KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 305/2013
af 26. november 2012
om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU for så vidt angår harmoniseret tilrådighedsstillelse af et interoperabelt EU-dækkende eCall-system
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/40/EU af 7. juli 2010 om rammerne for indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet og for grænsefladerne til andre transportformer (1), særlig artikel 7,
efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til direktiv 2010/40/EU skal Kommissionen vedtage delegerede retsakter om de nødvendige specifikationer til sikring af kompatibilitet, interoperabilitet og kontinuitet med henblik på indførelse og praktisk anvendelse af intelligente transportsystemer (ITS).
(2)
I henhold til artikel 3, litra d), i direktiv 2010/40/EU udgør harmoniseret tilrådighedsstillelse af et interoperabelt EU-dækkende eCall-system en prioriteret foranstaltning. Kommissionen bør derfor vedtage de nødvendige specifikationer inden for dette område.
(3)
Artikel 26 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (2) kræver, at opkald til det fælleseuropæiske alarmnummer 112 besvares hensigtsmæssigt og håndteres bedst muligt i forhold til den måde, de nationale alarmsystemer, herunder også alarmcentralerne, er tilrettelagt på.
(4)
I meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen: »e-Call: Tid til udbygning« (3) foreslås det, at der iværksættes nye lovgivningsmæssige foranstaltninger for at opnå en hurtigere indførelse af et køretøjsmonteret alarmopkaldssystem i Unionen. En af de foranstaltninger, der foreslås, er at gøre den opgradering af alarmcentralinfrastrukturerne, der er nødvendig for korrekt modtagelse og behandling af eCall, obligatorisk.
(5)
Ifølge Kommissionens henstilling 2011/750/EU (4) om støtte til en EU-dækkende eCall-tjeneste i elektroniske kommunikationsnetværk til fremføring af alarmopkald fra køretøjer baseret på 112 (»eCall«) bør medlemsstaterne oplyse, hvilken alarmcentral der er den mest passende at omdirigere eCall til, og at de sikrer, at mobilnetoperatører håndterer eCall korrekt.
(6)
Ved at reducere beredskabstjenesternes svartid forventes det EU-dækkende eCall at kunne reducere antallet af dødsulykker i Unionen samt personskadernes alvor ved trafikulykker.
(7)
Det interoperable EU-dækkende eCall forventes også at gøre det muligt for samfundet at opnå besparelser via bedre håndtering af ulykker og ved at mindske trængslen i trafikken og sekundære ulykker.
(8)
Behandlingen af personoplysninger i forbindelse med alarmcentralernes, beredskabstjenesternes og tjenestepartnernes håndtering af eCall udføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (Direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (6). Medlemsstaterne skal sikre, at denne overensstemmelse påvises over for de nationale databeskyttelsesmyndigheder, enten i forbindelse med forudgående kontrolprocedurer, f.eks. forudgående indberetninger, eller efterfølgende kontrol, f.eks. i forbindelse med klager eller undersøgelser.
(9)
Den interoperable EU-dækkende eCall-tjeneste følger henstillingerne fra Artikel 29-gruppen vedrørende Databeskyttelse, der findes i arbejdsdokumentet om databeskyttelse og beskyttelse af privatlivets fred i forbindelse med eCall-initiativet, som blev vedtaget den 26. september 2006 (1609/06/EN - WP 125). Køretøjer udstyret med køretøjsmonteret eCall-udstyr må ikke kunne spores i normal driftstilstand. Det minimumsdatasæt, det køretøjsmonterede eCall-udstyr sender (når det udløses), skal indeholde de minimumsoplysninger, der kræves for at kunne håndtere alarmopkald på passende vis.
(10)
Uden det berører direktiv 95/46/EF, skal medlemsstaterne tage arbejdsdokumentet om databeskyttelse og beskyttelse af privatlivets fred i forbindelse med eCall-initiativet, som blev vedtaget af Artikel 29-gruppen vedrørende Databeskyttelse den 26. september 2006 (1609/06/EN - WP 125), med i betragtning ved indførelsen af alarmcentralinfrastrukturen til eCall.
(11)
Det er vigtigt, at alle medlemsstater udvikler fælles tekniske løsninger og fremgangsmåder for tilvejebringelse af alarmopkaldstjenester. Der bør især udvikles fælles tekniske løsninger i de europæiske standardiseringsorganisationer for at lette indførelsen af eCall-tjenesten, sikre tjenestens interoperabilitet og kontinuitet over hele Unionen og mindske omkostningerne ved indførelsen for Unionen som helhed.
