KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 360/2014
af 9. april 2014
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af ferrosilicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Rusland efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 2, 5 og 6, og
ud fra følgende betragtninger:
A. FREMGANGSMÅDE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Efter en antidumpingundersøgelse (»den oprindelige undersøgelse«), der blev indledt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 172/2008 (2), indførte Rådet en endelig antidumpingtold mod import af ferrosilicium (»FeSi«), i øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 21 00, 7202 29 10 og 7202 29 90, med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«), Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland (»de endelige antidumpingforanstaltninger«).
(2)
Foranstaltningerne havde form af en værditold på 31,2 % på import fra Kina, med undtagelse af Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) og Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., (29,0 %), 18,0 % på import fra Egypten, med undtagelse af The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %), 33,9 % på import fra Kasakhstan, 5,4 % på import fra Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og 22,7 % på import fra Rusland, med undtagelse af Bratsk Ferroalloy Plant (17,8 %).
(3)
Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1297/2009 (3) ophævede den ved forordning (EF) nr. 172/2008 indførte antidumpingtold på importen af ferrosilicium med oprindelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
(4)
Den 30. november 2009 modtog Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en anmodning om en delvis interimsundersøgelse (»interimsundersøgelsen«) i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, der var blevet indgivet af en eksporterende producent fra Rusland, Joint Stock Company Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant og den dermed forretningsmæssigt forbundne virksomhed Joint Stock Company Kuznetsk Ferroalloy Works (begge i det følgende benævnt »den russiske gruppe«). Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 60/2012 (4) afsluttede Rådet interimsundersøgelsen på grund af manglende beviser af varig karakter efter ændrede omstændigheder. Især påviste den russiske gruppe ikke, at gruppens prispolitik var af varig karakter. Derfor blev den dumpingmargen, der var blevet fastsat for den russiske gruppe i den oprindelige undersøgelse, ikke ændret. Det tilsagn, som den russiske gruppe havde afgivet, blev afvist af samme grund.
2. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(5)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (5) af de gældende endelige antidumpingforanstaltninger modtog Kommissionen den 28. november 2012 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Anmodningen blev indgivet af Euroalliages (»ansøgeren«) på vegne af producenter, der repræsenterer mere end 25 % af den totale EU-produktion af FeSi.
(6)
Anmodningen vedrørte de følgende to lande: Kina og Rusland.
(7)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville medføre fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade for EU-erhvervsgrenen.
3. Indledning af en udløbsundersøgelse
(8)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse, og offentliggjorde den 28. februar 2013 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (6) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
4. Undersøgelsen
4.1. Nuværende undersøgelsesperiode og den betragtede periode
(9)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping omfattede perioden fra 1. januar 2012 til 31. december 2012 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Undersøgelsen af tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til 31. december 2012 (»den betragtede periode«).
4.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgerne, andre kendte EU-producenter, de eksporterende producenter i Kina og Rusland, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, de brugere, som den vidste, var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandene om indledningen af udløbsundersøgelsen. De interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var angivet i indledningsmeddelelsen.
(11)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(12)
I betragtning af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter i Kina og ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører, der var involveret i undersøgelsen, anførtes det i indledningsmeddelelsen, at man påtænkte at anvende stikprøveudtagning i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelsen og meddele Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(13)
Da kun én eksporterende producent i Kina indgav de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, og erklærede sig villig til at samarbejde med Kommissionen, blev det besluttet ikke at anvende stikprøver af eksporterende producenter i Kina. Efter at have modtaget spørgeskemaet besluttede den eksporterende producent sig for ikke at samarbejde yderligere. Det fastslås derfor, at der ikke var nogen eksporterende producenter i Kina, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(14)
For så vidt angår Rusland blev alle kendte russiske producenter opfordret til at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, nemlig Bratsk Ferroalloy Plant, Serov Ferroalloy Plant, NLMK og den russiske gruppe. Kun én russisk gruppe samarbejdede med Kommissionen i den nuværende fornyede undersøgelse.
(15)
Kommissionen modtog ingen svar fra de ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Det fastslås derfor, at der ikke var nogen forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(16)
Kommissionen modtog svar fra seks ud af syv kendte EU-producenter af FeSi. I betragtning af det relativt begrænsede antal EU-producenter blev det besluttet ikke at anvende stikprøver i den fornyede undersøgelse.
(17)
Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
FERROATLANTICA Group:
Ferroatlantica S.L. - Madrid, Spanien
Ferropem - Chambery, Frankrig
HUTA LAZISKA S.A. - Laziska Gorne, Polen
OFZ a.s. - Istebne, Slovakiet
TDR LEGURE d.o.o. - Ruse, Slovenien
VARGON ALLOYS A.B. - Vargon, Sverige
b)
EU-brugere:
Aperam SA - Luxembourg
Ugitech - Ugine, Frankrig
c)
Eksporterende producent i Rusland:
Den russiske gruppe:
JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (»JSC CHEMK«) - Chelyabinsk, Rusland
JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (»JSC KF«) - Novokuznetsk, Rusland
RFA International LP (»RFAI«) - Mishawaka, USA
d)
Producenter i referencelandet
Elkem AS, Oslo, Norge
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norge
Finnfjord AS, Finnsnes, Norge.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(18)
Den pågældende vare er ferrosilicium, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 21 00, 7202 29 10 og 7202 29 90 med oprindelse i Kina og Rusland.
(19)
Ferrosilicium fremstilles ved reduktion af kvarts med kulholdige produkter i en elektrisk lysbueovn. Denne proces er energiintensiv. Ferrosilicium sælges i form af klumper, granulater eller pulver og findes i forskellige kvaliteter alt efter siliciumindhold og indhold af urenheder (f.eks. aluminium). FeSi med et siliciumindhold på mindst 70 % anses for at være et produkt med en høj renhedsgrad. FeSi med et siliciumindhold på mere end 55 % og mindre end 70 % er et produkt med en medium renhedsgrad, og FeSi med et siliciumindhold på mindre end 55 % er et produkt med en lav renhedsgrad. Den pågældende vare anvendes hovedsagelig i jern- og stålindustrien som deoxideringsmiddel og legeringskomponent.
2. Samme vare
(20)
Det konkluderedes, at det FeSi, som EU-erhvervsgrenen fremstillede og solgte i Unionen, og det FeSi, som der blev fremstillet og solgt i Rusland og i Norge (»referencelandet«), da Kina er et land uden markedsøkonomi og ikke er blevet undersøgt i denne undersøgelse, havde stort set have samme fysiske og kemiske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesmuligheder som det FeSi, der blev fremstillet i Kina og Rusland, og som blev solgt til eksport til Unionen. De anses derfor for at være identiske i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
(21)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, blev det undersøgt, om der var sandsynlighed for, at de eksisterende foranstaltningers udløb ville føre til fortsat eller fornyet dumping fra de to pågældende lande.
IMPORT FRA KINA
1. Indledende bemærkninger
(22)
Som nævnt i betragtning 13 var der ingen kinesiske eksporterende producenter, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Da de eksporterende producenter fra Kina ikke samarbejdede, er den overordnede analyse, herunder dumpingberegningen, derfor baseret på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til grundforordningens artikel 18.
(23)
Sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping blev vurderet ud fra den fornyede undersøgelse i kombination med andre informationskilder, som f.eks. handelsstatistikker over import og eksport (fra Eurostat og kinesiske eksportoplysninger) og andre offentligt tilgængelige oplysninger.
(24)
Det manglende samarbejde havde indflydelse på sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen på forskellige varetyper. Som det forklares i betragtning 30, blev det i medfør af grundforordningens artikel 18 anset for hensigtsmæssigt at fastsætte både den normale værdi og eksportprisen på et globalt grundlag, nemlig på basis af én enkelt vare.
(25)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 9, blev der hver gang det konkluderedes, at omstændighederne ikke havde ændret sig, anvendt den samme metode som den, der blev anvendt til at konstatere dumping i den oprindelige undersøgelse.
2. Dumpingimport i NUP
2.1. Fastsættelse af den normale værdi
(26)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til sit forslag om at anvende Norge som tredjeland med markedsøkonomi med henblik på at fastsætte den normale værdi for Kina. Norge blev anvendt som referenceland i den oprindelige undersøgelse. Da der ikke blev fremsat bemærkninger hertil fra nogen parter, konkluderedes det, at Norge igen skulle vælges som referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi for Kina, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
(27)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, blev det først undersøgt, om de norske samarbejdsvillige producenters samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt sammenlignet med det samlede eksportsalg fra Kina til Unionen, dvs. om den samlede mængde af et sådan salg på hjemmemarkedet udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen. På dette grundlag blev det konkluderet, at salget på hjemmemarkedet i referencelandet var repræsentativt.
(28)
Det blev også undersøgt, om salget på hjemmemarkedet af samme vare kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastlægge, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i NUP var rentabel.
(29)
Den normale værdi blev således baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet, der blev beregnet som det vejede gennemsnit af det rentable salg på hjemmemarkedet i NUP.
2.2. Fastsættelse af eksportprisen
(30)
Som nævnt i betragtning 24 samarbejdede kinesiske eksporterende producenter ikke i forbindelse med undersøgelsen. Eksportprisen blev derfor baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.
(31)
Først blev mængden og importpriserne for de tre KN-koder, der er opført i betragtning 18, hentet fra Eurostats importdatabase, nemlig ud fra forskel i kvaliteten. Da det blev anset for hensigtsmæssigt at fastsætte eksportprisen på et gennemsnitligt grundlag, blev oplysningerne for KN-kode 7202 29 10 og 7202229210290 tilpasset siliciumindholdet i KN-kode 7202 21 00. Denne metode var blevet foreslået i anmodningen om en fornyet undersøgelse for at fastsætte den samlede importmængde på basis af kvalitet FeSi75. Mængden og importprisen på disse tre KN-koder blev lagt sammen og vejet for at afspejle én gennemsnitsværdi.
