EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 517/2014
af 16. april 2014
om fluorholdige drivhusgasser og om ophævelse af forordning (EF) nr. 842/2006
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge den fjerde vurderingsrapport fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (»IPCC«) under FN's rammekonvention om klimaændringer (»klimakonventionen«), som Unionen er part i (3), vil de udviklede lande på grundlag af de eksisterende videnskabelige data skulle reducere drivhusgasemissionerne med 80 % til 95 % i forhold til 1990-niveauet frem til 2050 for at begrænse de globale klimaændringer til en temperaturstigning på 2 °C og dermed undgå uønskede klimakonsekvenser.
(2)
For at nå dette mål vedtog Kommissionen en køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi i 2050, som Rådet noterede sig i dets konklusioner af 17. maj 2011, og som blev støttet af Europa-Parlamentet i dets beslutning af 15. marts 2012. I køreplanen fastlagde Kommissionen en omkostningseffektiv metode til at opnå de fornødne samlede emissionsreduktioner i Unionen frem til 2050. Køreplanen fastlægger de nødvendige sektorbidrag på seks områder. Andre emissioner end CO2, herunder fluorholdige drivhusgasser, men undtagen andre emissioner end CO2 fra landbruget, bør i forhold til 1990-niveauet reduceres med 72 % til 73 % frem til 2030 og med 70 % til 78 % frem til 2050. Hvis 2005 benyttes som referenceår, er det nødvendigt at reducere andre emissioner end CO2, undtagen fra landbruget, med 60 % til 61 % frem til 2030. Emissionerne af fluorholdige drivhusgasser blev anslået til 90 mio. ton CO2-ækvivalenter i 2005. En reduktion på 60 % betyder, at emissionerne skal reduceres til tilnærmelsesvis 35 mio. ton CO2-ækvivalenter frem til 2030. Da emissionerne anslås til 104 mio. ton CO2-ækvivalenter i 2030 ved fuld anvendelse af den gældende EU-lovgivning, er det nødvendigt med en yderligere reduktion på tilnærmelsesvis 70 mio. ton CO2-ækvivalenter.
(3)
I Kommissionens beretning af 26. september 2011 om anvendelsen, virkningen og tilstrækkeligheden af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 (4) konkluderes det, at de aktuelle indeslutningsforanstaltninger, hvis de anvendes fuldt ud, har potentiale til at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Disse foranstaltninger bør derfor opretholdes og præciseres på grundlag af de erfaringer, der er gjort ved gennemførelsen. Visse foranstaltninger bør også udvides til at omfatte andre apparater, hvor der anvendes betydelige mængder af fluorholdige drivhusgasser, f.eks. kølelastbiler og kølepåhængskøretøjer dertil. Forpligtelsen til at etablere og føre journaler over anlæg eller udstyr, der indeholder sådanne gasser, bør også omfatte elektriske koblingsanlæg. Da indeslutningsforanstaltninger ved bortskaffelse af produkter og anlæg eller udstyr indeholdende fluorholdige drivhusgasser har stor betydning, bør medlemsstaterne tage hensyn til værdien af producentansvarsordninger og opfordre til oprettelse heraf på baggrund af eksisterende bedste praksis.
(4)
I denne beretning konkluderes det også, at der kan gøres mere for at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser i Unionen, navnlig ved at undgå at anvende sådanne gasser, når der findes sikre og energieffektive alternative teknologier med ingen eller en mindre indvirkning på klimaet. En nedgang på op til to tredjedele i emissionerne i 2010 frem til 2030 er omkostningseffektiv, fordi der findes dokumenterede og afprøvede og virksomme alternativer i mange sektorer.
(5)
I Europa-Parlamentets beslutning af 14. september 2011 om en samlet tilgang til ikke-CO2-klimarelevante menneskeskabte udledninger glæder det sig over Unionens tilsagn om at støtte tiltag for hydrofluorcarboner under Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget (»Montrealprotokollen«) som et fremragende eksempel på en ikkemarkedsbaseret tilgang til at reducere drivhusgasemissionerne. I beslutningen opfordres der også indtrængende til at undersøge mulighederne for at fremme en øjeblikkelig nedtrapning af hydrofluorcarboner på internationalt plan ved hjælp af Montrealprotokollen.
(6)
For at fremme brugen af teknologier med ingen eller en mindre indvirkning på klimaet bør uddannelsen af fysiske personer, der udfører aktiviteter i forbindelse med fluorholdige drivhusgasser, omfatte oplysninger om teknologier, der kan erstatte og mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser. Da visse alternativer til fluorholdige drivhusgasser, der anvendes i produkter og anlæg eller udstyr for at erstatte og mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, kan være giftige, letantændelige eller under højt tryk, bør Kommissionen undersøge eksisterende EU-lovgivning, der omfatter uddannelse af fysiske personer i sikker håndtering af alternative kølemidler og bør, hvis det er relevant, forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag om ændring af den relevante EU-lovgivning.
(7)
Autorisations- og uddannelsesprogrammer bør oprettes eller tilpasses under hensyntagen til de programmer, der er oprettet i henhold til forordning (EF) nr. 842/2006, og kan integreres i erhvervsuddannelsessystemerne.
(8)
For at sikre sammenhængen med overvågnings- og indberetningskravene i henhold til klimakonventionen og med beslutning 4/CMP.7 fra partskonferencen, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen til klimakonventionen, vedtaget på den syvende partskonference afholdt i Durban den 11. december 2011, bør de globale opvarmningspotentialer (»GWP'er«) beregnes på grundlag af det globale opvarmningspotentiale for et kilogram gas over en periode på 100 år set i forhold til et kilogram CO2. Beregningen bør så vidt muligt baseres på den fjerde vurderingsrapport vedtaget af IPPC.
(9)
Effektiv overvågning af emissioner af fluorholdige drivhusgasser er af afgørende betydning for at følge fremskridtene i retning af opfyldelse af emissionsreduktionsmålene og for at vurdere virkningerne af denne forordning. Anvendelsen af konsekvente data af høj kvalitet er af afgørende betydning for at sikre kvaliteten af indberetningen af emissioner af fluorholdige drivhusgasser. Medlemsstaternes indførelse af indberetningssystemer for emissioner af fluorholdige drivhusgasser vil sikre overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (5). Data om lækage af fluorholdige drivhusgasser fra udstyr, der indsamles af virksomheder i henhold til nærværende forordning, kan i væsentlig grad forbedre disse emissionsindberetningssystemer. På den måde bør det være muligt at tjekke, om de data, der anvendes til at aflede emissioner, er konsekvente, og at forbedre tilnærmelser baseret på beregninger og dermed danne grundlag for en bedre vurdering af emissioner af fluorholdige drivhusgasser i de nationale drivhusgasopgørelser.
(10)
I betragtning af, at der findes egnede alternativer, bør det aktuelle forbud mod anvendelse af svovlhexafluorid til magnesiumstøbning og genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer udvides til at omfatte anlæg, der anvender mindre end 850 kg svovlhexafluorid pr. år. Tilsvarende bør det med en passende overgangsperiode forbydes at anvende kølemidler med et meget højt globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover til servicering eller vedligeholdelse af køleanlæg eller udstyr med en fyldningsstørrelse på 40 ton CO2-ækvivalenter eller derover.
(11)
Der bør indføres forbud mod markedsføring af nye anlæg eller nyt udstyr til køling, luftkonditionering og brandsikring, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af, specifikke fluorholdige drivhusgasser, når der findes egnede alternativer til anvendelsen af disse stoffer. Når der ikke findes alternativer, eller disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, eller brugen af disse alternativer ville medføre urimeligt store udgifter, bør Kommissionen kunne give tilladelse til en undtagelse, således at sådanne produkter og anlæg eller sådant udstyr kan markedsføres i en tidsbegrænset periode. På baggrund af fremtidig teknisk udvikling bør Kommissionen yderligere vurdere forbud mod markedsføring af nye anlæg eller nyt udstyr til sekundære mellemspændingskoblingsanlæg og nye små, todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg).
(12)
Anlæg eller udstyr, som indeholder fluorholdige drivhusgasser, bør tillades markedsført, hvis de samlede drivhusgasemissioner fra dette anlæg eller udstyr i hele livscyklussen under hensyntagen til lækage- og genvindingsrater er lavere end emissionerne fra ækvivalente anlæg eller ækvivalent udstyr uden fluorholdige drivhusgasser, for hvilke det maksimalt tilladte energiforbrug er fastsat i de relevante gennemførelsesforanstaltninger, der er vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF (6). Regelmæssig og rettidig revision af disse gennemførelsesforanstaltninger i overensstemmelse med nævnte direktiv vil bidrage til at sikre, at disse gennemførelsesforanstaltninger fortsat er effektive og hensigtsmæssige.
(13)
En gradvis reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, er blevet identificeret som den mest effektive og omkostningseffektive måde at reducere emissionerne af disse stoffer på langt sigt.
(14)
Med henblik på gradvis at reducere mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres i Unionen, bør Kommissionen tildele markedsføringskvoter til individuelle producenter og importører på en sådan måde, at den samlede kvantitative begrænsning for markedsføringen af hydrofluorcarboner ikke overskrides. For at beskytte integriteten af den gradvise reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, bør der i Unionens kvotesystem tages hensyn til hydrofluorcarboner, der er indeholdt i anlæg eller udstyr. Såfremt hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke er blevet markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, bør der kræves en overensstemmelseserklæring som dokumentation for, at der er taget hensyn til disse hydrofluorcarboner i Unionens kvotesystem.
(15)
Beregningen af referenceværdierne og tildelingen af kvoter til individuelle producenter og importører bør i starten baseres på de mængder hydrofluorcarboner, som de indberettede som markedsført i referenceperioden fra 2009 til 2012. For ikke at udelukke små virksomheder bør 11 procent af den samlede kvantitative begrænsning dog forbeholdes importører og producenter, der ikke har markedsført mere end ét ton fluorholdige drivhusgasser i referenceperioden.
(16)
Kommissionen bør gennem en regelmæssig genberegning af referenceværdierne og kvoterne sikre, at virksomheder kan fortsætte deres aktiviteter på grundlag af de gennemsnitlige mængder, de har markedsført i de seneste år.
(17)
Produktionsprocessen for visse fluorholdige gasser kan medføre betydelige emissioner af andre fluorholdige drivhusgasser produceret som biprodukter. Markedsføring af fluorholdige drivhusgasser bør ske på betingelse af, at sådanne biproduktemissioner destrueres eller genvindes med henblik på efterfølgende anvendelse.
(18)
Kommissionen bør sikre, at der findes et centralt elektronisk register til forvaltning af kvoterne for markedsføring af hydroflourcarboner, herunder indberetning af markedsførte anlæg eller markedsført udstyr, navnlig når anlægget eller udstyret på forhånd er påfyldt hydrofluorcarboner, som ikke var markedsført inden påfyldningen, og som derfor kræver kontrol, ved en overensstemmelseserklæring og efterfølgende tredjepartskontrol, af, at der i Unionens kvotesystem er taget hensyn til mængderne af hydroflourcarboner.
(19)
For at opretholde fleksibiliteten på markedet for hydrofluorcarboner i bulk bør det være muligt at overdrage kvoter tildelt på grundlag af referenceværdier til en anden producent eller importør i Unionen eller til en anden producent eller importør, som er repræsenteret i Unionen af en enerepræsentant.
(20)
For at gøre det muligt at overvåge denne forordnings effektivitet bør de nuværende indberetningsforpligtelser udvides til også at omfatte andre fluorholdige stoffer, der har et betydeligt GWP eller formentlig vil erstatte de fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I. Af samme årsag bør destruktion af fluorholdige drivhusgasser og import til Unionen af sådanne gasser i produkter og anlæg eller udstyr også indberettes. Der bør fastsættes bagatelgrænser for at undgå administrative byrder, som ikke står i rimeligt forhold til målet, navnlig for små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder.
(21)
Kommissionen bør løbende overvåge virkningerne af reduktionen af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, herunder reduktionens virkning for udbuddet af udstyr, når anvendelsen af hydrofluorcarboner ville give lavere livscyklusemissioner, end hvis der blev anvendt en alternativ teknologi. Kommissionen bør senest ved udgangen af 2020 udarbejde en rapport om tilgængeligheden af hydrofluorcarboner på EU-markedet. Kommissionen bør foretage en omfattende revision senest ved udgangen af 2022 med henblik på en rettidig tilpasning af bestemmelserne i denne forordning på baggrund af dens gennemførelse og nye udviklinger samt internationale forpligtelser og med henblik på at foreslå yderligere reduktionsforanstaltninger, hvis det er relevant.
(22)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7).
(23)
For at ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«). Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(24)
Da denne forordning er vedtaget i henhold til artikel 192, stk. 1, i TEUF er den ikke til hinder for, at den enkelte medlemsstat opretholder eller indfører strengere beskyttelsesforanstaltninger, som er forenelige med TEUF. I henhold til artikel 193 i TEUF skal medlemsstaterne meddele Kommissionen alle sådanne foranstaltninger.
(25)
Denne forordning ændrer og supplerer genstanden for forordning (EF) nr. 842/2006, som derfor bør ophæves. For at sikre en problemfri overgang fra den gamle ordning til den nye ordning er det imidlertid hensigtsmæssigt, at Kommissionens forordning (EF) nr. 1493/2007 (8), (EF) nr. 1494/2007 (9), (EF) nr. 1497/2007 (10), (EF) nr. 1516/2007 (11), (EF) nr. 303/2008 (12), (EF) nr. 304/2008 (13), (EF) nr. 305/2008 (14), (EF) nr. 306/2008 (15), (EF) nr. 307/2008 (16) og (EF) nr. 308/2008 (17) fortsat gælder og finder anvendelse, medmindre og indtil de ophæves ved delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der vedtages af Kommissionen i henhold til denne forordning.
(26)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den grænseoverskridende karakter af de miljømæssige problemer, der behandles, og forordningens virkning på handel inden for Unionen og på ekstern handel bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Formålet med denne forordning er at beskytte miljøet ved at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Ved denne forordning fastsættes således:
a)
bestemmelser for indeslutning, anvendelse, genvinding og destruktion af fluorholdige drivhusgasser samt for ledsageforanstaltninger i tilknytning hertil
b)
betingelser for markedsføring af specifikke produkter og anlæg eller specifikt udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af, fluorholdige drivhusgasser,
c)
betingelser for specifikke anvendelser af fluorholdige drivhusgasser og
d)
kvantitative begrænsninger for markedsføring af hydrofluorcarboner.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »fluorholdige drivhusgasser«: hydrofluorcarboner, perfluorcarboner, svovlhexafluorid og andre drivhusgasser, der indeholder fluor, som opført i bilag I eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
2) »hydrofluorcarboner« eller »HFC'er«: stoffer, som er opført i del 1 i bilag I, eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
3) »perfluorcarboner« eller »PFC'er«: stoffer, som er opført i del 2 i bilag I, eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
4) »svovlhexafluorid« eller »SF6«: stof, som er opført i del 3 i bilag I, eller blandinger, der indeholder dette stof
5) »blanding«: en væske, der består af to eller flere stoffer, hvoraf mindst et er et stof opført i bilag I eller bilag II
6) »globalt opvarmningspotentiale« eller »GWP«: en drivhusgas' klimaopvarmningspotentiale set i forhold til kuldioxids (CO2) potentiale beregnet som opvarmningspotentialet af et kilogram drivhusgas over en periode på 100 år set i forhold til et kilogram CO2 som fastsat i bilag I, II og IV, eller for så vidt angår blandinger beregnet i overensstemmelse med bilag IV
7) »ton(s) CO2-ækvivalenter«: en mængde drivhusgasser udtrykt som produktet af drivhusgassernes vægt i ton og deres globale opvarmningspotentiale
8) »operatør«: den fysiske eller juridiske person, der har den faktiske kompetence til at træffe beslutninger om den tekniske funktion af de produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning; en medlemsstat kan i veldefinerede særlige situationer udpege ejeren som den, der er ansvarlig for operatørens forpligtelser
9) »anvendelse«: anvendelse af fluorholdige drivhusgasser i forbindelse med produktion, vedligeholdelse eller servicering, herunder genpåfyldning, af produkter og anlæg eller udstyr, eller i forbindelse med andre processer, der omhandles i denne forordning
10) »markedsføring«: første levering til eller tilrådighedsstillelse for tredjemand i Unionen mod eller uden betaling eller, hvis der er tale om en producent, anvendelse for egen regning; dette omfatter også toldmæssig overgang til fri omsætning i Unionen
11) »hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr«: anlæg eller udstyr, hvor alle dele, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, er gjort tætte ved svejsning, lodning eller en tilsvarende fast forbindelse, som kan omfatte blokerede ventiler eller blokerede adgangspunkter, der muliggør korrekt reparation eller bortskaffelse, og som har en testet lækagerate på mindre end tre gram pr. år under et tryk på mindst en fjerdedel af det maksimalt tilladte tryk
12) »beholder«: et produkt, der primært er udformet til at transportere eller opbevare fluorholdige drivhusgasser
13) »beholder, som ikke kan genpåfyldes«: en beholder, som ikke kan genpåfyldes uden at blive tilpasset til formålet, eller som markedsføres, uden at der er truffet forholdsregler for, at den skal returneres til genpåfyldning
14) »genvinding«: indsamling og opbevaring af fluorholdige drivhusgasser fra produkter, herunder beholdere, og anlæg eller udstyr i forbindelse med vedligeholdelse eller servicering eller inden bortskaffelse af produkter, anlæg eller udstyr
15) »genanvendelse«: fornyet anvendelse af genvundne fluorholdige drivhusgasser efter en grundlæggende rensningsproces
16) »regenerering«: fornyet forarbejdning af genvundne fluorholdige drivhusgasser med henblik på at overholde en specificeret standard for et ubrugt stof, under hensyntagen til stoffets påtænkte anvendelse
17) »destruktion«: den proces, hvorved det hele eller det meste af en fluorholdig drivhusgas permanent omdannes eller nedbrydes til et eller flere stabile stoffer, som ikke er fluorholdige drivhusgasser
18) »nedlukning«: den proces, hvorved et produkt, anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, standses endeligt og tages ud af drift eller anvendelse
19) »reparation«: retablering af produkter eller anlæg eller udstyr, som er beskadiget eller lækker, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, for så vidt angår en del, som indeholder eller er udformet til at indeholde sådanne gasser
20) »installering«: montering af to eller flere anlæg, udstyr eller kredsløb, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, med det formål at montere et system på det sted, hvor det skal være i drift, som medfører samling af gasrør i et system for at slutte et kredsløb uanset behovet for at påfylde systemet efter montering
21) »vedligeholdelse eller servicering«: alle aktiviteter, undtagen genvinding, jf. artikel 8, og lækagekontrol, jf. artikel 4 og artikel 10, stk. 1, litra b), i denne forordning, som indebærer et brud i kredsløbene, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, især forsyning af systemet med fluorholdige drivhusgasser, fjernelse af et eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr, montering på ny af to eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr og reparation af lækager
22) »ubrugt stof«: et stof, som ikke tidligere har været brugt
23) »stationær«: ikke normalt i bevægelse, når det er i anvendelse, herunder flytbare klimaanlæg til indendørs anvendelse
24) »mobil«: normalt i bevægelse, når det er i anvendelse
25) »enkomponentskum«: en skumsammensætning i en spraydåse i ureageret eller delvis reageret flydende form, som udvider sig og hærdes, når det forlader spraydåsen
26) »kølelastbil«: et motorkøretøj med en masse på over 3,5 ton, der først og fremmest er konstrueret og fremstillet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed
27) »kølepåhængskøretøj«: et køretøj, der er konstrueret og fremstillet til at blive trukket af en lastbil eller en traktor, som først og fremmest er beregnet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed
28) »teknisk spraydåse«: en spraydåse, der anvendes til vedligeholdelse, reparation, rengøring, prøvning, insektbekæmpelse og fremstilling af produkter og anlæg eller udstyr, installering af anlæg eller udstyr og til andre formål
29) »lækagedetektionssystem«: en kalibreret mekanisk, elektrisk eller elektronisk anordning til detektion af lækage af fluorholdige drivhusgasser, som ved detektion alarmerer operatøren
30) »virksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, som:
a)
producerer, anvender, genvinder, indsamler, genanvender, regenererer eller destruerer fluorholdige drivhusgasser
b)
importerer eller eksporterer fluorholdige drivhusgasser eller produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder sådanne gasser
c)
markedsfører fluorholdige drivhusgasser eller produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af sådanne gasser
d)
installerer, servicerer, vedligeholder, reparerer eller nedlukker anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, eller kontrollerer sådanne anlæg eller sådant udstyr for lækage
e)
er operatør af anlæg eller udstyr, der indeholder eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser
f)
producerer, importerer, eksporterer, markedsfører eller destruerer gasser, som er opført i bilag II
g)
markedsfører produkter, anlæg eller udstyr, der indeholder gasser, som er opført i bilag II
31) »råvare«: alle fluorholdige drivhusgasser eller stoffer, der er opført i bilag II, og som omdannes kemisk i en proces, hvori dets oprindelige sammensætning ændres fuldstændig, og hvis emissioner er ubetydelige
32) »kommerciel brug«: anvendt til opbevaring, udstilling eller distribution af produkter til salg til slutbrugere i detailhandelen eller restaurationstjenester
33) »brandsikringsudstyr«: anlæg, udstyr og systemer, der bruges til brandforebyggelses- eller brandslukningsformål, herunder brandslukkere
34) »Rankinekredsproces med organisk medium(»organic Rankine cycle)«: en kredsproces, der indeholder kondenserbar fluorholdig drivhusgas og omdanner varme fra en varmekilde til energi til produktion af elektrisk eller mekanisk energi
35) »forsvarsmateriel«: våben, ammunition eller krigsmateriel, der er bestemt specielt til militære formål, og som er nødvendige til beskyttelse af medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser
36) »elektriske koblingsanlæg«: afbrydere og kombinationer deraf med tilhørende kontrol-, måle-, beskyttelses- og reguleringsudstyr samt samlede enheder af sådanne anordninger og sådant udstyr med tilhørende sammenkoblinger, tilbehør, indkapslinger og understøtninger beregnet til anvendelse i forbindelse med produktion, transport, distribution og omdannelse af elektrisk energi
37) »centralkølesystemer med multikompressor (parallelanlæg)«: systemer med to eller flere kompressorer, der drives parallelt, og som er tilsluttet en eller flere almindelige kondensatorer og en række køleanordninger, såsom kølediske, kummefrysere, dybfrysere eller afkølede lagerrum
38) »primært kølemiddelkredsløb i kaskadesystemer«: det primære kredsløb i indirekte mellemtemperatursystemer, hvori en kombination af to eller flere separate kølekredsløb er forbundet i serier, således at det primære kredsløb absorberer kondensatorvarmen fra et sekundært kredsløb for mellemtemperaturen
39) »todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg)«: systemer til luftkonditionering, der består af én udendørs enhed og én indendørs enhed, der er forbundet med rør med kølemiddel, og som skal installeres på anvendelsesstedet.