(12)
De europæiske standardiseringsorganisationer, ETSI og CEN, har udviklet fælles standarder for indførelse af en fælles europæiske eCall-tjeneste, som nærværende forordning refererer til.
(13)
Der bør gives tilstrækkelig tid til, at infrastruktur, der allerede er i anvendelse, kan blive opgraderet, og derfor bør forordningen først gælde for denne infrastruktur 12 måneder efter dens ikrafttræden -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne forordning indfører specifikationer for den opgradering af infrastrukturen af alarmcentraler, der er nødvendig for en korrekt modtagelse og håndtering af eCall, med henblik på at sikre kompatibilitet, interoperabilitet og kontinuitet i den harmoniserede EU-dækkende eCall-tjeneste.
Artikel 2
Definitioner
Følgende definitioner gælder ved anvendelsen af denne forordning:
a) »beredskabstjeneste«: en tjeneste, der er godkendt som en sådan af medlemsstaten, og som i overensstemmelse med national lovgivning yder omgående og hurtig bistand i situationer, hvor der i særlig grad er direkte risiko for liv eller lemmer, for individuel eller kollektiv sundhed eller sikkerhed, for privat eller offentlig ejendom eller for miljøet
b) »alarmcentral«: en fysisk lokalitet, hvor alarmopkald modtages under ansvar af en offentlig myndighed eller en privat organisation, der er godkendt som sådan af medlemsstaten
c) »den passende alarmcentral«: den alarmcentral, som de ansvarlige myndigheder på forhånd har fastsat som ansvarlig for alarmopkald fra et bestemt område eller af en bestemt type
d) »eCall-alarmcentral«: den passende alarmcentral, som myndighederne på forhånd har fastlagt skal være den første til at modtage og håndtere eCall
e) »eCall-alarmcentraloperatør«: en person i eCall-alarmcentralen, der modtager og eller håndterer alarmopkald
f) »tjenestepartner«: en offentlig eller privat organisation, der er anerkendt af de nationale myndigheder, og som udfylder en rolle i forbindelse med håndtering af ulykker i relation til et eCall (f.eks. vejselskab, vejhjælpstjeneste)
g) »køretøjsmonteret udstyr«: udstyr i køretøjet, som leverer eller har adgang til de køretøjsoplysninger, der er nødvendige for at udføre eCall-overførslen via et offentligt mobilkommunikationsnet
h) »eCall« (omtales i direktiv 2010/40/EU som et »interoperabelt EU-dækkende eCall-system«): et alarmopkald fra et køretøj til 112, der enten foretages automatisk ved aktivering af sensorer i køretøjet, eller manuelt, og som via trådløse mobilkommunikationsnet overfører et standardiseret minimumsdatasæt og opretter en lydkanal mellem køretøjet og eCall-alarmcentralen via offentlige mobilkommunikationsnet
i) »eCall-transaktion«: oprettelse af en trådløs mobilkommunikationssession over et offentligt trådløst kommunikationsnet og overførsel af et minimumsdatasæt fra et køretøj til en eCall-alarmcentral samt oprettelse af en lydkanal mellem køretøjet og samme eCall-alarmcentral
j) »minimumsdatasæt«: de oplysninger, der er defineret ved standarden »Vejtransport og trafiktelematik - eSafety - eCall, minimumdatasæt (MSD)« (EN 15722), og som sendes til eCall-alarmcentralen
k) »køretøjsidentifikationsnummer (VIN-nummer)«: den alfanumeriske kode, som køretøjet er tildelt af fabrikanten for at sikre en korrekt identificering af alle køretøjer, som beskrevet i ISO-standard 3779
l) »trådløse mobilkommunikationsnet«: trådløse kommunikationsnet med homogen handover mellem nettets adgangspunkter
m) »offentligt trådløst mobilkommunikationsnet«: et trådløst mobilkommunikationsnet, der er tilgængeligt for offentligheden i overensstemmelse med direktiv 2002/22/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF (7)
n) »beredskabskontrolcenter«: en facilitet, som benyttes af en eller flere beredskabstjenester til håndtering af alarmopkald
o) »ubearbejdede minimumsdatasæt«: en repræsentation af sendte minimumsdatasæt, inden de bliver gengivet på en forståelig måde for eCall-alarmcentraloperatøren.
