecifikus szabályokkal összhangban automatikusan visszavonja az előirányzatokat.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső fellépések végrehajtására vonatkozó finanszírozási megállapodások részletes szabályaira vonatkozóan.
3. FEJEZET
Közbeszerzés
190. cikk
Közbeszerzés külső fellépések esetében
(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső fellépésekkel kapcsolatos közbeszerzés részletes szabályaira vonatkozóan.
(2) Az első rész V. címe 1. fejezetének a közbeszerzés általános rendelkezéseivel kapcsolatos rendelkezései alkalmazandók az e címben foglalt szerződésekre, figyelemmel az e rendelet alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokban az értékhatárokra és a külső szerződések odaítélésére megállapított intézkedésekre vonatkozó különös rendelkezésekre is. E fejezet alkalmazásában az ajánlatkérő:
a)
a Bizottság egy vagy több harmadik ország nevében és érdekében;
b)
a 185. cikkben említett, és a megfelelő költségvetés-végrehajtási feladatokkal megbízott szervezetek és személyek.
(3) A közbeszerzési eljárásokról a 189. cikkben említett finanszírozási megállapodásokban kell rendelkezni.
(4) E fejezet rendelkezései nem alkalmazandók az ágazat-specifikus alap-jogiaktus keretében hozott azon fellépésekre, amelyek a válságkezelési segélyhez, polgári védelmi műveletekhez és humanitárius segítségnyújtási műveletekhez kapcsolódnak.
191. cikk
Az ajánlattételi eljárásban való részvétel szabályai
(1) A közbeszerzési eljárásban való részvétel egyenlő feltételekkel nyitva áll minden, a Szerződések hatálya alá tartozó személy számára, és - az érintett együttműködési ágazatot szabályozó alap-jogiaktusok különös rendelkezéseivel összhangban - minden más természetes és jogi személy számára.
(2) Az 54. cikk (2) bekezdésében említett esetekben az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő által megfelelően megindokolt, kivételes körülmények alapján megengedhető, hogy az (1) bekezdésben említetteken kívül más harmadik országok állampolgárai is pályázhassanak a szerződésekre.
(3) Amennyiben az áruk vagy szolgáltatások piacának megnyitására vonatkozó olyan megállapodást kell alkalmazni, amelynek az Unió szerződő fele, úgy a költségvetés által finanszírozott beszerzések szerződései szintén nyitva állnak az (1) és a (2) bekezdésben említetteken kívül más harmadik országok állampolgárai számára, az e megállapodásban megállapított feltételekkel.
(4) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közbeszerzési eljárásban való részvétel részletes szabályaira vonatkozóan.
4. FEJEZET
Vissza nem térítendő támogatások
192. cikk
Külső fellépések teljes körű finanszírozása
Egy fellépést csak akkor lehet teljes egészében a költségvetésből finanszírozni, ha ez annak végrehajtásához elengedhetetlenül szükségesnek bizonyul.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a külső fellépések teljes körű finanszírozásának részletes szabályaira vonatkozóan.
193. cikk
A külső fellépések keretében nyújtott vissza nem térítendő támogatásokra alkalmazandó szabályok
A közvetett irányítás keretében, a 185. cikkben említett szervezetek által alkalmazandó, vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos eljárásokat a Bizottság és e szervezetek között megkötött megállapodásokban kell rögzíteni.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a közvetett irányítás esetében alkalmazandó, vissza nem térítendő támogatásokkal kapcsolatos eljárások részletes szabályaira vonatkozóan.
5. FEJEZET
Az elszámolások ellenőrzése
194. cikk
A külső fellépések uniós ellenőrzése
Minden, a Bizottság és a 185. cikkben említett szervezetek valamelyike közötti megállapodásnak, vagy vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodásnak, vagy vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatnak kifejezetten a Bizottságot és a Számvevőszéket kell megjelölnie minden - az uniós forrásokból részesülő - kivitelező és alvállalkozó feletti, a dokumentumok alapján és a helyszínen történő ellenőrzési hatáskör gyakorlására.
