EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 231/2014
af 11. marts 2014
om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1)
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I sin meddelelse af 29. juni 2011 med titlen »Et budget for Europa 2020« fastsatte Kommissionen rammerne for instrumenterne til finansiering af Unionens optræden udadtil, herunder instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA II).
(2)
Eftersom Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (4) udløb den 31. december 2013, og med henblik på at gøre Unionens optræden udadtil mere effektiv, bør der bibeholdes en ramme for planlægning og ydelse af ekstern bistand for perioden 2014-2020. Unionens udvidelsespolitik bør fortsat understøttes af et særligt instrument til finansiering af Unionens optræden udadtil. IPA II bør derfor oprettes.
(3)
I henhold til artikel 49 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) kan enhver europæisk stat, som tilslutter sig værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer tilhørende mindretal, ansøge om at blive medlem af Unionen. En europæisk stat, som har ansøgt om optagelse i Unionen, kan først blive medlem, når det er bekræftet, at den opfylder de kriterier for medlemskab, der blev fastlagt på Det Europæiske Råds møde i København i juni 1993 (»Københavnskriterierne«), og forudsat at tiltrædelsen ikke overstiger Unionens kapacitet til at integrere det nye medlem. Disse kriterier vedrører institutionel stabilitet, som garanterer demokrati, retsstaten, menneskerettighederne og respekt for og beskyttelse af mindretal, eksistensen af en fungerende markedsøkonomi samt evnen til at klare konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen, og evnen til at påtage sig ikke alene rettigheder men også forpligtelser i henhold til traktaterne, herunder at tilslutte sig målene for en politisk, økonomisk og monetær union.
(4)
Udvidelsesstrategien, som bygger på konsolidering, konditionalitet og kommunikation, sammen med Unionens kapacitet til at integrere nye medlemmer udgør fortsat grundlaget for en fornyet enighed om udvidelse. Tiltrædelsesprocessen er baseret på objektive kriterier og på anvendelsen af princippet om ligebehandling af alle ansøgere, der bør bedømmes efter deres egen fortjeneste. Hvorvidt der gøres fremskridt hen imod tiltrædelse, afhænger af hver enkelt ansøgers respekt for Unionens værdier og evne til at gennemføre de reformer, der er nødvendige for at tilpasse de politiske, institutionelle, retlige, administrative og økonomiske systemer til Unionens regler, standarder, politikker og praksis.
(5)
Udvidelsesprocessen styrker freden, demokratiet og stabiliteten i Europa og sætter Unionen bedre i stand til at imødegå globale udfordringer. Udvidelsesprocessens forandringspotentiale skaber vidtrækkende politiske og økonomiske reformer i udvidelseslandene, som også gavner Unionen som helhed.
(6)
Det Europæiske Råd har givet Island, Montenegro, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Tyrkiet og Serbien status som kandidatlande. Det har bekræftet det europæiske perspektiv for landene i det vestlige Balkan. Med forbehold for holdningerne til retsstilling eller til fremtidige afgørelser, der skal træffes af Det Europæiske Råd eller af Rådet, kan de, der nyder godt af et sådant europæisk perspektiv, men som ikke har fået tildelt status som kandidatland, betragtes som potentielle kandidater udelukkende med henblik på denne forordning. Finansiel bistand i henhold til denne forordning bør tildeles alle modtagerne i bilag I.
(7)
Bistand i henhold til denne forordning bør ydes i overensstemmelse med de udvidelsespolitiske rammer, der er fastsat af Det Europæiske Råd og Rådet, idet der tages behørigt hensyn til meddelelsen om udvidelsesstrategien og statusrapporterne, der er en del af Kommissionens årlige udvidelsespakke samt de relevante beslutninger fra Europa-Parlamentet. Der bør også ydes bistand i overensstemmelse med de aftaler, som Unionen har indgået med modtagerne i bilag I, og i henhold til de europæiske partnerskaber og tiltrædelsespartnerskaber. Bistanden bør hovedsagelig fokusere på et udvalgt antal politikområder, som vil sætte modtagerne i bilag I i stand til at styrke de demokratiske institutioner og retsstaten, reformere retsvæsenet og den offentlige forvaltning og fremme respekten for de grundlæggende rettigheder, ligestilling mellem kønnene, tolerance, social inddragelse og ikke-diskrimination. Bistanden bør fortsat støtte deres bestræbelser på at fremme regionalt, makroregionalt og grænseoverskridende samarbejde samt territorial udvikling, herunder ved at gennemføre Unionens makroregionale strategier. Bistanden bør også styrke den økonomiske og sociale udvikling i disse lande og dermed understøtte en dagorden for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst med særlig fokus på små og mellemstore virksomheder med henblik på at nå målene i Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (»Europa 2020-strategien«) og på en gradvis tilpasning til Københavnskriterierne. Sammenhængen mellem den finansielle bistand og de overordnede fremskridt i gennemførelsen af førtiltrædelsesstrategien bør øges.
(8)
For at tage hensyn til ændringer i rammerne for udvidelsespolitikken eller til betydelige ændringer for så vidt angår modtagerne i bilag I, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår tilpasning og ajourføring af de tematiske prioriteringer for bistand i bilag II. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(9)
Styrkelse af retsstatsprincippet, herunder bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet samt god regeringsførelse, herunder reform af den offentlige forvaltning er stadig de vigtigste udfordringer for de fleste af modtagerne i bilag I og er væsentlige faktorer for, at disse modtagere kan komme tættere på Unionen, og senere fuldt ud kan påtage sig de forpligtelser, der følger af et medlemskab af Unionen. I betragtning af den langsigtede karakter af reformerne på disse områder og behovet for at opbygge resultatlister bør finansiel bistand i henhold til denne forordning hurtigst muligt behandle kravene pålagt modtagerne i bilag I.
(10)
Modtagerne i bilag I skal være mere parate til at håndtere globale udfordringer som f.eks. bæredygtig udvikling og klimaændringer og tilpasse sig Unionens indsats for at håndtere disse spørgsmål. EU-bistand i henhold til denne forordning skal også bidrage til at nå målet om at øge den andel af EU-budgettet, der går til klimaforanstaltninger, til mindst 20 %.
(11)
Unionen bør også støtte overgangen hen imod tiltrædelse til gavn for alle modtagerne i bilag I baseret på erfaringer fra dens medlemsstater. Dette samarbejde bør navnlig fokusere på at dele de erfaringer, som medlemsstaterne har høstet under reformprocessen.
(12)
Kommissionen og medlemsstaterne bør sikre overensstemmelse, sammenhæng og komplementaritet i forbindelse med deres bistand, navnlig gennem regelmæssige konsultationer og hyppig udveksling af oplysninger under de forskellige faser af bistandsforløbet. Derudover bør de nødvendige skridt tages for at sikre bedre koordinering og komplementaritet, herunder gennem regelmæssige konsultationer med andre donorer. Civilsamfundets rolle bør styrkes både i de programmer, der gennemføres gennem offentlige organer, og i de programmer, som er direkte modtagere af EU-bistand.
(13)
Prioriteterne for indsatsen med henblik på at opnå målene inden for de relevante politikområder, der vil blive støttet i henhold til denne forordning, bør fastsættes i de vejledende strategidokumenter, der udarbejdes af Kommissionen i partnerskab med modtagerne i bilag I for den periode, som Unionens flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 dækker, på grundlag af disse landes særlige behov og udvidelsesdagsorden, i overensstemmelse med de overordnede og specifikke mål, der er fastsat i denne forordning og under behørig hensyntagen til de relevante nationale strategier. Strategidokumenterne bør også identificere de politikområder, der skal ydes bistand til, og uden at det påvirker Europa-Parlamentets og Rådets beføjelser, fastsætte de vejledende tildelinger af EU-midler pr. politikområde pr. år, inklusive et overslag over de klimarelaterede udgifter. Der bør indføres tilstrækkelig fleksibilitet til at imødegå nye behov og skabe incitamenter til at forbedre resultaterne. Strategidokumenterne bør sikre sammenhæng og overensstemmelse med den indsats, som ydes af modtagerne i bilag I som afspejlet i deres nationale budgetter, og de bør tage hensyn til den støtte, der ydes af andre donorer. For at der kan tages hensyn til den interne og eksterne udvikling, bør strategidokumenterne tages op til fornyet vurdering og revideres, når det er relevant.
(14)
Det er i Unionens interesse at bistå modtagerne i bilag I i deres reformbestræbelser med henblik på medlemskab af Unionen. Bistanden bør forvaltes med kraftigt fokus på resultater og med incitamenter for dem, der viser, at de er engageret i reformer gennem effektiv gennemførelse af førtiltrædelsesbistanden og fremskridt hen imod at opfylde kriterierne for medlemskab.
(15)
Ved tildelingen af bistand bør der fortsat gøres brug af de strukturer og instrumenter, som har vist deres værdi i forbindelse med førtiltrædelsesprocessen. Overgangen fra Kommissionens direkte forvaltning af førtiltrædelsesmidler til indirekte forvaltning ved modtagerne i bilag I, bør ske gradvis og under hensyntagen til kapaciteten hos de enkelte modtagere i bilag I. I overensstemmelse med princippet om participatorisk demokrati bør Kommissionen tilskynde til parlamentarisk kontrol i hver af modtagerne i bilag I med bistand ydet til den pågældende modtager.