KAPITEL II
INDESLUTNING
Artikel 3
Forebyggelse af emissioner af fluorholdige drivhusgasser
1. Forsætlig udledning af fluorholdige drivhusgasser i atmosfæren er forbudt, når udledningen ikke er teknisk nødvendig for den tilsigtede anvendelse.
2. Operatører af anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, træffer forholdsregler for at forebygge uforsætlig udledning heraf (»lækage«) af disse gasser. De træffer alle teknisk og økonomisk gennemførlige foranstaltninger for at minimere lækage af fluorholdige drivhusgasser.
3. Hvis der detekteres lækage af fluorholdige drivhusgasser, sikrer operatøren, at anlægget eller udstyret repareres hurtigst muligt.
Er anlæg eller udstyr underlagt kontrol for lækage i henhold til artikel 4, stk. 1, og er en lækage i anlægget eller udstyret blevet repareret, sikrer operatøren, at anlægget eller udstyret kontrolleres af en autoriseret fysisk person inden for en måned efter reparationen for at verificere, at reparationen har været effektiv.
4. Fysiske personer, der udfører de i artikel 10, stk. 1, litra a)-c), omhandlede opgaver, skal være autoriserede i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4 og 7, og træffe forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser.
Virksomheder, der udfører installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), skal være autoriserede i overensstemmelse med artikel 10, stk. 6 og 7, og træffe forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser.
Artikel 4
Lækagekontrol
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 5 ton CO2-ækvivalenter eller derover, som ikke er indeholdt i skummaterialer, sikrer, at anlægget eller udstyret kontrolleres for lækage.
Hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale i mængder på mindre end 10 ton CO2-ækvivalenter, er ikke underlagt lækagekontrol i medfør af denne artikel, såfremt anlægget eller udstyret er mærket som hermetisk lukket.
Elektriske koblingsanlæg er ikke underlagt lækagekontrol i medfør af denne artikel, forudsat at en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
der har en testet lækagerate på mindre end 0,1 % pr. år, jf. producentens tekniske specifikation, og er mærket i overensstemmelse hermed
b)
de er udstyret med en anordning til overvågning af tryk eller massefylde, eller
c)
de indeholder mindre end 6 kg fluorholdige drivhusgasser.
2. Stk. 1 finder anvendelse på operatører af følgende anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser:
a)
stationære køleanlæg eller stationært køleudstyr
b)
stationære luftkonditioneringsanlæg eller stationært luftkonditioneringsudstyr
c)
stationære varmepumper
d)
stationært brandsikringsudstyr
e)
køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer
f)
elektriske koblingsanlæg
g)
Rankinekredsprocesser med organisk medium (organic Rankine cycles).
For så vidt angår de anlæg og det udstyr, der er omhandlet første afsnit, litra a)-e), udføres kontrollen af fysiske personer, der er autoriseret i overensstemmelse med reglerne i artikel 10.
Som undtagelse fra stk. 1, første afsnit, er anlæg eller udstyr, der indeholder mindre end 3 kg fluorholdige drivhusgasser, eller hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr, der er mærket i overensstemmelse hermed, og indeholder mindre end 6 kg fluorholdige drivhusgasser, indtil den 31. december 2016 ikke underlagt lækagekontrol.
3. Lækagekontrollen i henhold til stk. 1 gennemføres med følgende hyppighed:
a)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 5 ton CO2-ækvivalenter eller derover, men mindre end 50 ton CO2-ækvivalenter, mindst hver 12. måned, eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 24. måned
b)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 50 ton CO2-ækvivalenter eller derover, men mindre end 500 ton CO2-ækvivalenter, mindst hver sjette måned eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 12. måned
c)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, mindst hver tredje måned eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver sjette måned.
4. Forpligtelserne i stk. 1 vedrørende brandsikringsudstyr som omhandlet i stk. 2, litra d), anses for at være opfyldt, såfremt følgende to betingelser er opfyldt:
a)
den eksisterende kontrolordning opfylder ISO 14520- eller EN 15004-standarden, og
b)
brandsikringsudstyret kontrolleres lige så hyppigt, som det kræves i henhold til stk. 3.
5. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesbestemmelser præcisere kravene til de lækagekontroller, der i henhold til stk. 1 skal foretages for hver type anlæg eller udstyr som omhandlet i nævnte stykke, identificere de dele af anlægget eller udstyret, der indebærer størst risiko for lækage, og ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 7, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 5
Lækagedetektionssystemer
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som alarmerer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager.
2. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra f) og g), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, og som er installeret den 1. januar 2017 eller derefter, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som alarmerer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager.
3. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d) og g), og som er omfattet af stk. 1 eller 2 i nærværende artikel, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hver 12. måned for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende.
4. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra f), og som er omfattet af stk. 2 i nærværende artikel, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hvert 6. år for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende.
Artikel 6
Journalføring
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der skal kontrolleres for lækage i henhold til artikel 4, stk. 1, etablerer og fører for ethvert sådant anlæg eller udstyr journaler, som angiver følgende oplysninger:
a)
mængden og typen af installerede fluorholdige drivhusgasser
b)
de tilføjede mængder fluorholdige drivhusgasser under installering, vedligeholdelse eller servicering eller på grund af lækage
c)
hvorvidt mængderne af installerede fluorholdige drivhusgasser er blevet genanvendt eller regenereret, herunder navn og adresse på genanvendelses- eller regenereringsanlægget og i givet fald autorisationsnummer
d)
mængden af genvundne fluorholdige drivhusgasser
e)
identiteten af den virksomhed, der har installeret, serviceret, vedligeholdt og eventuelt repareret eller nedlukket anlægget eller udstyret, herunder i givet fald nummeret på dens autorisation
f)
datoer for og resultater af kontrollen i medfør af artikel 4, stk. 1-3
g)
for så vidt angår nedlukkede anlæg eller nedlukket udstyr, de foranstaltninger, der er truffet med henblik på genvinding og bortskaffelse af de fluorholdige drivhusgasser.
2. Medmindre de journaler, der er omhandlet i stk. 1, lagres i en database, som oprettes af medlemsstaternes kompetente myndigheder, gælder følgende regler:
a)
de i stk. 1 omhandlede operatører opbevarer de i nævnte stykke omhandlede journaler i mindst fem år
b)
de virksomheder, der udøver de i stk. 1, litra e), omhandlede aktiviteter for operatører, opbevarer kopier af journalerne i mindst fem år.
De i stk. 1 omhandlede journaler stilles på anmodning til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen. I det omfang, sådanne journaler indeholder miljøoplysninger, anvendes i givet fald Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF (18) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 (19).
3. Med henblik på artikel 11, stk. 4, etablerer virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser journaler over relevante oplysninger om køberne af fluorholdige drivhusgasser, herunder følgende:
a)
numrene på købernes autorisationer og
b)
de respektive købte mængder fluorholdige drivhusgasser.
Virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser, fører disse journaler i mindst fem år.
Virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser, stiller på anmodning sådanne journaler til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen. I det omfang, journalerne indeholder miljøoplysninger, anvendes i givet fald direktiv 2003/4/EF eller forordning (EF) nr. 1367/2006.
4. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge formatet for de journaler, der er omhandlet i stk. 1 og 3 i nærværende artikel, og præcisere, hvordan de bør etableres og føres. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 7
Emissioner af fluorholdige drivhusgasser i forbindelse med produktion
1. Producenter af fluorholdige forbindelser træffer alle nødvendige forholdsregler for at begrænse emissioner af fluorholdige drivhusgasser mest muligt under
a)
produktion
b)
transport og
c)
opbevaring.
Denne artikel gælder også, når fluorholdige drivhusgasser produceres som biprodukter.
2. Med forbehold af artikel 11, stk. 1, er det forbudt at markedsføre fluorholdige drivhusgasser og gasser, som er anført i bilag II, medmindre producenter eller importører, når det er relevant, på tidspunktet for markedsføringen dokumenterer, at trifluormethan, der produceres som biprodukt under fremstillingsprocessen, herunder ved fremstilling af råstoffer til deres produktion, er blevet destrueret eller genvundet med henblik på efterfølgende anvendelse i overensstemmelse med de bedste tilgængelige teknikker.
Dette krav finder anvendelse fra den 11. juni 2015.
Artikel 8
Genvinding
1. Operatører af stationære anlæg eller af køleenheder på kølelastbiler og -påhængskøretøjer, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, som ikke er indeholdt i skummaterialer, sikrer, at genvindingen af disse gasser udføres af fysiske personer, der har de relevante autorisationer, jf. artikel 10, således at gasserne genanvendes, regenereres eller destrueres.
Dette krav gælder for operatører af følgende anlæg eller udstyr:
a)
kølekredsløb i stationære køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr
b)
kølekredsløb i køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer
c)
stationære anlæg eller stationært udstyr, der indeholder opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser
d)
stationært brandsikringsudstyr
e)
stationære elektriske koblingsanlæg.
2. Den virksomhed, som anvender en beholder til fluorholdig drivhusgas umiddelbart inden bortskaffelsen heraf, sørger for, at eventuelle restgasser genvindes for at sikre, at de genanvendes, regenereres eller destrueres.
3. Operatører af produkter og anlæg eller udstyr, der ikke er nævnt i stk. 1, herunder mobile anlæg eller mobilt udstyr, og som indeholder fluorholdige drivhusgasser, sørger for, at gasserne genvindes i det omfang, det er teknisk muligt og ikke medfører uforholdsmæssigt store omkostninger, af fysiske personer med de fornødne kvalifikationer, således at gasserne genanvendes, regenereres eller destrueres, eller sørger for, at gasserne destrueres uden forudgående genvinding.
Genvinding af fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i vejkøretøjer, der ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/40/EF (20), udføres af fysiske personer med de fornødne kvalifikationer.
For så vidt angår genvinding af fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer, der er omfattet af direktiv 2006/40/EF, anses kun fysiske personer, der mindst har et uddannelsesbevis i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, for at have de fornødne kvalifikationer.
Artikel 9
Producentansvarsordninger
Med forbehold af eksisterende EU-lovgivning tilskynder medlemsstaterne til udvikling af producentansvarsordninger med henblik på genvinding af fluorholdige drivhusgasser og genanvendelse, regenerering eller destruktion heraf.
Medlemsstaterne stiller oplysninger til rådighed for Kommissionen om de tiltag, der er iværksat i henhold til stk. 1.
Artikel 10
Uddannelse og autorisation
1. Medlemsstaterne indfører eller tilpasser på grundlag af de i stk. 5 omhandlede mindstekrav autorisationsprogrammer, herunder evalueringsprocesser. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelse for fysiske personer, der udfører følgende opgaver:
a)
installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-f)
b)
lækagekontrol som fastsat i artikel 4, stk. 1, af udstyr som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra a)-e)
c)
genvinding af fluorholdige drivhusgasser som fastsat i artikel 8, stk. 1.
2. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelsesprogrammer for fysiske personer, som genvinder fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer, der er omfattet af direktiv 2006/40/EF, på grundlag af mindstekravene omhandlet i stk. 5.
3. De autorisationsprogrammer og den uddannelse, der er fastsat i stk. 1 og 2, omfatter følgende:
a)
gældende forskrifter og tekniske standarder
b)
emissionsforebyggelse
c)
genvinding af fluorholdige drivhusgasser
d)
sikker håndtering af anlæg eller udstyr af den type og størrelse, der er omfattet af autorisationen
e)
oplysninger om relevante teknologier, som erstatter eller mindsker anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, samt sikker håndtering heraf.
4. Autorisationer i medfør af de autorisationsprogrammer, der er omhandlet i stk. 1, udstedes på betingelse af, at ansøgeren på vellykket vis har fuldført en evalueringsproces, der er indført i medfør af stk. 1, 3 og 5.
5. Mindstekravene til autorisationsprogrammerne er fastsat i forordning (EF) nr. 303/2008 til (EF) nr. 306/2008 og i nærværende artikels stk. 12. Mindstekravene til uddannelsesbeviserne er fastsat i forordning (EF) nr. 307/2008 og i stk. 12. Disse mindstekrav præciserer for hver type anlæg eller udstyr i stk. 1 og 2 de nødvendige praktiske færdigheder og den nødvendige teoretiske viden og skelner, hvis det er hensigtsmæssigt, mellem de forskellige aktiviteter, der er omfattet heraf, samt betingelserne for gensidig anerkendelse af autorisationer og uddannelsesbeviser.
6. Medlemsstaterne indfører eller tilpasser på baggrund af mindstekravene omhandlet i stk. 5 autorisationsprogrammer for virksomheder, der udøver installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), for andre parter.
7. Eksisterende autorisationer og uddannelsesbeviser, der er udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 842/2006, er fortsat gyldige, jf. de betingelser, som de oprindelig er udstedt på.
8. Medlemsstaterne sikrer, at alle fysiske personer, der har en autorisation i henhold til autorisationsprogrammer som fastsat i stk. 1 og 7, har adgang til oplysninger i forbindelse med hver af følgende:
a)
de i stk. 3, litra e), omhandlede teknologier og
b)
eksisterende reguleringskrav for håndtering af anlæg eller udstyr, der indeholder alternative kølemidler til fluorholdige drivhusgasser.
9. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelse for de fysiske personer, der ønsker at ajourføre deres viden med hensyn til de spørgsmål, der er omhandlet i stk. 3.
10. Medlemsstaterne giver senest den 1. januar 2017 Kommissionen meddelelse om autorisations- og uddannelsesprogrammer.
Medlemsstaterne anerkender autorisationer og uddannelsesbeviser, der er udstedt i en anden medlemsstat i henhold til denne artikel. De må ikke begrænse den frie udveksling af tjenesteydelser eller etableringsfriheden, fordi en autorisation er udstedt i en anden medlemsstat.
11. En virksomhed, der overdrager en opgave omhandlet i stk. 1, til en anden virksomhed, tager rimelige skridt for at sikre sig, at sidstnævnte har de fornødne autorisationer til at udføre de krævede opgaver i henhold til denne artikel.
12. Hvis det med henblik på anvendelsen af denne artikel viser sig at være nødvendigt at fastsætte en mere harmoniseret tilgang til uddannelse, tilpasser og ajourfører Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter mindstekravene for så vidt angår de færdigheder og den viden, der skal omfattes heraf, præciserer bestemmelserne for autorisation eller bevis samt betingelserne for gensidig anerkendelse og ophæver retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24. Når Kommissionen udøver sine beføjelser i medfør af dette stykke, tager den hensyn til relevante eksisterende kvalifikations- eller autorisationsordninger.
13. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet for den meddelelse, der er omhandlet i denne artikels stk. 10, og kan ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 5, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
14. Indebærer kravene i henhold til denne artikel i forbindelse med leveringen af autorisationer og uddannelse uforholdsmæssigt store byrder for en medlemsstat, fordi den har et lavt befolkningstal og derfor mangel på efterspørgsel efter den pågældende uddannelse og autorisation, kan kravene opfyldes gennem anerkendelse af autorisationer, der er udstedt i andre medlemsstater.