V. CÍM
EURÓPAI HIVATALOK
195. cikk
Az európai hivatalok
(1) E cím alkalmazásában az „európai hivatalok” meghatározott horizontális feladatok teljesítésére, egy vagy több intézmény által létrehozott igazgatási szervezetek.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az európai hivataloknak és az intézmények európai hivatalokhoz rendelt küldöttségeinek hatáskörével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
(2) E címet az OLAF működésére is alkalmazni kell, a 198., 199. és 200. cikk kivételével.
(3) Az európai hivatalok működésére az első és a harmadik részt kell alkalmazni, kivéve, ha e cím másként írja elő.
196. cikk
Az európai hivatalokra vonatkozó előirányzatok
(1) Az egyes európai hivatalokra vonatkozó előirányzatokat, amelyek teljes összege a költségvetés Bizottságra vonatkozó szakaszán belül külön költségvetési tételben jelenik meg, részletesen annak a szakasznak a melléklete határozza meg.
A melléklet bevételi és kiadási kimutatás formáját ölti, a költségvetés szakaszaival azonos módon tovább bontva.
Az e mellékletben megjelenített előirányzatok valamennyi európai hivatal minden, feladataiknak az intézmények nevében történő teljesítéséhez szükséges pénzügyi igényét fedezik.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az európai hivataloknak biztosított előirányzatokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértve bizonyos feladatok számvitelért felelős tisztviselő általi átruházását, a pénztár- és bankszámlakezelést.
(2) Az egyes európai hivatalok létszámtervét a Bizottság létszámtervéhez kell csatolni.
(3) Az (1) bekezdésben előírt mellékleten belüli átcsoportosításokra vonatkozó döntéseket az érintett európai hivatal igazgatója hozza meg. A Bizottság az ilyen átcsoportosításokról tájékoztatja az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(4) Az egyes európai hivatalok beszámolói az Unió 141. cikkben említett beszámolóinak szerves részét képezik.
197. cikk
Az európai hivatalok engedélyezésre jogosult tisztviselői
Az egyes európai hivatalok számára a mellékletben megjelenített előirányzatok tekintetében a Bizottság az engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskört az érintett európai hivatal igazgatójára ruházza át, a 66. cikkel összhangban.
198. cikk
Az európai hivatalok elszámolásai
(1) Minden intézményközi európai hivatal analitikus elszámolást készít kiadásairól, lehetővé téve az egyes intézményeknek nyújtott szolgáltatásai részarányának meghatározását. Az érintett európai hivatal igazgatója - az igazgatási bizottság jóváhagyása után - elfogadja a számviteli rendszer alapjául szolgáló kritériumokat.
(2) Azon meghatározott költségvetési tételre vonatkozó megjegyzések, amelyen az egyes intézményközi európai hivatalok teljes előirányzatait megjelenítik, bemutatják a hivatal által az egyes intézményeknek nyújtott szolgáltatások költségének becsült értékét. Ez az (1) bekezdésben előírt analitikus elszámolásokon alapul.
(3) Az egyes intézményközi európai hivatalok értesítik az érintett intézményeket az analitikus nyilvántartás eredményéről.
199. cikk
Az engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskör átruházása az intézményközi európai hivatalokra
(1) Minden intézmény átruházhat engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskört egy intézményközi európai hivatal igazgatójára a saját szakaszában megjelenő előirányzatokkal való gazdálkodás céljából; a hatáskör átruházásának korlátait és feltételeit az adott intézmény határozza meg.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az engedélyezésre jogosult tisztviselői hatáskör valamely intézményközi európai hivatal igazgatójára való átruházásának részletes szabályaira vonatkozóan.
(2) A Bizottság belső ellenőre az első rész IV. címének 9. fejezetében megállapított valamennyi felelősséget gyakorolja.