(16)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser vedrører strategidokumenterne, programmeringsdokumenter og de specifikke regler, der fastlægger sådanne ensartede betingelser og bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (5). I betragtning af disse gennemførelsesretsakters karakter, navnlig deres politiske karakter eller finansielle konsekvenser, bør undersøgelsesproceduren i princippet anvendes i forbindelse med deres vedtagelse, medmindre det drejer sig om foranstaltninger af begrænset finansiel betydning. Når der fastlægges ensartede betingelser for gennemførelse af denne forordning, bør der tages hensyn til de erfaringer, der tidligere er gjort med forvaltningen og gennemførelsen af førtiltrædelsesbistand. Disse ensartede betingelser bør ændres, hvis udviklingen kræver det.
(17)
Det udvalg, der nedsættes i henhold til denne forordning, bør have kompetence, når det gælder retsakter og bevillinger i henhold til forordning (EF) nr. 1085/2006 samt gennemførelsen af artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 389/2006 (6).
(18)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for dens anvendelsesperiode, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (7), for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.
(19)
Unionen bør tilstræbe den mest effektive anvendelse af de ressourcer, der er til rådighed, for at optimere virkningen af sine foranstaltninger udadtil. Dette bør ske ved hjælp af sammenhæng og komplementaritet mellem instrumenterne for Unionens optræden udadtil samt skabelse af synergier mellem IPA II, andre instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil og andre af Unionens politikker. Dette bør endvidere føre til gensidig styrkelse af de programmer, der iværksættes i henhold til instrumenterne til finansiering af Unionens optræden udadtil.
(20)
Der er i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2014 (8) fastsat fælles regler og procedurer for gennemførelsen af instrumenterne til finansiering af Unionens optræden udadtil.
(21)
Målet for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(22)
Det er hensigtsmæssigt at sikre en gnidningsløs overgang uden afbrydelse mellem instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA) oprettet ved forordning (EF) nr. 1085/2006 og IPA II samt at afstemme anvendelsesperioden for nærværende forordning med anvendelsesperioden for Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (9). Nærværende forordning bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Overordnet mål
Instrumentet til førtiltrædelsesbistand for perioden 2014-2020 (»IPA II«) skal støtte modtagerne i bilag I i deres bestræbelser for at vedtage og gennemføre de politiske, institutionelle, retlige, administrative, sociale og økonomiske reformer, som disse modtagere skal gennemføre for at overholde Unionens værdier og gradvis tilpasse sig Unionens regler, standarder, politikker og praksis med henblik på EU-medlemskab.
Ved hjælp af denne støtte bidrager IPA II til stabilitet, sikkerhed, og velstand i modtagerne i bilag I.
Artikel 2
Specifikke mål
1. Den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, skal tage sigte på at nå følgende specifikke mål under hensyntagen til behovene hos hver af modtagerne i bilag I og deres individuelle udvidelsesdagsorden:
a)
støtte til politiske reformer, bl.a. gennem:
i)
styrkelse af demokratiet og dets institutioner, bl.a. et uafhængigt og effektivt retsvæsen, og retsstaten, herunder håndhævelse heraf
ii)
fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, øget respekt for rettigheder for personer, der tilhører mindretal, herunder lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner og interkønnede, fremme af ligestilling mellem kønnene, ikke-diskrimination og tolerance samt mediefrihed og respekt for kulturel mangfoldighed
iii)
regionalt samarbejde og gode forbindelser mellem nabolande
iv)
fremme af forsoning og freds- og tillidsskabende foranstaltninger.
v)
bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet
vi)
styrkelse af den offentlige forvaltning og god regeringsførelse på alle niveauer
vii)
foranstaltninger til opbygning af kapacitet med henblik på at forbedre retshåndhævelse, grænseforvaltning og gennemførelse af migrationspolitikken, herunder forvaltning af migrationsstrømmene
viii)
udvikling af civilsamfundet
ix)
forbedring af dialogen med arbejdsmarkedets parter og styrkelse af deres kapaciteter
b)
støtte til økonomisk, social og territorial udvikling med henblik på intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, bl.a. gennem
i)
opfyldelse af Unionens standarder for økonomien, herunder en fungerende markedsøkonomi, samt finanspolitisk og økonomisk styring
ii)
de økonomiske reformer, der er nødvendige for at klarekonkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen, og som samtidig bidrager til, at de sociale og miljømæssige mål nås
iii)
fremme af beskæftigelse og arbejdskraftmobilitet, fremme af skabelse af kvalitetsjob og udvikling af menneskelig kapital
iv)
fremme af social og økonomisk integration, navnlig af mindretal og udsatte grupper, herunder personer med handicap, flygtninge og fordrevne personer
v)
fremme af et inklusivt og integreret uddannelsessystem og bevaring og genoprettelse af kulturarv
vi)
udvikling af fysisk kapital, herunder forbedring af infrastruktur, og forbindelserne til EU-netværk og regionale netværk
vii)
styrkelse af forskning, teknologisk udvikling og innovationskapacitet
c)
styrkelse af evnen hos modtagerne i bilag I til på alle niveauer at opfylde de forpligtelser, der følger af EU-medlemskab, ved at støtte en gradvis tilpasning til og vedtagelse, gennemførelse og håndhævelse af gældende EU-ret, herunder forberedelse til forvaltning af Unionens strukturfonde, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne
d)
styrkelse af regional integration og territorialt samarbejde, der involverer modtagerne i bilag I, medlemsstater og eventuelt tredjelande inden for anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (10).
2. Fremskridtene med hensyn til at nå de specifikke mål i stk. 1 overvåges og evalueres på grundlag af på forhånd fastlagte, klare, gennemsigtige og, hvis det er hensigtsmæssigt, landespecifikke og målelige indikatorer, som bl.a. omfatter
a)
fremskridt på områderne styrkelse af demokrati, retsstaten og et uafhængigt og effektivt retsvæsen, respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal og udsatte grupper, de grundlæggende frihedsrettigheder, ligestilling mellem kønnene og kvinders rettigheder, bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet, forsoning, gode naboskabsforbindelser og flygtninges hjemvenden og i særdeleshed etablering af resultatlister på disse områder
b)
fremskridt, hvad angår socioøkonomiske og finanspolitiske reformer for at afhjælpe strukturelle og makroøkonomiske ubalancer, forsvarlige og effektive sociale og økonomiske udviklingsstrategier, fremskridt i retning af en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst samt skabelse af inklusiv og integreret uddannelse, kvalitetsuddannelse og beskæftigelse, herunder gennem offentlige investeringer, der støttes af IPA II, fremskridt mod et bedre erhvervsklima
c)
fremskridt med at tilpasse lovgivningen til EU-retten, herunder en resultatliste over gennemførelsen heraf, fremskridt med hensyn til EU-relaterede institutionelle reformer, herunder overgang til indirekte forvaltning af den bistand, der ydes i henhold til denne forordning
d)
fremskridt med at opbygge og styrke god regeringsførelse og den administrative, institutionelle og absorptionsmæssige kapacitet på alle niveauer, herunder tilstrækkelige menneskelige ressourcer, som er nødvendig for at vedtage og håndhæve lovgivning afledt af den gældende EU-ret
e)
regionale og territoriale samarbejdsinitiativer og udviklingen i handelsstrømmene.
3. Indikatorerne i stk. 2, anvendes til at overvåge, evaluere og gennemgå resultater, hvor det er relevant. Der tages udgangspunkt i Kommissionens årlige rapporter, der er nævnt i artikel 4, i forbindelse med evaluering af resultaterne af IPA II-bistand. De relevante resultatindikatorer defineres og er omfattet af de strategidokumenter og programmer, der er nævnt i artikel 6 og 7, og fastsættes på en sådan måde, at det er muligt objektivt at vurdere fremskridt over tid, og, hvis det er relevant, på tværs af programmerne.
Artikel 3
Politikområder
1. Bistand i henhold til denne forordning rettes først og fremmest mod følgende politikområder:
a)
reformer som forberedelse til EU-medlemskab og institutions- og kapacitetsopbygning i forbindelse hermed
b)
socioøkonomisk udvikling og regional udvikling
c)
beskæftigelse, social- og arbejdsmarkedspolitikker, uddannelse, fremme af ligestilling mellem kønnene og udvikling af menneskelige ressourcer
d)
landbrug og udvikling af landdistrikter
e)
regionalt og territorialt samarbejde.
2. Bistand på alle de politikområder, der er nævnt i stk. 1, skal støtte modtagerne i bilag I i deres bestræbelser på at nå de overordnede og specifikke mål i artikel 1 og 2, især gennem politiske reformer, tilnærmelse af lovgivning, kapacitetsopbygning og investeringer.
I relevant omfang lægges der især vægt på god regeringsførelse, retsstaten og bekæmpelse af korruption og organiseret kriminalitet.
3. Bistand på de politikområder, der nævnes i stk. 1, litra b)-e), kan omfatte finansiering af den type aktioner, der er omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 (11), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1300/2013 (12), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1304/2013 (13), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 (14) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (15).