Medlemsstater, der anvender dette stykke, underretter Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
15. Intet i denne artikel er til hinder for, at medlemsstaterne opretter yderligere autorisations- og uddannelsesprogrammer med hensyn til andre anlæg eller andet udstyr end de anlæg og det udstyr, der er omhandlet i stk. 1.
KAPITEL III
MARKEDSFØRING OG KONTROL AF ANVENDELSE
Artikel 11
Begrænsning af markedsføringen
1. Markedsføring af produkter og anlæg eller udstyr, der er anført i bilag III, med undtagelse af forsvarsmateriel, er forbudt fra den dato, der er anført i det pågældende bilag, og som i givet fald er differentieret efter type eller globalt opvarmningspotentiale for den indeholdte fluorholdige drivhusgas.
2. Forbuddet i stk. 1 gælder ikke for anlæg eller udstyr, for hvilket det fastslået i de krav til miljøvenligt design, der er vedtaget i henhold til direktiv 2009/125/EF, at anlægget eller udstyret på grund af en højere energieffektivitet, når det er i drift, vil have lavere CO2-ækvivalente emissioner i hele livscyklussen, end det er tilfældet for ækvivalente anlæg eller ækvivalent udstyr, der opfylder de relevante krav til miljøvenligt design og ikke indeholder hydrofluorcarboner.
3. Kommissionen kan undtagelsesvis ved hjælp af gennemførelsesretsakter, efter en begrundet anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat og under hensyntagen til målene for denne forordning, give tilladelse til en undtagelse på op til fire år, der giver mulighed for, at produkter og anlæg eller udstyr, der er anført i bilag III, og som indeholder eller kun fungerer ved hjælp af fluorholdige drivhusgasser, kan markedsføres, når det godtgøres, at:
a)
der for et bestemt produkt, anlæg eller udstyr eller for en bestemt kategori af produkter, anlæg eller udstyr ikke findes alternativer hertil, eller at disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, eller
b)
anvendelsen af teknisk mulige og sikre alternativer ville medføre uforholdsmæssigt store omkostninger.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
4. Med henblik på udførelsen af installering, servicering, vedligeholdelse eller reparation af anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion afhænger af, fluorholdige drivhusgasser, og for hvilket der kræves autorisation eller uddannelsesbevis i henhold til artikel 10, må fluorholdige drivhusgasser kun sælges til og købes af virksomheder, som har de relevante autorisationer eller uddannelsesbeviser i henhold til artikel 10, eller virksomheder, der beskæftiger personer, der har en autorisation eller et uddannelsesbevis i henhold til artikel 10, stk. 2 og 5. Dette stykke er ikke til hinder for, at uautoriserede virksomheder, som ikke udfører de i nærværende stykkes første punktum omhandlede aktiviteter, indsamler, transporterer eller leverer fluorholdige drivhusgasser.
5. Anlæg eller udstyr, der ikke er hermetisk lukket, og som er påfyldt fluorholdige drivhusgasser, må kun sælges til slutbrugeren, hvis det ledsages af dokumentation for, at installeringen vil blive foretaget af en virksomhed, der er autoriseret i overensstemmelse med artikel 10.
6. Kommissionen indsamler på grundlag af foreliggende data fra medlemsstaterne oplysninger om medlemsstaternes nationale koder, standarder eller lovgivning med hensyn til erstatningsteknologier, hvori der anvendes alternativer til fluorholdige drivhusgasser i køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr samt i skummaterialer.
Kommissionen offentliggør senest den 1. januar 2017 en sammenfattende rapport om oplysningerne indsamlet i henhold til første afsnit.
Artikel 12
Mærkning og produkt-, anlægs- og udstyrsoplysninger
1. Produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, må ikke markedsføres, medmindre de er mærket. Dette gælder alene for:
a)
køleanlæg eller -udstyr
b)
luftkonditioneringsanlæg eller -udstyr
c)
varmepumper
d)
brandsikringsudstyr
e)
elektriske koblingsanlæg
f)
spraydåser, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, med undtagelse af dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele
g)
alle beholdere med fluorholdige drivhusgasser
h)
opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser
i)
Rankinekredsproces med organisk medium (organic Rankine cycles).
2. Produkter eller anlæg eller udstyr omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 11, stk. 3, skal mærkes i overensstemmelse hermed og indeholde en henvisning til, at de pågældende produkter eller anlæg eller det pågældende udstyr kun må anvendes til det formål, der er omfattet af en undtagelse efter nævnte artikel.
3. Den i henhold til stk. 1 krævede mærkning skal omfatte følgende oplysninger:
a)
en henvisning til, at produktet, anlægget eller udstyret indeholder fluorholdige drivhusgasser, eller at det kun fungerer ved hjælp af sådanne gasser
b)
det almindeligt anvendte handelsnavn for den pågældende fluorholdige drivhusgas eller, hvis et sådant ikke findes, den kemiske betegnelse
c)
fra den 1. januar 2017 mængden, udtrykt i vægt og i CO2-ækvivalenter, af fluorholdige drivhusgasser i produktet, anlægget eller udstyret, eller den mængde fluorholdige drivhusgasser, som anlægget eller udstyret er udformet til at indeholde, samt gassernes globale opvarmningspotentiale.
Den i henhold til stk. 1 krævede mærkning skal omfatte følgende oplysninger, hvor det er relevant:
a)
en henvisning til, at de fluorholdige drivhusgasser befinder sig i et hermetisk lukket anlæg eller udstyr
b)
en henvisning til, at de elektriske koblingsanlæg har en testet lækagerate på mindre end 0,1 % pr. år, jf. producentens tekniske specifikation.
4. Mærket skal være let læseligt, må ikke kunne slettes og skal anbringes enten:
a)
tæt på serviceåbninger til påfyldning eller genvinding af fluorholdige drivhusgasser eller
b)
på den del af produktet, anlægget eller udstyret, der indeholder de fluorholdige drivhusgasser.
Mærket skal udfærdiges på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor det skal markedsføres.
5. Skummaterialer og polyolblandinger, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, må ikke markedsføres, medmindre de fluorholdige drivhusgasser identificeres med et mærke, som angiver det almindeligt anvendte handelsnavn, eller, hvis et sådant ikke findes, den kemiske betegnelse. Mærket skal klart angive, at skummaterialet eller polyolblandingerne indeholder fluorholdige drivhusgasser. Hvis der er tale om skumplader, skal disse oplysninger klart og uudsletteligt være anført på pladerne.
6. Regenererede eller genanvendte fluorholdige drivhusgasser mærkes med oplysning om, at stoffet er regenereret eller genanvendt, om partiets referencenummer (batchnummer) og regenererings- eller genanvendelsesanlæggets navn og adresse.
7. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på destruktion, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må destrueres.
8. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på direkte eksport, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må eksporteres direkte.
9. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på anvendelse i forsvarsmateriel, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
10. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på ætsning af halvledermaterialer eller rensning af kamre til kemisk pådampning (Chemical Vapour Deposition) i halvlederindustrien, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
11. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på anvendelse som råvare, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes som råvare.
12. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på fremstilling af dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
13. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 3 og 5, skal indgå i brugsanvisninger for de pågældende produkter og anlæg eller det pågældende udstyr.
Når der er tale om produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 150 eller derover, skal disse oplysninger også medtages i varebeskrivelser, der anvendes til reklame.
14. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet for den mærkning, der er omhandlet i stk. 1 og stk. 4-12 og kan ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
15. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 vedrørende ændring af mærkningskravene i stk. 4-12, hvis det er hensigtsmæssigt i betragtning af den kommercielle eller teknologiske udvikling.
Artikel 13
Begrænsning af anvendelse
1. Det er forbudt at anvende svovlhexafluorid til magnesiumstøbning og i forbindelse med genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer.
For anlæg, der anvender en mængde af svovlhexafluorid, som er mindre end 850 kg pr. år, i forbindelse med magnesiumstøbning og genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer, finder dette forbud først anvendelse fra den 1. januar 2018.
2. Det er forbudt at anvende svovlhexafluorid til oppumpning af bildæk.
3. Fra den 1. januar 2020 er det forbudt at anvende fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover til at servicere eller vedligeholde køleanlæg eller udstyr med en fyldningsstørrelse på 40 ton CO2-ækvivalenter eller derover.
Dette stykke finder ikke anvendelse på forsvarsmateriel eller anlæg eller udstyr beregnet til at blive brugt til at afkøle produkter til temperaturer under - 50 °C.
Det i første afsnit omhandlede forbud finder ikke anvendelse på følgende kategorier af fluorholdige drivhusgasser:
a)
regenererede fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover, som anvendes til vedligeholdelse eller servicering af eksisterende køleanlæg eller udstyr, forudsat at de er mærket i overensstemmelse med artikel 12, stk. 6,
b)
genanvendte fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover, som anvendes til vedligeholdelse eller servicering af eksisterende køleanlæg eller udstyr, forudsat at de er genvundet fra sådanne anlæg eller sådant udstyr. Sådanne genanvendte gasser må kun anvendes af den virksomhed, som har udført genvindingen som led i vedligeholdelse eller servicering, eller den virksomhed, for hvem genvindingen blev udført som led i vedligeholdelse eller servicering.
Det i første afsnit omhandlede forbud finder ikke anvendelse på køleanlæg eller udstyr, der er omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 11, stk. 3.
Artikel 14
Forudgående påfyldning af anlæg eller udstyr med hydroflourcarboner
1. Fra den 1. januar 2017 må køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr, der er påfyldt hydrofluorcarboner, ikke markedsføres, medmindre der i kvotesystemet i kapitel IV er taget hensyn til de hydrofluorcarboner, som udstyret eller anlægget er påfyldt.
2. Ved markedsføring af anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, jf. stk. 1, sikrer producenterne og importørerne af anlægget eller udstyret, at overholdelsen af stk. 1 er fuldt ud dokumenteret, og udsteder i den henseende en overensstemmelseserklæring.
Hvis hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, sikrer importørerne af dette anlæg eller dette udstyr fra den 1. januar 2018, at dokumentationens nøjagtighed og overensstemmelseserklæringen senest den 31. marts hvert år kontrolleres for det foregående kalenderår af en uafhængig revisor. Revisoren skal enten være:
a)
godkendt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (21) eller
b)
akkrediteret til at kontrollere regnskaber efter den pågældende medlemsstats lovgivning.
Producenter og importører af anlæg eller udstyr omhandlet i stk. 1 opbevarer dokumentationen og overensstemmelseserklæringen i en periode på mindst fem år efter anlæggets eller udstyrets markedsføring. Importører af anlæg eller udstyr, der markedsfører anlæg eller udstyr, som på forhånd er påfyldt, sikrer, såfremt hydrofluorcarbonerne i dette anlæg eller udstyr ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, at de er registreret i henhold til artikel 17, stk. 1, litra e).
3. Ved udstedelsen af overensstemmelseserklæringen påtager producenterne og importørerne af anlæg eller udstyr omhandlet i stk. 1 sig ansvaret for overholdelsen af stk. 1 og 2.
4. Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter de nærmere ordninger vedrørende overensstemmelseserklæringen og kontrollen, der forestås af en uafhængig revisor som omhandlet i denne artikels stk. 2, andet afsnit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
KAPITEL IV
REDUKTION AF MÆNGDEN AF HYDROFLUORCARBONER, DER MARKEDSFØRES
Artikel 15
Reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der markedsføres
1. Kommissionen sikrer, at mængden af hydrofluorcarboner, som producenter og importører har ret til at markedsføre i EU hvert år, ikke overstiger den maksimale mængde for det pågældende år, beregnet i overensstemmelse med bilag V.
Producenter og importører sikrer, at den mængde hydrofluorcarboner, beregnet i henhold til bilag V, som hver af dem markedsfører, ikke overstiger deres respektive kvoter, som er tildelt i henhold til artikel 16, stk. 5, eller, som er overdraget i henhold til artikel 18.
2. Denne artikel finder ikke anvendelse på producenter eller importører af mindre end 100 ton CO2-ækvivalenter af hydrofluorcarboner pr. år.
Denne artikel finder desuden ikke anvendelse på følgende:
a)
hydrofluorcarboner, der importeres til Unionen med henblik på destruktion
b)
hydrofluorcarboner anvendt af en producent i råvareanvendelser, eller der af en producent eller importør leveres direkte til virksomheder med henblik på anvendelse i råvareanvendelser
c)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte til virksomheder med henblik på eksport fra Unionen, når disse hydrofluorcarboner ikke efterfølgende stilles til rådighed for nogen anden part i Unionen forud for eksporten
d)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte med henblik på anvendelse i forsvarsmateriel
e)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte til en virksomhed, som anvender dem til ætsning af halvledermaterialer eller rensning af kamre til kemisk pådampning (Chemical Vapour Deposition) i halvlederindustrien
f)
fra den 1. januar 2018 og fremover hydrofluorcarboner, der af en producent eller en importør leveres direkte til en virksomhed, som fremstiller dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele.
3. Denne artikel og artikel 16, 18, 19 og 25 gælder også for hydrofluorcarboner, der er indeholdt i polyolblandinger.
4. Kommissionen kan undtagelsesvis ved hjælp af gennemførelsesretsakter, efter en begrundet anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat og under hensyntagen til målene for denne forordning, give tilladelse til en tidsbegrænset undtagelse på op til fire år, der giver mulighed for at udelukke hydrofluorcarboner til anvendelse i specifikke anvendelser eller specifikke kategorier af produkter og anlæg eller udstyr fra kvotekravet i stk. 1, når det godtgøres, at:
a)
der til disse bestemte anvendelser, produkter, anlæg eller udstyr ikke findes alternativer, eller at disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, og
b)
der ikke kan sikres en tilstrækkelig forsyning af hydrofluorcarboner, uden at det ville medføre uforholdsmæssigt store omkostninger.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 16
Tildeling af kvoter til markedsføring af hydrofluorcarboner
1. Senest den 31. oktober 2014 fastsætter Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter for hver producent eller importør, som har indberettet data i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 842/2006, en referenceværdi baseret på det årlige gennemsnit af de mængder hydrofluorcarboner, som producenten eller importøren har indberettet som markedsført fra 2009 til 2012. Referenceværdierne beregnes i overensstemmelse med bilag V til nærværende forordning.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
2. Producenter og importører, der ikke har indberettet markedsføringen af hydroflourcarboner i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 842/2006 for den referenceperiode, der er omhandlet i stk. 1, kan afgive en erklæring om, at de agter at markedsføre hydrofluorcarboner det følgende år.
Erklæringen sendes til Kommissionen med angivelse af, hvilke typer og mængder hydrofluorcarboner der påtænkes markedsført.
Kommissionen udsender en meddelelse om fristen for indgivelse af sådanne erklæringer. Inden der indgives en erklæring i henhold til denne artikels stk. 2 og 4, registreres virksomheder i det register, der er omhandlet i artikel 17.
3. Senest den 31. oktober 2017 og derefter hvert tredje år foretager Kommissionen en genberegning af referenceværdierne for de i nærværende artikels stk. 1 og 2 omhandlede producenter og importører på grundlag af det årlige gennemsnit af de mængder hydrofluorcarboner, der på lovlig vis er markedsført fra den 1. januar 2015, som indberettet i henhold til artikel 19 for de tilgængelige år. Kommissionen fastsætter disse referenceværdier ved hjælp af gennemførelsesretsakter.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
4. De producenter og importører, som der er fastsat referenceværdier for, kan efter proceduren i stk. 2 afgive en erklæring om yderligere forventede mængder.
5. Kommissionen tildeler kvoter for markedsføring af hydrofluorcarboner til hver producent og importør for hvert år fra og med år 2015 under anvendelse af den kvotetildelingsordning, der er fastsat i bilag VI.
Der tildeles kun kvoter til producenter eller importører, som er etableret i Unionen, eller som har bemyndiget en enerepræsentant, der er etableret i Unionen, med henblik på overholdelse af kravene i denne forordning. Enerepræsentanten kan være den samme som den, der er blevet bemyndiget i henhold til artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (22).
Enerepræsentanten opfylder alle de forpligtelser, der er pålagt producenter og importører i henhold til denne forordning.
Artikel 17
Register
1. Kommissionen opretter og sikrer senest den 1. januar 2015 driften af et elektronisk kvoteregister for markedsføring af hydrofluorcarboner (»registeret«).
Registrering i registeret er obligatorisk for følgende:
a)
producenter og importører, som har fået tildelt en markedsføringskvote for hydrofluorcarboner i henhold til artikel 16, stk. 5
b)
virksomheder, som har fået overdraget en kvote i henhold til artikel 18
c)
producenter og importører, som erklærer, at de agter at indgive en erklæring i henhold til artikel 16, stk. 2
d)
producenter og importører, der leverer, eller virksomheder, der modtager hydrofluorcarboner med henblik på de formål, der er anført i artikel 15, stk. 2, andet afsnit, litra a)-g)
e)
importører af anlæg eller udstyr, der markedsfører anlæg eller udstyr, som på forhånd er påfyldt, såfremt hydrofluorcarbonerne i dette anlæg eller udstyr ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret i henhold til artikel 14.
Registrering foretages ved hjælp af en ansøgning til Kommissionen i overensstemmelse med procedurer, som Kommissionen skal fastsætte.
2. Kommissionen kan, i det omfang det er nødvendigt, ved hjælp af gennemførelsesretsakter sikre, at registret fungerer problemfrit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
3. Kommissionen sikrer, at registrerede producenter og importører via registeret underrettes om den tildelte kvote og om eventuelle ændringer heraf i løbet af tildelingsperioden.
4. De kompetente myndigheder, herunder toldmyndighederne, i medlemsstaterne har adgang til registret til orientering.
Artikel 18
Overdragelse af kvoter og tilladelse til at anvende kvoter til markedsføring af hydrofluorcarboner i importerede anlæg eller importeret udstyr
1. Enhver producent eller importør, som der er fastsat en referenceværdi for i henhold til artikel 16, stk. 1 eller 3, og som har fået tildelt en kvote i henhold til artikel 16, stk. 5, kan i det register, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, overdrage kvotemængden helt eller delvis til en anden producent eller importør i Unionen eller til en anden producent eller importør, som er repræsenteret i Unionen af en enerepræsentant som omhandlet i artikel 16, stk. 5, andet og tredje afsnit.
2. Enhver producent eller importør, der har fået sin kvote i henhold til artikel 16, stk. 1 og 3, eller som har fået overdraget en kvote i henhold til denne artikels stk. 1, kan give en anden virksomhed tilladelse til at anvende sin kvote med henblik på anvendelsen af artikel 14.
Enhver producent eller importør, der har fået sin kvote udelukkende på grundlag af en erklæring i henhold til artikel 16, stk. 2, kan kun give en anden virksomhed tilladelse til at anvende sin kvote med henblik på anvendelsen af artikel 14, forudsat at de tilsvarende mængder af hydrofluorcarboner leveres fysisk af den producent eller importør, der har givet tilladelsen.