Artikel 3
Krav til eCall-alarmcentraler
1. Medlemsstaterne sikrer, at alle eCall-alarmcentraler er udstyret til at håndtere eCall og modtage de minimumsdatasæt, der udsendes fra det køretøjsmonterede udstyr i overensstemmelse med standarderne »Intelligente transportsystemer - eSafety - Driftskrav til paneuropæisk eCall« (EN16072) og »Intelligente transportsystemer - eSafety - Applikationskrav til højniveau (HLAP)« (EN 16062).
2. eCall-alarmcentralen håndterer eCall lige så hurtigt og effektivt som ethvert andet opkald, der foretages til det fælleseuropæiske alarmnummer 112. eCall-alarmcentralen behandler eCalls i overensstemmelse med kravene i den nationale lovgivning om behandling af alarmopkald.
3. eCall-alarmcentralen skal være i stand til at modtage dataindholdet i minimumsdatasættet og præsentere det for eCall-alarmcentraloperatøren på en klar og forståelig måde.
4. eCall-alarmcentralen skal have adgang til et passende geografisk informationssystem (GIS) eller et tilsvarende system, som gør det muligt for eCall-alarmcentraloperatøren at bestemme køretøjets position og retning med et minimum af præcision, som er defineret i EN 15722 for minimumsdatasætkoordinaterne.
5. Ovennævnte krav skal gøre det muligt for eCall-alarmcentralen at levere oplysninger om position, type af eCall-aktivering (manuel eller automatisk) og andre relevante data til de/den passende beredskabstjeneste(r) eller tjenestepartner(e).
6. eCall-alarmcentralen (den første modtager af et eCall) etablerer lydkommunikation med køretøjet og håndterer eCall-dataene; hvis det er nødvendigt, kan eCall-alarmcentralen omdirigere opkaldet og minimumsdatasæt-oplysningerne til en anden alarmcentral, et andet beredskabskontrolcenter eller en anden tjenestepartner i overensstemmelse med de nationale procedurer, som er fastlagt af de nationale myndigheder. Omdirigeringen kan foretages via data- eller lydforbindelse, eller begge dele, hvilket foretrækkes.
7. Afhængigt af nationale procedurer og national lovgivning kan eCall-alarmcentralen og den/de passende beredskabstjeneste(r) eller tjenestepartner(e), når det er hensigtsmæssigt, få adgang til karakteristika for køretøjet i nationale databaser og/eller andre relevante kilder, med henblik på at få oplysninger, som er nødvendige for håndtering af et eCall, især for at gøre det muligt at læse køretøjsidentifikationsnummeret (VIN-nummeret) og at vise yderligere relevante oplysninger, især køretøjets type og model.
Artikel 4
Overensstemmelsesvurdering
Medlemsstaterne udpeger de myndigheder, der er ansvarlige for at vurdere, om driften af eCall-alarmcentralerne er i overensstemmelse med de i artikel 3 anførte krav, og oplyser Kommissionen om disse myndigheder. Overensstemmelsesvurderingen foretages på grundlag af den del af standarden »Vejtransport og trafiktelematik - esikkerhed - ekald - Tilpasningsafprøvning fra ende til ende« (EN 16454), der vedrører alarmcentralernes overensstemmelse med det paneuropæiske eCall.
Artikel 5
Forpligtelser i forbindelse med indførelsen af alarmcentralinfrastrukturen til eCall
Medlemsstaterne sikrer, at denne forordning anvendes ved indførelsen af eCall-alarmcentralinfrastrukturen til håndtering af det interoperable EU-dækkende eCall, og at det sker i overensstemmelse med principperne for specifikationer og indførelse, der er fastlagt i bilag II i direktiv 2010/40/EU. Dette berører ikke den enkelte medlemsstats ret til på sit territorium at træffe beslutninger med hensyn til indførelsen af eCall-alarmcentralinfrastrukturen til håndtering af det EU-dækkende eCall. Denne ret berører ikke retsakter vedtaget i henhold til artikel 6, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2010/40/EU.