4. Bistand på det politikområde, der er nævnt i stk. 1, litra e), kan især finansiere flerlandeforanstaltninger og horisontale aktioner samt grænseoverskridende, tværnationale og tværregionale samarbejdsaktioner.
Artikel 4
Ramme for bistanden
1. Bistand i henhold til denne forordning ydes i overensstemmelse med den ramme for udvidelsespolitikken, som Det Europæiske Råd og Rådet har defineret, og tager behørigt hensyn til meddelelsen om udvidelsesstrategien og statusrapporterne i Kommissionens årlige udvidelsespakke samt de relevante beslutninger fra Europa-Parlamentet. Kommissionen sikrer sammenhæng mellem bistanden og rammerne for udvidelsespolitikken.
2. Bistanden målrettes og tilpasses til den specifikke situation hos modtagerne i bilag I under hensyntagen til den yderligere indsats, der er nødvendig for at opfylde kriterierne for medlemskab, samt disse modtageres kapacitet. Bistanden differentieres i anvendelsesområde og intensitet afhængigt af behov, reformvilje og de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af disse reformer. Den målrettes primært mod at hjælpe modtagerne i bilag I med udformning og gennemførelse af sektorreformer. Sektorpolitikkerne og -strategierne skal være omfattende og bidrage til opfyldelse af de specifikke mål, der er fastsat i artikel 2, stk. 1.
3. I overensstemmelse med de specifikke mål i artikel 2, stk. 1, er de tematiske prioriteringer for at yde bistand afhængigt af behovene og kapaciteterne hos modtagerne i bilag I, opført i bilag II. Hver af disse tematiske prioriteringer kan bidrage til opfyldelsen af mere end et specifikt mål.
4. I overensstemmelse med det specifikke mål i artikel 2, stk. 1, litra d), støtter bistanden grænseoverskridende samarbejde både mellem modtagerne i bilag I og mellem disse og medlemsstaterne eller lande under Det Europæiske Naboskabsinstrument (ENI) oprettet ved forordning (EU) nr. 232/2014 med henblik på at fremme gode forbindelser mellem nabolande, støtte EU-integrationen og fremme den socioøkonomiske udvikling. De tematiske prioriteringer for bistand for territorialt samarbejde findes i bilag III.
Artikel 5
Overensstemmelse, sammenhæng og komplementaritet
1. Finansiel bistand i henhold til denne forordning, skal være forenelig med Unionens politikker. Den skal være i overensstemmelse med de aftaler, som Unionen har indgået med modtagerne i bilag I, og overholde forpligtelserne i henhold til de multilaterale aftaler, som Unionen er part i.
2. Kommissionen bidrager sammen med medlemsstaterne til gennemførelsen af Unionens tilsagn om større gennemsigtighed og ansvarlighed i forbindelse med levering af bistand, herunder ved at offentliggøre oplysninger om størrelse og tildeling af bistand, idet den sikrer, at oplysningerne er internationalt sammenlignelige, let tilgængelige og let kan deles og offentliggøres.
3. Kommissionen, medlemsstaterne og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) samarbejder om at sikre sammenhæng og bestræber sig på at undgå overlapning mellem den bistand, der ydes i henhold til denne forordning, og anden bistand, der ydes af Unionen, medlemsstaterne og EIB, herunder gennem regelmæssige og inklusive møder med henblik på koordination af bistanden.
4. Kommissionen, medlemsstaterne og EIB sørger for at koordinere deres respektive bistandsprogrammer for at øge bistandens virkning og effektivitet og forhindre dobbelt finansiering i overensstemmelse med de fastlagte principper for styrkelse af den operationelle koordination inden for ekstern bistand og med henblik på harmonisering af politikker og procedurer, navnlig de internationale principper om bistandseffektivitet. Koordinationen indebærer regelmæssige konsultationer og hyppig udveksling af oplysninger under de forskellige faser af bistandsforløbet, navnlig på stedet, og udgør et vigtigt skridt i medlemsstaternes og Unionens programmeringsproces.
5. For at øge bistandens virkning og effektivitet og forhindre dobbelt finansiering tager Kommissionen sammen med medlemsstaterne de nødvendige skridt til at garantere en bedre koordination og komplementaritet med multilaterale og regionale organisationer og enheder såsom internationale finansieringsinstitutioner, FN's særorganisationer, fonde og programmer samt donorer uden for Unionen.
6. I forbindelse med forberedelsen, gennemførelsen og overvågningen af bistand i henhold til denne forordning handler Kommissionen i princippet i partnerskab med modtagerne i bilag I. Partnerskabet omfatter, hvor det er relevant, kompetente nationale og lokale myndigheder samt civilsamfundsorganisationer. Kommissionen opfordrer til koordination mellem de relevante interessenter.
Civilsamfundsorganisationernes kapacitet skal styrkes, herunder, hvor det er relevant, som direkte modtagere af bistand.
AFSNIT II
STRATEGISK PLANLÆGNING
Artikel 6
Strategidokumenter
1. Bistand i henhold til denne forordning ydes på grundlag af vejledende lande- eller flerlandestrategidokumenter (»strategidokumenter«), der udarbejdes af Kommissionen i partnerskab med modtagerne i bilag I for den periode, som Unionens flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 dækker.
2. Strategidokumenterne definerer de prioriterede indsatsområder, der fører hen imod opfyldelse af målene på de relevante politikområder omhandlet i artikel 3, der støttes i henhold til denne forordning i overensstemmelse med de generelle og specifikke mål i henholdsvis artikel 1 og 2. Strategidokumenterne vedtages i overensstemmelse med den ramme for bistanden, der er fastsat i artikel 4, og tager behørig hensyn til de relevante nationale strategier.
3. Strategidokumenterne skal, når det er relevant, omfatte en vejledende tildeling af EU-midler pr. politikområde, fordelt på år og skal give mulighed for at håndtere nye behov; dog bør der være mulighed for at kombinere bistanden på forskellige politikområder. Strategidokumenterne omfatter indikatorerne til evaluering af fremskridt med hensyn til at nå målene i strategidokumenterne.
4. Kommissionen foretager en årlig vurdering af gennemførelsen af strategidokumenterne og deres fortsatte relevans på baggrund af udviklingen inden for de politiske rammer, der er omhandlet i artikel 4. Kommissionen orienterer udvalget i artikel 13, stk. 1, om resultaterne af denne vurdering og kan foreslå revisioner af strategidokumenterne omhandlet i nærværende artikel og/eller, hvis det er relevant, de programmer og foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1. Strategidokumenterne skal også underkastes en midtvejsrevision og revideres, når det er relevant.
5. Kommissionen vedtager strategidokumenterne omhandlet i nærværende artikel og eventuelle revisioner heraf efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) nr. 236/2014.
AFSNIT III
GENNEMFØRELSE
Artikel 7
Programmering
1. EU-bistand i henhold til denne forordning gennemføres direkte, indirekte eller ved delt forvaltning via programmer og foranstaltninger som omhandlet i artikel 2 og 3 i forordning (EU) nr. 236/2014 og i overensstemmelse med specifikke regler, der fastlægger ensartede betingelser for gennemførelse af denne forordning, navnlig med hensyn til forvaltningsstrukturer og -procedurer, som skal vedtages af Kommissionen i henhold til artikel 13 i nærværende forordning. Gennemførelsen skal som hovedregel have form af etårige eller flerårige landespecifikke programmer eller flerlandeprogrammer samt grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, der er fastsat i overensstemmelse med strategidokumenterne i artikel 6, og som udarbejdes af de respektive modtagere i bilag I til denne forordning og/eller Kommissionen, alt efter omstændighederne.
2. Enhver programmering eller revision af programmer, der finder sted efter offentliggørelsen af den midtvejsevalueringsrapport, der er nævnt i artikel 17 i forordning (EU) nr. 236/2014 (»midtvejsevalueringsrapporten«) skal tage hensyn til rapportens resultater og konklusioner.
Artikel 8
Rammeaftaler og sideaftaler
1. Kommissionen og de respektive modtagere i bilag I indgår rammeaftaler om gennemførelsen af bistanden.
2. Sideaftaler vedrørende gennemførelsen af bistanden kan indgås mellem Kommissionen og de respektive modtagere i bilag I eller i påkommende tilfælde deres ansvarlige myndigheder.
Artikel 9
Interinstrumentale bestemmelser
1. I behørigt begrundede tilfælde og for at sikre sammenhæng og effektivitet i EU-finansieringen eller for at fremme regionalt samarbejde kan Kommissionen beslutte at udvide adgangen til programmer og foranstaltninger som omhandlet i artikel 7, stk. 1, til lande, territorier og regioner, som ellers ikke er støtteberettigede i henhold til artikel 1, såfremt det program eller den foranstaltning, der skal gennemføres, har global, regional eller grænseoverskridende karakter.
2. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) bidrager til programmer eller foranstaltninger, der er fastsat ved denne forordning for grænseoverskridende samarbejde mellem modtagerne i bilag I og medlemsstaterne. Bidraget fra EFRU fastsættes i henhold til artikel 4 i forordning (EU) nr. 1299/2013. Nærværende forordning gælder for anvendelsen af dette bidrag.