200. cikk
Harmadik félnek nyújtott szolgáltatások
Amennyiben egy európai hivatal megbízása visszterhes szolgáltatások harmadik félnek történő nyújtására is kiterjed, úgy az igazgatási bizottság jóváhagyása után a hivatal igazgatója megállapítja az arra vonatkozó különös rendelkezéseket, hogy e szolgáltatásokat hogyan teljesítsék, és a vonatkozó elszámolásokat hogyan vezessék.
VI. CÍM
IGAZGATÁSI ELŐIRÁNYZATOK
201. cikk
Általános rendelkezések
(1) Az igazgatási előirányzatokra az első és a harmadik részt kell alkalmazni, kivéve, ha e cím másként írja elő.
(2) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az igazgatási előirányzatok és bérleti garanciák alkalmazási körével kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan.
202. cikk
Kötelezettségvállalások
(1) A rendszeres igazgatási kiadásokat minden év október 15-től előre le lehet kötni a következő pénzügyi évre meghatározott előirányzatok terhére. Az ilyen kötelezettségvállalások azonban nem haladhatják meg az Európai Parlament és a Tanács által a szóban forgó költségvetési sorra a folyó pénzügyi évre meghatározott előirányzatok egynegyedét. A kötelezettségvállalások nem vonatkozhatnak olyan új típusú kiadásokra, amelyeket az előző szabályszerűen elfogadott költségvetésben elvben még nem hagytak jóvá.
(2) A jogi vagy szerződéses rendelkezések szerint előre fizetendő kiadások - például bérleti díjak - december 1-jétől a következő pénzügyi év előirányzatainak terhére kifizethetők. Ebben az esetben az (1) bekezdésben említett korlát nem alkalmazandó.
203. cikk
Az igazgatási előirányzatokra vonatkozó különös rendelkezések
(1) Az igazgatási előirányzatok nem differenciált előirányzatok.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az egyes igazgatási előirányzatokkal kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértve az épületekkel és az intézmények személyzetének kifizetett előlegekkel kapcsolatos előirányzatokat.
(2) A pénzügyi évet - akár a helyi gyakorlattal összhangban, akár a berendezések beszerzése kapcsán - meghaladó időszakra kiterjedő szerződésekből eredő igazgatási kiadásokat azon pénzügyi év költségvetésében kell elszámolni, amelyben azokat teljesítik.
(3) Az egyes intézmények minden év június 1-jéig az ingatlanpolitikájukról szóló munkadokumentumot nyújtanak be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz, amely tartalmazza a következő információkat:
a)
a vonatkozó költségvetési sorokon található előirányzatok által lefedett kiadások és összterület valamennyi épület esetében;
b)
a területre és a helyszínekre vonatkozó általános programozás várható alakulása az elkövetkezendő években, a már meghatározott, tervezés alatt álló ingatlanprojekt bemutatásával;
c)
a (4) és (5) bekezdésben meghatározott eljárásnak megfelelően az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz korábban benyújtott, az előző év munkadokumentumaiban nem szereplő új ingatlanprojektek végrehajtásával kapcsolatos végleges feltételek és költségek, valamint lényeges információk;
(4) A költségvetésre várhatóan jelentős pénzügyi kihatással lévő ingatlanprojektek esetében az intézmények a lehető leghamarabb - ingatlanszerződések esetében a helyi piac felmérése előtt, építési munkálatok esetében pedig az ajánlati felhívás megjelenése előtt - tájékoztatják az Európai Parlamentet és a Tanácsot a szükséges építési területről és az előzetes tervezésről.
(5) A költségvetésre várhatóan jelentős pénzügyi kihatással lévő ingatlanprojektek esetében az intézmények a szerződések megkötése előtt előterjesztik az ingatlanprojektet, részletezve annak becsült költségeit és finanszírozását, valamint közölve a tervek szerint alkalmazásra kerülő szerződéstervezetek listáját, és kérik az Európai Parlament és a Tanács jóváhagyását. Az intézmény kérésére az ingatlanprojekttel kapcsolatban benyújtott dokumentumokat bizalmasan kezelik.