Med henblik på anvendelsen af artikel 15, 16 og artikel 19, stk. 1 og 6, anses de respektive mængder af hydrofluorcarboner for at være markedsført af den producent eller importør, der har givet tilladelsen, på det tidspunkt, hvor tilladelsen blev givet. Kommissionen kan kræve, at den producent eller importør, der har givet tilladelsen, fremlægger dokumentation for, at denne er aktiv inden for levering af hydrofluorcarboner.
KAPITEL V
INDBERETNING
Artikel 19
Indberetning af produktion, import, eksport, anvendelse som råvare og destruktion af stofferne anført i bilag I eller II
1. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver producent, importør og eksportør, som i det foregående kalenderår har produceret, importeret eller eksporteret mere end ét ton eller 100 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår. Nærværende afsnit finder også anvendelse på virksomheder, der får kvoter i henhold til artikel 18, stk. 1.
2. Inden den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har destrueret mere end ét ton fluorholdige drivhusgasser eller 1 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, de oplysninger til Kommissionen, der er anført i bilag VII, for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
3. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har anvendt 1 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser som råvare, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
4. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har markedsført 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, indeholdt i produkter og anlæg eller udstyr, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
5. Hver importør af anlæg eller udstyr, som markedsfører anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, forelægger, såfremt hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke har været markedsført i Unionen forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, Kommissionen et verifikationsdokument, der er udstedt i henhold til artikel 14, stk. 2.
6. Hver virksomhed, der i henhold til stk. 1, indberetter markedsføring af 10 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af hydrofluorcarboner i det foregående kalenderår, sikrer derudover senest den 30. juni 2015 og derefter hvert år, at en uafhængig revisor verificerer, at disse data er korrekte. revisoren skal enten være,
a)
akkrediteret i henhold til direktiv 2003/87/EF eller
b)
akkrediteret til at verificere regnskaber efter den pågældende medlemsstats lovgivning.
Virksomheden opbevarer verifikationsrapporten i mindst fem år. Verifikationsrapporten stilles på anmodning til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed og Kommissionen.
7. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet og metoden for den indberetning, der er omhandlet i denne artikel.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
8. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at beskytte fortroligheden af de oplysninger, den modtager i medfør af denne artikel.
Artikel 20
Indsamling af emissionsdata
Medlemsstaterne indfører indberetningsordninger for de relevante sektorer, der er omhandlet i denne forordning, med henblik på at opnå emissionsdata i det omfang, det er muligt.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 21
Revision
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 vedrørende ajourføring af bilag I, II og IV på grundlag af nye vurderingsrapporter vedtaget af Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer eller nye rapporter fra Montrealprotokollens videnskabelige panel vedrørende det globale opvarmningspotentiale af stofferne på listen.
2. Kommissionen overvåger anvendelsen og virkningerne af denne forordning på grundlag af de oplysninger om markedsføring af gasser anført i bilag I og II, der er indberettet i henhold til artikel 19, og om emissionerne af fluorholdige drivhusgasser, der er stillet til rådighed i henhold til artikel 20 og på grundlag af alle relevante oplysninger fra medlemsstaterne.
Senest den 31. december 2020 offentliggør Kommissionen en rapport om tilgængeligheden af hydrofluorcarboner på Unionens marked.
Senest den 31. december 2022 offentliggør Kommissionen en omfattende rapport om virkningerne af denne forordning, herunder navnlig:
a)
en prognose for den fortsatte efterspørgsel efter hydrofluorcarboner frem til 2030 og derefter
b)
en vurdering af behovet for yderligere skridt fra Unionen eller dets medlemsstaters side på baggrund af eksisterende og nye internationale forpligtelser vedrørende reduktion af emissioner af fluorholdige drivhusgasser.
c)
en oversigt over europæiske og internationale standarder, national sikkerhedslovgivning og bygningsbestemmelser i medlemsstaterne med hensyn til overgangen til alternative kølemidler
d)
en gennemgang af tilgængeligheden af teknisk gennemførlige og omkostningseffektive alternativer til produkter og anlæg eller udstyr, som indeholder fluorholdige drivhusgasser, for så vidt angår produkter og udstyr, der ikke er anført i bilag III, under hensyntagen til energieffektiviteten.
3. Senest den 1. juli 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af forbuddet i henhold til bilag III, afsnit 13, under henvisning til navnlig tilgængeligheden af omkostningseffektive, teknisk gennemførlige, energieffektive og pålidelige alternativer til centralkølesystemer med multikompressor (parallelanlæg) som omhandlet i denne bestemmelse. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag med henblik på at ændre bestemmelsen i henhold til bilag III, afsnit 13.
4. Senest den 1. juli 2020 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af, om der eksisterer omkostningseffektive, teknisk gennemførlige, energieffektive og pålidelige alternativer, som gør det muligt at erstatte fluorholdige drivhusgasser i nye sekundære mellemspændingskoblingsanlæg og nye små, todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg), og forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforlag for at ændre listen i bilag III.
5. Senest den 1. juli 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af fremgangsmåden for tildeling af kvoter, herunder konsekvenserne af at tildele kvoter uden vederlag, og omkostningerne i forbindelse med at gennemføre denne forordning i medlemsstaterne og i givet fald i forbindelse med en eventuel international aftale om hydrofluorcarboner. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag med henblik på:
a)
at ændre fremgangsmåden for tildeling af kvoter
b)
at fastlægge en passende fremgangsmåde for fordeling af eventuelle indtægter.
6. Senest den 1. januar 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en undersøgelse af EU-lovgivningen med hensyn til uddannelse af fysiske personer i sikker håndtering af alternative kølemidler, der skal erstatte eller mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, og forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, et lovgivningsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet for at ændre den relevante EU-lovgivning.
Artikel 22
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 10. juni 2014 Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 23
Konsultationsforum
Ved gennemførelsen af denne forordning sikrer Kommissionen en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter og repræsentanter for civilsamfundet, herunder miljøorganisationer, repræsentanter for producenter, operatører og autoriserede personer. Med henblik herpå opretter den et konsultationsforum, hvor disse parter kan mødes og yde rådgivning og ekspertise til Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, navnlig med hensyn til tilgængeligheden af alternativer til fluorholdige drivhusgasser, herunder de miljømæssige, tekniske, økonomiske og sikkerhedsmæssige aspekter ved anvendelsen heraf. Forummets forretningsorden fastsættes af Kommissionen og gøres offentligt tilgængelig.
Artikel 24
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 25
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse bestemmelser senest den 1. januar 2017 og underretter den omgående om efterfølgende ændringer.
2. Ud over de i stk. 1 omhandlede sanktioner kan virksomheder, der overskrider deres kvoter for markedsføring af hydrofluorcarboner, som de har fået tildelt i henhold til artikel 16, stk. 5, eller overdraget i henhold til artikel 18, kun få tildelt en nedsat kvote for tildelingsperioden efter konstateringen af overskridelsen.
Nedsættelsen beregnes som 200 % af den mængde, kvoten blev overskredet med. Hvis nedsættelsen er større end den mængde, der skal tildeles i henhold til artikel 16, stk. 5, som kvote for tildelingsperioden efter konstateringen af overskridelsen, tildeles der ingen kvote for den pågældende tildelingsperiode, og kvoten for de efterfølgende tildelingsperioder reduceres tilsvarende, indtil den samlede mængde er fratrukket.
Artikel 26
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 842/2006 ophæves med virkning fra den 1. januar 2015, uden at dette berører opfyldelsen af kravene i den pågældende forordning efter den deri foreskrevne tidsplan.
Forordning (EF) nr. 1493/2007, (EF) nr. 1494/2007, (EF) nr. 1497/2007, (EF) nr. 1516/2007, (EF) nr. 303/2008, (EF) nr. 304/2008, (EF) nr. 305/2008, (EF) nr. 306/2008, (EF) nr. 307/2008 og (EF) nr. 308/2008 gælder dog fortsat og skal fortsat anvendes, medmindre og indtil de ophæves ved delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget af Kommissionen i henhold til nærværende forordning.
Henvisninger til forordning (EF) nr. 842/2006 gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VIII.
Artikel 27
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 517/2014/EU RENDELETE
(2014. április 16.)
a fluortartalmú üvegházhatású gázokról és a 842/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 192. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
a Régiók Bizottságával folytatott konzultációt követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) - amelynek az Európai Unió is részes fele (3) - Éghajlat-változási Kormányközi Testületének (IPCC) negyedik értékelő jelentése szerint a rendelkezésre álló tudományos adatok alapján a fejlett országoknak az 1990-es szinthez képest 2050-ig 80-95 %-kal kell csökkenteniük az üvegházhatású gázok szintjét, hogy a globális éghajlatváltozást 2 °C hőmérséklet-emelkedésre korlátozzák, ezzel megelőzve a nem kívánt éghajlati hatásokat.
(2)
E cél elérése érdekében a Bizottság elfogadta az „Az alacsony szén-dioxid-kibocsátású, versenyképes gazdaság 2050-ig történő megvalósításának ütemterve” című közleményét, amelyet a Tanács a 2011. május 17-i következtetéseiben tudomásul vett, és az Európai Parlament a 2012. március 15-i állásfoglalásával befogadta. Az ütemtervben a Bizottság lefektette, hogyan érhető el költséghatékony módon a szükséges kibocsátáscsökkentés az Unióban 2050-ig. Az ütemterv meghatározza, milyen ágazati hozzájárulásokra van szükség hat területen. A CO2-kibocsátástól eltérő kibocsátásokat - a fluortartalmú üvegházhatású gázokkal együtt, de a mezőgazdasági, CO2-kibocsátástól eltérő kibocsátások kivételével - az 1990-es szinthez képest 72-73 %-kal kell csökkenteni 2030-ig, és 70-78 %-kal 2050-ig. A 2005-ös referenciaév alapján a CO2-kibocsátástól eltérő kibocsátásokat - a mezőgazdasági kibocsátások kivételével - 2030-ig 60-61 %-kal kell csökkenteni. 2005-ben a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának becsült mennyisége 90 millió tonna (Mt) CO2-egyenérték volt. A 60 %-os csökkenés azt jelenti, hogy a kibocsátást 2030-ig körülbelül 35 Mt CO2-egyenértékre kellene csökkenteni. Mivel a jelenleg hatályos uniós szabályozás teljes körű alkalmazása esetén a kibocsátás a becslések szerint 2030-ban megközelítőleg 104 Mt CO2-egyenérték lesz, további, körülbelül 70 Mt CO2-egyenértéknek megfelelő csökkenést kell elérni.
(3)
A 842/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) alkalmazásáról, hatásairól és megfelelőségéről szóló 2011. szeptember 26-i bizottsági jelentés megállapította, hogy a jelenlegi tározási intézkedések alkalmasak arra, hogy - teljes körű alkalmazásuk esetében - általuk csökkenthető legyen a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának mértéke. Ezeket az intézkedéseket ezért fenn kell tartani, és a végrehajtásuk során szerzett tapasztalatok alapján azokat tovább kell pontosítani Bizonyos intézkedések hatályát egyéb olyan berendezésekre is ki kell terjeszteni, amelyek jelentős mennyiségű fluortartalmú üvegházhatású gázt használnak; ilyenek például a hűtőkamionok és -pótkocsik. Az ilyen gázokat tartalmazó berendezésekre vonatkozó nyilvántartás létrehozásának és vezetésének kötelezettségét ki kell terjeszteni az elektromos kapcsolóberendezésekre is. Tekintettel a tározási intézkedések fontosságára a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek és berendezések életciklusa végén, a tagállamoknak figyelembe kell venniük a gyártói felelősségi rendszerek értékességét, és ösztönözniük kell ezeknek a létező legjobb gyakorlat alapján történő létrehozását.
(4)
Az említett jelentés azt is megállapította, hogy még többet lehet tenni a fluortartalmú üvegházhatású gázok Unión belüli kibocsátásának csökkentése érdekében, mindenekelőtt azáltal, hogy amennyiben adott esetben léteznek az éghajlatot nem, vagy csak kisebb mértékben befolyásoló, biztonságos és energiahatékony alternatív technológiák, akkor el kell kerülni az ilyen gázok használatát. A kibocsátás 2010 és 2030 között akár kétharmadával, költséghatékonyan csökkenthető, mivel sok ágazatban bizonyítottan jó, kipróbált alternatívák állnak rendelkezésre.
(5)
Az éghajlatot befolyásoló emberi eredetű - CO2-kibocsátástól eltérő - kibocsátásokkal kapcsolatos átfogó megközelítésről szóló, 2011. szeptember 14-i európai parlamenti állásfoglalás üdvözölte az Unió elkötelezettségét arra vonatkozóan, hogy az ózonréteget lebontó anyagokról szóló montreáli jegyzőkönyv (a továbbiakban: a montreáli jegyzőkönyv) értelmében támogatja a fluorozott szénhidrogének kibocsátásának csökkentésére tett lépéseket, ami jó példa az üvegházhatást okozó gázok csökkentésének nem piaci alapú megközelítésére. Az állásfoglalás egyúttal kérte annak feltérképezését, hogy a montreáli jegyzőkönyv révén miként lehetne nemzetközi szinten előmozdítani a fluorozott szénhidrogének azonnali visszaszorítását.
(6)
Az éghajlatot nem, vagy csak kisebb mértékben befolyásoló technológiák használatának ösztönzése érdekében ezért a fluortartalmú üvegházhatású gázokkal kapcsolatos tevékenységeket végző természetes személyek képzésének az olyan technológiákkal kapcsolatos információkra is ki kell terjednie, amelyek a fluortartalmú üvegházhatású gázok használatának felváltására vagy visszaszorítására szolgálnak. Tekintettel arra, hogy néhány, termékekben és berendezésekben használt, a fluortartalmú üvegházhatású gázok felváltását és használatának csökkentését célzó, alternatív fluortartalmú üvegházhatású gáz mérgező, tűzveszélyes vagy nagy nyomású lehet, a Bizottságnak meg kell vizsgálnia az alternatív hűtőközegek biztonságos kezelésével kapcsolatban a természetes személyek részére nyújtott képzésre vonatkozó, meglévő uniós jogszabályokat, és adott esetben jogalkotási javaslatot kell benyújtania az Európai Parlament és a Tanács részére az érintett uniós jogszabályok módosítására.
(7)
Tanúsítási és képzési programokat kell kialakítani, illetve ki kell igazítani az ilyen programokat, figyelemmel a 842/2006/EK rendelet értelmében létrehozott programokra; a tanúsítási és képzési programokat integrálni lehet a szakképzési rendszerekbe.
(8)
Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezményében meghatározott monitoring- és jelentéstételi követelményeknek való megfelelés érdekében, valamint a részes feleknek egyben az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezményét kiegészítő Kiotói Jegyzőkönyv részes feleinek hetedik, Durbanben megrendezett, 2011. december 11-i találkozójaként szolgáló konferenciája által elfogadott 4/CMP.7 határozattal való koherencia céljából a globális felmelegedési potenciált úgy kell kiszámítani, hogy a gáz egy kilogrammjának 100 éves időszakra vonatkozó felmelegedési potenciálját viszonyítani kell egy kilogramm CO2 ugyanezen potenciáljához. A számításnak lehetőség szerint az Éghajlat-változási Kormányközi Testület által elfogadott negyedik értékelő jelentésen kell alapulnia.
(9)
A fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának hatékony megfigyelése kritikus fontosságú a kibocsátáscsökkentési célok teljesítése terén elért eredmények és e rendelet hatásainak elemzése szempontjából. A kibocsátásokkal kapcsolatos jelentések minőségének biztosítása szempontjából lényeges, hogy a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának jelentésére következetes, magas színvonalú adatok felhasználásával kerüljön sor. A fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó jelentéstételi rendszerek tagállamok általi létrehozása biztosítaná a koherenciát az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (5). A fluortartalmú üvegházhatású gázok berendezésekből származó szivárgására vonatkozón a vállalatok által e rendelet szerint gyűjtött adatok jelentősen javíthatnák az említett kibocsátás-jelentési rendszereket. Ily módon ellenőrizhető lenne a kibocsátások számítására használt adatok következetessége és javítani lehetne a számításokon alapuló közelítéseket, ami az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeiben a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó becslések pontosabbá válását eredményezné.
(10)
Mivel rendelkezésre állnak megfelelő alternatívák, a kén-hexafluoridnak a magnézium-fröccsöntésben való használatára és a magnézium-fröccsöntési ötvözetek újrahasznosítására vonatkozó jelenlegi tilalmat ki kell terjeszteni azokra a létesítményekre is, amelyek évente 850 kg-nál kevesebb kén-hexafluoridot használnak fel ezekből az anyagokból. Hasonlóképpen, megfelelő átmeneti időszak mellett meg kell tiltani a rendkívül magas - legalább 2 500-as - globális felmelegedési potenciállal rendelkező hűtőközegnek a legalább 40 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő kapacitású hűtőberendezések szervizelésére vagy karbantartására való használatát.
(11)
Amennyiben rendelkezésre állnak a bizonyos fluortartalmú üvegházhatású gázok alkalmazásának megfelelő alternatívái, tilalmakat kell bevezetni az ilyen anyagokat tartalmazó, vagy ilyen anyagokkal működtetett, új hűtő-, légkondicionáló vagy tűzvédelmi berendezések forgalomba hozatalára. Amennyiben nem állnak rendelkezésre műszakilag megvalósítható alternatívák, illetve azok műszaki vagy biztonsági okokból nem alkalmazhatók, vagy ha ezen alternatívák használata aránytalan költségekkel járna, a Bizottság korlátozott időre mentességet engedélyezhet az ilyen termékek és berendezések forgalomba hozatalának lehetővé tétele érdekében. Célszerű, hogy a Bizottság a jövőbeli műszaki fejleményekre figyelemmel tovább vizsgálja az új, középfeszültségű másodlagos kapcsolóberendezések és az új, kis méretű, osztott mono légkondicionáló rendszerek forgalomba hozatalának tilalmát.
(12)
Helyénvaló engedélyezni a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések forgalomba hozatalát, ha az adott berendezés teljes életciklus alatti teljes üvegházhatású gázkibocsátása - valósághű szivárgási és visszanyerési arányokat figyelembe véve - alacsonyabb, mint a velük egyenértékű azon berendezések kibocsátása, amelyek nem tartalmaznak fluortartalmú üvegházhatású gázokat, és legnagyobb megengedett energiafelhasználásuk megfelel a 2009/125/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (6) keretében elfogadott vonatkozó végrehajtási intézkedésekben foglaltaknak. E végrehajtási intézkedéseknek az említett irányelv szerinti rendszeres és kellő időben történő felülvizsgálata segítene biztosítani azt, hogy ezek a végrehajtási intézkedések továbbra is hatékonyak és megfelelőek legyenek.
(13)
A forgalomba hozható fluorozott szénhidrogének mennyiségének fokozatos csökkentése bizonyult a leghatékonyabb és költségtakarékos megoldásnak ezen anyagok kibocsátásának hosszú távú csökkentésére.
