KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/461
af 19. marts 2015
om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for så vidt angår processen til at træffe en fælles afgørelse om ansøgningen om at anvende en koncernintern model i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (1), særlig artikel 231, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Effektiv udveksling af passende oplysninger mellem de berørte nationale tilsynsmyndigheder er af afgørende betydning for at kunne tilvejebringe en effektiv proces til at træffe en fælles afgørelse om koncerninterne modeller.
(2)
For at sikre konsekvent anvendelse af processen til at træffe en fælles afgørelse er det vigtigt, at hvert trin er klart defineret. En klar proces fremmer også udvekslingen af oplysninger, udvikler den gensidige forståelse og forbindelserne mellem de berørte tilsynsmyndigheder og fremmer et effektivt tilsyn.
(3)
Rettidig og realistisk planlægning af den fælles beslutningsproces er af afgørende betydning. Alle de berørte tilsynsmyndigheder bør give den koncerntilsynsførende relevante oplysninger rettidigt.
(4)
Det bør ved at oprette og dokumentere klare processer for indholdet og gennemførelsen af den fælles afgørelse sikres, at afgørelsen er fuldt begrundet.
(5)
Processen til at træffe en fælles afgørelse om ansøgningen om at anvende en koncernintern model bør være den samme som for den fælles afgørelse om større ændringer og ændringer af den politik, der skal følges ved ændring af modellen for koncerninterne modeller.
(6)
Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) har forelagt Kommissionen.
(7)
EIOPA har afholdt åbne offentlige høringer om det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra den interessentgruppe, der er nedsat i henhold til artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (2).
(8)
For at øge retssikkerheden om tilsynsordningen i den i artikel 308a i direktiv 2009/138/EF omhandlede indfasningsperiode, som påbegyndes den 1. april 2015, er det vigtigt at sikre, at denne forordning træder i kraft hurtigst muligt, det vil sige på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning omhandler de procedurer, som tilsynsmyndighederne skal følge for at træffe en fælles afgørelse, jf. artikel 231, stk. 2, i direktiv 2009/138/EF, om ansøgningen om tilladelse til at anvende en koncernintern model til at beregne koncernens konsoliderede solvenskapitalkrav og solvenskapitalkravet for koncernens forsikrings- og genforsikringsselskaber.
Artikel 2
Definition
I denne forordning forstås ved »de berørte tilsynsmyndigheder« tilsynsmyndighederne i alle de medlemsstater, hvor hovedsædet for de enkelte tilknyttede forsikrings- eller genforsikringsselskaber, som ansøger om at anvende en koncernintern model til at beregne deres solvenskapitalkrav, er beliggende.
Artikel 3
Aftale om processen
1. De berørte tilsynsmyndigheder indgår en aftale om processen til at træffe og formalisere en fælles afgørelse, herunder tidsplan samt vigtigste skridt og resultater, under hensyntagen til kravene i direktiv 2009/138/EF som nærmere præciseret i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/35 (3) om supplerende regler til direktiv 2009/138/EF. De berørte tilsynsmyndigheder bestræber sig på så vidt muligt at træffe en fælles afgørelse, jf. artikel 231, stk. 2, i direktiv 2009/138/EF, og sikrer derfor, at de vigtigste skridt og resultater for den aftalte proces følges rettidigt.
2. De berørte tilsynsmyndigheder tager, når de indgår en aftale om processen, hensyn til eventuelle retlige hindringer og interne processer, som kan hindre dem i formelt at tage stilling til ansøgninger inden for den givne tidsramme. Alle de berørte tilsynsmyndigheder underretter derfor hinanden om eventuelle retlige hindringer og interne processer inden for deres respektive tilsynsmyndighed.
3. De berørte tilsynsmyndigheder giver de øvrige berørte myndigheder oplysninger, som kan være relevante for afgørelsen om ansøgningen, så hurtigt som praktisk muligt.