A vis maior eseteket kivéve az Európai Parlament és a Tanács az ingatlanprojektre vonatkozó javaslatot az attól az időponttól számított négy héten belül vitatja meg, amikor a két intézmény azt megkapta.
A négyhetes időszak leteltével az ingatlanprojektre vonatkozó javaslatot jóváhagyottnak kell tekinteni, amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács ezen időszak alatt nem hoz ellenkező értelmű döntést.
Amennyiben az Európai Parlament és/vagy a Tanács a négyhetes időszak alatt kellően megalapozott aggályokat fogalmaz meg, az időszakot - egy alkalommal - további két héttel meghosszabbítják.
Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács az ingatlanprojektre vonatkozó javaslat ellen dönt, az érintett intézmény visszavonja a javaslatát, de újabbat nyújthat be.
(6) Vis maior esetén a (4) bekezdésben meghatározott információkat az ingatlanprojekttel együtt is be lehet nyújtani. Az Európai Parlament és a Tanács az ingatlanprojektre vonatkozó javaslatot az attól az időponttól számított két héten belül vitatja meg, amikor a két intézmény azt megkapta. A kéthetes időszak leteltével az ingatlanprojektre vonatkozó javaslatot jóváhagyottnak kell tekinteni, amennyiben az Európai Parlament és/vagy a Tanács ezen időszak alatt nem hoz ellenkező értelmű döntést.
(7) A költségvetés szempontjából jelentős pénzügyi hatással járó ingatlanprojektek a következők:
i.
minden telekvásárlás;
ii.
a 3 000 000 EUR-t meghaladó összegű épületvásárlások és -eladások, szerkezeti felújítások és építkezések vagy ezek egyidejű ötvözésével megvalósuló projektek;
iii.
minden, a ii. pont alá nem tartozó, évente legalább 750 000 EUR-s kiadással járó új ingatlanszerződés (beleértve a haszonélvezeti jogot, a hosszú távú bérletet és a meglévő ingatlanszerződések kedvezőtlenebb feltételek melletti megújítását is);
iv.
meglévő ingatlanszerződések (köztük a haszonélvezeti jog és a hosszú távú bérlet) évente legalább 3 000 000 EUR-s kiadással járó, azonos vagy kedvezőbb feltételek melletti meghosszabbítása vagy megújítása.
Ez a bekezdés az intézményközi jellegű ingatlanprojektekre és az uniós küldöttségekre is alkalmazandó.
(8) A 17. cikk sérelme nélkül az ingatlanvásárlási projektek az Európai Parlament és a Tanács előzetes jóváhagyásának függvényében kölcsönből is finanszírozhatók.
A kölcsönt a hatékony és eredményes pénzgazdálkodás elvével összhangban és az Unió pénzügyi érdekeinek kellő tiszteletben tartása mellett kell felvenni és visszafizetni.
Amennyiben az intézmény a vásárlást kölcsönből javasolja finanszírozni, az érintett intézmény által az előzetes jóváhagyás iránti kérelemmel együtt benyújtandó pénzügyi tervnek tartalmaznia kell különösen a maximális finanszírozási szintet, a finanszírozási időszakot, a finanszírozás módját, a finanszírozás feltételeit és a más típusú szerződéses megállapodásokhoz képest elérhető megtakarításokat.
Az Európai Parlament és a Tanács az előzetes jóváhagyás iránti kérelmet a kérelem ezen intézményekhez való beérkezését követő négy héten belül megvitatja; ez az időtartam - egy alkalommal - két héttel meghosszabbítható. A kölcsön révén történő vásárlást elutasítottnak kell tekinteni, ha ahhoz az Európai Parlament és a Tanács az említett határidőn belül nem adta kifejezett jóváhagyását.