3. IPA II kan, hvis det er relevant, bidrage til transnationale og interregionale samarbejdsprogrammer eller foranstaltninger, der fastsættes og gennemføres i henhold til forordning (EU) nr. 1299/2013, og som modtagerne i bilag I til nærværende forordning deltager i.
4. IPA II kan, hvis det er relevant, bidrage til grænseoversskridende samarbejdsprogrammer og -foranstaltninger, der fastsættes og gennemføres i henhold til forordning (EU) nr. 232/2014, og som modtagerne i bilag I til nærværende forordning deltager i.
5. IPA II kan, hvis det er relevant, bidrage til programmer eller foranstaltninger, der indføres som led i en makroregional strategi, og som modtagerne i bilag I er involveret i.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 10
Delegation af beføjelser
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 11 for at ændre bilag II til denne forordning. Efter offentliggørelsen af midtvejsevalueringsrapporten, og baseret på anbefalingerne deri, skal Kommissionen navnlig vedtage en delegeret retsakt om ændring af bilag II til nærværende forordning senest den 31. marts 2018.
Artikel 11
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 10, tillægges Kommissionen indtil den 31. december 2020.
3. Den i artikel 10 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 10 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 12
Vedtagelse af yderligere gennemførelsesbestemmelser
Ud over bestemmelserne i forordning (EU) nr. 236/2014 vedtages der specifikke bestemmelser om ensartede betingelser for gennemførelse af nærværende forordning efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) nr. 236/2014.
Artikel 13
Udvalgsprocedure
1. Der nedsættes et udvalg vedrørende instrumentet til førtiltrædelsesbistand (»IPA II-Udvalget«), der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. IPA II-Udvalget bistår Kommissionen i forbindelse med alle de i artikel 3 omhandlede politikområder. IPA II-Udvalget har kompetence, når det gælder retsakter og forpligtelser i medfør af forordning (EF) nr. 1085/2006 og for gennemførelsen af artikel 3 i forordning (EF) nr. 389/2006. Det bistår Kommissionen med hensyn til alle de politikområder, der er omhandlet i artikel 3.
Artikel 14
Belønning af gode resultater
1. Strategidokumenterne i artikel 6 skal fastsætte et passende bistandsbeløb, som skal holdes til rådighed til belønning af en individuel modtager i bilag I for:
a)
særlige fremskridt hen imod opfyldelse af kriterierne for medlemsskab, og/eller
b)
effektiv gennemførelse af førtiltrædelsesbistand, hvorved særligt gode resultater opnås med hensyn til de specifikke mål, som er fastsat i det relevante strategidokument.
2. Hvis de fremskridt, som en modtager i bilag I har gjort, eller de resultater, som denne har opnået, forbliver væsentligt under de aftalte niveauer, der er fastsat i strategidokumenterne, tilpasser Kommissionen tildelingerne forholdsmæssigt efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) nr. 236/2014.
3. Et passende beløb afsættes til belønningerne omhandlet i denne artikels stk. 1 og tildeles på grundlag af en vurdering af resultater og fremskridt over en periode på flere år, dog senest i hhv. 2017 og 2020. Der tages hensyn til resultatindikatorerne, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, som specificeret i strategidokumenterne.
4. I den vejledende tildeling af EU-midler i strategidokumenterne, jf. artikel 6, tages der hensyn til muligheden for tildeling af de ekstra midler på grundlag af resultater og/eller fremskridt.
Artikel 15
Finansieringsramme
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne forordning fastsættes for perioden 2014-2020 til 11 698 668 000 EUR i løbende priser. Op til 4 % af finansieringsrammen tildeles grænseoverskridende samarbejdsprogrammer mellem modtagerne i bilag I og medlemsstaterne i overensstemmelse med deres behov og prioriteter.
2. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og af Rådet inden for den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020.
3. I overensstemmelse med artikel 18, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 (16)afsættes der et vejledende beløb på 1 680 000 000 EUR fra forskellige instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil, dvs. instrumentet for udviklingssamarbejde oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets (EU) nr. 233/2014 (17), ENI, IPA II og partnerskabsinstrumentet oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets (EU) nr. 234/2014 (18), til aktioner vedrørende læringsmobilitet til eller fra partnerlande som omhandlet i forordning (EU) nr. 1288/2013 og til samarbejde og politisk dialog med myndigheder, institutioner og organisationer fra disse lande. Forordning (EU) nr. 1288/2013 gælder for anvendelsen af disse midler.
Midlerne stilles til rådighed via to flerårige bevillinger, der dækker henholdsvis de første fire år og de sidste tre år. Bevillingen af disse midler afspejles i den i nærværende forordning omhandlede programmering i overensstemmelse med de identificerede behov og prioriteter i de pågældende lande. Hvis forholdene uventet ændrer sig på afgørende vis, eller hvis der sker betydelige politiske ændringer, kan bevillingerne ændres i overensstemmelse med prioriteterne for Unionens optræden udadtil.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 231/2014/EU RENDELETE
(2014. március 11.)
az IPA II Előcsatlakozási Támogatási Eszköz létrehozásáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 212. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamenteknek való továbbítását követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
tekintettel a Régiók Bizottságának véleményére (2),
rendes jogalkotási eljárás keretében (3),
mivel:
(1)
A2011. június 29-i„Az Európa 2020 stratégia költségvetése” című közleményében a Bizottság meghatározza a külső tevékenységek finanszírozására vonatkozó uniós eszközök - köztük az előcsatlakozási támogatási eszköznek (IPA II) - a keretét.
(2)
Mivel az 1085/2006/EK tanácsi rendelet (4)2013. december 31-én hatályát vesztette, illetve az Unió külső tevékenységének eredményesebbé tétele érdekében is, a külső támogatás tervezésének és végrehajtásának a keretét fenn kell tartani a 2014-2020 közötti időszakban is. Az Unió bővítési politikáját továbbra is valamely, a külső tevékenység finanszírozására vonatkozó eszköznek kell támogatnia. Ezért létre kell hozni az IPA II-t.
(3)
Az Európai Unióról szóló szerződés (EUSZ) 49. cikke úgy rendelkezik, hogy bármely olyan európai állam kérheti felvételét az Unióba, amely támogatja az emberi méltóság, a szabadság, a demokrácia, az egyenlőség, a jogállamiság, valamint az emberi jogok - ideértve a kisebbségekhez tartozó személyek jogait - tiszteletben tartásának értékeit. Az uniós csatlakozás iránti kérelmet benyújtott európai állam csak akkor válhat az Unió tagjává, ha megerősítést nyert, hogy teljesíti az Európai Tanács 1993. júniusi koppenhágai ülésén megállapított kritériumokat (a koppenhágai kritériumok), illetve amennyiben a csatlakozás nem haladja meg az Uniónak az új tag integrálásával kapcsolatos kapacitását. Ezek a kritériumok a demokráciát, a jogállamiságot, az emberi jogokat, valamint a kisebbségek tiszteletben tartását és védelmét garantáló intézmények stabilitásával kapcsolatosak, továbbá a működő piacgazdaság meglétére és az Unión belüli verseny, illetve piaci erők által támasztott nyomás elviselésére, valamint a Szerződések szerinti jogok mellett az azokban meghatározott kötelezettségek - ideértve a politikai, gazdasági és monetáris unió céljaihoz való igazodást - vállalására való képességre vonatkoznak.
(4)
A megújult bővítési konszenzus alapját továbbra is a konszolidáción, a feltételekhez kötöttségen és a kommunikáción alapuló, az Unió új tagok felvételére irányuló képességével összhangban kialakított bővítési stratégia képezi. A csatlakozási folyamat objektív kritériumokon és a felvételét kérő összes államra érvényes egyenlő bánásmód elvén alapul, aminek keretében minden egyes felvételét kérő állam értékelésére saját érdemei alapján kerül sor. A csatlakozás irányában való előrehaladás annak függvénye, hogy az egyes, csatlakozni kívánó államok milyen mértékben tartják tiszteletben az uniós értékeket, és milyen mértékben képesek vállalni a politikai, az intézményi, a jogi, a közigazgatási és a gazdasági rendszereiknek az Unió szabályaihoz, normáihoz, szakpolitikáihoz és gyakorlatához való hozzáigazítása által megkövetelt reformokat.
(5)
A bővítési folyamat megerősíti Európában a békét, a demokráciát és a stabilitást, és kedvezőbb helyzetet teremt az Unió számára a globális feladatok megoldásához. A bővítési folyamat átalakító ereje messzemenő politikai és gazdasági reformokat eredményez a bővítési folyamatban részt vevő országokban, ami az Unió egészének a javát is szolgálja.
(6)
Az Európai Tanács tagjelölt ország státuszt biztosított Izland, Montenegró, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, Törökország és Szerbia számára. Megerősítette a Nyugat-Balkán európai perspektíváját is. Az Európai Tanács vagy a Tanács által a státusokra vonatkozóan elfogadandó álláspontok vagy ezen intézmények bármely egyéb jövőbeli döntésének sérelme nélkül, kizárólag e rendelet alkalmazásában azok az ilyen európai perspektívát élvező országok is potenciális tagjelöltként kezelhetők, amelyek még nem kaptak tagjelölti státust. E rendelet keretében pénzügyi támogatás nyújtandó az I. mellékletben felsorolt valamennyi kedvezményezett számára.