(32)
Endelig blev denne gennemsnitlige importpris på cif-basis justeret ved at trække især transportomkostningerne fra for at komme frem til værdien ab fabrik. Salgsprisen blev således beregnet på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales i henhold til Eurostats importstatistikker, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
2.3. Sammenligning og justeringer
(33)
Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget på ab fabrik-basis. For at sikre en rimelig sammenligning blev der også taget hensyn til forskelle, som berører sammenligneligheden af priser, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev især foretaget justeringer for at afspejle skat ved toldeksport på grundlag af de oplysninger, der blev meddelt i anmodningen om en fornyet undersøgelse, pga. de kinesiske eksporterende producenters manglende samarbejdsvilje.
2.4. Dumping i NUP
(34)
På baggrund af ovenstående konkluderedes dumpingmargen at udgøre 165 %, udtrykt som en procentdel af prisen frit Unionens grænse, ufortoldet.
(35)
Det bemærkes dog, at den samlede importmængde af den pågældende vare til Unionen er faldet kraftigt, efter de oprindelige foranstaltningerne er blevet indført, og at den ovennævnte dumpingmargen er blevet fastsat på grundlag af en begrænset importmængde (nemlig mindre end 2 500 ton i NUP).
(36)
Med henblik på en fuldstændig analyse blev kinesiske eksporterende producenters prispolitik på de tre vigtigste ikke EU-markeder, nemlig Japan, Sydkorea og Amerikas Forenede Stater (»USA«) også undersøgt.
(37)
Til det formål blev de kinesiske eksporttal anvendt til at fastsætte prisen på kinesisk eksport til Japan, Sydkorea og USA. Sammenligningen med den normale værdi, der blev fastsat ovenfor, viste også, at der forekom dumping, der afhængigt af det pågældende bestemmelsesland ligger på mellem 86 % og 92 %.
3. Udvikling i importen ved bortfald af foranstaltningerne
3.1. Produktionskapacitet i Kina
(38)
Kina er langt den største producent af FeSi. Produktionskapaciteten blev vurderet til at udgøre 10-11 mio. ton om året i NUP. Kinas industri udnyttede således omkring 50 % af sin produktionskapacitet. Det betyder, at der på nuværende tidspunkt er en uudnyttet kapacitet på ca. 5,5 mio. ton om året, hvilket udgør næsten syv gange det samlede EU-forbrug. På trods af denne aktuelle overkapacitet og på baggrund af de oplysninger, som ansøgeren havde fremlagt, synes kapaciteten i Kina fortsat at blive større, idet der på nuværende tidspunkt bygges større og mere effektive ovne.
(39)
Der er ingen beviser for, at forbruget på det kinesiske hjemmemarked eller tredjelandsmarkeder vil stige betydeligt og dermed vil kunne absorbere den øgede produktion, der ville opstå, hvis de kinesiske producenters uudnyttede kapacitet blev anvendt.
3.2. EU-markedets tiltrækningskraft
(40)
Efter indførelsen af de endelige foranstaltninger i februar 2008 faldt importen fra Kina støt og blev marginal, idet den repræsenterede mindre end 1 % af EU-forbruget i NUP. Efter at importen toppede med 330 400 ton i 2007, faldt den til mindre end 2 500 ton i 2012. Set ud fra de observerede priser er EU-markedet for FeSi fortsat tiltrækkende for kinesisk eksport.
(41)
Som nævnt ovenfor er der en betydelig produktionsmæssig overkapacitet i Kina, hvilket tyder på, at der er et stærkt incitament til at finde alternative markeder, som kan absorbere denne overskydende produktionskapacitet. Grundet en række eksportrestriktioner, som den kinesiske regering har indført (nemlig 25 % eksportafgift, 17 % ikke-refusionsberettiget moms og eksporttilladelser), er den samlede kinesiske eksport dog faldet til kun 0,4 mio. ton i 2009, efter at den toppede i 2007 med 1,5 mio. ton. Ikke desto mindre blev der fra 2010 observeret et opsving i den samlede eksport, og eksportmængden steg til 0,8 mio. ton og blev vurderet til 0,7 mio. ton i 2013. De nyeste tal viser et stabilt eksportniveau, hvis mængde er større end det samlede EU-forbrug.
(42)
På trods af eksportrestriktionerne eksporterede kinesiske producenter en betydelig mængde FeSi til markeder i hele verden, der ikke var underlagt importrestriktioner (nemlig Japan, Sydkorea og USA).
(43)
Ved første øjekast kunne det asiatiske marked være et alternativ, der kunne absorbere en del af den overskydende produktion i Kina. Ifølge ansøgerens oplysninger kan den seneste udvikling på det asiatiske marked dog muligvis gøre dette mindre interessant for kinesiske eksportører.
(44)
Det asiatiske marked vil ganske rigtig blive alvorligt påvirket, når to nye ferrosilicium-fabrikker i Malaysia (Pertama Ferroalloys og Sarawak Ferroalloys plants) påbegynder deres produktion. Det skønnes, at den årlige produktion af ferrosilicium i Malaysia vil stige med 420 000 ton fra 2014, og at den vil blive solgt til nabolande i Sydøstasien, især Japan, der efterspørger 600 000 ton ferrosilicium om året. Produktionen fra de malaysiske produktionsanlæg vil få negative konsekvenser for Kinas eksport til Sydøstasien. Derudover har japanske stålproducenter og sydkoreanske stålværker allerede indgået aftaler om køb af betydelige mængder af ferrosilicium om året fra de nye producenter i Malaysia, hvilket gør det sværere for den kinesiske eksport at komme ind på markedet.
(45)
I bemærkningerne til fremlæggelsen af oplysninger, påstod den eksporterende producent, at den malaysiske produktion var overvurderet. Efter at have verificeret denne kommentar, blev den malaysiske produktion derfor justeret til omkring 370 000 ton.
(46)
Den ekstra produktion i Malaysia forventes derfor at øge konkurrencen på det allerede mættede marked, hvor Kina og Rusland i dag har en betydelig markedsandel.
(47)
Den kinesiske regerings eksportrestriktioner, som er omhandlet i betragtning 41, var den primære grund til, at de kinesiske varer i mindre grad var til stede på EU-markedet i NUP.
(48)
Pga. priserne på EU-markedet vil det for kinesiske producenter være et tiltrækkende marked til at absorbere den overskydende kapacitet. Den gennemsnitlige pris på EU-markedet i 2012 var rent faktisk mindst lige så høj som de kinesiske producenters eksportpriser til deres vigtigste bestemmelseslande (Japan, Sydkorea og USA), hvilket understreger EU-markedets tiltrækningskraft, når salget til andre markeder bliver for problematisk.
(49)
Det kan derfor konkluderes, at det europæiske marked, som et af de største markeder i verden, fortsat er tiltrækkende for kinesiske producenter.
4. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat dumping
(50)
Den overskydende uudnyttede kapacitet i Kina og det relativt attraktive prisniveau på EU-markedet fører til den konklusion, at der er risiko for, at den kinesiske eksport af den pågældende vare vil stige, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
(51)
I betragtning af den nuværende og potentielle uudnyttede kapacitet i Kina og den kendsgerning, at EU-markedet er et af de største markeder i verden, og det forventede pres på kinesisk eksport i Sydøstasien, kan det konkluderes, at de kinesiske eksportører sandsynligvis vil øge deres eksport til Unionen til dumpingpriser yderligere, hvis antidumpingforanstaltningerne ophæves.
IMPORT FRA RUSLAND
1. Indledende bemærkninger
(52)
Som nævnt i betragtning 14 var der kun én producent, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Det blev dog konkluderet, at den russiske gruppe repræsenterede en betydelig andel af den totale produktion i Rusland, dvs. omkring 78 % af Ruslands totale produktion af FeSi, og det meste af FeSi-importen med oprindelse i Rusland. Derfor blev det besluttet at anvende oplysningerne fra den russiske gruppe samt oplysningerne fra andre kilder, som f.eks. anmodningen om den fornyede undersøgelse og foreliggende handelsstatistikker over importen (fra Eurostat), til at vurdere sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping.
(53)
I forbindelse med beregningen af dumpingmargenen anses virksomhederne JSC CHEMK og JSC KF, der er del af den russiske gruppe, for at være indbyrdes afhængige, jf. artikel 143 i toldkodeksen (7), ligesom det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse. Derfor blev der beregnet én enkelt dumpingmargen for hele gruppen ved hjælp af den følgende metode. Dumpingmængden blev beregnet for hver enkel eksporterende producent, før der blev fastsat en vejet gennemsnitlig dumpingmargen for gruppen som helhed. Det bør bemærkes, at denne metode var anderledes end den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, hvor dumping blev beregnet ved at lægge alle produktions- og salgsoplysninger fra de producerende enheder sammen. Den anderledes metode blev anvendt i den afsluttede interimsundersøgelse. De ændrede omstændigheder, som begrunder denne ændring i metode, skyldes en omlægning af gruppens koncernstruktur, hvilket gjorde det muligt at identificere den enkelte producent inden for gruppen for så vidt angår salg og produktion.
2. Dumpingimport i NUP
2.1. Fastsættelse af den normale værdi
(54)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, blev det først undersøgt, om samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare til uafhængige kunder var repræsentativt sammenlignet med deres samlede eksportsalg til Unionen, dvs. om den samlede mængde af sådanne salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen.
(55)
Det blev ligeledes undersøgt, om salget på hjemmemarkedet var tilstrækkelig repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Undersøgelsen omfattede varetyper, som en eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet, og som konkluderedes at kunne sammenlignes direkte med en varetype, der sælges til eksport til Unionen. Salget på hjemmemarkedet af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende varetype, som den eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(56)
Det blev også undersøgt, om salget på hjemmemarkedet af varetyper kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Herved blev andelen af rentable salg på hjemmemarkedet til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i NUP fastsat for hver eksporteret type af den pågældende vare.