VII. CÍM
SZAKÉRTŐK
204. cikk
Javadalmazott külső szakértők
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el a javadalmazott külső szakértőkkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértve az intézmények munkáját a vissza nem térítendő támogatás elnyerésére irányuló pályázatok, projektek és pályázatok értékelése terén szakértőként segítő, valamint különleges esetekben véleményt nyilvánító és tanácsot adó javadalmazott külső szakértőként tevékenykedő természetes személyek speciális kiválasztási eljárásait.
E szakértők javadalmazása előre bejelentett fix összeg alapján történik, kiválasztásuk alapját pedig szakmai kompetenciájuk jelenti. A kiválasztás a megkülönböztetés-mentesség, az egyenlő bánásmód és az összeférhetetlenség tilalma alapelvével összhangban lévő kiválasztási kritériumok alapján történik.
HARMADIK RÉSZ
ZÁRÓ ÉS ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
205. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) A 175. cikk (1) bekezdésében említett azon alapok tekintetében, amelyek alap-jogiaktusát 2013. január 1. előtt hatályon kívül helyezik, a 178. cikk alkalmazásában visszavont előirányzatokat újra rendelkezésre lehet bocsátani egy nyilvánvalóan kizárólag a Bizottságnak tulajdonítható hiba esetén, vagy olyan vis maior esetében, amely az ezen alapok által támogatott műveletek végrehajtására komoly következményekkel bír.
(2) Az 1260/1999/EK, 1290/2005/EK, 1080/2006/EK, 1081/2006/EK, 1083/2006/EK, 1084/2006/EK és 1198/2006/EK rendeletben említett operatív kiadásokat érintő azon előirányzatok átcsoportosítását illetően, amelyekkel kapcsolatban a fennálló uniós kötelezettségvállalások pénzügyi rendezése érdekében a segítségnyújtás lezárásáig még végre kell hajtani az uniós kifizetéseket, a Bizottság a címek között átcsoportosítást végezhet, feltéve hogy a szóban forgó előirányzatok ugyanazt a célkitűzést szolgálják, vagy uniós kezdeményezésekhez vagy technikai segítségnyújtáshoz és innovációs intézkedésekhez kapcsolódnak, és ugyanilyen jellegű intézkedésekre csoportosítják át őket.
(3) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az átmeneti rendelkezésekkel kapcsolatos részletes szabályokra vonatkozóan, ideértve a garanciaszámla felszámolását, valamint a küszöbértékek és az összegek frissítését.
206. cikk
Az Európai Parlament és a Tanács információkérése
Az Európai Parlament és a Tanács jogosult a hatáskörükbe tartozó költségvetési ügyekkel kapcsolatos információk vagy felvilágosítás megszerzésére.
207. cikk
Küszöbértékek és összegek
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően - a 118. cikk sérelme nélkül - felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az e rendeletben rögzített küszöbértékekre és összegekre vonatkozóan.
208. cikk
Az EUMSZ és az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződés alapján létrehozott szervek költségvetési keretrendelete
(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktus keretében költségvetési keretrendeletet fogadjon el az EUMSZ és az Euratom-Szerződés alapján létrehozott, jogi személyiséggel rendelkező azon szervekre vonatkozóan, amelyek hozzájárulásokat kapnak az uniós költségvetés terhére.
Ez a költségvetési keretrendelet az e rendeletben meghatározott alapelveken és szabályokon alapul.
E szervek pénzügyi szabályai nem térhetnek el a költségvetési keretrendelettől, kivéve, amennyiben különös szükségleteik ezt megkívánják, valamint a Bizottság előzetes hozzájárulásával.
(2) Az (1) bekezdésben említett szervek költségvetésének végrehajtására vonatkozó felelősség alól a Tanács ajánlására az Európai Parlament ad mentesítést. Az (1) bekezdésben említett szervek teljes körűen együttműködnek a mentesítési eljárásban részt vevő intézményekkel, és adott esetben - többek között a vonatkozó szervek ülésein való részvétel révén - rendelkezésükre bocsátanak minden további szükséges információt.