(7)
Az e rendelet szerinti támogatást az Európai Tanács és a Tanács által meghatározott bővítési politikai keretnek megfelelően kell nyújtani, megfelelően figyelembe véve a bővítési stratégiáról szóló közleményt és a Bizottság éves bővítési csomagjában foglalt, az elért eredményekről szóló jelentéseket, valamint az Európai Parlament vonatkozó állásfoglalásait. A támogatást továbbá az Unió által az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettekkel kötött megállapodásokkal, valamint az európai és a csatlakozási partnerségekkel összhangban kell nyújtani. A támogatásnak főleg néhány olyan kiválasztott szakpolitikai területre kell összpontosulnia, amelyek segítik az I. mellékletben felsorolt kedvezményezetteket a demokratikus intézmények és a jogállamiság megerősítésében, az igazságszolgáltatási és a közigazgatási rendszer reformjában, az alapvető jogok tiszteletben tartásában, valamint a nemek közötti egyenlőség, a tolerancia, a társadalmi befogadás és a megkülönböztetésmentesség előmozdításában. A támogatásnak továbbra is a regionális, a makroregionális és a határokon átnyúló együttműködés, illetve a területfejlesztés előmozdítására irányuló erőfeszítéseik további támogatására kell irányulnia, többek között az Unió makroregionális stratégiáinak végrehajtása révén. Ezenkívül elő kell segítenie gazdasági és társadalmi fejlődésüket, támogatva az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedési tervet különös tekintettel a kis- és középvállalkozásokra, az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó Európa 2020 stratégia (Európa 2020 stratégia) céljainak elérése és a koppenhágai kritériumokhoz való fokozatos igazodás érdekében. Erősíteni kell a koherenciát a pénzügyi támogatás és az előcsatlakozási stratégia végrehajtásában elért átfogó eredmény között.
(8)
A bővítési politikai keretben történő változások, illetve az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek körében bekövetkező jelentős fejlemények figyelembe vételének érdekében a jogalkotási aktusoknak az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkével összhangban történő elfogadását lehetővé tevő felhatalmazást kell adni a Bizottság részére a támogatások II. mellékletben felsorolt tematikus prioritásainak a módosítására és frissítésére vonatkozóan. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munkája során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítése és kidolgozása során a Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy a releváns dokumentumok az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz egyidejűleg, valamint megfelelő időben és módon eljussanak.
(9)
A jogállamiság megerősítése - ideértve a korrupció és a szervezett bűnözés elleni harcot - és a jó kormányzás, ideértve a közigazgatás reformját az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek többsége esetében továbbra is a legfontosabb feladatok közé tartozik, és alapvető fontossággal bír ezeknek az kedvezményezetteknek az Unióhoz való közelítése, illetve később az uniós tagsággal járó kötelezettségek teljes körű vállalása szempontjából. Tekintettel az e területeken folytatott reformok hosszabb távú jellegére, illetve a múltbeli tapasztalatok dokumentálásának a szükségességére, az e rendelet keretében nyújtott pénzügyi támogatás keretében a lehető legkorábban meg kell kezdeni az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettekkel szemben támasztott igények kielégítését.
(10)
Az I. mellékletben felsorolt kedvezményezetteknek felkészültebbeknek kell lenniük az olyan globális kihívások kezelésére, mint a fenntartható fejlődés és az éghajlatváltozás, és igazodniuk kell az Unió által ezen összetett kérdések kezelésére tett erőfeszítésekhez. Az e rendelet szerinti uniós támogatásnak hozzá kell járulnia ahhoz annak a célnak az eléréséhez is, hogy az Unió költségvetéséből az éghajlatváltozással kapcsolatos kérdésekre fordított összegek aránya legalább 20 %-ra növekedjen.
(11)
Az Uniónak továbbá a tagállamok tapasztalatai alapján támogatnia kell a csatlakozás felé történő átmenetnek az I. mellékletben felsorolt valamennyi kedvezményezett számára előnyös módon történő megvalósítását. Az együttműködésnek elsősorban a tagállamok által a reformfolyamatok során szerzett tapasztalatok átadására kell irányulnia.
(12)
A Bizottságnak és a tagállamoknak biztosítaniuk kell támogatásuk szabályszerűségét, koherenciáját és kiegészítő jellegét, különösen a támogatási folyamat különböző fázisai során tartott rendszeres konzultációk és a vonatkozó információk gyakori megosztása révén. Meg kell tenni a szükséges lépéseket a többi támogatóval való jobb koordináció és a kiegészítő jelleg biztosítása érdekében, többek között rendszeres konzultációk segítségével. Növelni kell a civil társadalom szerepét mind a kormányzati szervek segítségével végrehajtott programokban, mind pedig azokban, amelyekben az uniós támogatás közvetlen kedvezményezettjeiként vesznek részt.
(13)
Az e rendelet keretében támogatandó megfelelő szakpolitikai területek célkitűzéseinek elérését célzó tevékenységekre vonatkozó prioritásokat a Bizottság által az Unió többéves pénzügyi keretének 214-2020 közötti időtartamára vonatkozóan megállapított irányadó jellegű, stratégiai dokumentumokban kell meghatározni, az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettekkel partnerségben, egyedi igényeik és a bővítési menetrend alapján az e rendeletben meghatározott általános és különös célkitűzésekkel összhangban és kellő figyelmet szentelve a vonatkozó nemzeti stratégiáknak is. A stratégiai dokumentumoknak meg kell határozniuk a támogatandó szakpolitikai területeket is, és - az Európai Parlament és a Tanács előjogainak sérelme nélkül - szakpolitikai területenként, évenkénti bontásban meg kell határozniuk az indikatív uniós forráselőirányzatokat, feltüntetve az éghajlatváltozással kapcsolatos kiadások becsült értékét is. Ennek keretében kellő rugalmasságot kell biztosítani az időközben felmerülő igények kielégítésére és a teljesítmény javítását szolgáló ösztönzők biztosítására. A stratégiai dokumentumoknak koherenciát és összhangot kell biztosítaniuk az I. mellékletben felsorolt kedvezményezetteknek a nemzeti költségvetésükben is tükröződő erőfeszítéseivel, és figyelembe kell venniük a más donorok által nyújtott támogatást is. A belső és a külső fejlemények figyelembevétele érdekében a stratégiai dokumentumokat félidőben értékelni kell és szükség szerint felül kell vizsgálni.
(14)
Az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek uniós tagság céljából tett reform-erőfeszítéseinek támogatása az Unió érdekében áll. A támogatás keretében kiemelt figyelmet kell fordítani az eredményekre, és ösztönzőket kell biztosítani azok számára, akik az előcsatlakozási támogatás eredményes végrehajtása és a tagsági kritériumok teljesítése felé vezető úton elért eredmények révén bizonyítják a reformok iránti elkötelezettségüket.
(15)
A támogatás keretében továbbra is igénybe kell venni az előcsatlakozási folyamat során bevált struktúrákat és eszközöket. Az előcsatlakozási alapoknak a Bizottság általi közvetlen kezelésről az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek általi közvetett kezelésük felé való átmenetnek fokozatosnak kell lennie, és igazodnia kell ezeknek a kedvezményezettek az egyedi kapacitásaihoz. A részvételi demokrácia elvével összhangban a Bizottságnak az I. mellékletben felsorolt minden egyes kedvezményezett esetében ösztönöznie kell az adott kedvezményezett részére biztosított támogatás parlamenti felügyeletét.
(16)
E rendelet végrehajtása egységes feltételeinek biztosítása érdekében a Bizottságra végrehajtási hatásköröket kell ruházni. Ezek a hatáskörök a stratégiai dokumentumokhoz, a programozási dokumentumokhoz, és az egységes feltételeket létrehozó külön szabályokhoz kapcsolódnak és az Európai Parlament és a Tanács 182/2011/EU rendeletével (5) összhangban kell gyakorolni őket. E végrehajtási aktusok sajátosságaiból - és különösen azok szakpolitika-orientáló jellegét vagy pénzügyi vonzatait - adódóan e végrehajtási aktusok elfogadására alaphelyzetben vizsgálóbizottsági eljárást kell alkalmazni, kivéve a kevés költséggel járó végrehajtási intézkedések esetét. Az e rendelet végrehajtására vonatkozó egységes feltételek megállapítása során figyelembe kell venni a korábbi előcsatlakozási támogatások irányítással és végrehajtással kapcsolatos tapasztalatait. Ezeket az egységes feltételeket az esetleges fejlemények függvényében módosítani kell.
(17)
Az e rendelettel létrehozott bizottságnak hatáskörrel kell rendelkeznie az 1085/2006/EK rendelet szerinti jogi aktusok és kötelezettségvállalások, valamint a 389/2006/EK tanácsi rendelet (6) 3. cikkének a végrehajtása tekintetében is.