(57)
For de varetyper, hvor mere end 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af varetypen lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på denne type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi pr. varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske priser på hjemmemarkedet for det samlede salg af den pågældende type, uanset om salget var rentabelt eller ej.
(58)
I de tilfælde hvor mængden af rentable salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, eller hvor den vejede gennemsnitspris for denne varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun det rentable salg på hjemmemarkedet for denne varetype i NUP.
(59)
I de tilfælde hvor der ikke solgtes en bestemt varetype på hjemmemarkedet, og hvor der for bestemte varetyper ikke solgtes tilstrækkeligt på hjemmemarkedet, blev den normale værdi fastsat i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(60)
I forbindelse med fastsættelsen af den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3, baseres salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste på de faktiske oplysninger om produktion og salg i normal handel af samme vare for så vidt angår den eksporterende producent, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, eller på de foreliggende faktiske oplysninger.
2.2. Fastsættelse af eksportprisen
(61)
I NUP foretog den russiske gruppe eksportsalg til Unionen via RFAI, gruppens forretningsmæssigt forbundne virksomhed (den forretningsmæssigt forbundne importør), der varetog alle importfunktioner i forbindelse med de varer, der overgik til fri omsætning i Unionen, dvs. de funktioner, som en forretningsmæssigt forbundet importør udfører.
(62)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, blev eksportprisen beregnet på grundlag af den pris, hvortil de indførte varer første gang blev videresolgt til en uafhængig køber, behørigt justeret for alle de omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, samt en rimelig margen til dækning af SA&G samt fortjeneste. Til dette formål blev den faktiske andel af SA&G anvendt, og da der ikke forelå nye oplysninger fra uafhængige importører om forventet fortjeneste, blev der anvendt samme fortjenstmargen som i den oprindelige undersøgelse, dvs. 6 %.
(63)
Den russiske gruppe påstod, at RFAI burde betragtes som del af den samme økonomiske enhed, da begge kontrolleres og administreres af de samme personer, og da virksomhederne agerer som en enkelt økonomisk enhed. I forbindelse med fastsættelsen af eksportpriserne burde SA&G og RFAI's fortjeneste derfor ikke trækkes fra.
(64)
Om den forretningsmæssige forbindelse mellem den russiske gruppe og RFAI var i form af den samme økonomiske enhed eller ikke, er ikke relevant i forbindelse med en justering med henblik på at fastsætte en eksportpris, jf. artikel 2, stk. 9.
(65)
Da eksportsalget fra den russiske gruppe foregik via en forretningsmæssigt forbundet virksomhed (RFAI) skulle eksportpriserne derfor justeres ved at fratrække en rimelig margen til dækning af SA&G samt fortjeneste som udtrykkeligt fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 9. Påstanden må derfor afvises.
(66)
Den eksporterende producent gentog den påstand, at der var tale om samme økonomiske enhed, og at dette forhold udelukkede justeringerne for SA&G samt fortjeneste i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. Den hævdede også, at selv hvis justeringerne var berettigede, burde den beregnede eksportpris kun omfatte omkostninger forbundet med RFAI's import og udelukke alle SA&G, der var forbundet med eksport fra den samme økonomiske enhed. Til slut erklærede den, at den var uenig med konklusionen om, at der i denne sag ikke er tale om samme økonomiske enhed.
(67)
Om der er tale om samme økonomiske enhed er ikke relevant i forbindelse med fastsættelsen af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. Så længe betingelserne i grundforordningens artikel 2, stk. 1 og 9, er opfyldt, er graden af kontrol eller integration ikke relevant for vurderingen af justeringernes lovlighed i medfør af artikel 2, stk. 9 (8). I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, skal Kommissionen i visse situationer fastsætte en eksportpris og justere denne beregnede eksportpris for en række parametre, herunder hvis parterne »synes at være forretningsmæssigt forbundne«. Ordlyden af grundforordningens artikel 2, stk. 9, er tydelig i den henseende, at der »skal foretages justeringer« (understregningen er foretaget af Kommissionen). Kommissionen verificerede, at RFAI varetog alle de funktioner, der normalt varetages af en forretningsmæssigt forbundet importør i Unionen. Det er korrekt, at RFAI er tæt involveret i gruppens internationale aktiviteter (kundeservice, logistik og tidsplan for leverancer, indkøb af investeringsgoder og indkøb vigtige råvarer osv.). Dermed er den fornødne betingelse for en justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, opfyldt, hvilket berettiger de justeringer, der er foretaget. Det konkluderes derfor, at justeringerne blev foretaget i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9.
(68)
Den eksporterende producent gjorde gældende, at det fremgår af dommen i sagen Nikopolsky/Interpipe (9), at hvis eksportøren og den forretningsmæssigt forbundne forhandler udgør samme økonomiske enhed, er det ikke tilladt at justere eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9. Denne påstand er ubegrundet. Det er korrekt, at denne dom vedrører en justering, der er foretaget i henhold til artikel 2, stk. 10, nr. i) for nominale provisioner, som en forhandler har modtaget, hvis funktioner ligner dem, som en agent, der arbejder på provisionsbasis, har. Denne retspraksis er derfor irrelevant i denne sag, hvor den schweiziske virksomhed RFAI varetager alle de funktioner, som en forretningsmæssigt forbundet importør normalt varetager. Om der er tale om samme økonomiske enhed har ikke samme indflydelse på justeringerne i grundforordningens artikel 2, stk. 10, som de påkrævede justeringer i artikel 2, stk. 9, i samme forordning. Endvidere er der ikke noget skøn for, hvorvidt der kan gøres krav på en justering for en rimelig margen til dækning af SA&G. En sådan justering skal foretages i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, når parterne er forretningsmæssigt forbundne.
(69)
For så vidt angår justeringens omfang, kan påstanden vedrørende delvise fradrag for SA&G ikke accepteres, hvis den eksporterende producent ikke fremlægger relevant dokumentation. Justeringerne i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, er naturlige i forbindelse med fastsættelsen af en eksportpris i de mest almindelige aspekter omkring en forretningsmæssig forbindelse. Hvis de globale SA&G samt fortjeneste kun skulle justeres delvist, ville en sådan ændring skulle baseres på den af den eksporterende producent fremlagte dokumentation af omkostningerne, især på om disse omkostninger er særlige udgifter, der påløber i perioden mellem importen og det efterfølgende videresalg i forbindelse med en hvilken som helst aktivitet, der ikke er direkte forbundet med importen af den pågældende vare.
(70)
Den russiske gruppe hævdede også, at eksportpriserne burde beregnes uden fradrag betalt for antidumpingtolden, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 10, eftersom tolden afspejles korrekt i videresalgspriserne og de efterfølgende salgspriser i Unionen.
(71)
Undersøgelsen har især vist, at, for så vidt angår 99 % af de indberettede transaktioner, afspejlede videresalgspriserne af den pågældende vare i Unionen ikke den told, der var blevet betalt. Det kan således konkluderes, at antidumpingtolden ikke var behørigt afspejlet i den russiske gruppes videresalgspriser. Som et resultat heraf kunne den russiske gruppes påstand ikke accepteres, og antidumpingtolden blev i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 9, trukket fra ved beregningen af eksportpriserne.
2.3. Sammenligning og justeringer
(72)
Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget på ab fabrik-basis. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, taget hensyn til forskelle, der påvirker prisernes sammenlignelighed.
(73)
Der blev foretaget justeringer for transport-, forsikrings-, terminal-, håndterings- og kreditomkostninger og provisioner, når dette var relevant og berettiget, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
2.4. Dumping i NUP
(74)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit sammenlignet med det vejede gennemsnit af eksportprisen for hver enkelt varetype ab fabrik for hver samarbejdsvillig eksporterende producent, der er del af den russiske gruppe.
(75)
Den pågældende eksporterende producent fremsatte en række påstande vedrørende beregningen af dumpingmargenen.
(76)
For det første blev tillægget af en fortjenstmargen på 5 % til den reviderede salgspris anfægtet i forbindelse med justeringen for kvartsitomkostningerne, som én af gruppens producerende virksomheder havde købt af den anden af gruppens producerende virksomheder. Argumentet var, at begge virksomheder er medlemmer af den samme økonomiske enhed.
(77)
Selv om argumentet om samme økonomiske enhed er irrelevant i forbindelse med justeringen for kvartsitomkostninger, erkendes det, at transaktioner mellem forretningsmæssigt forbundne parter kan afregnes uden en fortjeneste. Ved et manglende salg af kvartsit til eksterne parter ville en fortjeneste heller ikke kunne påvises. Derfor blev avancetillægget til den justerede kvartsitomkostning udeladt, og dumpingaspektet revideret i overensstemmelse hermed.
(78)
Den anden påstand vedrørte Kommissionens anvendelse af henstillingerne fra WTO's tvistbilæggelsesinstans i tvisten med Norge i en sag om laks. I denne sag blev det henstillet, at når salget på hjemmemarkedet af en bestemt varetype ikke var repræsentativt, skulle SA&G samt fortjenesten ved disse transaktioner alligevel anvendes ved beregningen af den normale værdi. Den eksporterende producent påstod ligeledes, at anvendelsen af den nye metode i en udløbsundersøgelse ikke var tilladt, da der ikke var nogen betydelig ændring af omstændigheder, der berettigede dette.
(79)
Panelets metode i sagen om laks forklarede Kommissionen i en høring til de eksporterende producenter, der fortsat så panelets henstilling som en overtrædelse af grundforordningens artikel 2, stk. 4 og 6. Det er dog Kommissionens pligt at gennemføre sådanne afgørelser inden for rammerne af sine forpligtelser over for WTO. En sådan metode har indflydelse på alle sager og ikke kun på undersøgelser, der er blevet indledt i henhold til grundforordningens artikel 5.