(3) A Bizottság belső ellenőre ugyanolyan hatáskört gyakorol az (1) bekezdésben említett szervek felett, mint a Bizottság tekintetében.
(4) A Bizottság végleges beszámolójában való konszolidálás előtt független külső ellenőr ellenőrzi, hogy az (1) bekezdésben említett szervek éves beszámolói megfelelően tükrözik-e a szerv bevételeiket, kiadásaikat és pénzügyi helyzetüket. Amennyiben az (1) bekezdésben említett alap-jogiaktus másként nem rendelkezik, a Számvevőszék az EUMSZ 287. cikkének (1) bekezdésében foglalt előírásokkal összhangban minden egyes szervről éves különjelentést készít. E jelentés elkészítésekor a Számvevőszék figyelembe veszi a független külső ellenőr által végzett ellenőrzési tevékenységet és az ellenőr észrevételei nyomán tett intézkedéseket.
209. cikk
Költségvetésirendelet-minta a köz- és magánszféra közötti partnerségre létrehozott szervek számára
Az alap-jogiaktussal létrehozott, jogi személyiséggel rendelkező és a köz- és magánszféra közötti partnerség végrehajtásával megbízott szervek elfogadják saját pénzügyi szabályaikat.
E szabályok magukban foglalják az uniós forrásokkal való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosításához szükséges elveket.
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 210. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktus keretében az uniós forrásokkal való hatékony és eredményes pénzgazdálkodás biztosításához szükséges elveket meghatározó, és az 60. cikken alapuló költségvetésirendelet-mintát fogadjon el.
E szervek pénzügyi szabályai nem térhetnek el a költségvetésirendelet-mintától, kivéve, amennyiben különös szükségleteik ezt megkívánják, valamint a Bizottság előzetes hozzájárulásával.
210. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg.
(2) A Bizottság az 8., 11., 13., 19., 21., 22., 23., 25., 26., 29., 30., 31., 34., 35., 38., 41., 44., 49., 53., 54., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 63., 64., 65., 66., 68., 69., 70., 71., 72., 73., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 80., 81., 83., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90., 92., 93., 94., 98., 99., 100., 101., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 117., 118., 119., 121., 122., 123., 124., 125., 126., 128., 129., 130., 131., 132., 133., 134., 135., 137., 138., 139., 140., 142., 144., 181., 183., 184., 186., 187., 188., 189., 190., 191., 192., 193., 195., 196., 199., 201, 203., 204., 205., 207., 208., és 209. cikkben említett felhatalmazást az EUMSZ 312. cikkében említett, 2013 utáni első többéves pénzügyi keret végéig kapja. A Bizottság legkésőbb két évvel a 2013 utáni első többéves pénzügyi keret vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. A felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a következő többéves pénzügyi keretekkel azonos időtartamra, amennyiben a megfelelő többéves pénzügyi keret érvényességének vége előtt legkésőbb három hónappal az Európai Parlament vagy a Tanács nem emel kifogást e meghosszabbítás ellen.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 8., 11., 13., 19., 21., 22., 23., 25., 26., 29., 30., 31., 34., 35., 38., 41., 44., 49., 53., 54., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 63., 64., 65., 66., 68., 69., 70., 72., 73., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 80., 81., 83., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90., 92., 93., 98., 99., 100., 101., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 117., 118., 119., 121., 122., 123., 124., 125., 126., 128., 129., 130., 131., 132., 133., 134., 135., 137., 138., 139., 140., 142., 144., 181., 183., 184., 186., 187., 188., 189., 190., 191., 192., 193., 195., 196., 199., 201., 203., 204., 205., 207., 208. és 209. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően arról egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 8., 11., 13., 19., 21., 22., 23., 25., 26., 29., 30., 31., 34., 35., 38., 41., 44., 49., 53., 54., 57., 58., 59., 60., 61., 62., 63., 64., 65., 66., 68., 69., 70., 72., 73., 74., 75., 76., 77., 78., 79., 80., 81., 83., 84., 85., 86., 87., 88., 89., 90., 92., 93., 98., 99., 100., 101., 103., 104., 105., 106., 107., 108., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 117., 118., 119., 121., 122., 123., 124., 125., 126., 128., 129., 130., 131., 132., 133., 134., 135., 137., 138., 139., 140., 142., 144., 181., 183., 184., 186., 187., 188., 189., 190., 191., 192., 193., 195., 196., 199., 201., 203., 204., 205., 207., 208. és 209. cikk szerint elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlament és a Tanács a jogi aktusról való értesítését követő két hónapos időtartamon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel kifogást, vagy ha az Európai Parlament és a Tanács az időtartam leteltét megelőzően egyaránt arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem emel kifogást. Ezen időtartam az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére két hónappal meghosszabbodik.