(18)
Ez a rendelet pénzügyi keretösszeget állapít meg a program teljes időtartamára vonatkozóan, amely az éves költségvetési eljárás során elsődleges referenciaösszeget jelent az Európai Parlament és a Tanács számára a költségvetési fegyelemről, a költségvetési ügyekben való együttműködésről és a hatékony és eredményes pénzgazdálkodásról szóló, az Európai Parlament, a Tanács és a Bizottság közötti, 2013. december 2-i intézményközi megállapodás (7) 17. pontja értelmében.
(19)
Az Uniónak a rendelkezésre álló források leghatékonyabb kihasználására kell törekednie külső tevékenysége hatásainak optimalizálása érdekében. Ezt a külső tevékenységet támogató uniós eszközök közötti koherencia és kiegészítő jelleg, valamint az IPA II, az külső tevékenység finanszírozására vonatkozó egyéb uniós eszközök és az egyéb uniós szakpolitikák közötti szinergiák megteremtése révén kell elérni. Ennek pedig a külső tevékenység finanszírozására vonatkozó eszközök keretében kidolgozott programok kölcsönös megerősítését kell maga után vonnia.
(20)
A külső tevékenység finanszírozására vonatkozó uniós eszközök végrehajtására vonatkozó közös szabályokat és eljárásokat a 236/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) határozza meg.
(21)
Mivel e rendelet célját a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban e cél jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az EUSZ 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(22)
Indokolt biztosítani a zökkenőmentes átmenetet az 1085/2006/EK rendelet alapján létrehozott előcsatlakozási támogatási eszköz (IPA) és az IPA II között, valamint e rendelet időbeli hatályát az 1311/2013/EU, Euratom tanácsi rendelet (9) időbeli hatályához igazítani. Ezért e rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Általános célkitűzés
A 2014-2020 közötti időszakra vonatkozó előcsatlakozási támogatási eszköznek (a továbbiakban: az IPA II) támogatnia kell az I. mellékletben felsorolt kedvezményezetteket azoknak a politikai, intézményi, jogi, közigazgatási, társadalmi és gazdasági reformoknak az elfogadásában és végrehajtásában, amelyekre az említett kedvezményezetteknek az uniós tagság érdekében, az uniós értékeknek való megfelelésük, valamint az uniós szabályokhoz, normákhoz, szakpolitikákhoz és gyakorlathoz való fokozatos hozzáigazodásuk érdekében szükségük van.
E támogatás keretében az IPA II segítségével hozzá kell járulni az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek stabilitásához, biztonságához és jólétéhez.
2. cikk
Egyedi célkitűzések
(1) Az e rendelet alapján történő támogatásnak az alábbi konkrét célok elérésére kell irányulnia, az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek egyedi igényeinek és saját bővítési tervüknek megfelelően:
a)
a politikai reformok támogatása, többek között az alábbiak által:
i.
a következők megerősítése: a demokrácia és annak intézményei - ideértve egy független és hatékony bírói kart -, valamint a jogállamiság, ideértve annak megvalósítását;
ii.
az emberi jogok és alapvető szabadságok előmozdítása és védelme, a kisebbségekhez tartozók - így például a leszbikus, meleg, biszexuális, transznemű és interszexuális személyek - jogainak fokozottabb tiszteletben tartása a nemek közötti egyenlőségnek, a megkülönböztetésmentességnek és a toleranciának, a tömegtájékoztatás szabadságának, valamint a kulturális sokszínűség tiszteletben tartásának az elősegítése;
iii.
a regionális együttműködés és a jószomszédi kapcsolatok;
iv.
a megbékéléssel, a béke- és bizalomépítéssel kapcsolatos intézkedések előmozdítása;
v.
a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem;
vi.
a közigazgatás és a jó kormányzás megerősítése minden szinten;
vii.
a bűnüldözés és a határigazgatás javítását célzó kapacitásépítési intézkedések, valamint a migrációs politika végrehajtása, beleértve a migrációs áramlások igazgatását is;
viii.
a civil társadalom fejlesztése;
ix.
a társadalmi párbeszéd elmélyítése és a szociális partnerek kapacitásainak a javítása;
b)
az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedést célzó gazdasági, társadalmi és területi fejlődés támogatása, többek között az alábbiak révén:
i.
az uniós normák megvalósítása a gazdaságban - így például egy működő piacgazdaság megteremtése -, valamint a gazdasági és a költségvetési kormányzásban;
ii.
az Unión belüli versenykényszerrel és piaci erőkkel való megbirkózáshoz szükséges gazdasági reformok - a társadalmi és a környezetvédelmi célok megvalósításához való hozzájárulás mellett;
iii.
a foglalkoztatás és a foglalkoztatási mobilitás elősegítése, a minőségi munkahelyteremtés és a humántőke-fejlesztés ösztönzése;
iv.
a társadalmi és a gazdasági befogadás ösztönzése, különösen a kisebbségek és a kiszolgáltatott helyzetben lévő csoportok esetében, ideértve a fogyatékossággal élő személyeket, a menekülteket és a lakóhelyüket elhagyni kényszerülő személyeket;
v.
egy inkluzív és integrált oktatási rendszer elősegítése, valamint a kulturális örökség megőrzése és helyreállítása;
vi.
a fizikai tőke fejlesztése - ideértve az infrastruktúra javítását -, valamint az uniós és a regionális hálózatokkal meglévő kapcsolatok javítása;
vii.
a kutatási, a technológiafejlesztési és az innovációs kapacitás erősítése;
c)
az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek azon képességének javítása minden szinten, amelyre az uniós tagsággal járó kötelezettségek teljesítéséhez van szükség - az uniós vívmányokhoz való fokozatos igazodásnak, illetve a vívmányok elfogadásának, végrehajtásának és érvényesítésének a támogatása révén, beleértve az uniós strukturális alapok, a Kohéziós Alap és az Európai Mezőgazdasági és Vidékfejlesztési Alap kezelésére történő felkészülést is.
d)
az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek, tagállamok és adott esetben harmadik országok részvételével megvalósuló, az 232/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10) keretein belüli regionális integráció és területi együttműködés erősítése.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott konkrét célok megvalósítása terén elért eredményeket olyan előre meghatározott, egyértelmű, átlátható és - adott esetben - országspecifikus és mérhető mutatók alapján kell ellenőrizni és értékelni, amelyek többek között az alábbiakra vonatkoznak:
a)
eredmények a következő területeken: a demokrácia megerősítése, jogállamiság és a független és hatékony igazságszolgáltatási rendszer, az emberi jogok, ideértve a kisebbségekhez tartozó személyek és kiszolgáltatott helyzetben levő csoportok jogainak és az alapvető szabadságok, a nemek közötti egyenlőségnek és a nők jogainak tiszteletben tartását, a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelem, a megbékélés, a jószomszédi viszony és a menekültek visszatérésének elősegítése, valamint különösen az e területeken felhalmozott múltbeli tapasztalatok dokumentálása;
b)
a gazdasági, szociális és a költségvetési reformok terén, valamint a strukturális és a makrogazdasági egyensúlytalanságok kezelésében elért eredmények, a társadalmi és a gazdasági fejlesztési stratégiák hatékonysága és eredményessége, továbbá az intelligens, fenntartható és inkluzív növekedés terén, valamint a befogadó és integrált oktatási, minőségi képzési és foglalkoztatási rendszer kialakítása elért eredmények, ideértve az IPA II által támogatott közberuházások révén elért eredményeket is, valamint a kedvező üzleti környezet kialakítása terén elért eredmények;
c)
a jogszabályállománynak az uniós vívmányokkal történő összehangolása terén - ideértve a megvalósítás múltbeli tapasztalatainak dokumentálását is - elért eredmények, az Unióval kapcsolatos intézményi reform terén elért eredmények, ideértve az e rendelet szerint nyújtott támogatás közvetett igazgatása felé történő átmenetet;
d)
a jó kormányzás és a közigazgatási, intézményi és befogadó kapacitások valamennyi szinten történő kialakítása és megerősítése - ideértve az uniós vívmányokkal kapcsolatos jogszabályok elfogadásához és végrehajtásához szükséges megfelelő humán erőforrásokat is - terén elért eredmények;
e)
a regionális és a területi együttműködési kezdeményezések és a kereskedelmi forgalom alakulása.
(3) A (2) bekezdésben említett mutatókat adott esetben a teljesítmény monitoringjára, értékelésére és felülvizsgálatára kell alkalmazni. A Bizottság 4. cikkben említett éves jelentéseit összehasonlítási alapként kell használni az IPA II támogatás eredményeinek értékelésekor. A vonatkozó teljesítménymutatókat a 6. és 7. cikkben említett stratégiai dokumentumokban és programokban kell meghatározni oly módon, hogy azok lehetővé tegyék az elért eredmények időarányos, illetve - adott esetben - több programot is magában foglaló objektív értékelését.