(80)
På baggrund af en tredje påstand korrigerede Kommissionen de tilfælde, hvor omkostningerne fra én af gruppens eksporterende producenter blev sammenlignet med visse salg fra andre eksporterende producenter.
(81)
Kommissionen bekræfter derudover, at omsætningen blev justeret for de samme justeringer som produktionsomkostningerne, f.eks. for transportomkostninger og forsikrings- og håndteringsomkostninger, med henblik på at fastlægge rentabilitetstesten samt for emballeringsomkostninger med henblik på at fastsætte dumpingmargenerne.
(82)
I den fjerde påstand mente den eksporterende producent, at den gældende antidumpingtold med urette var blevet fratrukket eksportprisen. For at bevise denne påstand anførtes det, at eksportpriserne var mere end 100 % højere i den fornyede undersøgelsesperiode end i den oprindelige undersøgelsesperiode, hvilket angiveligt beviser, at antidumpingtolden var medtaget i eksportpriserne. Derudover burde en vis importtold og antidumpingtold have været trukket fra, da de angiveligt var forudbetalte og vedrørte en fremtidig periode. Endelig burde Kommissionen heller ikke have taget hensyn til omkostninger til et kontor i Japan eller til schweiziske føderale og kantonale indkomstskatter.
(83)
De beviser, som den eksporterende producent fremlagde, er i denne sag og for så vidt angår denne vare ikke afgørende, når det skal bevises, at antidumpingtolden var behørigt afspejlet i eksportprisen. Både videresalgspriserne og produktionsomkostningerne er steget kraftigt siden den oprindelige undersøgelse. Derfor kan stigningen i eksportpriserne ikke udelukkende tilskrives den påståede afspejling af tolden. For at vise, at de fremlagte beviser ikke var afgørende, sammenlignede Kommissionen eksportpriserne med priserne på varerne, herunder på antidumpingtolden, i den fornyede undersøgelsesperiode, og resultatet viste, at eksportprisen på 99 % af eksporttransaktionerne ikke var høj nok til at dække antidumpingtolden. Endelig, selv hvis tolden ikke fratrækkes, vil dette ikke være nok til at udelukke konklusionen om betydelig dumping, og det vil heller ikke have nogen indflydelse på konklusionen om sandsynligheden for fortsat dumping. Derfor vil det ikke have nogen indvirkning på resultatet af den nuværende udløbsundersøgelse.
(84)
Kommissionen bemærkede, at det ikke er muligt at forudbetale importtold og antidumpingtold, og at en sådan told opkræves ved import. Derudover anvendte gruppen et toldlager, hvilket betyder, at tolden kun skulle betales, når import og salg rent faktisk fandt sted. Endvidere blev det på baggrund af en sammenligning af råbalancen af 31. december 2012 og de reviderede regnskaber klart fastslået, at revisorerne omklassificerede den påståede forudbetalte antidumpingtold til en faktisk betalt antidumpingtold som en omkostning i resultatopgørelsen.
(85)
Omkostningerne til kontoret i Japan vedrørte ikke den pågældende vare og havde derfor ingen indflydelse på Kommissionens beregning. Påstanden blev derfor afvist. Endelig kunne de nævnte schweiziske skatter kun udelukkes, hvis de relaterede til selskabsskat, hvilket på baggrund af svaret på fremlæggelsen af oplysninger synes at være tilfældet. Dumpingberegningen blev derfor justeret i overensstemmelse hermed.
(86)
Den justerede rente på lån fra en koncern på De Britiske Jomfruøer til en anden koncern reviderede Kommissionen som svar på påstanden om, at sådanne lån kan forrentes under markedsvilkår og i korthed kun ville give mening, hvis renten på lånet er mindre, end den man kan få i en bank. Kommissionen bekræfter tillige, at fortjenstmargenen for RFAI blev anvendt for nettofakturaværdien i virksomhedens regnskabsvaluta og ikke på cif-basis, hvortil der var tilføjet visse omkostninger.
(87)
I betragtning af ovenstående overvejelser og ved revision af beregningen, der er baseret på accepten af påstanden om det interne salg af kvartsit, interne lån og de schweiziske føderale og kantonale indkomstskatter, blev dumpingmargenen revideret og konkluderet til at udgøre 43 %, udtrykt som en procentdel af prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet.
(88)
Der mindes om, at interimsundersøgelsen, der er omhandlet i betragtning 4, konkluderede, at den russiske gruppe importerede varer til dumpingpriser i perioden oktober 2009 til september 2010.
3. Udvikling i importen ved ophævelse af foranstaltningerne
(89)
I forlængelse af undersøgelsen af, om der fandt dumping sted i NUP, blev sandsynligheden for fornyet dumping også undersøgt.
3.1. Produktionskapacitet i Rusland
(90)
Rusland er verdens andenstørste producent af FeSi. Ifølge markedsanalysevirksomheden Metal Expert udgør Ruslands produktionskapacitet af FeSi omkring 900 000 ton. Dette indbefatter produktion i ovne, der både kan fremstille FeSi og andre slags ferrolegeringer. To producenter (JSC CHEMK og Serov Ferroalloy Plant) råder over produktionsanlæg, hvormed de inden for kort tid faktisk kan skifte mellem produktionen af FeSi og andre slags ferrolegeringer. Det udstyr, der tilhører de andre russiske producenter (dvs. Bratsk Ferroalloy Plant, NLMK og JSC KF), kan dog kun producere FeSi.
(91)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent, at der var blevet set bort fra dennes oplysninger i beregningen af Ruslands produktionskapacitet. Som nævnt i betragtning 52 var de oplysninger, som den russiske gruppe havde fremlagt, den vigtigste informationskilde. Rapporten fra Metal Expert blev anvendt til at fastsætte andre russiske producenters produktionskapaciteter. Påstanden afvises derfor.
(92)
Derudover påstod den eksporterende producent, at produktionen fra JSC CHEMK var blevet fejlvurderet, da det påstås at være praktisk taget umuligt at skifte fra én produktion af ferrolegering til en anden uden betydelige ekstraomkostninger og forsinkelser. Det bevismateriale, der blev fundet ved kontrolbesøget hos JSC CHEMK, viste dog, at JSC CHEMK's ovne kan skifte fra en ferrolegering til en anden uden de oven for nævnte forsinkelser. Påstanden afvises derfor.
(93)
Den faktiske produktion i NUP blev vurderet til at udgøre omkring 633 000 ton (grundlag FeSi75) med en uudnyttet kapacitet på op til 267 000 ton. Ved anvendelsen af en forsigtig tilgang og under hensyntagen til den produktionskapacitet, der anvendes ved fremstillingen af andre ferrolegeringer, udgør den uudnyttede kapacitet af FeSi mindst 120 000 ton.
(94)
Den russiske gruppe hævdede, at vurderingen af den uudnyttede kapacitet i Rusland ikke var fastsat korrekt, eftersom Kommissionen ikke tog hensyn til, at den russiske gruppe udnyttede 95-100 % af sin produktionskapacitet. Som nævnt i betragtningen ovenfor blev der dog også anvendt en forsigtig tilgang, idet der blev taget hensyn til den faktiske uudnyttede kapacitet. Påstanden afvises derfor.
(95)
Ifølge rapporten fra Metal Expert forklares den store uudnyttede kapacitet med et betydeligt fald i efterspørgslen på hjemmemarkedet på 50 % mellem 2002 og 2009, der efterfølgende var stabil frem til 2012. Derfor er produktionskapaciteten generelt større end efterspørgslen på hjemmemarkedet. Russiske producenter er derfor afhængige af eksporten.
3.2. EU-markedets tiltrækningskraft
(96)
På trods af de gældende foranstaltninger er EU-markedet fortsat tiltrækkende for den russiske eksport. Den importmængde, der blev observeret i NUP, viser, at den russiske import i et vist omfang har været berørt af den indførte antidumpingtold, men at den fortsat var markant tilstede i NUP.
(97)
Én part hævdede, at EU-markedet for FeSi ikke ville være tiltrækkende for en global leverandør som den russiske gruppe, og at importen samlet set falder kraftigt, hvilket også var tilfældet i 2012. Parten påstod, at denne tendens ikke ville kunne udlignes i fremtiden. En undersøgelse af de oplysninger, som er blevet indsamlet fra Eurostat og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 6, viste dog, at den russiske import var relativ stabil fra 2010 til 2012.
(98)
Derudover er den russiske gruppes priser på den pågældende vare til Den Europæiske Union højere, når man sammenligner eksportpriserne til Unionen med priserne for FeSi på tredjelandsmarkeder, afhængigt af bestemmelseslandet.
(99)
Derfor må påstanden om, at EU-markedet ikke er tiltrækkende for russiske producenter, afvises.
(100)
Én part påstod, at det russiske marked er ved at blive mere tiltrækkende som følge af flere nye projekter, som f.eks. De Olympiske Vinterlege i 2014, der bør fremme efterspørgslen på stål på hjemmemarkedet, hvorved forbruget af FeSi på hjemmemarkedet bør stige. Der gøres dog opmærksom på, at denne part ikke fremlagde nogen relevante oplysninger eller vurderinger vedrørende disse projekters indflydelse på forbruget af FeSi på hjemmemarkedet. Hvis en sådan situation ikke desto mindre skulle opstå, ville virkningerne heraf allerede have været synlige i 2012 og 2013. Ifølge de foreliggende oplysninger forblev forbruget på hjemmemarkedet imidlertid stabilt. Endelig ville virkningerne af disse projekter under alle omstændigheder være begrænsede eller midlertidige. Derfor ses der bort fra dette argument. Én part påstod, at den overskydende kapacitet i Rusland hovedsageligt absorberes af eksport til markeder i Asien og USA. I NUP eksporterede russiske producenter rigtig nok mere end 73 % af deres produktion til hele verden. Som dog nævnt i betragtning 93 er der på grund af et faldende forbrug på hjemmemarkedet stadigvæk en vigtig produktionsmæssig overkapacitet i Rusland, der tyder på, at der er et stærkt behov for at finde alternative markeder, som skal kompensere for tabet i salget på hjemmemarkedet, og som skal absorbere den overskydende produktionskapacitet.