4. I tilfælde af at berørte tilsynsmyndigheder rejser spørgsmål vedrørende processen, navnlig hvis det ikke er sandsynligt, at der kan opnås enighed om en afgørelse, skal de over for de øvrige berørte tilsynsmyndigheder forklare hvorfor og anføre, om de har til hensigt at forelægge sagen for EIOPA, jf. artikel 231, stk. 3, i direktiv 2009/138/EF. Den koncerntilsynsførende drøfter sagen med alle de berørte tilsynsmyndigheder med henblik på at finde en løsning. Tilsynsmyndighederne aftaler, inden for hvilken tidsramme der skal findes en løsning.
5. Hvis der ikke findes en løsning inden for den aftalte tidsramme og den relevante tilsynsmyndighed beslutter sig for at forelægge sagen for EIOPA, skal denne gøre dette omgående.
Artikel 4
Forslag til afgørelse
1. De berørte tilsynsmyndigheder skal, inden de fremsætter forslag til afgørelse, bekræfte, at vurderingen af ansøgningen er afsluttet, og at resultatet af denne vurdering danner grundlag for en afgørelse om ansøgningen.
2. De øvrige berørte tilsynsmyndigheder giver deres input om forslaget til afgørelse til den koncerntilsynsførende i form af et skriftligt resumé af resultaterne af vurderingen.
3. Den koncerntilsynsførende udarbejder på grundlag af de øvrige berørte tilsynsmyndigheders input, jf. stk. 2, et skriftligt forslag til afgørelse, herunder de eventuelle vilkår og betingelser, som gælder for afgørelsen. I forslaget medtages begrundelsen for afgørelsen og de eventuelle vilkår og betingelser.
4. Den koncerntilsynsførende tager, hvis det er relevant, ved udarbejdelsen af et forslag til afgørelse hensyn til de synspunkter, som de øvrige berørte tilsynsmyndigheder i forbindelse med vurderingen af ansøgningen har givet udtryk for vedrørende, hvorvidt det er passende at anvende den koncerninterne model til at beregne koncernens konsoliderede solvenskapitalkrav. Den koncerntilsynsførende tager også, hvis det er relevant, hensyn til de synspunkter, som de øvrige tilsynsmyndigheder i tilsynskollegiet har givet udtryk for vedrørende den koncerninterne model.
5. Den koncerntilsynsførende fremsender forslaget til afgørelse til de berørte tilsynsmyndigheder og, hvis det er relevant, til kollegiets øvrige medlemmer og deltagere.
6. De øvrige berørte tilsynsmyndigheder afgiver en skriftlig udtalelse til den koncerntilsynsførende om forslaget til afgørelse, herunder om de eventuelle vilkår og betingelser, som gælder for forslaget til afgørelse. Den koncerntilsynsførende samler de modtagne udtalelser og fremsender et resumé heraf til de øvrige berørte tilsynsmyndigheder.
7. Den koncerntilsynsførende afholder mindst et møde med de øvrige berørte tilsynsmyndigheder for at drøfte forslaget til afgørelse og de afgivne udtalelser. Disse møder kan være fysiske møder eller, hvis alle de berørte tilsynsmøder er enige, møder, som afholdes på anden måde. Drøftelserne tager sigte på at nå til enighed om en fælles afgørelse. Alle de berørte tilsynsmyndigheder bekræfter derefter deres synspunkter og underretter skriftligt den koncerntilsynsførende om deres endelige synspunkter og forbehold.
Artikel 5
Endelig afgørelse
1. Hvis der træffes en fælles afgørelse, jf. artikel 231, stk. 5, i direktiv 2009/138/EF, skal den koncerntilsynsførende:
a)
dokumentere den endelige afgørelse om ansøgningen og om de eventuelle vilkår og betingelser, som gælder for afgørelsen
b)
fremsende den endelige afgørelse til alle kollegiemedlemmerne og, hvis det er relevant, til deltagerne sammen med de synspunkter, som de berørte tilsynsmyndigheder har givet udtryk for.