3. cikk
Szakpolitikai területek
(1) Az e rendelet szerinti támogatásnak elsősorban az alábbi szakpolitikai területekre kell vonatkoznia:
a)
az uniós tagságra való felkészüléshez szükséges reformok, valamint a kapcsolódó intézményfejlesztés és kapacitásépítés;
b)
társadalmi-gazdasági fejlődés és regionális fejlesztés;
c)
foglalkoztatás, szociálpolitika, oktatás, a nemek közötti egyenlőség és humánerőforrás-fejlesztés;
d)
mezőgazdaság és vidékfejlesztés;
e)
regionális és területi együttműködés.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett valamennyi szakpolitikai terület esetében a támogatásnak elő kell segítenie, hogy az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek - különösen szakpolitikai reformok, jogszabály-közelítés, kapacitásépítés és beruházások révén - teljesítsék az 1. és a 2. cikkben megállapított általános és konkrét célokat.
Adott esetben különös figyelmet kell fordítani a jó kormányzásra, a jogállamiságra, valamint a korrupció és a szervezett bűnözés elleni küzdelemre.
(3) Az (1) bekezdés b)-e) pontjában említett szakpolitikai területen történő támogatás keretében az Európai Parlament és a Tanács 1301/2013/EU rendeletében (11), az Európai Parlament és a Tanács 1300/2013/EU rendeletében (12), az Európai Parlament és a Tanács 1304/2013/EU rendeletében (13), az Európai Parlament és a Tanács 1299/2013/EU rendeletében (14), valamint az Európai Parlament és a Tanács 1305/2013/EU rendeletében (15) meghatározott típusú tevékenységek finanszírozhatók.
(4) Az (1) bekezdés e) pontjában említett szakpolitikai területen történő támogatás keretében különösen több országot érintő vagy horizontális tevékenységek, valamint határokon átnyúló, transznacionális és régiók közötti együttműködési tevékenységek finanszírozhatók.
4. cikk
A támogatás kerete
(1) Az e rendelet szerinti támogatást az Európai Tanács és a Tanács által meghatározott bővítési politikai keretnek megfelelően kell nyújtani, megfelelően figyelembe véve a bővítési stratégiáról szóló közleményt és a Bizottság éves bővítési csomagjában foglalt, az elért eredményekről szóló jelentéseket, valamint az Európai Parlament vonatkozó állásfoglalásait. A Bizottság gondoskodik a támogatás és a bővítési politikai keret közötti koherenciáról.
(2) A támogatást az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek konkrét helyzetéhez kell igazítani, illetve céljait a szerint kell kialakítani, figyelembe véve a tagsági kritériumoknak való megfeleléshez szükséges további erőfeszítéseket, illetve a kedvezményezettek kapacitásait. A támogatásokat hatókör és intenzitás tekintetében meg kell különböztetni egymástól a szükségletek, a reformok iránti elkötelezettség mértéke, valamint a reformok végrehajtásában elért eredmények szerint. A támogatásnak főként az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek általi ágazati reformok megtervezésének és végrehajtásának elősegítésére kell irányulnia. Az ágazati politikáknak és stratégiáknak átfogónak kell lenniük, valamint hozzá kell, hogy járuljanak a 2. cikk (1) bekezdésében meghatározott konkrét célkitűzések eléréséhez.
(3) A 2. cikk (1) bekezdése szerinti konkrét célkitűzésekkel összhangban az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek szükségleteinek és kapacitásainak megfelelő támogatás tematikus prioritásai a II. mellékletben találhatók. Az egyes tematikus prioritások egyszerre több konkrét célkitűzés megvalósításához is hozzájárulhatnak.
(4) A 2. cikk (1) bekezdésének d) pontja szerinti konkrét célkitűzésekkel összhangban, a támogatásnak mind az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek közötti, mind pedig az általuk a tagállamokkal vagy a 232/2014/EU rendelettel létrehozott Európai Szomszédsági Támogatási Eszköz (ENI) által támogatott országokkal folytatott határokon átnyúló együttműködés támogatására kell irányulnia, a jószomszédi kapcsolatok, az uniós integráció, valamint a társadalmi és gazdasági fejlődés elősegítésének céljával. A területi együttműködés támogatásának tematikus prioritásait a III. melléklet határozza meg.
5. cikk
Megfelelés, koherencia és egymást kiegészítő jelleg
(1) Az e rendelet szerint nyújtott pénzügyi támogatásoknak összhangban kell lenniük az uniós szakpolitikákkal. Meg kell felelniük az Unió által az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettekkel kötött megállapodásoknak, valamint tiszteletben kell tartaniuk az Unió által multilaterális megállapodások keretében részes félként vállalt kötelezettségeket.
(2) A Bizottság a tagállamokkal együttműködve hozzájárul a támogatás fokozott átláthatóságával és elszámoltathatóságával kapcsolatos uniós kötelezettségvállalások teljesítéséhez - többek között azáltal, hogy nyilvánosságra hozza a támogatás volumenére és elosztására vonatkozó adatokat, továbbá biztosítja, hogy az adatok nemzetközileg összehasonlíthatók, valamint könnyen hozzáférhetők, megoszthatók és közzétehetők legyenek.
(3) A Bizottság, a tagállamok és az Európai Beruházási Bank (EBB) együttműködnek egymással az e rendelet keretében történő támogatás, valamint az Unió, a tagállamok és az EBB által nyújtott egyéb támogatások közötti koherencia biztosítása, valamint az ezek közötti átfedések elkerülésére érdekében, többek között a támogatás koordinálását célzó rendszeres és inkluzív megbeszélések összehívásának segítségével.
(4) Annak érdekében, hogy növekedjen a támogatás eredményessége és hatékonysága, és hogy megelőzzék a kettős finanszírozást, a Bizottság, a tagállamok és az EBB biztosítja a támogatási programjaik koordinálását, összhangban a külső támogatás területén történő operatív koordináció erősítésére, valamint a szakpolitikák és az eljárások összehangolására vonatkozó, már kialakult elvekkel, és különösen a nemzetközi segélyhatékonysági alapelvekkel. A koordinációnak magában kell foglalnia a támogatási folyamat különböző fázisai során tartott rendszeres konzultációkat és a vonatkozó információk gyakori megosztását különösen helyi szinten, és kulcsfontosságú lépést kell képeznie a tagállamok és az Unió programozási folyamataiban.
(5) A támogatás során az eredményesség és a hatékonyság fokozása és a kettős finanszírozás elkerülése érdekében a Bizottság a tagállamokkal együttműködve megteszi az annak biztosításához szükséges lépéseket, hogy javuljon a multilaterális és a regionális szervezetekkel, illetve intézményekkel - így például a nemzetközi pénzügyi intézményekkel, az Egyesült Nemzetek Szervezetének ügynökségeivel, alapjaival és programjaival, valamint az Unión kívüli donorokkal - való koordináció és komplementaritás.
(6) Az e rendelet keretében történő támogatás előkészítése, végrehajtása és nyomon követése során a Bizottság alapelvként az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek partnereként jár el. A partnerségbe, ahol indokolt, be kell vonni a hatáskörrel rendelkező nemzeti és helyi hatóságokat, valamint civil társadalmi szervezeteket is. A Bizottságnak ösztönöznie kell a megfelelő érdekelt felek közötti koordinációt.
A civil társadalmi szervezetek kapacitásait - adott esetben - a támogatás közvetlen támogatottjaiként kell megerősíteni.
II. CÍM
STRATÉGIAI TERVEZÉS
6. cikk
Stratégiai dokumentumok
(1) Az e rendelet szerinti támogatást a Bizottság által az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettekkel partnerségben az uniós többéves pénzügyi keret 2014-2020 közötti időtartamára kidolgozott, országra vagy országcsoportra vonatkozó indikatív stratégiai dokumentumok (a továbbiakban: a stratégiai dokumentumok) alapján kell nyújtani.
(2) A stratégiai dokumentumokban meg kell határozni az e rendelet szerint, valamint az 1., illetve a 2. cikkben említett általános és egyedi célkitűzésekkel összhangban támogatandó, a 3. cikkben említett megfelelő szakpolitikai területeken elérendő célkitűzések elérésére irányuló tevékenységek prioritásait. A stratégiai dokumentumokat a 4. cikk szerinti támogatási kerettel összhangban kell elfogadni, és a vonatkozó nemzeti stratégiákat kellően figyelembe venniük.
(3) A stratégiai dokumentumoknak tartalmazniuk kell az uniós támogatásoknak a szakpolitikai területenkénti bontásban feltüntetett indikatív felosztását, adott esetben éves bontásban, és lehetővé kell tenniük a felmerülő igények kezelését, a különböző szakpolitikai területeken nyújtott támogatások összevonása lehetőségének sérelme nélkül. A stratégiai dokumentumoknak az azokban meghatározott célok elérése terén tett előrehaladás értékelését lehetővé tevő mutatókat kell tartalmaznia.
(4) A Bizottság évente értékeli a stratégiai dokumentumok végrehajtását, valamint azt, hogy a 4. cikkben említett szakpolitikai keretben bekövetkezett változások fényében e dokumentumok továbbra is relevánsak-e. A Bizottság tájékoztatja a 13. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot az értékelés eredményéről, és adott esetben javaslatot tehet az ebben a cikkben említett stratégiai dokumentumok és/vagy a 7. cikk (1) bekezdésében említett programok és intézkedések felülvizsgálatára. A stratégiai dokumentumokat félidőben is felül kell vizsgálni és adott esetben módosítani kell.