Artikel 6
Regler om beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse
1. Alarmcentralerne, herunder eCall-alarmcentralerne, betragtes som registreringsansvarlige for oplysninger i overensstemmelse med artikel 2, litra d), i direktiv 95/46/EF. I tilfælde hvor eCall-oplysninger sendes til andre beredskabskontrolcentre eller tjenestepartnere, jf. artikel 3, stk. 5, betragtes sidstnævnte også som registreringsansvarlige for oplysninger. Medlemsstaterne sikrer, at behandlingen af personoplysninger i forbindelse med alarmcentralernes, beredskabstjenesternes og tjenestepartnernes håndtering af eCall udføres i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF og 2002/58/EF, og at overholdelsen af reglerne påvises over for de nationale databeskyttelsesmyndigheder.
2. Medlemsstaterne sikrer navnlig, at personoplysninger beskyttes mod misbrug, herunder ulovlig adgang, ændring eller tab, og at der indføres bestemmelser for opbevaring af personoplysninger, opbevaringens varighed, behandling og beskyttelse på det hensigtsmæssige niveau, og at disse bestemmelser overholdes til fulde.
Artikel 7
Ansvarsregler
1. eCall-alarmcentralerne skal over for de kompetente myndigheder kunne påvise, at de overholder alle de specificerede overensstemmelseskrav i eCall-standarderne anført i artikel 3, stk. 1, for så vidt angår den/de del(e) af systemet, de har opbygget, eller som er under deres kontrol. De er kun ansvarlige for den del af eCall-opkaldene, som sorterer under dem, hvilket i overensstemmelse med nationale procedurer er fra det tidspunkt, hvor et eCall når eCall-alarmcentralen.
2. Med dette formål for øje, og især i tillæg til de øvrige aktuelle foranstaltninger med hensyn til håndteringen af 112-opkald, opbevares både de modtagne ubearbejdede minimumsdatasæt, som modtages med et eCall, og det minimumsdatasætindhold, der præsenteres for operatøren, i en fastlagt periode i overensstemmelse med de nationale regler. Denne type data opbevares i overensstemmelse med artikel 6, 13 og 17 i direktiv 95/46/EF.
Artikel 8
Rapportering
Senest den 23. oktober 2013 forelægger medlemsstaterne en rapport for Kommissionen om gennemførelsen af denne forordning. Denne rapport skal som minimum indeholde listen over de myndigheder, der er ansvarlige for at vurdere, om driften af eCall-alarmcentralerne er i overensstemmelse med kravene, listen over eCall-alarmcentralerne og deres geografiske dækning, en tidsplan for indførelsen de følgende to år, beskrivelsen af overensstemmelsesprøvningen og beskrivelsen af protokollerne for beskyttelse af personoplysninger og databeskyttelse.
Artikel 9
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den gælder for infrastruktur, der tages i brug fra dagen for dens ikrafttræden. For infrastruktur, der allerede er taget i brug på ikrafttrædelsesdatoen, gælder den fra den 23. april 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. november 2012.
A BIZOTTSÁG 305/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. november 26.)
a 2010/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvnek az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható, harmonizált e-segélyhívó szolgáltatások tekintetében való kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az intelligens közlekedési rendszereknek a közúti közlekedés területén történő kiépítésére, valamint a más közlekedési módokhoz való kapcsolódására vonatkozó keretről szóló, 2010. július 7-i 2010/40/EU európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 7. cikkére,
az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően,
mivel:
(1)
A 2010/40/EU irányelv értelmében a Bizottság köteles felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat elfogadni az intelligens közlekedési rendszerek (ITS-ek) kiépítése és gyakorlati használata tekintetében érvényesülő kompatibilitás, kölcsönös átjárhatóság és folyamatosság biztosításához szükséges előírásokra vonatkozóan.
(2)
A 2010/40/EU irányelv 3. cikkének d) pontja szerint az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható, harmonizált e-segélyhívó szolgáltatások nyújtása kiemelt intézkedésnek minősül. Ezért helyénvaló, hogy a Bizottság elfogadja a szóban forgó területre nézve szükséges előírásokat.
(3)
Az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) 26. cikke (Egyetemes szolgáltatási irányelv) előírja, hogy a 112-es egységes európai segélyhívószámra érkező hívások fogadása megfelelő legyen, és e hívások továbbítása a segélyhívó rendszerek - köztük a segélyhívási központok (közbiztonsági válaszpontok) - nemzeti struktúrájához leginkább igazodva történjen.