I det i første afsnit omhandlede tilfælde bekræftes aftalen om den endelige afgørelse skriftligt af repræsentanter for de berørte tilsynsmyndigheder, som har passende beføjelse til at forpligte deres respektive myndigheder.
2. Hvis der ikke træffes en fælles afgørelse, jf. artikel 231, stk. 6, i direktiv 2009/138/EF, skal den koncerntilsynsførende:
a)
dokumentere den endelige afgørelse
b)
dokumentere de i artikel 4, stk. 7, omhandlede synspunkter og forbehold
c)
anføre de synspunkter og forbehold, som de relevante berørte tilsynsmyndigheder har givet udtryk for, og, hvis det er relevant, begrunde, hvorfor den koncerntilsynsførende afviger fra disse synspunkter, når denne fremsender et dokument med sin afgørelse, jf. artikel 231, stk. 6, i direktiv 2009/138/EF, til de berørte tilsynsmyndigheder
d)
fremsende afgørelsen til de øvrige kollegiemedlemmer og, hvis det er relevant, til deltagerne sammen med de synspunkter og forbehold, som de berørte tilsynsmyndigheder har givet udtryk for.
Artikel 6
Underretning om afgørelsen
1. Når den endelige afgørelse er truffet, underretter den koncerntilsynsførende omgående ansøgeren om afgørelsen.
2. Hvis der gives tilladelse til at anvende den koncerninterne model, angiver den koncerntilsynsførende i afgørelsen:
a)
om afgørelsen er en fælles afgørelse, jf. artikel 231, stk. 5, i direktiv 2009/138/EF, eller den er truffet af den koncerntilsynsførende, jf. artikel 231, stk. 6, i direktiv 2009/138/EF
b)
begrundelsen for afgørelsen
c)
navnene på de tilknyttede selskaber, som er omfattet af den interne model til beregning af koncernens solvenskapitalkrav
d)
navnene på de tilknyttede selskaber, som har tilladelse til at anvende den koncerninterne model til beregning af deres solvenskapitalkrav
e)
hvis det er relevant, de risici og væsentlige forretningsenheder, som er omfattet af en partiel intern model
f)
den dato, hvorfra de i litra c) og d) omhandlede solvenskapitalkrav beregnes ved anvendelse af den koncerninterne model
g)
hvis det er relevant, de vilkår og betingelser, som gælder for tilladelsen til at anvende den koncerninterne model, og begrundelsen for disse vilkår og betingelser
h)
hvis det er relevant, et krav om, at selskabet udarbejder og fremlægger en plan for udvidelse af den interne models anvendelsesområde, herunder en beskrivelse af planen og planens tidsramme
i)
hvis det er relevant, den godkendte integrationsteknik, som skal anvendes til at integrere den partielle interne model i standardformlen til beregning af solvenskapitalkravet.
3. Hvis der ikke gives tilladelse til at anvende den koncerninterne model, indføjer den koncerntilsynsførende i afgørelsen en kort beskrivelse af de dele eller aspekter ved den interne model, som ikke opfylder kravene til anvendelse af en koncernintern model, og en tydelig angivelse af de krav, som ikke er opfyldt. Ved underretningen anføres det også, at afslaget ikke er ensbetydende med, at andre krav anses for at være opfyldt.
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2015.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/461 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. március 19.)
a csoportszintű belső modell alkalmazására irányuló kérelemmel kapcsolatos, a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti közös határozathozatal folyamatára vonatkozó végrehajtás-technikai standardok megállapításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) (Szolvencia II) és különösen annak 231. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
A csoportszintű belső modellre vonatkozó, hatékony közös határozathozatali folyamat biztosításához elengedhetetlen a megfelelő információknak az érintett nemzeti felügyeleti hatóságok közötti, hatékony cseréje.