(14)
Az uniós piacon forgalomba hozható fluorozott szénhidrogének mennyiségének fokozatos csökkentése érdekében a Bizottságnak forgalombahozatali kvótákat kell kiosztania az egyes gyártóknak és importőröknek, hogy azok ne lépjék túl a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó teljes mennyiségi korlátot. Annak érdekében, hogy az uniós piacon forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének mennyiségének fokozatos csökkentése ne szenvedjen csorbát, a berendezésekbe töltött fluorozott szénhidrogéneket be kell számítani az uniós kvótarendszerben. Amennyiben a berendezésekben lévő fluorozott szénhidrogéneket a berendezésekbe való töltésüket megelőzően nem hozták forgalomba, megfelelőségi nyilatkozatot kell kiállítani, amely tanúsítja, hogy e fluorozott szénhidrogének beszámításra kerültek az uniós kvótarendszerben.
(15)
A referenciaértékek számításának és az egyes gyártóknak és importőröknek szánt kvóták kiosztásának kezdetben az általuk bejelentett, a 2009 és 2012 közötti referencia-időszakban forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének mennyiségén kell alapulnia. Ugyanakkor annak érdekében, hogy a kisvállalkozások is kvótákhoz juthassanak, a teljes mennyiségi korlát tizenegy százalékát olyan gyártók és importőrök számára kell fenntartani, amelyek 1 tonnánál kevesebb fluortartalmú üvegházhatású gázt hoztak forgalomba a referencia-időszakban.
(16)
A Bizottságnak a referenciaértékek és a kvóták rendszeres újraszámításával kell biztosítania, hogy a vállalkozások az általuk az elmúlt években forgalomba hozott átlagos mennyiség alapján folytathassák tevékenységeiket.
(17)
Egyes fluortartalmú üvegházhatású gázok előállítási folyamata más fluortartalmú üvegházhatású gázok melléktermékként történő, jelentős mértékű kibocsátásával járhat. Az ilyen, melléktermékként történő kibocsátások megsemmisítését vagy későbbi felhasználás céljára történő visszanyerését a fluortartalmú üvegházhatású gázok forgalomba hozatalának feltételévé kell tenni.
(18)
A Bizottságnak gondoskodnia kell arról, hogy egy olyan központi elektronikus nyilvántartás álljon rendelkezésre a kvóták kezelésére a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatala és a bejelentésük tekintetében, ideértve a forgalomba hozott berendezések bejelentését is - különösen, ha a berendezés olyan a fluorozott szénhidrogénnel előtöltött, amelyet a töltést megelőzően nem forgalmaztak, így azt hitelesíteni sem kellett - megfelelőségi nyilatkozattal, valamint az azt követő, harmadik fél általi ellenőrzéssel arra vonatkozóan, hogy a fluorozott szénhidrogén mennyiségének elszámolásra kerülnek az uniós kvótarendszer keretében.
(19)
Annak érdekében, hogy az ömlesztett fluorozott szénhidrogének piaca rugalmas maradjon, engedélyezni kell a referenciamennyiségek alapján kiosztott kvóták átadását Unión belüli más gyártók vagy importőrök számára, vagy olyan más gyártók vagy importőrök számára, amelyek Unión belüli képviseletét egyedüli képviselő látja el.
(20)
A rendelet hatékonysága monitoringjának lehetővé tétele érdekében a hatályos jelentéstételi kötelezettségek hatályát ki kell terjeszteni egyéb olyan fluortartalmú anyagokra, amelyek jelentős globális felmelegedési potenciállal rendelkeznek, vagy valószínűleg felváltják majd az I. mellékletben felsorolt fluortartalmú üvegházhatású gázokat. Ugyanezért a fluortartalmú üvegházhatású gázok ártalmatlanítását és e gázok termékekben vagy berendezésekben való Unióba történő behozatalát is jelenteni kell. De minimis küszöbértékeket kell megállapítani az adminisztratív terhek aránytalanságának elkerülése érdekében, különösen a kis- és közép-, valamint a mikrovállalkozások esetében.
(21)
A Bizottságnak folyamatos monitoring alá kell vennie, hogy milyen hatásokkal jár a forgalomba hozható fluorozott szénhidrogének mennyiségének csökkentése, ideértve az azon berendezések ellátására gyakorolt hatást, amelyek esetében a fluorozott szénhidrogének használata az alternatív technológiákhoz képest alacsonyabb kibocsátással járna az életciklus során. A Bizottságnak 2020 végéig jelentést kell készítenie a fluorozott szénhidrogének uniós piacon való elérhetőségéről. A Bizottságnak átfogó felülvizsgálatot kell végeznie 2022 vége előtt, még időben ahhoz, hogy e rendelet végrehajtásának, az új fejleményeknek és a nemzetközi kötelezettségvállalásoknak a fényében módosítani lehessen e rendelet rendelkezéseit, és szükség esetén további csökkentési intézkedéseket lehessen javasolni.
(22)
E rendelet egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében végrehajtási hatásköröket kell ruházni a Bizottságra. Ezeket a hatásköröket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (7) megfelelően kell gyakorolni.
(23)
E rendelet bizonyos nem alapvető fontosságú elemeinek módosítása érdekében a Bizottságot fel kell hatalmazni arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktusok előkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(24)
Mivel az EUMSZ 192. cikkének (1) bekezdése értelmében kerül elfogadásra, ez a rendelet nem akadályozza meg a tagállamokat abban, hogy olyan szigorúbb védelmi intézkedéseket tartsanak fenn vagy vezessenek be, amelyek összeegyeztethetők az EUMSZ-szel. Az EUMSZ 193. cikkének értelmében a tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot bármely ilyen intézkedésről.
(25)
Ez a rendelet módosítja és kiegészíti a 842/2006/EK rendelet tárgyát, amelyet ezért hatályon kívül kell helyezni. Annak érdekében azonban, hogy a régi rendszerről az új rendszerre való áttérés a lehető legzökkenőmentesebb legyen, célszerű úgy rendelkezni, hogy az 1493/2007/EK (8), az 1494/2007/EK (9), az 1497/2007/EK (10), az 1516/2007/EK (11), a 303/2008/EK (12), a 304/2008/EK (13), a 305/2008/EK (14), a 306/2008/EK (15), a 307/2008/EK (16) és a 308/2008/EK (17) bizottsági rendeletek továbbra is hatályosak és alkalmazandók legyenek, kivéve, ha, illetve mindaddig, amíg a Bizottság az e rendelet szerint elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktussal vagy végrehajtási jogi aktussal hatályon kívül helyezi őket,
(26)
Mivel e rendelet céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, az Unió szintjén azonban a megoldani kívánt környezeti probléma határokon átnyúló jellege és e rendelet Unión belüli és a külkereskedelemre gyakorolt hatásai miatt e célok jobban megvalósíthatók, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e célok eléréséhez szükséges mértéket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
E rendelet célja, hogy a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése révén védje a környezetet. Ennek megfelelően ez a rendelet
a)
szabályokat állapít meg a fluortartalmú üvegházhatású gázok tározására, felhasználására, visszanyerésére és ártalmatlanítására vonatkozóan, továbbá kísérő intézkedéseket állapít meg;
b)
feltételeket állapít meg bizonyos, fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működtetett termékek és berendezések forgalomba hozatalát illetően,
c)
feltételeket állapít meg a fluortartalmú üvegházhatású gázok bizonyos felhasználásait illetően; és
d)
egyúttal mennyiségi korlátokat határoz meg a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozóan.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „fluortartalmú üvegházhatású gázok”: fluorozott szénhidrogének, perfluor-karbonok, kén-hexafluorid és egyéb, fluort tartalmazó üvegházhatású gázok, az I. mellékletben felsoroltak szerint, vagy az ezen anyagok bármelyikét tartalmazó keverékek;
2. „fluorozott szénhidrogének vagy HFC-k”: az I. melléklet 1. szakaszában felsorolt anyagok, vagy az ezen anyagok bármelyikét tartalmazó keverékek;
3. „perfluor-karbonok vagy PFC-k”: az I. melléklet 2. szakaszában felsorolt anyagok, vagy az ezen anyagok bármelyikét tartalmazó keverékek;
4. „kén-hexafluorid vagy SF6”: az I. melléklet 3. szakaszában felsorolt anyag, vagy az ezt az anyagot tartalmazó keverékek;
5. „keverék”: két vagy több olyan anyagból álló folyadék, amelyek közül legalább az egyik az I. vagy a II. mellékletben felsorolt anyag;
6. „globális felmelegedési potenciál vagy GWP”: az üvegházhatású gázok éghajlat-felmelegedést okozó, szén-dioxidhoz viszonyított potenciálja, amelyet úgy kell kiszámítani, hogy egy üvegházhatású gáz egy kilogrammjának 100 éves időszakra vonatkozó felmelegedési potenciálját viszonyítani kell egy kilogramm CO2 ugyanezen potenciáljához, az I., II. és IV. mellékletben foglaltaknak megfelelően, keverékek esetében pedig a IV. melléklettel összhangban kiszámítva;
7. „tonna CO2-egyenérték”: az üvegházhatású gázok mennyisége, az üvegházhatású gázok metrikus tonnában megadott tömegének és globális felmelegedési potenciáljának szorzataként kifejezve;
8. „üzemeltető”: az a természetes vagy jogi személy, aki, illetve amely az e rendelet hatálya alá tartozó termékek és berendezések technológiai működése felett tényleges ellenőrzést gyakorol; a tagállamok meghatározott, egyedi helyzetekben a tulajdonost jelölhetik meg az üzemeltető kötelezettségeiért felelős személyként;
9. „felhasználás”: a fluortartalmú üvegházhatású gázok felhasználása termékek vagy berendezések gyártása, karbantartása vagy szervizelése során, beleértve az újratöltést is, vagy más, e rendeletben említett folyamatok során;
10. „forgalomba hozatal”: másik fél részére első alkalommal, ellenérték fejében vagy ingyenesen történő átadás vagy rendelkezésre bocsátás az Unión belül, vagy gyártó esetében a saját célra történő felhasználás, beleértve az Unión belüli szabad forgalomba történő bocsátást is;
11. „hermetikusan zárt berendezés”: olyan berendezés, amelyben a fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó valamennyi komponens hegesztéssel, keményforrasztással, illetve hasonló tartós csatlakozással gáztömören készül, ez utóbbi csatlakozás magában foglalhat zárósapkás szelepeket és zárósapkás szervizcsatlakozókat, amelyek a megfelelő javítást és ártalmatlanítást segítik, és amelyeknek igazolt szivárgási mértéke a maximálisan megengedhető nyomás legalább egynegyedének megfelelő nyomás mellett kevesebb mint 3 gramm évente;
12. „tartály”: olyan termék, amelyet elsősorban fluortartalmú üvegházhatású gázok szállítására vagy tárolására terveztek;
13. „nem utántölthető tartály”: olyan tartály, amely az e célból végrehajtott átalakítás nélkül nem tölthető újra, vagy az újratöltés céljából való visszaszolgáltatásra vonatkozó előírás nélkül került forgalomba;
14. „visszanyerés”: termékekből - ideértve a tartályokat is - és berendezésekből származó fluortartalmú üvegházhatású gázok összegyűjtése és tárolása a termékek vagy berendezések karbantartása vagy szervizelése során, illetve azok ártalmatlanítását megelőzően;
15. „újrahasznosítás”: visszanyert, fluortartalmú üvegházhatású gázoknak az alapvető tisztítást követő újrafelhasználása;
16. „regenerálás”: visszanyert, fluortartalmú üvegházhatású gáz oly módon való újrafeldolgozása, hogy a tervezett felhasználásra tekintettel a gáz ugyanolyan tulajdonságokkal rendelkezzen a teljesítményszintet illetően, mint egy gyári új anyag;
17. „ártalmatlanítás”: az a folyamat, amelynek során az összes fluortartalmú üvegházhatású gázt vagy annak túlnyomó részét állandó jelleggel átalakítják vagy lebontják egy vagy több olyan stabil anyaggá, amely nem fluortartalmú üvegházhatású gáz;
18. „használaton kívül helyezés”: fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termék vagy berendezés végleges leszerelése és műveletből vagy használatból való kivonása;
19. „javítás”: fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működtetett, károsodott vagy szivárgó olyan termékek vagy berendezések helyreállítása, amelyek egy része tartalmaz ilyen gázokat, vagy e célra tervezték;
20. „telepítés”: fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó, vagy e célra tervezett berendezések két vagy több alkatrészének vagy hűtőkörének összeszerelése az adott rendszer leendő használati helyén történő felállítása céljából, amely azzal jár, hogy a rendszer gázszállító vezetékeinek összeszereléséből egy teljes hűtőkört alakítanak ki, függetlenül attól, hogy összeállítás után a rendszert fel kell-e tölteni;
21. „karbantartás vagy szervizelés”: az e rendelet 8. cikke szerinti visszanyerés és a 4. cikkében, valamint a 10. cikke (1) bekezdésének b) pontja szerinti szivárgásvizsgálat kivételével minden olyan tevékenység, amely fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó vagy e célra tervezett hűtőkörbe történő beavatkozással jár, különös tekintettel a rendszer fluortartalmú üvegházhatású gázzal való feltöltésére, a hűtőkör vagy a berendezés egy vagy több alkatrészének eltávolítására, illetve ezek újbóli összeszerelésére, valamint a szivárgás megszüntetésére;
22. „gyári új anyagok”: korábban nem használt anyagok;
23. „helyhez kötött”: működés közben szokásos körülmények között nincs mozgásban, ideértve a hordozható beltéri légkondicionáló berendezéseket is;
24. „mobil”: működés közben szokásos körülmények között mozgásban van;
25. „egykomponensű hab”: egyterű aeroszoladagolóban, szabad vagy részben kötött, folyékony halmazállapotban tárolt habvegyület, amely az adagolóból való távozásakor kitágul és megszilárdul;
26. „hűtőkamion”: elsősorban áruszállításra tervezett és gyártott, hűtőegységgel felszerelt, 3,5 tonnánál nagyobb össztömegű gépjármű;
27. „hűtőpótkocsi”: kamion vagy vontató általi vontatásra, elsősorban áruszállításra tervezett és gyártott, hűtőegységgel felszerelt jármű;
28. „technikai aeroszol”: termékek és berendezések karbantartása, javítása, tisztítása, tesztelése, rovarmentesítése és gyártása, berendezések telepítése és más alkalmazások során felhasznált aeroszoladagoló;
29. „szivárgásészlelő rendszer”: fluortartalmú üvegházhatású gázok szivárgását jelző, mechanikus, elektromos vagy elektronikus kalibrált készülék, amely szivárgás észlelésekor riasztja az üzemeltetőt;
30. „vállalkozás”: olyan természetes vagy jogi személy, aki:
a)
fluortartalmú üvegházhatású gázokat gyárt, felhasznál, visszanyer, gyűjt, újrahasznosít, regenerál vagy ártalmatlanít;
b)
fluortartalmú üvegházhatású gázokat vagy ilyen gázokat tartalmazó termékeket vagy berendezéseket importál vagy exportál;
c)
fluortartalmú üvegházhatású gázokat vagy ilyen gázokat tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működtetett termékeket vagy berendezéseket hoz forgalomba;
d)
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működtetett berendezéseket telepít, szervizel, tart karban, javít, ellenőriz szivárgás tekintetében, vagy helyez használaton kívül;
e)
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működtetett berendezések üzemeltetője;
f)
a II. mellékletben felsorolt gázokat gyárt, importál, exportál, hoz forgalomba vagy ártalmatlanít;
g)
a II. mellékletben felsorolt gázokat tartalmazó termékeket vagy berendezéseket hoz forgalomba;
31. „alapanyag”: olyan fluortartalmú üvegházhatású gáz vagy a II. mellékletben felsorolt anyag, amelynek eredeti összetétele egy kémiai átalakulás során teljes mértékben megváltozik, és amelynek kibocsátása jelentéktelen;
32. „kereskedelmi célú felhasználás”: termékeknek a kiskereskedelemben és az élelmiszerellátó helyeken a végfelhasználó számára való értékesítés céljából történő tárolása, bemutatása vagy kiadása;
33. „tűzvédelmi berendezés”: tűzmegelőzési és tűzelfojtási alkalmazásokban használt berendezések és rendszerek, ideértve a tűzoltó készülékeket is;
34. „szerves Rankine-ciklus”: fluortartalmú üvegházhatású gázt kondenzált formában tartalmazó körfolyamat, amely a hőforrásból származó hőt villamos energiává vagy mozgási energiává alakítja;
35. „katonai felszerelés”: kifejezetten katonai célokra szánt, a tagállamok alapvető biztonsági érdekeinek védelméhez szükséges fegyverek, lőszerek és hadianyagok;
36. „elektromos kapcsolóberendezés”: minden olyan kapcsolókészülék, illetve annak vezérlő-, mérő-, védő- és szabályozóberendezéssel ellátott szerelvénye, a hozzá tartozó csatlakozókkal, tartozékokkal, készülékházzal és tartószerkezetekkel együtt, amely villamos energia termelésére, átvitelére, elosztására és átalakítására szolgál.
37. „csoportaggregátos központi hűtőrendszerek”: kettő, vagy annál több párhuzamosan üzemeltetett kompresszorból álló rendszer, amelyek egy vagy több közös kondenzátorhoz és több hűtőberendezéshez, például bemutatóvitrinekhez, hűtőszekrényekhez, mélyhűtőkhöz vagy hűtött raktárhelyiségekhez csatlakoznak.
38. „kaszkádrendszerek felső fokozatú hűtőköre”: olyan közvetett, közepes hőmérsékletű rendszerek felső fokozatú hűtőköre, amelyben kettő, vagy annál több különálló hűtőkör kombinációjának sorba kapcsolása révén a felső fokozatú hűtőkör elnyeli az alsó fokozatú közepes hőmérsékletű hűtőkörből származó kondenzátorhőt.
39. „osztott mono légkondicionáló rendszerek”: olyan beltéri légkondicionáló rendszerek, amelyek egy kültéri egységből és egy beltéri egységből állnak, az egységeket hűtőcsövek kapcsolják össze, és a rendszert a használat helyén kell telepíteni.
II. FEJEZET
TÁROZÁS
3. cikk
Fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának-megelőzése
(1) Tilos fluortartalmú üvegházhatású gázokat szándékosan a légkörbe kibocsátani, amennyiben a kibocsátás a rendeltetésszerű használat szempontjából műszakilag nem indokolt.
(2) A fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések üzemeltetőinek óvintézkedéseket kell tenniük az ilyen gázok véletlen kibocsátásának (a továbbiakban: a szivárgás) megelőzése érdekében. Az üzemeltetőknek meg kell tenniük minden műszakilag és gazdaságilag megvalósítható intézkedést a fluortartalmú üvegházhatású gázok szivárgásának minimálisra csökkentése érdekében.
(3) A fluortartalmú üvegházhatású gázok szivárgásának észlelése esetén az üzemeltetőnek haladéktalanul gondoskodnia kell a berendezés javításáról.
A 4. cikk (1) bekezdése értelmében szivárgásvizsgálat hatálya alá tartozó berendezések esetében, amennyiben kijavították a berendezés szivárgását, a üzemeltetőnek gondoskodnia kell arról, hogy képesítéssel rendelkező természetes személyek a javítást követő egy hónapon belül ellenőrizzék a berendezést annak megállapítása céljából, hogy a javítás eredményes volt-e.