(4)
Az „E-segélyhívó: nem várhat tovább a rendszer kiépítése” című, az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak, az Európai Gazdasági és Szociális Bizottságnak és a Régiók Bizottságának szóló bizottsági közlemény (3) új szabályozási intézkedéseket irányoz elő a járművön belüli segélyhívó rendszerek uniós megvalósításának meggyorsítása céljából. A javasolt intézkedések egyike a közbiztonsági válaszpontok (KBVP-k) infrastruktúráját érintő, az e-segélyhívások megfelelő fogadásához és kezeléséhez szükséges fejlesztések kötelezővé tétele.
(5)
A 112-es egységes európai segélyhívón alapuló, a járműből érkező vészhívások továbbítására szolgáló elektronikus hírközlő hálózatokon keresztül megvalósuló uniós szintű e-segélyhívó szolgáltatás („e-segélyhívás”) támogatásáról szóló 2011/750/EU bizottsági ajánlás (4) szerint a tagállamoknak közbiztonsági válaszpontokat kell kijelölniük az e-segélyhívások továbbításához, valamint biztosítaniuk kell, hogy a mobilhálózatok üzemeltetői megfelelően kezeljék a e-segélyhívásokat.
(6)
Azzal, hogy lerövidíti a sürgősségi segélyszolgálatok válaszadási idejét, a kölcsönösen átjárható e-segélyhívási szolgáltatás bevezetése várhatóan csökkenteni fogja az Unióban a közúti halálesetek számát, illetve kevesebb súlyos sérültje lesz a közúti baleseteknek.
(7)
Az eseménykezelés javulásával, a forgalmi torlódások mérséklődésével és a másodlagos balesetek számának csökkenésével a kölcsönösen átjárható e-segélyhívó szolgáltatás a várakozások szerint megtakarítást is jelent majd a társadalom számára.
(8)
Az e-segélyhívások kezelésével összefüggésben a személyes adatok feldolgozását a KBVP-knek, a sürgősségi segélyszolgálatoknak és a szolgáltató partnereknek a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (5), valamint az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről, feldolgozásáról és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek (6) (Elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) megfelelően kell végezniük. A megfelelés nemzeti adatvédelmi hatóságok felé történő igazolásáról a tagállamoknak kell gondoskodniuk: vagy előzetes ellenőrzési eljárás - például előzetes értesítések - révén, vagy utólagos ellenőrzésekkel, például a panaszok kezelése és vizsgálata során.
(9)
Az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható e-segélyhívó szolgáltatás a 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport ajánlásait követi, melyek az e-segélyhívó kezdeményezés adatvédelmi és a magánélet védelmével kapcsolatos vetületeivel foglalkozó, 2006. szeptember 26-án elfogadott munkadokumentumban (1609/06/EN, WP 125) találhatók. Ennek értelmében a járművön belüli e-segélyhívó eszközökkel felszerelt járműveknek nem szabad nyomon követhetőnek lenniük a szokásos üzemelés során. A járművön belüli e-segélyhívó által (az eszköz működésbe lépésekor) küldött minimálisan előírt adatoknak azonban magukban kell foglalniuk a segélyhívások kezeléséhez szükséges legalapvetőbb információkat.
(10)
A 95/46/EK irányelv sérelme nélkül a tagállamoknak az e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kialakítása során figyelembe kell venniük a 29. cikk alapján létrehozott adatvédelmi munkacsoport által 2006. szeptember 26-án elfogadott, az e-segélyhívó kezdeményezés adatvédelmi és a magánélet védelmével kapcsolatos vetületeivel foglalkozó munkadokumentumot (1609/06/EN - WP 125).
(11)
Fontos, hogy valamennyi tagállam egységes műszaki és gyakorlati megoldásokat dolgozzon ki a segélyhívó szolgáltatások biztosításához. A közös műszaki megoldások kifejlesztését elsősorban az európai szabványügyi szervezetek bevonásával kell megvalósítani az e-segélyhívó szolgáltatás egész EU-ban történő bevezetésének elősegítése, a szolgáltatás EU-szintű kölcsönös átjárhatóságának és folytonosságának biztosítása, valamint a bevezetés költségeinek csökkentése érdekében.