(2)
A közös határozathozatali folyamat következetes alkalmazása érdekében minden lépést pontosan meg kell határozni. Az egyértelmű folyamat megkönnyíti az információcserét, ösztönzi a kölcsönös megértést, hozzájárul az érintett felügyeleti hatóságok közötti kapcsolatok kialakulásához és ösztönzi a hatékony felügyeletet.
(3)
Elengedhetetlen a közös határozathozatali folyamat időben történő és realista tervezése. Minden érintett felügyeleti hatóságnak időben kell a csoportfelügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátania a releváns információkat.
(4)
Annak érdekében, hogy a közös határozat teljes egészében megalapozott legyen, mind tartalmára, mind végrehajtására vonatkozóan egyértelmű folyamatokat kell kidolgozni és azokat dokumentálni kell.
(5)
A csoportszintű belső modell alkalmazására irányuló kérelemre vonatkozó közös határozathozatali folyamatnak következetesnek kell lennie a főbb módosításokra vonatkozó közös határozatok és a csoportszintű belső modell módosítására vonatkozó szabályzat módosítása tekintetében.
(6)
Ez a rendelet az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság (EIOPA) által a Bizottságnak benyújtott végrehajtás-technikai standardtervezeteken alapul.
(7)
Az EIOPA nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező végrehajtás-technikai standardtervezetről, elemezte az azzal összefüggésben felmerülő lehetséges költségeket és hasznot, továbbá kikérte az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 37. cikkével összhangban létrehozott érdekképviseleti csoport véleményét,
(8)
A 2009/138/EK irányelv 308a. cikkében meghatározott, 2015. április 1-jén kezdődő bevezetési időszakban a felügyeleti rendszerrel kapcsolatos jogbiztonság javítása érdekében biztosítani kell, hogy e rendelet a lehető leghamarabb, az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetés napját követő napon hatályba lépjen,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
E rendelet meghatározza a felügyeleti hatóságok által annak érdekében követendő eljárásokat, hogy a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (2) bekezdésében említettek szerint közös határozatot hozzanak a konszolidált csoportszintű szavatolótőke-szükséglet, valamint a csoportban lévő biztosítók vagy viszontbiztosítók szavatolótőke-szükségletének csoportszintű belső modell alapján való számítására irányuló engedélykérelemről.
2. cikk
Fogalommeghatározás
E rendelet alkalmazásában „érintett felügyeleti hatóságok” mindazon tagállamok felügyeleti hatóságai, amelyekben a szavatolótőke-szükséglet kiszámításához a csoportszintű belső modell alkalmazását kérelmező kapcsolt biztosítók és viszontbiztosítók központi irodája található.
3. cikk
Megállapodás a folyamatról
(1) Az érintett felügyeleti hatóságok megállapodnak a közös határozathozatal folyamatáról, valamint a közös határozat formalizálásának módjáról, beleértve az ütemezést, a főbb lépéseket és az elérendő eredményeket; ennek során figyelembe veszik a 2009/138/EK irányelvben meghatározott és a 2009/138/EK irányelvet kiegészítő (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendeletben tovább pontosított követelményeket. Annak érdekében, hogy minden tőlük telhetőt megtegyenek a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (2) bekezdése szerinti közös határozat meghozataláért, minden érintett felügyeleti hatóság biztosítja, hogy a megállapodáson alapuló folyamat főbb lépéseit és az elérendő eredményeket kellő időben teljesítsék.
(2) Az érintett felügyeleti hatóságok a folyamatról való megállapodás során figyelembe veszik mindazon jogi akadályokat és belső folyamatokat, amelyek korlátozhatják őket abban, hogy az előírt időszakon belül hivatalos véleményt alkossanak a kérelemről. Ennek érdekében minden érintett felügyeleti hatóság tájékoztatja a többieket mindazon jogi akadályokról és belső folyamatokról, amelyek az adott felügyeleti hatóság tekintetében fennállhatnak.