(4) A 10. cikk (1) bekezdésének a)-c) pontjában említett feladatokat végző természetes személyeknek rendelkezniük kell a 10. cikk (4) és (7) bekezdése szerinti képesítéssel, és óvintézkedéseket kell tenniük a fluortartalmú üvegházhatású gázok szivárgásának megelőzése érdekében.
A 4. cikk (2) bekezdése a)-d pontjában felsorolt berendezések telepítését, szervizelését, karbantartását, javítását vagy használaton kívül helyezését végző vállalkozásoknak rendelkezniük kell a 10. cikk (6) és (7) bekezdése szerinti képesítéssel, és óvintézkedéseket kell tenniük a fluortartalmú gázok szivárgásának megelőzése érdekében.
4. cikk
Szivárgásvizsgálat
(1) A legalább 5 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő mennyiségű, nem hab formájában tárolt fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó berendezések üzemeltetőinek gondoskodniuk kell a berendezések szivárgásvizsgálatáról.
A kevesebb mint 10 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó hermetikusan zárt berendezések nem tartoznak az e cikk szerinti szivárgásvizsgálat hatálya alá, amennyiben e berendezések hermetikusan lezárt voltát címke igazolja.
Nem tartozik e cikk szerinti szivárgásvizsgálat hatálya alá az elektromos kapcsolóberendezés, amennyiben megfelel a következő feltételek valamelyikének:
a)
igazolt szivárgási mértéke a gyártó műszaki leírásában foglaltak szerint évente kevesebb mint 0,1 %, és ennek megfelelően címkéztek fel, nem tartoznak az e cikk szerinti szivárgásvizsgálat hatálya alá.
b)
egy a nyomást és sűrűséget ellenőrző eszközzel vannak felszerelve, vagy
c)
6 kg-nál kevesebb fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmaz.
(2) Az (1) bekezdés a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó alábbi berendezések üzemeltetőire vonatkozik:
a)
helyhez kötött hűtőberendezések;
b)
helyhez kötött légkondicionáló berendezések;
c)
helyhez kötött hőszivattyúk;
d)
helyhez kötött tűzvédelmi berendezések;
e)
hűtőkamionok és -pótkocsik hűtőegységei;
f)
elektromos kapcsolóberendezések;
g)
szerves Rankine-ciklusok.
Az első albekezdés a)-e) pontjában említett berendezések vonatkozásában a vizsgálatot a 10. cikkben előírt szabályoknak megfelelően képesített természetes személy végzi.
Az (1) bekezdés első albekezdéstől eltérve, a kevesebb mint 3 kg fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó berendezés, vagy a hermetikusan zárt berendezés, amelyet ilyenként címkéztek fel, és kevesebb mint 6 kg fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmaz 2016. december 31-ig nem tartozik a szivárgásvizsgálatra vonatkozó követelmény hatálya alá.
(3) Az (1) bekezdés szerinti vizsgálatokat az alábbiakban meghatározott gyakorisággal kell elvégezni:
a)
a legalább 5 tonna, de kevesebb mint 50 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő mennyiségű fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó berendezéseken legalább 12 havonta, illetve amennyiben szivárgásészlelő rendszert szereltek fel, legalább 24 havonta;
b)
a legalább 50 tonna, de kevesebb mint 500 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő mennyiségű fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó berendezéseken legalább hathavonta, illetve amennyiben szivárgásészlelő rendszert szereltek fel, legalább 12 havonta;
c)
a legalább 500 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő mennyiségű fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó berendezéseken legalább háromhavonta, illetve amennyiben szivárgásészlelő rendszert szereltek fel, legalább hathavonta.
(4) A (2) bekezdés d) pontjában említett, az (1) bekezdés szerinti, tűzvédelmi berendezésre vonatkozó követelmény a következő két feltétel teljesülése esetén tekintendő teljesültnek:
a)
az ISO 14520 vagy az EN 15004 szabvány szerinti ellenőrzési rend működik, és
b)
a tűzvédelmi berendezést a (3) bekezdésben előírt gyakorisággal ellenőrzik.
(5) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározhatja e cikk (1) bekezdésével összhangban az említett bekezdésben foglalt minden egyes berendezéstípus tekintetében elvégzendő szivárgásvizsgálatokra vonatkozó követelményeket, azonosíthatja a berendezések legnagyobb valószínűséggel szivárgó alkatrészeit, valamint hatályon kívül helyezhető a 842/2006/EK rendelet 3. cikkének (7) bekezdése szerint elfogadott jogi aktusokat. Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni.
5. cikk
Szivárgásészlelő rendszerek
(1) A legalább 500 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő mennyiségű fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó, a 4. cikk (2) bekezdésének a)-d) pontjában felsorolt berendezések üzemeltetőinek gondoskodniuk kell arról, hogy a berendezés fel legyen szerelve szivárgásészlelő rendszerrel, amely szivárgás esetén riasztja az üzemeltetőt vagy egy szervizelő vállalkozást.
(2) A legalább 500 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő mennyiségű fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó, a 4. cikk (2) bekezdésének f) és g) pontjában felsorolt és 2017. január 1-jétől telepített berendezések üzemeltetőinek gondoskodniuk kell arról, hogy a berendezés fel legyen szerelve szivárgásészlelő rendszerrel, amely szivárgás esetén riasztja az üzemeltetőt vagy egy szervizelő vállalkozást.
(3) Az e cikk (1) vagy (2) bekezdésének hatálya alá tartozó, a 4. cikk (2) bekezdésének a)-d) és g) pontjában felsorolt berendezések üzemeltetőinek gondoskodniuk kell arról, hogy a szivárgásészlelő rendszereket megfelelő működésük biztosítása érdekében legalább tizenkét havonta ellenőrizzék.
(4) Az e cikk (2) bekezdésének hatálya alá tartozó, a 4. cikk (2) bekezdése negyedik albekezdésének f) pontjában említett berendezések üzemeltetőinek gondoskodniuk kell arról, hogy a szivárgásészlelő rendszereket megfelelő működésük biztosítása érdekében legalább 6 évente ellenőrizzék.
6. cikk
Nyilvántartás
(1) A 4. cikk (1) bekezdése értelmében a szivárgás szempontjából megvizsgálandó berendezések üzemeltetőinek mindegyik ilyen berendezésre vonatkozóan nyilvántartást kell létrehozniuk és vezetniük, amely tartalmazza a következő adatokat:
a)
a beépített, fluortartalmú üvegházhatású gázok mennyisége és típusa;
b)
a telepítés, karbantartás vagy szervizelés során, vagy szivárgás miatt hozzáadott fluortartalmú üvegházhatású gázok mennyisége;
c)
a beépített fluortartalmú üvegházhatású gázok mennyiségeit újrahasznosították vagy regenerálták-e, feltüntetve az újrahasznosító vagy regeneráló létesítmény nevét és címét és adott esetben a képesítési igazolás számát is;
d)
a visszanyert, fluortartalmú üvegházhatású gázok mennyisége;
e)
a berendezés üzembe helyezését, szervizelését, karbantartását és adott esetben javítását vagy használaton kívül helyezését végző vállalkozás azonosító adatai, beleértve adott esetben a képesítési igazolás számát;
f)
a 4. cikk (1), (2) és (3) bekezdése szerint végzett vizsgálatok időpontjai és eredményei;
g)
a berendezés használaton kívül helyezése esetén a fluortartalmú üvegházhatású gázok visszanyerésére és ártalmatlanítására tett intézkedések.
(2) Amennyiben az (1) bekezdésben említett nyilvántartás nem szerepel az illetékes tagállami hatóságok által létrehozott adatbázisban, a következő szabályok alkalmazandók:
a)
az (1) bekezdésben említett üzemeltetőknek legalább öt évig meg kell őrizniük az említett bekezdésben említett nyilvántartást.
b)
az üzemeltetők számára az (1) bekezdés e) pontjában említett tevékenységeket végző vállalkozásoknak legalább öt évig meg kell őrizniük a nyilvántartás egy példányát.
Az (1) bekezdésben említett nyilvántartást kérelemre az érintett tagállam illetékes hatósága vagy a Bizottság rendelkezésére kell bocsátani. Amennyiben az ilyen nyilvántartás környezeti információt tartalmaz, az adott esettől függően a 2003/4/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (18) vagy az 1367/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (19) alkalmazandó.
(3) A 11. cikk (4) bekezdésének alkalmazásában, a fluortartalmú üvegházhatású gázokat más, a 10. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett tevékenységeket végző vállalkozások részére szolgáltató vállalkozásoknak nyilvántartást kell létrehozniuk a fluortartalmú üvegházhatású gázok vásárlóival kapcsolatos lényeges adatokról, amely tartalmazza a következő információkat:
a)
a vásárlók képesítési igazolásának azonosító száma; és
b)
az általuk vásárolt fluortartalmú üvegházhatású gázok mennyiségét.
A fluortartalmú üvegházhatású gázokat szolgáltató vállalkozásoknak legalább öt évig meg kell őrizniük az ilyen nyilvántartást.
A fluortartalmú üvegházhatású gázokat szolgáltató vállalkozásoknak a nyilvántartást kérelemre az érintett tagállam illetékes hatósága vagy a Bizottság rendelkezésére kell bocsátaniuk. Amennyiben a nyilvántartás környezeti információt tartalmaz, az adott esettől függően a 2003/4/EK irányelv vagy az 1367/2006/EK rendelet alkalmazandó.
(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározhatja az e cikk (1) és (3) bekezdésében említett nyilvántartás formátumát, valamint létrehozásának és vezetésének módját. Ezt a végrehajtási jogi aktust a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében kell elfogadni.
7. cikk
Fluortartalmú üvegházhatású gázok gyártással kapcsolatos kibocsátása
(1) A fluortartalmú vegyületek gyártóinak meg kell tenniük minden szükséges óvintézkedést annak érdekében, hogy
a)
az előállítás;
b)
a szállítás; és
c)
a tárolás.
során a lehető legnagyobb mértékben korlátozzák a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátását.
Ez a cikk alkalmazandó az üvegházhatású gázok melléktermékként történő előállítására is.
(2) A 11. cikk (1) bekezdésének sérelme nélkül, tilos a fluortartalmú üvegházhatású gázok és a II. mellékletben felsorolt gázok forgalomba hozatala, kivéve, ha - az esettől függően - a gyártó vagy az importőr az ilyen forgalomba hozatalkor bizonyítja, hogy a gyártási folyamat során - beleértve a fentebb említett gázok előállításához szükséges alapanyagok gyártását is - melléktermékként keletkező trifluor-metánt a rendelkezésre álló legjobb technikáknak megfelelően ártalmatlanítják vagy további felhasználás céljából visszanyerik.
Ezt a követelményt 2015. június 11-től kell alkalmazni.
8. cikk
Visszanyerés
(1) A nem hab formájában tárolt fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, helyhez kötött berendezések és hűtőkamionok vagy hűtőpótkocsik hűtőegységei üzemeltetőinek e gázok újrahasznosítása, regenerálása vagy ártalmatlanítása céljából gondoskodniuk kell arról, hogy e gázok visszanyerését olyan természetes személyek végezzék, akik rendelkeznek a 10. cikkben előírt megfelelő képesítéssel.
Ez a kötelezettség az alábbi berendezések üzemeltetőire vonatkozik:
a)
a helyhez kötött hűtő-, a helyhez kötött légkondicionáló és a helyhez kötött hőszivattyú-berendezések hűtőköre;
b)
a hűtőkamionok vagy hűtőpótkocsik hűtőegységeinek hűtőköre
c)
fluortartalmú üvegházhatású gázokból előállított oldószereket tartalmazó helyhez kötött berendezések;
d)
helyhez kötött tűzvédelmi berendezések;
e)
helyhez kötött elektromos kapcsolóberendezések.
(2) A fluortartalmú üvegházhatású gáz tárolására szolgáló tartályt közvetlenül az ártalmatlanítása előtt használó vállalkozás gondoskodik a maradékgázok megfelelő visszanyeréséről azok újrahasznosításának, regenerálásának vagy ártalmatlanításának biztosítása érdekében.
(3) Az (1) bekezdésben nem szereplő, fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek és berendezések, így többek között a mobil berendezések üzemeltetőinek - amennyiben ez műszakilag megoldható és nem jár aránytalan költségekkel - gondoskodniuk kell a gázoknak az újrahasznosítás, regenerálás vagy ártalmatlanítás céljából történő, megfelelően képesített természetes személyek általi visszanyeréséről, illetve a gázok visszanyerés nélküli ártalmatlanításáról.
A 2006/40/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (20) hatálya alá nem tartozó közúti járművek légkondicionáló berendezéseiből származó fluortartalmú üvegházhatású gázok visszanyerését megfelelően képesített természetes személyeknek kell végezniük.
A 2006/40/EK irányelv hatálya alá tartozó gépjárművek légkondicionáló berendezéseiből kibocsátott fluortartalmú üvegházhatású gázok visszanyerése tekintetében csak a legalább a 10. cikk (2) bekezdésének megfelelő képzési igazolással rendelkező természetes személyek tekinthetők megfelelően képesített személyeknek.
9. cikk
Gyártói felelősségi rendszerek
A hatályos uniós jogszabályok sérelme nélkül a tagállamok ösztönzik a fluortartalmú üvegházhatású gázok visszanyerésével, valamint újrahasznosításával, regenerálásával és ártalmatlanításával kapcsolatos gyártói felelősségi rendszerek létrehozását.
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot az első bekezdés alapján tett intézkedéseikről.
10. cikk
Képzés és képesítés
(1) A (5) bekezdésben említett minimumkövetelmények alapján a tagállamok képesítési programokat - beleértve az értékelési folyamatokat is - hoznak létre, illetve a meglévő programokat e minimumkövetelmények alapján kiigazítják. A tagállamok biztosítják, hogy rendelkezésre álljon képzés a következő feladatokat végző természetes személyek számára:
a)
a 4. cikk (2) bekezdésének a)-f) pontjában felsorolt berendezések telepítése, szervizelése, karbantartása, javítása vagy használaton kívül helyezése;
b)
a 4. cikk (2) bekezdésének a)-e) pontjában említett berendezés 4. cikk (1) bekezdése szerinti szivárgásvizsgálat;
c)
a fluortartalmú üvegházhatású gázoknak a 8. cikk (1) bekezdése szerinti visszanyerése.
(2) A tagállamok biztosítják, hogy rendelkezésre álljanak a (5) bekezdésben említett minimumkövetelményeknek megfelelő képzési programok a 2006/40/EK irányelv hatálya alá tartozó gépjárművek légkondicionáló berendezéseiből kibocsátott fluortartalmú üvegházhatású gázok visszanyerését végző természetes személyek számára.
(3) Az (1) és (2) bekezdésben előírt képesítési programoknak és képzésnek az alábbiakra kell kiterjednie:
a)
alkalmazandó szabályok és műszaki szabványok;
b)
kibocsátásmegelőzés;
c)
a fluortartalmú üvegházhatású gázok visszanyerése;
d)
a képesítési igazolásban foglalt típusú és méretű berendezések biztonságos kezelése;
e)
a fluortartalmú üvegházhatású gázok felhasználását felváltó vagy csökkentő releváns technológiákkal és azok biztonságos kezelésével kapcsolatos információk.
(4) Az (1) bekezdésben meghatározott képesítési programok keretében kibocsátott képesítési igazolások feltétele, hogy a kérelmező megfelelt egy az (1), (3) és (5) bekezdés szerint létrehozott értékelés során.
(5) A képesítési programokra vonatkozó minimumkövetelmények a 303/2008/EK-306/2008/EK rendeletekben előírt minimumkövetelmények, illetve a (12) bekezdés értelmében meghatározott minimumkövetelmények. A képzési igazolásokra vonatkozó minimumkövetelmények a 307/2008/EK rendeletben előírt minimumkövetelmények, illetve a (12) bekezdés értelmében meghatározott minimumkövetelmények. E minimumkövetelményekben az (1) és az (2) bekezdésben említett minden egyes berendezéstípusra vonatkozóan meg kell határozni a szükséges gyakorlati készségeket és elméleti ismereteket - adott esetben a különféle tevékenységek szerint megkülönböztetve -, valamint a képesítési és a képzési igazolások kölcsönös elismerésének feltételeit.
(6) A (5) bekezdésben említett minimumkövetelmények alapján a tagállamok képesítési programokat hoznak létre - illetve a meglévő programokat e minimumkövetelmények alapján kiigazítják - azon vállalkozások számára, melyek a 4. cikk (2) bekezdésének a)-d) pontjában felsorolt berendezések telepítését, szervizelését, karbantartását, javítását vagy használaton kívül helyezését egyéb felek számára végzik.
(7) A 842/2006/EK rendeletnek megfelelően kiállított meglévő képesítési igazolások és képzési igazolások továbbra is érvényben maradnak, az eredeti kiállításuk szerinti feltételeknek megfelelően.
(8) A tagállamok biztosítják, hogy az (5) és a (7) bekezdésben meghatározott képesítési programokban képesítési igazolást szerzett valamennyi természetes személy hozzáférjen a következőket érintő információkhoz:
a)
a (3) bekezdés e) pontjában említett technológiákra vonatkozó információkhoz., valamint
b)
a fluortartalmú üvegházhatású gázokhoz képest alternatívát jelentő hűtőközeget tartalmazó berendezések kezelésével kapcsolatos hatályos szabályozási követelményekhez.
(9) A tagállamok biztosítják, hogy azon természetes személyek számára, akik a (3) bekezdésben említett kérdésekkel kapcsolatos ismereteiket frissíteni szeretnék, rendelkezésre álljon képzés.
(10) A tagállamok 2017. január 1-jéig értesítik a Bizottságot a képesítési és képzési programjaikról.
A tagállamok elismerik a más tagállamok által e cikkel összhangban kibocsátott képesítési igazolásokat és képzési igazolásokat. A tagállamok nem korlátozzák a szolgáltatásnyújtás szabadságát vagy a letelepedési szabadságot amiatt, hogy a képesítési igazolást másik tagállamban állították ki.
(11) Minden olyan vállalkozásnak, amely egy másik vállalkozást bíz meg az (1) bekezdésben említett valamely feladat elvégzésével, meg kell tennie az ahhoz szükséges ésszerű lépéseket, hogy meggyőződjön arról, hogy az általa megbízott vállalkozás rendelkezik a szükséges feladatok elvégzéséhez az e cikk értelmében szükséges képesítési igazolásokkal.
(12) Amennyiben e cikk alkalmazása céljából úgy tűnik, hogy a képzés és a képesítés tekintetében összehangoltabb megközelítésre van szükség, a Bizottság végrehajtási jogi aktusokat fogad el a szükséges készségekre és ismeretekre vonatkozó minimumkövetelmények kiigazítása és naprakésszé tétele, a képesítés, illetve képzés igazolására vonatkozó részletes szabályok meghatározása, a kölcsönös elismerés feltételeinek megállapítása, valamint a 842/2006/EK rendelet 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban elfogadott jogi aktusok hatályon kívül helyezése céljából. Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárással összhangban kell elfogadni. A Bizottság az e bekezdés által ráruházott hatáskör gyakorlása során figyelembe veszi a meglévő releváns minősítési vagy képesítési rendszereket.