(101)
Som nævnt i betragtning 44 vil konkurrencen på de asiatiske markeder stige som følge af de nye anlæg, som bygges i Malaysia, og som påbegynder produktionen af omkring 420 000 ton i 2014. Denne situation vil besværliggøre den russiske eksport til det asiatiske marked.
(102)
Som forklaret i betragtning 45 er produktionen i Malaysia blevet revideret til 370 000 ton.
(103)
I USA, et af landets største eksportmarkeder, er russiske eksportører i forvejen genstand for en antidumpingundersøgelse, der er blevet indledt som følge af en påstand om betydelige dumpingmargener.
(104)
Det må derfor konkluderes, at russiske eksporterende producenter er stærkt afhængige af eksport til tredjelandsmarkeder, hvor der vil være mere konkurrence. Dette vil gøre EU-markedet endnu mere tiltrækkende for de eksporterende producenter i Rusland.
4. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat dumping
(105)
På baggrund af ovenstående resultater kan det konkluderes, at importen fra Rusland stadig finder sted til dumpingpriser, og at der er stor sandsynlighed for fortsat dumping. I betragtning af den nuværende og potentielle fremtidige uudnyttede kapacitet i Rusland, det faktum at EU-markedet er et af de største markeder i verden, og den forventede kapacitetsforøgelse i Sydøstasien, kan det konkluderes, at de russiske eksportører sandsynligvis øger deres eksport til Unionen til dumpingpriser yderligere, hvis antidumpingforanstaltningerne får lov til at udløbe.
5. Konklusion
(106)
Set i lyset af ovenstående betragtninger konkluderes det, at der er en betydelig og reel risiko for fortsat dumping med hensyn til FeSi med oprindelse i Kina og Rusland, hvis de gældende foranstaltninger får lov til at udløbe.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(107)
I NUP blev samme vare fremstillet af syv kendte EU-producenter. De udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og betegnes herefter som »EU-erhvervsgrenen«.
(108)
Som anført i betragtning 16 indgav seks EU-producenter de ønskede oplysninger. De pågældende virksomheder skønnes at repræsentere ca. 90 % af den samlede EU-produktion, og deres situation anses for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbruget
(109)
EU-forbruget blev fastsat på basis af EU-erhvervsgrenens salg til ikke erhvervsmæssigt forbundne og erhvervsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, et skøn af de ikke samarbejdsvillige producenter (på basis af anmodningen om en undersøgelse) og importoplysninger fra Eurostat på KN-kodeniveau.
(110)
I løbet af den betragtede periode steg EU-forbruget med 40 %. Det skal dog nævnes, at udgangsåret for den betragtede periode (2009) var et enormt dårligt år på grund af de negative følger af den økonomiske krise. På trods af den delvise genrejsning efter 2009 nåede EU-forbruget stadig ikke de niveauer, der blev registreret i den oprindelige undersøgelse, hvor det årlige forbrug lå på over 850 000 ton.
Tabel 1
Forbrug
2009
2010
2011
NUP
Forbrug (ton)
544 093
799 233
841 796
760 128
Indeks (2009 = 100)
100
147
155
140
Kilde: Svar fra spørgeskema, anmodning om udløbsundersøgelse, Eurostat.
2. Mængde, priser og markedsandel af importen fra de pågældende lande
(111)
Mængderne og markedsandelene af importen fra Kina og Rusland blev analyseret ud fra Eurostats oplysninger og de oplysninger, der var blevet indsamlet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 6. Da importmængden fra Kina er meget lav, er importen fra de pågældende lande ikke blevet vurderet kumulativt.
a) Omfang og markedsandel af den pågældende import
(112)
I den betragtede periode udviklede dumpingimporten til Unionen sig for så vidt angår mængde og markedsandele som følger:
Tabel 2
Mængde og markedsandele af den pågældende import
2009
2010
2011
NUP
Kina
Importmængde (ton)
8 105
13 828
5 125
2 516
Indeks (2009 = 100)
100
171
63
31
Markedsandel (%)
1,5
1,7
0,6
0,3
Indeks (2009 = 100)
100
116
41
22
Rusland
Importmængde (ton)
74 678
53 671
29 338
40 725
Indeks (2009 = 100)
100
72
39
55
Markedsandel (%)
13,7
6,7
3,5
5,4
Indeks (2009 = 100)
100
49
25
39
De pågældende lande i alt
Importmængde (ton)
82 783
67 499
34 463
43 241
Indeks (2009 = 100)
100
82
42
52
Markedsandel (%)
15,2
8,4
4,1
5,7
Indeks (2009 = 100)
100
56
27
37
Kilde: Eurostat.
(113)
Importmængden fra de pågældende lande faldt betydeligt med 48 % i den betragtede periode. Deres markedsandel faldt også fra 15,2 % i 2009 til 5,7 % i NUP. Denne tendens resulterede i, at den kinesiske eksport næsten forsvandt fra EU-markedet. Russiske eksporterende producenter har dog stadig en betydelig markedsandel, hvilket gør Rusland til Unionens fjerdestørste eksportør.
b) Importpriser og prisunderbud
(114)
Nedenstående tabel viser gennemsnitsprisen for dumpingimporten. I den betragtede periode faldt den gennemsnitlige importpris fra Kina med 38 %. I samme periode steg den gennemsnitlige importpris fra Rusland med 31 %, men den lå stadig under EU-erhvervsgrenens salgspriser.
Tabel 3
Gennemsnitspris på dumpingimporten
2009
2010
2011
NUP
Kina
Gennemsnitspris (Euro/ton)
991
1 088
873
611
Indeks (2009 = 100)
100
110
88
62
Rusland
Gennemsnitspris (Euro/ton)
716
776
889
999
Indeks (2009 = 100)
100
108
124
140
De pågældende lande i alt
Gennemsnitspris (Euro/ton)
742
840
887
976
Indeks (2009 = 100)
100
113
119
131
Kilde: Eurostat.
(115)
For at fastslå prisunderbuddet i NUP blev de vejede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som de samarbejdsvillige EU-producenter solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for dumpingimport fra de samarbejdsvillige russiske producenter til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis med passende justeringer for omkostninger for told.
(116)
Eftersom der ikke var nogen samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, blev prisunderbuddet for kinesisk eksport fastsat ved at sammenligne EU-producenternes vejede gennemsnitspriser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet ab fabrik med den ifølge Eurostat gennemsnitlige eksportpris på kinesisk eksport på cif-basis med passende justeringer for told.
(117)
Resultatet af sammenligningen viste en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på EU-markedet på mellem 6 % og 39 % fra Rusland og 46 % fra Kina udtrykt som en procentdel af omsætningen i NUP for de samarbejdsvillige EU-producenter.
3. Import fra andre tredjelande, der ikke er omfattet af foranstaltninger
(118)
Importmængden fra tredjelande til EU-markedet steg med 33 % i den betragtede periode og fulgte dermed den stigende tendens i forbruget. Markedsandelen for import fra tredjelande forblev forholdsvis stabil i den betragtede periode og udgjorde ca. 70 % af Unionens forbrug, med en svag tilbagegang i NUP. De større ændringer blev observeret i importens geografiske struktur, idet der var en synlig stigning i importmængder og markedsandele fra Brasilien og Norge, der primært synes at have draget fordel af det stigende forbrug.
(119)
Gennemsnitspriserne for import fra tredjelande steg med 22 % i den betragtede periode, og de ligger stadig langt over prisniveauet på import fra Kina og Rusland.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(120)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
(121)
Med henblik på skadesanalysen undersøges EU-erhvervsgrenens økonomiske situation på baggrund af indikatorer som produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel og vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelsen af den gældende dumpingmargen og genrejsning efter tidligere dumping, gennemsnitlige enhedspriser, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at rejse kapital, lagerbeholdninger og personaleomkostninger.
a) Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(122)
EU-erhvervsgrenens produktion steg betydeligt i den betragtede periode. Stigningen var særlig markant mellem 2009 og 2011, hvor produktionen steg med 178 %. Bagefter var den stabil i NUP. Det skal erindres, at udgangsåret for den betragtede periode var usædvanligt, da produktionen var ualmindelig lav som følge af den økonomiske krise. På trods af en betydelig genrejsning efter 2009 nåede EU-erhvervsgrenens produktion ikke op på det niveau, den startede på i den oprindelige undersøgelse (2003), hvor der blev registreret en produktion på over 270 000 ton.
Tabel 5
EU-erhvervsgrenens samlede produktion
2009
2010
2011
NUP
Produktion (ton)
81 147
192 495
225 376
224 540
Indeks (2009 = 100)
100
237
278
277
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse.
(123)
Produktionskapaciteten forblev forholdsvis stabil i den betragtede periode, dog med en let stigning i NUP. I takt med at produktionen voksede betydeligt i perioden 2009-2011, udviste kapacitetsudnyttelsen en samlet vækst på 179 %. Denne tendens ændrede sig i NUP, hvor kapacitetsudnyttelsen faldt. Denne negative ændring skyldtes dog ikke, at den faktiske produktion faldt, men at selve kapaciteten steg.