(5) A Bizottság az ebben a cikkben említett stratégiai dokumentumokat és azok esetleges módosításait az 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően fogadja el.
III. CÍM
VÉGREHAJTÁS
7. cikk
Programozás
(1) Az e rendelet szerinti uniós támogatást a(z) 236/2014/EU rendelet (2) és (3) cikkében említett programok és intézkedések révén, közvetlenül, közvetve vagy megosztott igazgatás útján kell végrehajtani, az e rendelet végrehajtásának egységes feltételeit meghatározó egyedi szabályoknak megfelelően, különös tekintettel az igazgatási struktúrákra és eljárásokra, amelyeket a Bizottság e rendelet 13. cikkével összhangban fogad el. A végrehajtást főszabályként olyan éves vagy többéves, országspecifikus vagy országcsoportra vonatkozó programok, valamint határokon átnyúló együttműködési programok formájában kell megvalósítani, amelyeket a 6. cikkben említett stratégiai dokumentumoknak megfelelően hoznak létre és az adott esettől függően az e rendelet I. mellékletében felsorolt megfelelő kedvezményezettek és/vagy a Bizottság alakítanak ki.
(2) A(z) 236/2014/EU rendelet 17. cikkében említett félidős felülvizsgálati jelentés (a továbbiakban: a félidős felülvizsgálati jelentés) közzétételét követően végrehajtott programozási vagy program-felülvizsgálati tevékenység során figyelembe kell venni a jelentés eredményeit, megállapításait és következtetéseit.
8. cikk
Keretmegállapodások és kiegészítő megállapodások
(1) A Bizottság és az. I. mellékletben felsorolt megfelelő kedvezményezettek keretmegállapodásokat kötnek a támogatás végrehajtására vonatkozóan.
(2) A támogatás végrehajtása tekintetében kiegészítő megállapodás köthető a Bizottság és az I. mellékletben felsorolt megfelelő kedvezményezettek vagy szükség esetén azok végrehajtó hatóságai között.
9. cikk
Több eszközt érintő rendelkezések
(1) Kellően indokolt körülmények esetén, valamint az uniós finanszírozás koherenciájának és hatékonyságának biztosítása és a regionális együttműködés támogatása érdekében a Bizottság dönthet úgy, hogy a 7. cikk (1) bekezdése szerinti programokra és intézkedésekre azok az országok, területek és régiók is jogosultak, amelyek egyébként az 1. cikk alapján nem lennének jogosultak finanszírozásra, amennyiben a végrehajtandó program vagy intézkedés globális, regionális vagy határokon átnyúló jellegű.
(2) Az Európai Regionális Fejlesztési Alapnak (ERFA) hozzá kell járulnia az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek és a tagállamok közötti, e rendelet szerint létrehozott, határokon átnyúló együttműködési programokhoz vagy intézkedésekhez. Az ERFA-ból származó hozzájárulás összegét az 1299/2013/EU rendelet 4. cikke alapján kell meghatározni. E rendeletet kell alkalmazni az említett hozzájárulás felhasználására.
(3) Az IPA II adott esetben hozzájárulhat az 1299/2013/EU rendelet rendelkezései értelmében létrehozott és végrehajtott azon transznacionális és régiók közötti együttműködési programokhoz vagy intézkedésekhez, amelyekben az e rendelet I. mellékletében felsorolt kedvezményezettek részt vesznek.
(4) Az IPA II adott esetben hozzájárulhat a(z) 232/2014/EU rendelet rendelkezései értelmében létrehozott és végrehajtott azon határokon átnyúló együttműködési programokhoz vagy intézkedésekhez, amelyekben az e rendelet I. mellékletében felsorolt kedvezményezettek részt vesznek.
(5) Az IPA II adott esetben hozzájárulhat a makroregionális stratégia részeként bevezetett azon programokhoz vagy intézkedésekhez, amelyekben az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek részt vesznek.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
10. cikk
A Bizottság felhatalmazása
A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy e rendelet 11. cikkének megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el e rendelet II. mellékletének módosítására vonatkozóan. A félidős felülvizsgálati jelentés közzétételét követően és a jelentésben foglalt ajánlások alapján a Bizottság legkésőbb 2018. március 31-ig elfogad egy felhatalmazáson alapuló jogi aktust a II. melléklet módosítására vonatkozóan.
11. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására vonatkozóan a Bizottság részére adott felhatalmazás gyakorlásának feltételeit e cikk határozza meg.
(2) A Bizottság 10. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása 2020. december 31-ig szól.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 10. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 10. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
12. cikk
További végrehajtási szabályok elfogadása
A(z) 236/2014/EU rendeletben megállapított szabályokon túlmenően a(z) 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően egyedi szabályokat kell elfogadni e rendelet végrehajtása egységes feltételeinek meghatározása érdekében.
13. cikk
Bizottság
(1) Létrejön az előcsatlakozási támogatási eszköz bizottsága (a továbbiakban: az IPA II-bizottság), melynek tagjai a tagállamok képviselői, elnöke pedig a Bizottság egy képviselője. Az említett bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottságnak minősül.
(3) Az IPA II-bizottság a 3. cikkben említett valamennyi szakpolitikai területet illetően segíti a Bizottság munkáját. Az IPA II-bizottság hatáskörrel rendelkezik az 1085/2006/EK rendelet szerinti jogi aktusok és kötelezettségvállalások tekintetében és a 389/2006/EK rendelet 3. cikkének végrehajtása tekintetében is.
14. cikk
A teljesítmény jutalmazása
(1) A 6. cikkben említett stratégiai dokumentumokban elő kell írni, hogy a támogatás egy megfelelő összegét fenn kell tartani az I. mellékletben felsorolt valamely kedvezményezett megjutalmazására, amely
a)
határozott előrehaladást ért el a tagsági kritériumoknak való megfelelés tekintetében; és/vagy
b)
hatékonyan használta fel az előcsatlakozási támogatást, mellyel különösen jó eredményeket ért el a vonatkozó stratégiai dokumentumban meghatározott konkrét célok tekintetében.
(2) Amennyiben az I. mellékletben felsorolt valamely kedvezményezett által elért előrehaladás és/vagy eredmények jelentősen elmaradnak a stratégiai dokumentumokban meghatározott szintektől, a Bizottság a(z) 236/2014/EU rendelet 16. cikkének (3) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően arányosan kiigazítja a forráselosztást.
(3) Az e cikk (1) bekezdésében említett jutalmak céljára el kell különíteni egy megfelelő összeget, amelyet egy többéves időszak során nyújtott teljesítmény és elért eredmények értékelése alapján kell kiosztani, de legkésőbb 2017-ben, illetve 2020-ban. Ennek során a stratégiai dokumentumokban meghatározott módon figyelembe kell venni a 2. cikk (2) bekezdésében említett és teljesítménymutatókat.
(4) Az uniós forrásoknak a 6. cikkben említett stratégiai dokumentumokban szereplő indikatív felosztása során figyelembe kell venni az érintett további források teljesítmény és/vagy eredmények alapján történő kiosztásának a lehetőségét.
15. cikk
Pénzügyi keretösszeg
(1) A 2014-től 2020-ig terjedő időszakra e rendelet végrehajtásának pénzügyi keretösszege 11 698 668 000 EUR folyó árakon. A pénzügyi keretösszeg legfeljebb 4 %-át az I. mellékletben felsorolt kedvezményezettek és a tagállamok közötti, határokon átnyúló együttműködési programokra kell elkülöníteni, szükségleteiknek és prioritásaiknak megfelelően.
(2) Az éves előirányzatokat az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi a 2014-2020 közötti időszakra vonatkozó többéves pénzügyi keret határain belül.
(3) Az 1288/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (16) 18. cikkének (4) bekezdésében foglaltak szerint 1 680 000 000 EUR indikatív összeg kerül elkülönítésre a különböző, külső tevékenységek finanszírozására vonatkozó eszközökből, nevezetesen a 233/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (17) létrehozott fejlesztési együttműködési eszközből, a 234/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (18) létrehozott ENI-ből, az IPA II-ből és a partnerségi eszközből - az 1288/2013/EU rendelet szerinti partnerországokba irányuló, vagy azokból érkező tanulási célú mobilitással kapcsolatos tevékenységekre, valamint az ezen országok hatóságaival, intézményeivel és szervezeteivel való együttműködésre és szakpolitikai párbeszédre. E források felhasználásakor az 1288/2013/EU rendelet alkalmazandó.
A finanszírozás két, többéves allokáción keresztül lesz elérhető, melyek az első négy, illetve a fennmaradó három évre terjednek ki. Ez a finanszírozás elosztása az e rendeletben meghatározott programozásban jelenik meg, az érintett országok megállapított igényeivel és prioritásaival összhangban. Nagy horderejű előre nem látható körülmények vagy jelentős politikai változások esetén ezek az allokációk az uniós külső tevékenység prioritásaival összhangban módosíthatók.
16. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől2020. december 31-ig kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourban, 2014. március 11-én.