(13) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározhatja az e cikk (10) bekezdésében említett értesítés formátumát, és hatályon kívül helyezheti a 842/2006/EK rendelet 5. cikkének (5) bekezdése alapján elfogadott jogi aktusokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(14) Amennyiben - lakosságának kis száma, és ebből eredően a fenti képzés és képesítés iránti alacsony igény miatt - a képesítés és képzés biztosítása tekintetében e cikkben foglalt kötelezettségek aránytalan terhet rónának valamely tagállamra, ennek az előírásnak a más tagállamokban kiállított képesítési igazolások elismerése révén is meg lehet felelni.
Az e bekezdést alkalmazó tagállamok tájékoztatják erről a Bizottságot, amely tájékoztatja a többi tagállamot.
(15) E cikk rendelkezései semmilyen tekintetben nem korlátozzák a tagállamokat abban, hogy további képesítési és képzési programokat hozzanak létre az (1) bekezdésben említett berendezésektől eltérő berendezések tekintetében.
III. FEJEZET
FORGALOMBA HOZATAL ÉS A FELHASZNÁLÁS ELLENŐRZÉSE
11. cikk
A forgalomba hozatalra vonatkozó korlátozások
(1) Bizonyos, a III. mellékletben felsorolt termékeket és berendezéseket - a katonai felszerelések kivételével - tilos forgalomba hozni a mellékletben meghatározott időponttól, adott esetben az e termékekben vagy berendezésekben található fluortartalmú üvegházhatású gáz típusa vagy globális felmelegedési potenciálja szerinti megkülönböztetést alkalmazva.
(2) Az (1) bekezdésben előírt tilalom nem vonatkozik az olyan berendezésekre, amelyekről a 2009/125/EK irányelv értelmében elfogadott környezetbarát tervezési követelmények megállapítják, hogy - mivel üzemelésük során nagyobb energiahatékonyság érhető el - teljes életciklusukra számított, széndioxid-egyenértékben kifejezett kibocsátásuk alacsonyabb, mint azon egyenértékű berendezéseké, amelyek megfelelnek a vonatkozó környezetbarát tervezési követelményeknek és nem tartalmaznak fluorozott szénhidrogéneket.
(3) Valamely tagállam illetékes hatóságának indoklással ellátott kérését követően, és e rendelet célkitűzéseinek figyelembevételével, a Bizottság kivételes esetben, végrehajtási jogi aktusok útján legfeljebb négy évre mentességet engedélyezhet a III. mellékletben felsorolt olyan termékek és berendezések forgalomba hozatalának lehetővé tétele érdekében, amelyek fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmaznak, illetve ilyen gázokkal működnek, amennyiben bizonyított, hogy:
a)
egy adott termék vagy berendezésdarab, vagy termékek vagy berendezések bizonyos kategóriái esetében nem állnak rendelkezésre alternatívák, illetve azok műszaki vagy biztonsági okokból nem alkalmazhatók; vagy
b)
a műszakilag életképes és biztonságos alternatívák alkalmazása aránytalan költségekkel járna.
Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(4) Azoknak a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, vagy ilyen gázokkal működtetett berendezéseknek a telepítése, szervizelése, karbantartása, javítása vagy használaton kívül helyezése céljából, amelyek a 10. cikk alapján képesítési igazoláshoz vagy képzési igazoláshoz kötöttek, csak olyan vállalkozások értékesíthetnek, illetve vásárolhatnak fluortartalmú üvegházhatású gázokat, amelyek rendelkeznek a 10. cikk szerinti vonatkozó képesítési igazolással vagy képzési igazolással, vagy olyan vállalkozások, amelyek a 10. cikk (2) és (5) bekezdésének megfelelő képesítési igazolással vagy képzési igazolással rendelkező személyeket foglalkoztatnak. Ez a bekezdés nem akadályozza meg, hogy a képesítéssel nem rendelkező olyan vállalkozások, amelyek nem végzik az e bekezdés első mondatában említett tevékenységeket, összegyűjtsék vagy szállítsák a fluortartalmú üvegházhatású gázokat.
(5) A fluortartalmú üvegházhatású gázokkal töltött, nem hermetikusan zárt berendezések csak abban az esetben értékesíthetők a végfelhasználó számára, ha az igazolja, hogy azok telepítését a 10. cikknek megfelelően képesített vállalkozás fogja elvégezni.
(6) A Bizottság a tagállamok által rendelkezésre bocsátott adatok alapján összegyűjti a hűtő-, légkondicionáló és hőszivattyú- berendezésekben, illetve habokban a fluortartalmú üvegházhatású gázokat alkalmazó helyettesítő technológiákra vonatkozó tagállami kódokkal, szabványokkal vagy jogszabályokkal kapcsolatos információkat.
A Bizottság az első albekezdés alapján összegyűjtött információkról 2017. január 1-jéig összegző jelentést tesz közzé.
12. cikk
Címkézés, valamint a termék és a berendezés ismertetője
(1) A második albekezdésben felsorolt, fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó, illetve ilyen gázokkal működtetett termékek és berendezések kizárólag a megfelelő címkézéssel hozhatók forgalomba. Ez csak az alábbiakra alkalmazandó:
a)
hűtőberendezések;
b)
légkondicionáló berendezések;
c)
hőszivattyúk;
d)
tűzvédelmi berendezések;
e)
elektromos kapcsolóberendezések;
f)
fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó aeroszolos adagolók, a gyógyszerek bejuttatására szánt adagolószelepes inhalátorok kivételével;
g)
minden, fluortartalmú üvegházhatású gázt tartalmazó tartály;
h)
fluortartalmú üvegházhatású gázokból előállított oldószerek;
i)
szerves Rankine-ciklusok.
(2) A 11. cikk (3) bekezdése szerint mentesség hatálya alá tartozó termékeket vagy berendezéseket ennek megfelelően kell címkézni, annak feltüntetésével, hogy az adott terméket vagy berendezést kizárólag arra a célra lehet felhasználni, amelyre az említett cikk szerinti mentesség vonatkozik.
(3) Az (1) bekezdésben előírt címkén a következőket kell feltüntetni:
a)
tájékoztatás arról, hogy a termék vagy berendezés fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmaz, illetve ilyen gázokkal működik;
b)
az adott fluortartalmú üvegházhatású gázok elfogadott ipari megnevezése, vagy - ilyen megnevezés hiányában - kémiai neve;
c)
2017. január 1-jétől a termékben vagy berendezésben lévő fluortartalmú üvegházhatású gázok tömegben és CO2-egyenértékben kifejezett mennyisége, illetve az a fluortartalmú üvegházhatású gáz mennyiség, amelyre a berendezést tervezték, valamint e gázok globális felmelegedési potenciálja.
Az (1) bekezdésben előírt címkén fel kell tüntetni a következő információkat, amennyiben azok helytállóak:
a)
tájékoztatás arról, hogy a fluortartalmú üvegházhatású gázokat hermetikusan zárt berendezés tartalmazza;
b)
tájékoztatás arról, hogy a gyártó műszaki specifikációja szerint egy adott elektromos kapcsolóberendezés igazolt szivárgási mértéke kevesebb mint évi 0,1 %.
(4) A címkének jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie, és az alábbiak valamelyikét:
a)
a fluortartalmú üvegházhatású gázok töltésére vagy visszanyerésére létesített csatlakozók mellett; vagy
b)
a termék, illetve berendezés azon részén kell elhelyezni, amely a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazza.
A címkét azon tagállam hivatalos nyelvein kell feltüntetni, amelyben a terméket vagy berendezést forgalomba hozzák.
(5) A fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó habok és előre kevert poliol csak abban az esetben hozható forgalomba, ha a fluortartalmú üvegházhatású gázokat megnevezi egy az elfogadott ipari megnevezést vagy - ilyen megnevezés hiányában - a kémiai nevet tartalmazó címke. A címkén egyértelműen fel kell tüntetni, hogy a hab vagy az előre kevert poliol fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmaz. Keményhab lapok esetében ezt az információt jól olvashatóan és eltávolíthatatlan módon fel kell tüntetni a lapokon.
(6) A regenerált vagy újrahasznosított fluortartalmú üvegházhatású gázokat annak feltüntetésével kell címkézni, hogy az anyagot regenerálták, illetve újrahasznosították, és a címkén fel kell tüntetni a tételszámra, valamint a regeneráló, illetve újrahasznosító létesítmény nevére és címére vonatkozó információkat.
(7) Az ártalmatlanítás céljából forgalomba hozott fluortartalmú üvegházhatású gázokat annak feltüntetésével kell címkézni, hogy a tartály tartalmát kizárólag ártalmatlanítani lehet.
(8) A közvetlen kivitel céljából forgalomba hozott fluortartalmú üvegházhatású gázokat annak feltüntetésével kell címkézni, hogy a tartály tartalma kizárólag közvetlen kivitelre használható.
(9) A katonai felszerelésekben való felhasználás céljából forgalomba hozott fluortartalmú üvegházhatású gázokat annak feltüntetésével kell címkézni, hogy a tartály tartalma kizárólag erre a célra használható.
(10) A félvezetőgyártó ágazatban a félvezető anyagok marása, vagy a gőzfázisú kémiai rétegelőállítás céljára szolgáló kamrák tisztítása céljából forgalomba hozott fluortartalmú üvegházhatású gázokat annak feltüntetésével kell címkézni, hogy a tartály tartalma kizárólag erre a célra használható.
(11) Az alapanyagként történő felhasználás céljából forgalomba hozott fluortartalmú üvegházhatású gázokat annak feltüntetésével kell címkézni, hogy a tartály tartalma kizárólag alapanyagként használható.
(12) A gyógyszerek bejuttatására szánt adagolószelepes inhalátorok előállítása céljából forgalomba hozott fluortartalmú üvegházhatású gázokat annak feltüntetésével kell címkézni, hogy a tartály tartalma kizárólag erre a célra használható.
(13) A (3) és a (5) bekezdésben említett információknak az érintett termékek és berendezések használati útmutatójában is szerepelniük kell.
A 150-es vagy annál nagyobb globális felmelegedési potenciállal rendelkező fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek és berendezések esetében ezeket az információkat a reklámozáshoz használt leírásokban is fel kell tüntetni.
(14) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározhatja az (1) és a (4)-(12) bekezdésben említett címkék formátumát, és hatályon kívül helyezheti a 842/2006/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdése alapján elfogadott jogi aktusokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(15) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy adott esetben a kereskedelmi vagy a műszaki fejlődésre tekintettel a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el a (4)-(12) bekezdésben előírt címkézési követelmények módosítása tekintetében.
13. cikk
A felhasználás ellenőrzése
(1) A kén-hexafluorid magnézium-fröccsöntésben és magnézium-fröccsöntési ötvözetek újrahasznosításában való használata tilos.
Az évente kevesebb mint 850 kg kén-hexafluoridot felhasználó létesítményekre - a magnézium-fröccsöntés és a magnézium-fröccsöntési ötvözetek újrahasznosítása tekintetében - ez a tilalom csak 2018. január 1-jétől vonatkozik.
(2) A kén-hexafluoridot tilos járművek gumiabroncsainak feltöltéséhez használni.
(3) 2020. január 1-jétől tilos a 2 500-as vagy annál nagyobb globális felmelegedési potenciállal rendelkező fluortartalmú üvegházhatású gázokat a legalább 40 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő hűtőközeget tartalmazó hűtőberendezések szervizeléséhez vagy karbantartásához használni.
Ez a bekezdés nem vonatkozik a katonai felszerelésekre vagy a termékek - 50 °C-os hőmérséklet alá történő hűtésére tervezett berendezésekre.
2030. január 1-jéig az első albekezdésben említett tilalom nem vonatkozik a fluortartalmú üvegházhatású gázok következő kategóriáira:
a)
azokra a legalább 2 500-as globális felmelegedési potenciállal rendelkező regenerált fluortartalmú üvegházhatású gázokra, amelyeket meglévő hűtőberendezések karbantartásához vagy szervizeléséhez használnak fel, feltéve, hogy azokat a 12. cikk (6) bekezdésének megfelelően címkével látták el.
b)
a legalább 2 500-as globális felmelegedési potenciállal rendelkező újrahasznosított fluortartalmú üvegházhatású gázokra, amelyeket meglévő hűtőberendezések karbantartásához vagy szervizeléséhez használnak fel, feltéve, hogy azokat ilyen berendezésekből nyerték vissza. Az ilyen újrahasznosított gázokat csak az a vállalkozás használhatja fel, amely karbantartás vagy szervizelés részeként azokat visszanyerte, vagy amely részére a visszanyerést karbantartás vagy szervizelés részeként elvégezték.
Az első albekezdésben említett tilalom nem vonatkozik az olyan hűtőberendezésekre, amelyek tekintetében a 11. cikk (3) bekezdése értelmében mentességet engedélyeztek.
14. cikk
Berendezések előtöltése fluorozott szénhidrogénekkel
(1) 2017. január 1-jétől a fluorozott szénhidrogénekkel töltött hűtő-, légkondicionáló és hőszivattyú-berendezések csak abban az esetben hozhatók forgalomba, ha az e berendezésekbe töltött fluorozott szénhidrogének a IV. fejezetben említett kvótarendszerben beszámításra kerültek.
(2) Az (1) bekezdésben említett, előtöltött berendezések forgalomba hozatalakor a berendezések gyártóinak és importőreinek gondoskodniuk kell az (1) bekezdés előírásainak való megfelelés teljes körű dokumentációjáról, és megfelelőségi nyilatkozatot kell kiállítaniuk.
2018. január 1-től kezdődően, amennyiben a berendezések olyan fluorozott szénhidrogéneket tartalmaznak, amelyeket a berendezésekbe való töltésüket megelőzően nem hoztak forgalomba, az említett berendezések importőreinek minden év március 31-ig gondoskodniuk kell arról, hogy egy auditor a megelőző naptári év tekintetében ellenőrizze a dokumentáció és a megfelelőségi nyilatkozat pontosságát. Az auditornak a következő feltételek valamelyikének meg kell felelnie:
a)
a 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (21) szerint akkreditált; vagy
b)
az érintett tagállam jogszabályainak megfelelően pénzügyi kimutatások ellenőrzésére akkreditált.
Az (1) bekezdésben említett berendezések gyártóinak és importőreinek a berendezések forgalomba hozatalát követően legalább öt évig meg kell őrizniük a dokumentációt és a megfelelőségi nyilatkozatot. Azok az importőrök, amelyek olyan előtöltött berendezéseket hoznak forgalomba, amelyek az említett berendezésbe való töltést megelőzően a forgalomba nem hozott fluorozott szénhidrogéneket tartalmaznak, gondoskodnak arról, hogy a 17. cikk (1) bekezdésének e) pontja szerint nyilvántartásba legyenek véve.
(3) Az (1) bekezdésben említett berendezések gyártói és importőrei a megfelelőségi nyilatkozat kiállításával felelősséget vállalnak az (1) és a (2) bekezdésben szereplő előírások teljesítéséért.
(4) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza az e cikk (2) bekezdésének második albekezdésében említett megfelelőségi nyilatkozatra, illetve független ellenőr általi ellenőrzésre vonatkozó részletes szabályokat. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
IV. FEJEZET
A FORGALOMBA HOZOTT FLUOROZOTT SZÉNHIDROGÉNEK MENNYISÉGÉNEK CSÖKKENTÉSE
15. cikk
A forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének mennyiségének csökkentése
(1) A Bizottság gondoskodik arról, hogy a gyártók és az importőrök által az Unión belül évente forgalomba hozható fluorozott szénhidrogének mennyisége az adott évben ne haladja meg az V. melléklet szerint kiszámított maximális mennyiséget.
A gyártó és az importőr gondoskodik arról, hogy az általa forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének V. melléklet szerint kiszámított mennyisége ne haladja meg a számára a 16. cikk (5) bekezdése szerint kiosztott vagy rá a 18. cikk szerint átruházott kvótát.
(2) Ez a cikk nem vonatkozik az évente kevesebb mint 100 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő fluorozott szénhidrogént gyártókra vagy importálókra.
Ez a cikk nem vonatkozik a fluorozott szénhidrogének következő kategóriáira:
a)
az Unióba ártalmatlanítás céljából importált fluorozott szénhidrogének;
b)
a gyártó által takarmányalapanyagként felhasznált, vagy a gyártó vagy importőr által vállalkozásoknak alapanyagként történő felhasználás céljából közvetlenül átadott fluorozott szénhidrogének;
c)
a gyártó vagy importőr által vállalkozásoknak az Unióból történő kivitel céljából közvetlenül átadott fluorozott szénhidrogének, amennyiben azokat ezt követően - a kivitelt megelőzően - az Unióban nem bocsátják semmilyen más fél rendelkezésére;
d)
a gyártó vagy importőr által katonai felszerelésekben való felhasználás céljából közvetlenül átadott fluorozott szénhidrogének;
e)
a gyártó vagy importőr által a félvezetőgyártó ágazatban működő vállalkozásoknak a félvezető anyagok marása, vagy a gőzfázisú kémiai rétegelőállítás céljára szolgáló kamrák tisztítása céljából közvetlenül átadott fluorozott szénhidrogének;
f)
2018. január 1-jétől kezdődően a gyártó vagy importőr által gyógyszerek bejuttatására szánt adagolószelepes inhalátorokat gyártó vállalkozásoknak közvetlenül átadott fluorozott szénhidrogének.
(3) E cikk, valamint a 16., 18., 19. és 25. cikk nem alkalmazandó az előre kevert poliolban található fluorozott szénhidrogénekre.
(4) Valamely tagállam illetékes hatóságának indoklással ellátott kérésére és e rendelet célkitűzéseinek figyelembevételével a Bizottság kivételes esetben, végrehajtási jogi aktusok útján legfeljebb négy évre mentességet engedélyezhet annak érdekében, hogy az (1) bekezdésben meghatározott, kvótára vonatkozó követelmény alól mentesítsen meghatározott alkalmazásokban való felhasználásra szánt fluorozott szénhidrogéneket, illetve a termékek vagy berendezések bizonyos kategóriáit, amennyiben a kérelmező bizonyította, hogy:
a)
e konkrét alkalmazások, termékek vagy berendezések esetében nem állnak rendelkezésre alternatívák, illetve azok műszaki vagy biztonsági okokból nem alkalmazhatók; és
b)
nem biztosítható oly módon a fluorozott szénhidrogénekkel való megfelelő ellátás, hogy az ne járjon aránytalan költségekkel.
Az említett végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
16. cikk
A fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó kvóták kiosztása
(1) A Bizottság 2014. október 31-ig végrehajtási jogi aktusok útján meghatározza a 842/2006/EK rendelet 6. cikke szerint adatokat közlő gyártókra és importőrökre vonatkozó referenciaértéket a 2009 és 2012 között a gyártó vagy az importőr által - azok jelentései szerint - forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének mennyiségének éves átlaga alapján. A referenciaértékeket e rendelet V. mellékletének megfelelően kell kiszámítani.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(2) Azok a gyártók vagy importőrök, amelyek a 842/2006/EK rendelet 6. cikke szerint az (1) bekezdésben említett referencia-időszakra vonatkozóan nem jelentették be a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalát, nyilatkozhatnak arról, hogy a következő évben fluorozott szénhidrogéneket szándékoznak forgalomba hozni.