Tabel 6
Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2009
2010
2011
NUP
Produktionskapacitet (ton)
301 456
301 456
299 914
324 884
Indeks (2009=100)
100
100
99
108
Kapacitetsudnyttelse (%)
27
64
75
69
Indeks (2009=100)
100
237
279
257
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse.
b) Salgsmængde, markedsandel og vækst
(124)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (fastsat på grundlag af salg til både forretningsmæssigt forbundne kunder og ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen) fulgte udviklingen i forbruget i 2009 til 2011. Derudover skyldtes den pludselige stigning i NUP, at EU-erhvervsgrenen det år solgte mere til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder end til forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen. Grunden hertil var, at én af EU-producenterne omlagde deres koncernstruktur.
Tabel 7
EF-erhvervsgrenens salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder
2009
2010
2011
NUP
Mængde (ton)
60 257
113 048
122 860
191 525
Indeks (2009=100)
100
188
204
318
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet.
(125)
I takt med at salgsmængden på EU-markedet fulgte udviklingen i forbruget, forblev EU-erhvervsgrenens markedsandel i den betragtede periode forholdsvis stabil efter den første stigning i 2010, dog med en svagt stigende tendens.
Tabel 8
EU-erhvervsgrenens markedsandel
2009
2010
2011
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel (%)
14
21
22
25
Indeks (2009=100)
100
155
165
187
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og Eurostat.
(126)
Som nævnt i betragtning 111 steg EU-forbruget med 40 % mellem 2009 og NUP. EU-erhvervsgrenen formåede at drage fordel af denne vækst, idet den øgede sin salgsmængde og markedsandel i samme periode.
c) Beskæftigelse og produktivitet
(127)
Den beskæftigelse i EU-erhvervsgrenen, der vedrører den pågældende vare, steg med næsten 50 % i den betragtede periode. Stigningen i antallet af ansatte blev samtidig ledsaget af en endnu større stigning i produktivitet, der blev målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat, og som udgjorde 86 % i samme periode.
Tabel 9
Beskæftigelse og produktivitet
2009
2010
2011
NUP
Antal ansatte
701
869
1064
1042
Indeks (2009=100)
100
124
152
149
Produktivitet (enhed/ansat)
116
222
212
216
Indeks (2009=100)
100
191
183
186
Kilde: Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse.
d) Størrelsen af dumpingmargenen og genrejsning efter tidligere dumping
(128)
Som anført i betragtning 37 og 87 var dumpingmargenerne for import fra de pågældende lande fortsat høj. Analysen af skadesindikatorerne viste, at EU-erhvervsgrenen er ved at rejse sig igen efter tidligere dumpingadfærd. Genrejsningen er dog sket for nylig, og på EU-markedet er der i NUP blevet observeret et vist fald inden for nogle skadesindikatorer som rentabilitet, likviditet og investeringsafkast. Det bør derudover bemærkes, at den positive udvikling finder sted pga. de gældende antidumpingforanstaltninger. Hvis foranstaltningerne ophæves, vil de faktiske dumpingmargener have en betydelig indvirkning på EU-erhvervsgrenen.
e) Gennemsnitlige enhedssalgspriser på EU-markedet og enhedsproduktionsomkostninger
(129)
De gennemsnitlige salgspriser fra de samarbejdsvillige EU-producenter til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder steg med 25 % mellem 2009 og 2011, for derefter at falde igen i NUP. Disse prisbevægelser afspejler generelt ændringer i omkostninger til råmaterialer og energi i samme periode. En lignende tendens, dvs. stigningen mellem 2009 og 2011 og faldet i NUP, kan ses i salgspriserne på import fra tredjelande, der udgør størstedelen af EU-markedet.
Tabel 10
Salgspriser og -omkostninger
2009
2010
2011
NUP
Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (EUR/ton)
1 136
1 282
1 421
1 151
Indeks (2009 = 100)
100
113
125
101
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
1 094
1 031
1 228
1 063
Indeks (2009 = 100)
100
94
112
97
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
f) Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at rejse kapital
(130)
I den betragtede periode blev der observeret en udvikling i EU-producenternes likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at rejse kapital som følger:
Tabel 11
Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast
2009
2010
2011
NUP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
2,3
27,0
18,3
7,4
Likviditet (EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Investeringer (EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Indeks (2009 = 100)
100
79
95
102
Investeringsafkast (%)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
(131)
De samarbejdsvillige EU-producenters rentabilitet blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af den relevante omsætning. I 2009 var fortjenstmargenen meget lav og for nogle EU-producenter også negativ. I takt med en stigning i forbrug og salg udviste den dog tegn på opsving i 2010. Det bør bemærkes, at fortjenstmargenen faldt i NUP, selv om salgsmængderne fra den samarbejdsvillige EU-erhvervsgren (også under hensyntagen til omlægningen af koncernstrukturen) forblev stabile. Dette vækker bekymring vedrørende den fremtidige udvikling af EU-erhvervsgrenens fortjenstmargen.
(132)
Likviditeten, som er erhvervsgrenens evne til selv at finansiere sine aktiviteter, og som blev beregnet på grundlag af transaktioner, var positiv i den betragtede periode. Denne indikator forbedrede sig dog kun i 2010. I de efterfølgende to år blev den markant forringet. Undersøgelsen viste også, at forringelsen af likviditeten især var udpræget blandt de mindre EU-producenter. Dette giver anledning til bekymring om EU-erhvervsgrenens evne til selv at kunne finansiere sine aktiviteter i den nuværende økonomiske situation.
(133)
Udviklingen i rentabilitet og likviditet i den betragtede periode havde indflydelse på de samarbejdsvillige EU-producenters evne til at investere i sine aktiviteter. Det betød, at investeringsniveauet var forholdsvis højt og stabilt i den betragtede periode. Investeringsafkastet, udtrykt som den procentuelle fortjeneste af den netto bogførte værdi af investeringerne, blev først positivt efter 2009. Ligesom udviklingen i rentabilitet og likviditet toppede denne indikator også i 2010, hvorefter den udviste et konstant fald i 2011 og 2012.
(134)
I lyset af ovenstående kan det konkluderes, at selv om de samarbejdsvillige EU-producenters finansielle resultater var solide i det meste af den betragtede periode, forværredes de mod slutningen af samme periode, især i NUP. Som det fremgår af tabel 11, faldt rentabilitet ved EU-salget betydeligt, og EU-erhvervsgrenens likviditet var lavere end værdien af investeringerne, hvilket typer på, at EU-erhvervsgrenen måtte gribe tilbage på ekstern finansiering i NUP.
(135)
Samtidig blev der udtrykt bekymring om evnen til at rejse kapital. Hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe, kan denne faktor spille en afgørende rolle for, hvor sårbar EU-erhvervsgrenen er. Som den økonomiske situation er lige nu, ville EU-erhvervsgrenen sandsynligvis have problemer med at finde finansielle midler til at modstå tilbagevendende dumpingimport fra de pågældende lande, og den ville hurtigt blive påført alvorlig skade. Denne bekymring vedrører særligt SMV'er, der er del af EU-erhvervsgrenen.
g) Lagerbeholdninger
(136)
Selv om de samarbejdsvillige EU-producenters slutlagre steg med 32 % mellem 2009 og NUP, faldt niveauet set i forhold til produktionsniveauet, og producenterne anså det ikke for ualmindeligt højt.
Tabel 12
Slutlagre
2009
2010
2011
NUP
Slutlagre (ton)
23 946
21 214
26 117
31 504
Indeks (2009 = 100)
100
89
109
132
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
h) Personaleomkostninger
(137)
Mens antallet af ansatte hos de samarbejdsvillige EU-producenter steg med næsten 50 % i den betragtede periode, forblev lønningerne stabile i samme periode.
Tabel 13
Personaleomkostninger
2009
2010
2011
NUP
Gennemsnitlige personaleomkostninger pr. ansat
(Euro)
29 705
30 296
28 991
29 837
Indeks (2009 = 100)
100
102
98
100
Kilde: Spørgeskemabesvarelser.
KONKLUSION OM EU-ERHVERVSGRENENS SITUATION
(138)
Undersøgelsen viste, at importen af dumpingvarer til lave priser fra de pågældende lande på EU-markedet faldt, efter de oprindelige foranstaltninger blev indført i 2008. Hermed kunne EU-erhvervsgrenen opnå et højt produktionsniveau, øge sin salgsmængde, markedsandele og rentabilitet samt forbedre sin overordnede finansielle situation.
(139)
Det konkluderes derfor, at EU-erhvervsgrenen ikke har lidt nogen væsentlig skade i NUP. I betragtning af tilbagegangen i forbruget og forringelsen af visse finansielle indikatorer i NUP, som rentabilitet, likviditet og investeringsafkast, er EU-erhvervsgrenens situation dog stadig sårbar.
F. SANDSYNLIGHED FOR FORNYET SKADE
1. Indledende bemærkninger
(140)
For at kunne vurdere sandsynligheden for fornyet skade, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe, blev den kinesiske og russiske imports potentielle indvirkning på EU-markedet og EU-erhvervsgrenen analyseret i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(141)
I analysen blev der fokuseret på udviklingen i forbruget på EU-markedet, uudnyttet kapacitet, EU-markedets handelsstrømme og tiltrækningskraft og de pågældende landes prispolitik.
2. Forbruget i Unionen
(142)
Unionens forbrug af den pågældende vare faldt med 10 % i NUP sammenlignet med det forrige år. Samtidig er dette et fald på mere end 25 % sammenlignet med niveauet i 2007 før krisen. Faldet i forbruget af den pågældende vare udvikler sig i kraft af tilbagegangen i Unionens stålproduktion, og produktionen forventes at gå yderligere tilbage de næste år. Dette vil være en udfordring for EU-erhvervsgrenen, der vil blive konfronteret med et stærkt konkurrencepræget miljø. Derfor kan tilstedeværelse af varer importeret til lave dumpingpriser fra Kina og Rusland ikke tolereres. Deres tilstedeværelse vil medføre et nedadgående pres på EU-markedets priser og fordreje konkurrencen, og som en konsekvens heraf vil det forvolde EU-producenterne væsentlig skade.