(12)
Az európai szabványügyi szervezetek, az ETSI és a CEN közös szabványokat dolgoztak ki az összeurópai e-segélyhívó szolgáltatásra vonatkozóan, amelyekre ez a rendelet hivatkozik is.
(13)
Mivel elegendő időt kell biztosítani a már kiépült infrastruktúra korszerűsítésére, helyénvaló, hogy a rendelet rendelkezéseit a szóban forgó infrastruktúrára csak 12 hónappal annak hatálybalépését követően alkalmazzák,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
Ez a rendelet előírásokat határoz meg a közbiztonsági válaszpontok (KBVP-k) infrastruktúráját érintő, az e-segélyhívások megfelelő fogadásához és kezeléséhez szükséges fejlesztések tekintetében, biztosítva ezzel az EU egészére kiterjedő harmonizált e-segélyhívó szolgáltatások kompatibilitását, kölcsönös átjárhatóságát és folyamatosságát.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „sürgősségi segélyszolgálat”: olyan szolgálat, amelyet az adott tagállam ilyenként elismer, és amely a nemzeti szabályozással összhangban azonnali és gyors segélynyújtást biztosít különösen olyan helyzetekben, amelyek közvetlenül veszélyeztetik az életet vagy a testi épséget, az egyének vagy a közösség egészségét vagy biztonságát, a magán- vagy köztulajdont, illetve a környezetet;
b) „közbiztonsági válaszpont” (KBVP): konkrét helyszín, ahol a beérkező segélyhívások első fogadása egy tagállam hatósága vagy a tagállam által elismert magánszervezet felelőssége mellett történik;
c) „a legmegfelelőbb KBVP”: az a központ, amelyet a felelős hatóságok előzetesen kijelöltek az egy adott földrajzi területről érkező vagy bizonyos típusú e-segélyhívások kezelésére;
d) „e-segélyhívási KBVP”: az a legmegfelelőbb KBVP, amelyet a hatóságok az e-segélyhívások első fogadására és kezelésére előzetesen kijelöltek;
e) „e-segélyhívási KBVP diszpécser”: az e-segélyhívási KBVP segélyhívásokat az e-segélyhívási KBVP-n fogadó és/vagy kezelő személy;
f) „szolgáltató partner”: az adott e-segélyhívással kapcsolatos esemény kezelésében szerepet játszó, a nemzeti hatóságok által elismert közjogi vagy magánjogi szervezet (pl. közútkezelő, segítőszolgálat);
g) „járművön belüli eszközök”: olyan berendezések a járművön belül, amelyek hozzáféréssel rendelkeznek vagy hozzáférést biztosítanak a járművel kapcsolatos azon adatokhoz, amelyek szükségesek az e-segélyhívási tranzakciók nyilvános, mobil, vezeték nélküli távközlési hálózaton keresztül történő lebonyolításához;
h) „e-segélyhívás” (a 2010/40/EU irányelvben: „az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható e-segélyhívó szolgáltatás”): a járművön belülről a 112-es hívószámra indított, automatikus (a járművön belüli érzékelő által kiváltott) vagy manuális segélyhívás, amely nyilvános, mobil, vezeték nélküli távközlési hálózatokon keresztül minimálisan előírt adatokat továbbít és hangátviteli összeköttetést létesít a jármű és az e-segélyhívási KBVP között;
i) „e-segélyhívási tranzakció”: mobil, vezeték nélküli kapcsolat megteremtése egy nyilvános, mobil, vezeték nélküli távközlési hálózaton keresztül, a minimálisan előírt adatok továbbítása a járműről valamely e-segélyhívási KBVP-be; valamint hangátviteli összeköttetés létesítése ugyanezen e-segélyhívási KBVP és a jármű között;
j) „minimálisan előírt adatok”: az EN 15722 szabványban (Közúti szállítási és közlekedési telematika - E-biztonság - Az e-segélyhívó rendszer által küldött minimálisan előírt adatok) meghatározott, az e-segélyhívási KBVP-hez továbbított információk;
k) „járműazonosító szám”: a gyártó által a járműhöz rendelt alfanumerikus kód, mely az egyes járművek ISO 3779 szabvány szerinti megfelelő azonosítását biztosítja;
l) „mobil, vezeték nélküli távközlési hálózat”: a hálózati hozzáférési pontok között egységes átvitelt biztosító, vezeték nélküli távközlési hálózat;
m) „nyilvános mobil, vezeték nélküli távközlési hálózat”: olyan, vezeték nélküli távközlési hálózat, amely - a 2002/22/EK irányelvvel és a 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvvel (7) összhangban - nyilvánosan elérhető;
n) „sürgősségi irányítóközpont”: a segélyhívásokat kezelő egy vagy több sürgősségi segélyszolgálat által igénybe vett létesítmény;
o) „feldolgozatlan minimálisan előírt adatok”: a minimálisan előírt adatok azt megelőző megjelenési formája, hogy azok az e-segélyhívási KBVP diszpécser számára érthető formában megjelenítésre kerülnének.