211. cikk
Felülvizsgálat
E rendeletet szükség esetén bármikor, de a 2013 utáni első többéves pénzügyi keret vége előtt legkésőbb két évvel mindenképpen felülvizsgálatnak kell alávetni.
A felülvizsgálatnak többek között ki kell terjednie az első rész VIII. címe rendelkezéseinek végrehajtására.
212. cikk
Hatályvesztés
Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet 2013. január 1-jétől az alábbiak kivételével hatályát veszti:
(a)
az 53- 57. cikk továbbra is alkalmazandó a 2013. december 31. előtt tett valamennyi kötelezettségvállalás vonatkozásában;
(b)
a 166. cikk (3) bekezdésének a) pontja továbbra is alkalmazandó a 2012. december 31. előtt tett valamennyi kötelezettségvállalás vonatkozásában; és
(c)
a 166. cikk (3) bekezdésének b) pontja továbbra is alkalmazandó a 2013. január 1. és 2013. december 31. között tett kötelezettségvállalások vonatkozásában.
Az 1605/2002/EK, Euratom rendelet Első részének VI. címe továbbra is alkalmazandó a 2012. évi vagy - amennyiben az illetékes engedélyezésre jogosult tisztviselő az egyenlő bánásmód és az átláthatóság elveire tekintettel így határoz - az azt megelőző évekre vonatkozó költségvetés keretében tett globális kötelezettségvállalásokkal összefüggésben 2013. december 31. előtt aláírt vissza nem térítendő támogatásra vonatkozó megállapodások, illetve azon, vissza nem térítendő támogatásról szóló határozatok vonatkozásában, amelyekről 2013. december 31. előtt megtörténik az értesítés.
A hatályát vesztett rendeletre vonatkozó hivatkozásokat e rendeletre történő hivatkozásokként kell értelmezni, és a mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell olvasni.
213. cikk
Az EKSZ-re vonatkozó felülvizsgálat
Az EKSZ, illetve az uniós küldöttségek különleges jellegének, továbbá adott esetben az EKSZ megfelelő pénzgazdálkodási képességének kellő figyelembevételével a 68. cikk (1) bekezdésének harmadik albekezdését, valamint a 98. cikk (2) bekezdésének második bekezdését 2013-ban felülvizsgálják.
214. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való közzétételét követő napon lép hatályba.
A rendelet az alábbiak kivételével 2013. január 1-jétől alkalmazandó:
(a)
Az 58-63. cikk kizárólag a 2014. január 1-jétől tett kötelezettségvállalásokra alkalmazandó.
(b)
A 50. cikk (1) bekezdése második albekezdésének ba) pontja, valamint a 82., a 139. és a 140. cikk 2014. január 1-jétől alkalmazandó.
(c)
A 177., 179. és 210. cikk 2012. október 27-től alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Strasbourgban, 2012. október 25-én.