3. Uudnyttet kapacitet, EU-markedets handelsstrømme og tiltrækningskraft og de pågældende landes prispolitik
a) Kina
(143)
Det skal bemærkes, at den samlede produktionskapacitet af den pågældende vare i Kina vurderes til at udgøre 10-11 mio. ton, hvilket er mere end det globale FeSi-forbrug. Samtidig udgør den samlede kapacitetsudnyttelse omkring 50 %.
(144)
Med 0,8 mio. ton var den kinesiske eksport af FeSi globalt set forholdsvis stabil i den betragtede periode. Dette eksportniveau skyldes hovedsagelig eksportrestriktioner som beskrevet i betragtning 41. Unionen har dog ingen kontrol over disse mekanismer, og den kinesiske regering kan til enhver tid ophæve eksportrestriktionerne, hvorved EU-markedet vil være i alvorlig fare for at blive oversvømmet af eksport af den pågældende vare fra Kina.
(145)
Selv hvis eksportrestriktionerne bliver ved med at bestå, bør det understreges, at den nuværende eksportmængde fra Kina til hele verden er større end det samlede EU-forbrug.
(146)
Grundet EU-markedets tiltrækningskraft som beskrevet i betragtning 40-49 kan det med rimelighed forventes, at mindst en del af den nuværende kinesiske eksport vil blive omdirigeret til EU-markedet, hvis foranstaltningerne ophæves, især fordi Kina meget snart vil støde på yderligere konkurrence på sit traditionelle asiatiske marked, da der udvikles yderligere produktionskapacitet i Malaysia som forklaret i betragtning 44.
(147)
Udløbet af antidumpingtolden i kombination med større konkurrence i Asien vil helt sikkert gøre EU-markedet til et tiltrækkende mål for kinesiske eksportører. I den sammenhæng erindres det, at Kina var en af EU-markedets største eksportører, før foranstaltningerne blev indført.
(148)
Endelig bekræfter eksportprisernes nuværende niveau i Kina, størrelsen af den konstaterede dumpingmargen og det betydelige prisunderbud, at der uden antidumpingforanstaltningerne igen vil opstå en urimelig konkurrence fra den kinesiske eksport, hvilket vil forvolde EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
b) Rusland
(149)
I løbet af undersøgelsen blev det konstateret, at produktionen af den pågældende vare i Rusland i NUP udgjorde 633 000 ton, mens produktionskapaciteten vurderes til 900 000 ton. Herved opstår en uudnyttet kapacitet på 267 000 ton, hvilket i sig selv er nok til at dække en tredjedel af Unionens efterspørgsel.
(150)
For så vidt angår Ruslands eksport af den pågældende vare bør det bemærkes, at Rusland på nuværende tidspunkt eksporterer 73 % af sin produktion. Ud over Unionen hører USA, Japan og Sydkorea til Ruslands traditionelle eksportmarkeder. I betragtning af den stigende konkurrence på det asiatiske marked som beskrevet i betragtning 44, er der tydelige indikatorer for, at de fleste af disse handelsstrømme vil blive omdirigeret til Unionen, hvis foranstaltningerne ophæves. Denne virkning kunne blive yderligere forstærket, hvis USA's nuværende antidumpingundersøgelse af import fra Rusland (som et resultat af den undersøgelse, der blev indledt i juli 2013) fører til, at der indføres foranstaltninger.
(151)
I den henseende hævder én eksporterende producent fra Rusland, at det er usandsynligt, at USA indfører told på ferrosilicium med oprindelse i Rusland. Der blev fremlagt nogle uofficielle konklusioner fra den igangværende undersøgelse for at støtte denne påstand. Producenten har dog ikke fremlagt dokumentation, der støtter denne påstand, og i betragtning af at USA har indledt en antidumpingundersøgelse, der endnu ikke er afsluttet, kan det ikke udelukkes, at der vil blive indført foranstaltninger.
(152)
Udløbet af antidumpingtolden i kombination med større konkurrence på deres vigtigste eksportmarkeder vil gøre EU-markedet til et tiltrækkende mål for russiske eksportører. I den sammenhæng erindres det, at Rusland var en af EU-markedets største eksportører, før foranstaltningerne blev indført, og at Rusland stadig er til stede, selv om foranstaltningerne blev indført for fem år siden.
(153)
Endelig bør det understreges, at truslen fra importen fra Rusland suppleres af landets prispolitik på dets eksportmarkeder. Både den oprindelige undersøgelse og den nuværende udløbsundersøgelse har vist, at den russiske dumpingadfærd synes at være strukturel. Landets eksportpriser ligger systematisk under priserne på det russiske hjemmemarked. Endvidere bekræfter den nuværende undersøgelse, at priserne på importen fra Rusland fortsat underbyder EU-producenternes salgspriser.
4. Konklusion
(154)
I lyset af konklusionerne af undersøgelsen, nemlig den uudnyttede kapacitet i de pågældende lande, den fortsatte dumping og de kinesiske og russiske eksportørers begrænsede muligheder for salg på markeder i andre vigtige tredjelande, hvilket styrker EU-markedets tiltrækningskraft, vurderes det, at hvis foranstaltningerne ophæves, vil det svække EU-erhvervsgrenens position på dens kernemarked, og der vil ske fornyet skade grundet sandsynligheden for kinesisk og russisk import til dumpingpriser.
(155)
Der er ingen grund til at tro, at den forbedring af EU-erhvervsgrenens resultater, der er sket som følge af de gældende foranstaltninger, vil vare ved eller styrkes, hvis foranstaltningerne ophæves. Betingelserne er tværtimod gunstige for, at import fra de pågældende lande omdirigeres til EU-markedet til dumpingpriser og i betydelige mængder, og det vil sandsynligvis underminere den positive udvikling på EU-markedet, som er opnået i den betragtede periode. Den sandsynlige dumpingimport vil medføre et pres på EU-erhvervsgrenens salgspriser og bevirke, at den mister markedsandele, og dumpingimporten vil derfor have en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, der stadig er sårbare.
(156)
I den henseende har Kommissionen modtaget en kommentar fra en russisk eksporterende producent, der hævder, at fornyet skade ikke kan baseres alene på muligheden for fornyet skade, men snarere på sandsynligheden heraf. Undersøgelsen har dog vist en række faktuelle forhold, herunder det faktum, at russiske producenters dumpingadfærd ikke er ophørt, og at der er uudnyttet kapacitet i Rusland. Desuden er det et faktum, at EU-forbruget var lavere i NUP end før den oprindelige undersøgelse. Endelig forventes der globalt set en større produktion af denne vare, især på det asiatiske marked. Betragter man disse forhold samlet og de foreliggende faktiske oplysninger, er der en rimelig sikkerhed for, at foranstaltningernes udløb vil volde EU-erhvervsgrenen fornyet skade som følge af dumpingimport.
G. UNIONENS INTERESSER
1. Indledning
(157)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 blev det undersøgt, om det ville være imod Unionens interesser som helhed at opretholde de nuværende foranstaltninger. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser. Alle interesserede parter fik mulighed for at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 21, stk. 2.
(158)
Eftersom denne undersøgelse er en fornyet undersøgelse af de gældende foranstaltninger, tillod den en vurdering af enhver uønsket negativ virkning, som de gældende antidumpingforanstaltninger måtte have på de interesserede parter.
2. EU-erhvervsgrenens interesser
(159)
I betragtning 154 konkluderedes det, at EU-erhvervsgrenen sandsynligvis vil opleve en alvorlig forværring af dens situation, hvis antidumpingforanstaltningerne får lov til at udløbe. Af den grund ville det gavne EU-erhvervsgrenen, hvis foranstaltningerne opretholdes, da EU-producenterne bør kunne opretholde deres salgsmængde, markedsandel, rentabilitet og deres overordnede økonomiske situation. Derimod ville det være en alvorlig trussel mod EU-erhvervsgrenens levedygtighed, hvis foranstaltningerne ikke opretholdes, da der er grund til at forvente, at importen fra Kina og Rusland flyttes til EU-markedet til dumpingpriser og i betydelige mængder, hvilket vil forårsage fornyet skade.
3. Brugernes interesser
(160)
I forbindelse med den nuværende fornyede undersøgelse, samarbejdede ti brugere i Unionen (støberier og stålproducenter) med Kommissionen. Fire af svarene indeholdt generelle bemærkninger, mens kun seks var fuldstændige besvarelser af spørgeskemaet. På baggrund af disse oplysninger blev det konstateret, at omkostningerne for den pågældende vare har en gennemsnitlig indvirkning på ca. 1 % af de totale produktionsomkostninger for brugerne, og den overstiger ikke 2 % for nogen af de samarbejdsvillige brugere. Selv om nogle af brugerne oplevede tab i 2011 og NUP, kan dette ikke henføres til de gældende antidumpingforanstaltninger på importen af FeSi.
(161)
Det skal bemærkes, at Kinas og Ruslands markedsandel i den oprindelige undersøgelse udgjorde ca. 40 % af EU-markedet, og at tolden for disse to lande ligger på mellem 15,6 % og 31,2 %. Derfor kunne den mulige indvirkning på toldens udløb vurderes som en gennemsnitlig omkostningsbesparelse på højst 0,1 % (beregnet på basis af en markedsandel på 40 % for de lande, der er omfattet af foranstaltninger, og en gennemsnitlig værditold på 20 %). Derfor er det usandsynligt, at toldens udløb vil kunne påvirke genoprettelsen af rentabiliteten for så vidt angår de brugere, der de sidste to år af den betragtede periode har oplevet tab. Grundet varetypen samt forskellige leveringskilder på markedet kan brugere derudover nemt skifte leverandør.