A nyilatkozatot a Bizottságnak kell címezni, és abban meg kell határozni a fluorozott szénhidrogének típusát és várhatóan forgalomba hozott mennyiségét.
A Bizottság e nyilatkozatok benyújtásának határidejéről közleményt tesz közzé. A nyilatkozat e cikk (2) és (4) bekezdése szerinti benyújtása előtt a vállalkozásoknak be kell jegyeztetniük magukat a 17. cikk szerinti nyilvántartásba.
(3) A Bizottság 2017. október 31-ig, majd azt követően háromévente újraszámítja az e cikk (1) és (2) bekezdésében említett gyártókra és importőrökre vonatkozó referenciaértékeket a 2015. január 1-jétől jogszerűen forgalomba hozott fluorozott szénhidrogének 19. cikk szerint bejelentett mennyiségének a rendelkezésre álló évek tekintetében kiszámított éves átlaga alapján. A Bizottság e referenciaértékeket végrehajtási jogi aktusok útján határozza meg.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(4) Azok a gyártók vagy importőrök, amelyek számára referenciaértéket állapítottak meg, további várható mennyiséget jelenthetnek be a (2) bekezdésben meghatározott eljárás szerint.
(5) A Bizottság a VI. mellékletben foglalt kiosztási mechanizmust alkalmazva 2015-től kezdődően minden évre kiosztja az egyes gyártók és importőrök számára a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó kvótákat.
Kvóta csak az Unióban letelepedett gyártók vagy importőrök részére osztható ki, illetve azon gyártók vagy importőrök részére, amelyek az Unióban letelepedett egyedüli képviselőt bíztak meg az e rendeletben foglalt követelményeknek való megfelelés biztosítása céljából. Az egyedüli képviselő lehet ugyanaz, mint az 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (22) 8. cikke értelmében megbízott egyedüli képviselő.
Az egyedüli képviselőnek meg kell felelnie a gyártók és importőrök tekintetében e rendelet által támasztott valamennyi kötelezettségnek.
17. cikk
Nyilvántartás
(1) A Bizottság 2015. január 1-jéig létrehozza a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó kvóták elektronikus nyilvántartását, és biztosítja annak működését. (a továbbiakban: a nyilvántartás)
Kötelező bejegyeztetniük magukat a nyilvántartásba a következőknek:
a)
azok a gyártók és importőrök, amelyek a 16. cikk (5) bekezdése értelmében fluorozott szénhidrogénekre vonatkozóan forgalombahozatali kvótát kaptak;
b)
azok a vállalkozások, amelyekre a 18. cikk értelmében kvótát ruháztak át;
c)
azok a gyártók és importőrök, amelyek jelezték, hogy szándékukban áll benyújtani a 16. cikk (2) bekezdése szerinti nyilatkozatot;
d)
azok a gyártók és importőrök, amelyek a 15. cikk (2) bekezdése második albekezdésének a)-g) pontjában felsorolt célokra fluorozott szénhidrogéneket szolgáltatnak, illetve azok a vállalkozások, amelyek ilyen célokra fluorozott szénhidrogéneket kapnak;
e)
azok az importőrök, amelyek a 14. cikknek megfelelően olyan előtöltött berendezéseket hoznak forgalomba, amelyek a berendezésbe való töltést megelőzően forgalomba nem hozott fluorozott szénhidrogéneket tartalmaznak.
A bejegyeztetést a Bizottságnak benyújtott kérelem útján kell végrehajtani, a Bizottság által meghatározandó eljárásoknak megfelelően.
(2) A Bizottság szükség esetén végrehajtási jogi aktusok útján biztosíthatja a nyilvántartás zavartalan működését. Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(3) A Bizottság gondoskodik arról, hogy a bejegyzett gyártók és importőrök e nyilvántartáson keresztül tájékoztatást kapjanak a kiosztott kvótákról, valamint a kvóták kiosztási időszak alatti bármely módosításáról.
(4) A tagállamok illetékes hatóságai - a vámhatóságokat is beleértve - tájékoztatás céljából hozzáférést kapnak a nyilvántartáshoz.
18. cikk
Kvóták átruházása és a kvótáknak az importált berendezésekben lévő fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatala céljából történő felhasználásának az engedélyezése
(1) Bármely gyártó vagy importőr, amelyre vonatkozóan a 16. cikk (1) vagy (3) bekezdése szerint referenciaértéket állapítottak meg, és amely a 16. cikk (5) bekezdése értelmében kvótát kapott, a 17. cikk (1) bekezdésében említett nyilvántartásban teljes egészében vagy részben átruházhatja kvótáját az Unión belül egy másik gyártóra vagy importőrre, illetve egy másik olyan gyártóra vagy importőrre, amelynek az Unióban való képviseletét a 16. cikk (5) bekezdésének második és harmadik albekezdésében említett egyedüli képviselő látja el.
(2) Valamennyi olyan gyártó vagy importőr, amelynek részére a 16. cikk (1) és (3) bekezdése értelmében kvótát osztottak ki, vagy amelynek részére az e cikk (1) bekezdése szerint kvótát ruháztak át, engedélyezheti, hogy valamely más vállalkozás felhasználja a kvótáját a 14. cikkben foglaltak céljára.
Azon gyártók vagy importőrök, amelyek részére kizárólag a 16. cikk (2) bekezdése szerinti nyilatkozat alapján osztottak ki kvótát, csak abban az esetben engedélyezhetik, hogy valamely más vállalkozás felhasználja a kvótájukat a 14. cikkben foglaltak céljára, ha az engedélyező gyártó vagy importőr a megfelelő mennyiségű fluorozott szénhidrogént ténylegesen átadja.
A 15. és a 16. cikk, valamint a 19. cikk (1) és (6) bekezdése alkalmazásában úgy kell tekinteni, hogy az engedélyező gyártó vagy importőr az adott mennyiségű fluorozott szénhidrogént az engedély megadásakor hozza forgalomba. A Bizottság kérheti, hogy az engedélyező gyártó vagy importőr igazolja, hogy fluorozott szénhidrogének szolgáltatásával foglalkozik.
V. FEJEZET
JELENTÉSTÉTEL
19. cikk
Az I. vagy II. mellékletben felsorolt anyagok előállítására, behozatalára, kivitelére, alapanyagként történő felhasználására és ártalmatlanítására vonatkozó jelentéstétel
(1) Minden olyan gyártó, importőr és exportőr, amely az előző naptári évben fluortartalmú üvegházhatású gázokból és a II. mellékletben felsorolt gázokból egy metrikus tonnánál vagy 100 tonna CO2-egyenértéknél nagyobb mennyiséget állított elő, importált vagy exportált, 2015. március 31-ig és azt követően évente köteles jelentésben közölni a Bizottsággal a VII. mellékletben meghatározott, az adott naptári évben az egyes anyagokra vonatkozó adatokat. E bekezdés azokra a vállalkozásokra is alkalmazandó, amelyek a 18. cikk (1) bekezdése szerint részesülnek kvótában.
(2) Minden olyan vállalkozás, amely az előző naptári évben fluortartalmú üvegházhatású gázokból és a II. mellékletben felsorolt gázokból egy metrikus tonnánál vagy 1 000 tonna CO2-egyenértéknél nagyobb mennyiséget ártalmatlanított, 2015. március 31-ig és azt követően évente köteles jelentésben közölni a Bizottsággal a VII. mellékletben meghatározott, az adott naptári évben az egyes anyagokra vonatkozó adatokat.
(3) Minden olyan vállalkozás, amely az előző naptári évben fluortartalmú üvegházhatású gázokból 1 000 tonna CO2-egyenértéknél nagyobb mennyiséget használt fel alapanyagként, 2015. március 31-ig és azt követően évente köteles jelentésben közölni a Bizottsággal a VII. mellékletben meghatározott, az adott naptári évben az egyes anyagokra vonatkozó adatokat.
(4) Minden olyan vállalkozás, amely az előző naptári évben a termékekben és berendezésekben található fluortartalmú üvegházhatású gázokból és a termékekben és berendezésekben található, II. mellékletben felsorolt gázokból 500 tonna CO2-egyenértéknél nagyobb mennyiséget hozott forgalomba, 2015. március 31-ig és azt követően évente köteles jelentésben közölni a Bizottsággal a VII. mellékletben meghatározott, az adott naptári évben az egyes anyagokra vonatkozó adatokat.
(5) Azok az importőrök, amelyek olyan előtöltött berendezéseket hoznak forgalomba, amelyek a berendezésbe való töltést megelőzően a forgalomba nem hozott fluorozott szénhidrogéneket tartalmaznak, a 14. cikk (2) bekezdése szerint kiállított ellenőrzési dokumentációt nyújtanak be a Bizottságnak.
(6) 2015. június 30-ig és azt követően évente minden olyan vállalkozás, amely az (1) bekezdés értelmében köteles jelentést tenni a 10 000 tonna CO2-egyenértéknek megfelelő, vagy azt meghaladó fluorozott szénhidrogén előző naptári évben történt forgalomba hozataláról, gondoskodik továbbá arról, hogy az adatok pontosságát független auditor ellenőrizze. Az auditornak a következő feltételek egyikének meg kell felelnie:
a)
a 2003/87/EK irányelv szerint akkreditált; vagy
b)
az érintett tagállam jogszabályainak megfelelően pénzügyi kimutatások ellenőrzésére akkreditált.
A vállalkozásoknak legalább öt évig meg kell őrizniük az ellenőrzésről készült jelentést. Az ellenőrzésről készült jelentésbe kérelemre betekintést kell biztosítani az érintett tagállam illetékes hatósága és a Bizottság számára.
(7) A Bizottság végrehajtási jogi aktusok útján meghatározhatja az e cikkben említett jelentések formátumát és benyújtásának módját.
Ezeket a végrehajtási jogi aktusokat a 24. cikkben említett vizsgálóbizottsági eljárásnak megfelelően kell elfogadni.
(8) A Bizottság megfelelő intézkedéseket hoz az e cikk értelmében a részére átadott információk bizalmas kezelése érdekében.
20. cikk
A kibocsátási adatok összegyűjtése
A tagállamok az e rendeletben említett érintett ágazatok számára jelentéstételi rendszereket hoznak létre annak érdekében, hogy ily módon a lehető legtöbb kibocsátási adat álljon a rendelkezésükre.
VI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
21. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 22. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktusokat fogadjon el abból a célból, hogy az Éghajlat-változási Kormányközi Testület által elfogadott új, a felsorolt anyagok globális felmelegedési potenciáljára vonatkozó értékelő jelentések vagy a montreali jegyzőkönyv tudományos értékelő testületének a felsorolt anyagok globális felmelegedési potenciáljára vonatkozó új jelentései alapján naprakésszé tegye az I., II. és IV. mellékletet.
(2) A 19. cikknek megfelelően bejelentett, forgalomba hozatallal kapcsolatos információk és a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásával kapcsolatos, a 20. cikk szerint rendelkezésre bocsátott információk, valamint a tagállamoktól érkező idevágó információk alapján a Bizottság figyelemmel kíséri e rendelet alkalmazását és hatásait.
A Bizottság legkésőbb 2020. december 31-ig jelentést tesz közzé a fluorozott szénhidrogének uniós piacon való elérhetőségéről.
A Bizottság e rendelet hatásairól legkésőbb 2022. december 31-ig átfogó jelentést tesz közzé, amely mindenekelőtt a következőket tartalmazza:
a)
a fluorozott szénhidrogének iránt 2030-ig és azt követően jelentkező keresletre vonatkozó előrejelzés;
b)
annak értékelése, hogy az Unió és tagállamai részéről szükség van-e további intézkedésekre a fluortartalmú üvegházhatású gázok kibocsátásának csökkentése terén már meglévő, illetve az új nemzetközi kötelezettségek fényében;
c)
az alternatív hűtőközegekre való átálláshoz kapcsolódó európai és nemzetközi szabványok, biztonságra vonatkozó nemzeti jogszabályok és tagállami építési kódexek áttekintése;
d)
a III. mellékletben fel nem sorolt termékek és berendezések esetében a fluortartalmú üvegházhatású gázokat tartalmazó termékek és berendezések műszakilag megvalósítható és költséghatékony alternatívái rendelkezésre állásának az áttekintése, az energiahatékonysági szempontok figyelembevételével.
(3) A Bizottság legkésőbb 2017. július 1-jéig jelentést tesz közzé, amelyben értékeli a III. melléklet 13. pontja szerinti tilalmat, megvizsgálva mindenekelőtt a szóban forgó rendelkezésben említett csoportaggregátos központi hűtőrendszerek költséghatékony, műszakilag megvalósítható, energiahatékony és megbízható alternatíváinak a rendelkezésre állását. E jelentés alapján a Bizottság adott esetben jogalkotási javaslatot nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a III. melléklet 13. pontja szerinti rendelkezés módosítása céljából.
(4) A Bizottság legkésőbb 2020. július 1-jéig jelentést tesz közzé, amelyben megvizsgálja, hogy léteznek-e olyan költséghatékony, műszakilag megvalósítható, energiahatékony és megbízható alternatívák, amelyek az új, középfeszültségű másodlagos kapcsolóberendezésekben és az új, kis méretű, osztott mono légkondicionáló rendszerekben lehetővé teszik a fluortartalmú üvegházhatású gázok felváltását, és adott esetben jogalkotási javaslatot nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a III. mellékletben szereplő lista módosítása céljából.
(5) A Bizottság legkésőbb 2017. július 1-jéig jelentést tesz közzé, amelyben értékeli a kvótakiosztási módszert - az ingyenes kvótakiosztás hatásait is beleértve -, valamint az e rendelet tagállami végrehajtásának és adott esetben egy, a fluorozott szénhidrogénekről szóló esetleges nemzetközi megállapodásnak a költségeit. E jelentés alapján a Bizottság adott esetben jogalkotási javaslatot nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz az alábbiak céljából:
a)
a kvótakiosztási rendszer módosítása;
b)
az esetleges bevételek megfelelő elosztási módszerének a kialakítása.
(6) A Bizottság legkésőbb 2017. január 1-jéig jelentést tesz közzé, amelyben megvizsgálja a fluortartalmú üvegházhatású gázok felváltását vagy használatának csökkentését célzó, alternatív hűtőközegek biztonságos kezelésével kapcsolatban természetes személyek részére nyújtandó képzésre vonatkozó uniós jogszabályokat, és adott esetben jogalkotási javaslatot nyújt be az Európai Parlamenthez és a Tanácshoz a vonatkozó uniós jogszabályok módosítása céljából.
22. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktusok elfogadására.
(2) A Bizottság 12. cikk (15) bekezdésében és 21. cikk (1) bekezdésében említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2014. június 10-től kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb az ötéves időszak lejártát megelőzően legkésőbb kilenc hónappal jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emel kifogást a meghosszabbítással szemben legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok letelte előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik további ötéves időtartamokra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 12. cikk (15) bekezdésében és a 21. cikk (1) bekezdésében említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban meghatározott felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő, felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti arról az Európai Parlamentet és a Tanácsot.
(5) A 12. cikk (15) bekezdésének és a 21. cikk (1) bekezdésének értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
23. cikk
Konzultációs fórum
A Bizottság e rendelet végrehajtása során biztosítja a tagállamok képviselőinek, valamint a civil társadalom - többek között a környezetvédelmi szervezetek -, a gyártók, az üzemeltetők és a képesítéssel rendelkező személyek képviselőinek a kiegyensúlyozott részvételét. E célból konzultációs fórumot hoz létre a fent említett felek számára, hogy azok a fórum keretei között ülésezve tanácsadással szolgáljanak és szakértelmet biztosítsanak a Bizottság részére e rendelet végrehajtásával kapcsolatban, különösen ami a fluortartalmú üvegházhatású gázok alternatíváinak a rendelkezésre állását illeti, ezen alternatívák használatának környezeti, műszaki, gazdasági és biztonsági vonatkozásait is beleértve. A konzultációs fórum eljárási szabályzatát a Bizottság alakítja ki, és azt közzé kell tenni.
24. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot egy bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet szerinti bizottság.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni. Amennyiben a bizottság nem nyilvánít véleményt, a Bizottság nem fogadhatja el a végrehajtási jogi aktus tervezetét, és a 182/2011/EU rendelet 5. cikke (4) bekezdésének harmadik albekezdését kell alkalmazni.
25. cikk
Szankciók
(1) A tagállamok megállapítják az e rendelet rendelkezéseinek megszegése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és megtesznek minden szükséges intézkedést e szabályok végrehajtásának biztosítására. A megállapított szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
A tagállamok a szankciókra vonatkozó szabályokról legkésőbb 2017. január 1-jéig tájékoztatják a Bizottságot, és haladéktalanul közlik vele az e szabályokat érintő minden későbbi módosítást is.
(2) Az (1) bekezdésben említett szankciókon túlmenően azok a vállalkozások, amelyek túllépték a 16. cikk (5) bekezdése szerint számukra kiosztott vagy a 18. cikk szerint rájuk átruházott, a fluorozott szénhidrogének forgalomba hozatalára vonatkozó kvótát, a túllépés észlelését követő kiosztási időszakra csak csökkentett kvótát kaphatnak.
A csökkentés mértékének a kvótatúllépés mértéke 200 %-ának kell lennie. Amennyiben a csökkentés mértéke meghaladja a túllépés észlelését követő kiosztási időszakra a 16. cikk (5) bekezdése értelmében kiosztandó kvótát, a vállalkozás erre a kiosztási időszakra nem kaphat kvótát, az azt követő kiosztási időszakokra kiosztandó kvótát pedig hasonlóképpen csökkenteni kell mindaddig, amíg a csökkentés teljes mértéke levonásra nem kerül.
26. cikk
Hatályon kívül helyezés
A 842/2006/EK rendelet 2015. január 1-jén hatályát veszti, ez azonban nem érinti a rendelet előírásainak a rendeletben foglalt ütemterv szerinti teljesítését.
Az 1493/2007/EK, 1494/2007/EK, 1497/2007/EK, 1516/2007/EK, 303/2008/EK, 304/2008/EK, 305/2008/EK, 306/2008/EK, 307/2008/EK és 308/2008/EK rendeletek azonban továbbra is hatályban maradnak és továbbra is alkalmazandók, amennyiben és amíg a Bizottság az e rendelet értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus vagy végrehajtási jogi aktus útján hatályon kívül nem helyezi azokat.
A 842/2006/EK rendeletre történő hivatkozásokat erre a rendeletre történő hivatkozásnak kell tekinteni, és a VIII. mellékletben szereplő megfelelési táblázat szerint kell értelmezni.
27. cikk
Hatálybalépés és az alkalmazás kezdetének időpontja
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2014. április 16-án.