3. cikk
Az e-segélyhívási KBVP-kre vonatkozó követelmények
(1) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy az e-segélyhívási KBVP-k felszereltsége lehetővé tegye a járművön belüli eszközökről érkező e-segélyhívásoknak és a minimálisan előírt adatoknak az EN 16072 (Intelligens közlekedési rendszer - E-biztonság - Az összeurópai e-segélyhívó szolgáltatás működtetésére vonatkozó követelmények) szabványnak és az EN 16062 (Intelligens közlekedési rendszer - E-biztonság - Az e-segélyhívóra vonatkozó magas szintű alkalmazási követelmények) szabványnak megfelelő fogadását, illetve kezelését.
(2) Az e-segélyhívási KBVP-knek ugyanolyan gyorsasággal és hatékonysággal kell kezelniük az e-segélyhívásokat, mint a 112-es egységes európai segélyhívószámra érkező bármely egyéb hívást. Az e-segélyhívási KBVP-k a segélyhívások feldolgozására vonatkozó nemzeti rendeletek rendelkezéseivel összhangban kezelik az e-segélyhívásokat.
(3) Az e-segélyhívási KBVP-k képesek fogadni a minimálisan előírt adatok adattartalmát, valamint e tartalmat az e-segélyhívási KBVP diszpécser számára világos és érthető formában megjeleníteni.
(4) Az e-segélyhívási KBVP-k hozzáféréssel rendelkeznek egy olyan adekvát földrajzi információs rendszerhez vagy egy azzal egyenértékű rendszerhez, amely segítségével a e-segélyhívási KBVP diszpécser beazonosíthatja a jármű helyzetét és haladási irányát a minimálisan előírt adatok koordinátáira vonatkozóan az EN 15722 szabványban meghatározott minimálisan megkövetelt pontossággal.
(5) Az említett követelmények alapján az e-segélyhívási KBVP-k képesek megadni a megfelelő sürgősségi segélyszolgálat(ok)nak és szolgáltató partner(ek)nek a segélyhívás indításának helyét és típusát (manuális vagy automatikus), valamint más lényeges adatokat.
(6) Az e-segélyhívási KBVP (ahová az e-segélyhívás elsőként fut be) hangátviteli összeköttetésbe lép a járművel és feldolgozza az e-segélyhívási adatokat. Az e-segélyhívási KBVP szükség esetén a hívást és a minimálisan előírt adatokat átirányíthatja - a nemzeti hatóságok által meghatározott nemzeti eljárásokkal összhangban - egy másik KBVP-hez, sürgősségi irányítóközponthoz vagy szolgáltató partnerhez. Az átirányítás adat- vagy hangátviteli összeköttetésen - illetve lehetőleg mindkettőn - keresztül történhet.
(7) Megfelelő esetben, valamint a nemzeti szintű eljárásoktól és szabályozástól függően az e-segélyhívási KBVP-k és a megfelelő sürgősségi segélyszolgálat(ok) vagy szolgáltató partner(ek) hozzáférést kaphatnak a járműnek a nemzeti adatbázisban és/vagy egyéb releváns forrásban szereplő leírásához annak érdekében, hogy lekérdezhessék az e-segélyhívás feldolgozásához szükséges információkat, mindenekelőtt a járműazonosító számot és további kapcsolódó információkat, különös tekintettel a jármű típusára és modelljére.
4. cikk
Megfelelőségértékelés
A tagállamok kijelölik azon hatóságokat, amelyek feladata értékelni az e-segélyhívási KBVP-k működésének megfelelőségét a 3. cikkben felsorolt követelményeknek. A megfelelőségértékelésnek az EN 16454 (Intelligens közlekedési rendszer - E-biztonság - Az e-segélyhívási rendszer megfelelőségének végponttól végpontig történő vizsgálata) szabvány azon részén kell alapulnia, amely a KBVP-k összeurópai e-segélyhívási rendszernek való megfelelőségére vonatkozik.