(3) Az érintett felügyeleti hatóságok a lehető leghamarabb a többi érintett hatóság rendelkezésére bocsátanak minden olyan információt, ami a kérelemre vonatkozó határozat szempontjából releváns lehet.
(4) Amennyiben valamely érintett felügyeleti hatóság kérdést vet fel a folyamat kapcsán, különösen, ha valószínűleg nem lehet konszenzussal határozatot hozni, az adott felügyeleti hatóság kifejti ennek okát a többi érintett felügyeleti hatóságnak és jelzi, hogy szándékában áll-e a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (3) bekezdése szerint az EIOPA elé utalni az ügyet. Annak érdekében, hogy megoldást találjanak, a csoportfelügyeleti hatóság minden érintett felügyeleti hatósággal megvitatja az ügyet. A felügyeleti hatóságok meghatározzák a megoldás elérésére rendelkezésre álló időkeretet.
(5) Ha a megállapodás szerinti időkereten belül nem sikerül kielégítő megoldást találni és az érintett felügyeleti hatóság úgy dönt, az ügyet az EIOPA elé terjeszti, ezt haladéktalanul meg kell tennie.
4. cikk
Határozatra irányuló javaslat
(1) Mielőtt javaslatot tennének a határozatra, az érintett felügyeleti hatóságok megerősítik, hogy a kérelem értékelését véglegesítették, és ezen értékelés eredménye képezi a kérelemre vonatkozó határozat alapját.
(2) A többi érintett felügyeleti hatóság írásban, az elvégzett értékelés eredményeit összefoglalva nyújtja be a határozatra irányuló javaslathoz való hozzájárulását a csoportfelügyeleti hatóságnak.
(3) A csoportfelügyeleti hatóság a többi érintett felügyeleti hatóság (2) bekezdésben említett hozzájárulását felhasználva a határozatra vonatkozó írásos javaslatot fogalmaz meg, amely adott esetben a javasolt határozat feltételeit is tartalmazza. A javaslat tartalmazza a határozat és adott esetben a feltételek indokolását is.
(4) A határozatra irányuló javaslat kidolgozásakor a csoportfelügyeleti hatóság adott esetben figyelembe veszi a kérelem értékelése során a többi érintett felügyeleti hatóság által arra vonatkozóan kifejtett álláspontokat, hogy a konszolidált csoportszintű szavatolótőke-szükséglet számításához megfelelő-e a csoportszintű belső modell. Ha releváns, a csoportfelügyeleti hatóság a felügyeleti kollégiumon belüli más felügyeleti hatóságok csoportszintű belső modellre vonatkozó álláspontját is figyelembe veszi.
(5) A határozatra vonatkozó javaslatot a csoportfelügyeleti hatóság megküldi az érintett felügyeleti hatóságoknak, valamint adott esetben a felügyeleti kollégium más tagjainak és résztvevőinek.
(6) A többi érintett felügyeleti hatóság írásban juttatja el a határozatra vonatkozó javaslattal, valamint adott esetben a javasolt határozat feltételeivel kapcsolatos álláspontját a csoportfelügyeleti hatóságnak. A csoportfelügyeleti hatóság összesíti a kapott álláspontokat és azok szintézisét eljuttatja a többi érintett felügyeleti hatóságnak.
(7) A csoportfelügyeleti hatóság legalább egy ülést szervez a többi érintett felügyeleti hatósággal a határozatra irányuló javaslat és a benyújtott álláspontok megvitatására. Ezen ülésekre sor kerülhet tényleges találkozó formájában, vagy valamennyi érintett felügyeleti hatóság egyetértése esetén más módon is. A vita célja, hogy konszenzus alakuljon ki a közös határozatról. Ezt követően minden érintett felügyeleti hatóság megerősíti álláspontját vagy írásban megküldi végső álláspontját és fenntartásait a csoportfelügyeleti hatóságnak.
5. cikk
Végső határozat
(1) Amennyiben a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (5) bekezdésében rögzítetteknek megfelelően közös határozat született, a csoportfelügyeleti hatóság:
a)
dokumentálja a kérelemre és adott esetben a határozat feltételeire vonatkozó végső határozatot;
b)
a felügyeleti kollégium minden tagjának és adott esetben a résztvevőknek az érintett felügyeleti hatóságok álláspontjával együtt megküldi a végső határozatot.
Az első albekezdésben említett esetben az érintett felügyeleti hatóságok képviselői - akik megfelelő hatáskörrel rendelkeznek ahhoz, hogy az adott hatóság nevében kötelezettséget vállaljanak - írásban megerősítik a végső határozatra vonatkozó megállapodást.
(2) Amennyiben a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (6) bekezdésében rögzítettek szerint nem született közös határozat, a csoportfelügyeleti hatóság:
a)
dokumentálja végső határozatát;
b)
dokumentálja a 4. cikk (7) bekezdésében említett álláspontokat és fenntartásokat;
c)
bemutatja az érintett illetékes felügyeleti hatóságok álláspontját és fenntartásait és adott esetben azt, miért tért el a csoportfelügyeleti hatóság ezektől a véleményektől, amikor a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (6) bekezdésével összhangban a többi érintett felügyeleti hatóság rendelkezésére bocsátotta a határozatát tartalmazó dokumentumot;
d)
az érintett felügyeleti hatóságok álláspontjával és fenntartásaival együtt megküldi a határozatot a felügyeleti kollégium többi tagjának és adott esetben a résztvevőknek.
6. cikk
Értesítés a határozatról
(1) Ha végső határozat születik, arról a csoportfelügyeleti hatóság haladéktalanul tájékoztatja a kérelmezőt.
(2) Amennyiben engedélyezik a csoportszintű belső modell alkalmazását, a csoportfelügyeleti hatóság a határozatba beemeli a következő információkat:
a)
a határozat a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (5) bekezdése szerinti közös határozat vagy a csoportfelügyeleti hatóságnak a 2009/138/EK irányelv 231. cikkének (6) bekezdése szerinti határozata;
b)
a határozat indokai;
c)
azon kapcsolt vállalkozások neve, amelyek a konszolidált csoportszintű szavatolótőke-szükséglet számításához használandó csoportszintű belső modell hatálya alá tartoznak;
d)
azon kapcsolt vállalkozások neve, amelyek szavatolótőke-szükségletük számításához használhatják a csoportszintű belső modellt;
e)
adott esetben a részleges belső modell hatálya tartozó kockázatok és főbb üzleti egységek;
f)
a c) és d) pontban felsorolt szavatolótőke-szükségletek csoportszintű belső modell alapján történő számításának kezdő időpontja;
g)
adott esetben a csoportszintű belső modell alkalmazására vonatkozó engedély feltételei és e feltételek oka;
h)
adott esetben a biztosítóra vagy viszontbiztosítóra vonatkozó azon követelmény, miszerint a belső modell hatályának kiterjesztésére vonatkozó tervet kell kidolgoznia és benyújtania a terv leírásával és ütemezésével együtt;
i)
adott esetben a részleges belső modellnek a szavatolótőke-szükséglet standard formulájába történő integrálására használt, jóváhagyott integrációs módszer.
(3) Amennyiben a csoportszintű belső modell alkalmazása elutasításra kerül, a csoportfelügyeleti hatóság a határozatba foglalja a belső modell azon részeinek vagy aspektusainak rövid leírását, amelyek nem teljesítik a csoportszintű belső modell alkalmazására vonatkozó követelményeket, valamint a nem teljesülő követelményekre való pontos hivatkozást. Az értesítésnek azt is tartalmaznia kell, hogy az elutasítás nem jelenti azt, hogy úgy értékelték: más követelmények teljesülnek.
7. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. március 19-én.