5. cikk
Az e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kiépítésével kapcsolatos követelmények
Az EU egészére kiterjedő, kölcsönösen átjárható e-segélyhívások kezelését szolgáló e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kiépítése során a tagállamok gondoskodnak arról, hogy ez a rendelet a 2010/40/EU irányelv II. mellékletében meghatározott - előírásokra és kiépítésre vonatkozó - elvekkel összhangban kerüljön alkalmazásra. Ez nem sérti az egyes tagállamok arra vonatkozó jogát, hogy saját területükön maguk döntsenek a kölcsönösen átjárható uniós e-segélyhívások kezelését szolgáló e-segélyhívási KBVP infrastruktúra kiépítéséről. Az említett jog nem sérti a 2010/40/EU irányelv 6. cikke (2) bekezdésének második albekezdése értelmében elfogadott jogalkotási aktusokat.
6. cikk
Az adatok és a magánélet védelmére vonatkozó szabályok
(1) A KBVP-k, köztük az e-segélyhívási KBVP-k a 95/46/EK irányelv 2. cikkének d) pontja értelmében vett adatkezelőknek tekintendők. Adatkezelőknek minősülnek más sürgősségi irányítóközpontok vagy szolgáltató partnerek is, ha hozzájuk az adatokat a 3. cikk (5) bekezdése szerint átirányítják. A tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy a személyes adatok feldolgozása - az e-segélyhívások KBVP-k, sürgősségi segélyszolgálatok és szolgáltató partnernek általi kezelése során - a 95/46/EK és a 2002/58/EK irányelvvel összhangban történjen, és hogy e megfelelés igazolásra kerüljön a nemzeti adatvédelmi hatóságok felé.
(2) A tagállamok biztosítják különösen a személyes adatok visszaélés - azon belül jogellenes hozzáférés, módosítás vagy adatvesztés - elleni védelmét, valamint a személyes adatok tárolásával, tartási idejével, feldolgozásával és védelmével kapcsolatos rendelkezések megfelelő szintű előírását és betartatását.
7. cikk
A felelősségre vonatkozó szabályok
(1) Az e-segélyhívási KBVP-k képesek igazolni az illetékes hatóságok felé, hogy az általuk kialakított és ellenőrzött részrendszerek tekintetében teljesítik az e-segélyhívási szabványoknak a 3. cikk (1) bekezdésében felsorolt valamennyi megfelelési követelményét. Az e-segélyhívási KBVP-k a nemzeti eljárásokkal összhangban az e-segélyhívásnak csak az illetőségi körükbe tartozó részéért viselnek felelősséget attól az időponttól kezdve, amikor az e-segélyhívás beérkezik az adott e-segélyhívási KBVP-hez.
(2) E célból, valamint az egyéb, különösen a 112-es hívószámra érkező hívások kezelésére vonatkozó meglévő intézkedéseken túlmenően, mind az e-segélyhívással beérkező feldolgozatlan minimálisan előírt adatokat, mind pedig a minimálisan előírt adatoknak az e-segélyhívási KBVP diszpécser számára megjelenített adattartalmait meg kell őrizni a nemzeti szabályozással összhangban meghatározott ideig. Az ilyen adatok tárolását a 95/46/EK irányelv 6., 13. és 17. cikkének megfelelően kell végezni.
8. cikk
Jelentéstétel
A tagállamok 2013. október 23-ig jelentést tesznek a Bizottságnak e rendelet végrehajtásának állásáról. A jelentés magában foglalja legalább azon hatóságok listáját, amelyek feladata értékelni az e-segélyhívási KBVP-k működésének megfelelőségét, továbbá az e-segélyhívási KBVP-k felsorolását és földrajzi hatókörét, a következő két évre szóló kialakítási tervet, a megfelelőségi vizsgálatok leírását, valamint az adatok és a magánélet védelmét célzó rendelkezések ismertetését.
9. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő 20. napon lép hatályba.
Ez a rendelet a hatálybalépése időpontját követően kiépített infrastruktúrákra alkalmazandó. A hatálybalépése időpontjában már meglévő infrastruktúrára 2014. április 23-tól alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. november 26-án.