4. Importørernes interesser
(162)
Alle kendte importører var blevet oplyst om indledningen af den fornyede undersøgelse. Der var ingen importør af den pågældende vare, der svarede på stikprøvespørgeskemaet, der var vedlagt meddelelsen om indledning. Af undersøgelsen fremgik det, at importører nemt kan foretage indkøb fra forskellige kilder på markedet, særligt fra EU-erhvervsgrenen og fra store eksportører fra tredjelande, der sælger til ikke-dumpingpriser. På grund af importørernes manglende interesse konkluderedes det desuden, at det ikke ville være imod deres interesse at opretholde foranstaltningerne.
5. Konklusion
(163)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at der ikke er nogen tvingende grunde i forbindelse med EU's interesser til ikke at opretholde de gældende antidumpingforanstaltninger.
H. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(164)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger opretholdes. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
(165)
Det følger af ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne over for importen af ferrosilicium med oprindelse i Kina og Rusland, der indførtes ved forordning (EF) nr. 172/2008, bør opretholdes i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(166)
For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel i toldsatser vurderes det, at det i dette tilfælde er nødvendigt med særlige foranstaltninger for at sikre den korrekte anvendelse af antidumpingtolden. Disse særlige foranstaltninger, der kun gælder for virksomheder, for hvilke der er indført individuel toldsats, omfatter forelæggelse for toldmyndighederne i medlemsstaterne af en gyldig handelsfaktura, som skal være i overensstemmelse med kravene i bilaget til denne forordning. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den restantidumpingtold, som gælder for alle andre producenter.
(167)
Det i grundforordningens artikel 15, stk. 1, fastsatte udvalg afgav ikke udtalelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af ferrosilicium, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7202 21 00, 7202 29 10 og 7202 29 90 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Rusland.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold (%)
Taric-tillægskode
Folkerepublikken Kina
Erdos Xijin Kuangye Co. Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Alle andre virksomheder
31,2
A999
Rusland
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Alle andre virksomheder
22,7
A999
3. Anvendelsen af de individuelle toldsatser, der er fastsat for de virksomheder, der er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilaget. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, anvendes toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
4. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. april 2014.
A BIZOTTSÁG 360/2014/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2004. április 9.)
a Kínai Népköztársaságból és Oroszországból származó ferroszilícium behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámnak az 1225/2009/EK tanácsi rendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követő kivetéséről
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 11. cikke (2), (5) és (6) bekezdésére,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Hatályos intézkedések
(1)
A Tanács a dömpingellenes vizsgálatot követően (a továbbiakban: eredeti vizsgálat) a 172/2008/EK rendelettel (2) végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína), Egyiptomból, Kazahsztánból, Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból és Oroszországból származó, jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá sorolt ferroszilícium behozatalára (a továbbiakban: végleges dömpingellenes intézkedések).
(2)
Az intézkedéseket értékvám formájában vezették be, a Kínából származó behozatalra - az Erdos Xijin Kuangye Co. (15,6 %) és a Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., (29 %) kivételével - 31,2 %-os, az Egyiptomból származó behozatalra - a The Egyptian Ferroalloys Co. (15,4 %) kivételével - 18 %-os, a Kazahsztánból származó behozatalra 33,9 %-os, a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból származó behozatalra 5,4 %-os és az Oroszországból származó behozatalra - a Bratsk Ferroalloy Plant (17,8 %) kivételével - 22,7 %-os vámot vetettek ki.
(3)
Az 1297/2009/EU végrehajtási rendelet (3) hatályon kívül helyezte a Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaságból származó ferroszilícium behozatalára a 172/2008/EK rendelettel kivetett dömpingellenes vámot.
(4)
Az Európai Bizottsághoz (a továbbiakban: Bizottság) 2009. november 30-án az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti részleges időközi felülvizsgálat (a továbbiakban: időközi felülvizsgálat) iránti kérelem érkezett, melyet egy orosz exportáló gyártó, a Joint Stock Company Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant és az azzal kapcsolatban álló vállalat, a Joint Stock Company Kuznetsk Ferroalloy Works (a továbbiakban együttesen: az orosz csoport) nyújtott be. A Tanács a 60/2012/EU rendelettel (4) lezárta a részleges időközi felülvizsgálatot, melyet az indokolt, hogy nem volt elegendő bizonyíték a megváltozott körülmények tartós jellegére. Az orosz csoport továbbá nem bizonyította árpolitikájának tartós jellegét. Ezért az orosz csoport tekintetében az eredeti vizsgálatban megállapított dömpingkülönbözetet nem módosították. Az orosz csoport által felajánlott kötelezettségvállalást hasonló okok miatt elutasították.
2. Hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelem
(5)
A hatályos végleges dömpingellenes intézkedések közelgő hatályvesztéséről szóló értesítés (5) közzétételét követően a Bizottsághoz 2012. november 28-án kérelem érkezett az említett intézkedéseknek az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálata iránt. A kérelmet az Euroalliages (a továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be a ferroszilícium teljes uniós gyártásának több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében.
(6)
A kérelem Kínát és Oroszországot érintette.
(7)
A kérelem azon alapult, hogy az intézkedések hatályvesztése valószínűleg a dömping és az uniós gazdasági ágazatot érő kár folytatását vagy megismétlődését eredményezné.
3. A hatályvesztési felülvizsgálat megindítása
(8)
Miután a Bizottság a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapította, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a hatályvesztési felülvizsgálat megindításához, 2013. február 28-án az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (6) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.
4. A vizsgálat
4.1. Felülvizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(9)
A dömping folytatódására vagy megismétlődésére vonatkozó vizsgálat a 2012. január 1-jétől2012. december 31-ig tartó időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) terjedt ki. A kár folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségével kapcsolatos értékelés szempontjából releváns tendenciák vizsgálata a 2009. január 1-jétől2012. december 31-ig tartó időszakra terjedt ki (a továbbiakban: figyelembe vett időszak).
4.2. A vizsgálatban érintett felek
(10)
A hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőket és az egyéb ismert uniós gyártókat, a kínai és orosz exportáló gyártókat, a független importőröket, az ismert érintett felhasználókat, valamint az exportáló országok képviselőit. Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy álláspontjukat írásban ismertessék, és meghallgatást kérjenek az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül.
(11)
Minden olyan érdekelt fél lehetőséget kapott a meghallgatásra, aki azt kérte, és ismertette azokat a különleges okokat, melyek meghallgatását indokolták.
(12)
Figyelembe véve, hogy a vizsgálat nyilvánvalóan sok exportáló kínai gyártót és független uniós importőrt érintett, az alaprendelet 17. cikke értelmében az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság mintavételt irányozott elő. A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - felkérte a fent említett feleket, hogy a felülvizsgálat megindítását követő 15 napon belül jelentkezzenek, és bocsássák a Bizottság rendelkezésére az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat.
(13)
Mivel mindössze egy kínai exportáló gyártó bocsátotta rendelkezésre az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat és jelezte együttműködési szándékát, a Bizottság úgy határozott, hogy a kínai exportáló gyártók esetében nem alkalmaz mintavételt. A kérdőív kézhezvételét követően az említett exportáló gyártó elállt az együttműködéstől. A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy egyetlen kínai exportáló gyártó sem működött együtt a vizsgálat során.
(14)
Oroszország tekintetében valamennyi ismert orosz gyártót - ezek a Bratsk Ferroalloy Plant, a Serov Ferroalloy Plant, az NLMK és az orosz csoport - felkérték, hogy működjenek együtt a vizsgálat során. A jelenlegi felülvizsgálatban kizárólag az orosz csoport működött együtt a Bizottsággal.
(15)
Egy független importőr sem juttatta el a Bizottsághoz a kitöltött kérdőívet. A Bizottság ezért úgy ítélte meg, hogy egyetlen független importőr sem működött együtt a vizsgálat során.
(16)
A ferroszilícium hét ismert uniós gyártója közül hatan küldték vissza a kitöltött kérdőívet. Figyelembe véve az uniós gyártók viszonylag alacsony számát, a Bizottság a felülvizsgálatban nem irányzott elő mintavételt.
(17)
A következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
a)
Uniós gyártók:
FERROATLANTICA csoport:
Ferroatlantica S.L. - Madrid, Spanyolország
Ferropem - Chambery, Franciaország
HUTA LAZISKA S.A. - Laziska Gorne, Lengyelország
OFZ a.s. - Istebne, Szlovákia
TDR LEGURE d.o.o. - Ruse, Szlovénia
VARGON ALLOYS A.B. - Vargon, Svédország
b)
Uniós felhasználók:
Aperam SA - Luxemburg
Ugitech - Ugine, Franciaország
c)
Orosz exportáló gyártók:
Az orosz csoport:
JSC Chelyabinsk Electrometallurgical Integrated Plant (JSC CHEMK) - Chelyabinsk, Oroszország
JSC Kuznetsk Ferroalloy Works (JSC KF) - Novokuznetsk, Oroszország
RFA International LP („RFAI”) - Mishawaka, USA.
d)
Az analóg ország gyártói:
Elkem AS, Oslo, Norvégia
FESIL Rana Metall AS, Trondheim, Norvégia
Finnfjord AS, Finnsnes, Norvégia.
B. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
1. Az érintett termék
(18)
Az érintett termék a jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá sorolt, Kínából és Oroszországból származó ferroszilícium.
(19)
A ferroszilícium előállítása elektromos ívkemencékben történik, a kvarc széntartalmú termékekkel történő redukciója révén. Az eljárás energiaigényes. A ferroszilícium - melyet tömbök, szemcse vagy por formájában értékesítenek - minősége a szilícium- és a szennyező anyag-tartalomtól (pl.: alumínium) függően többféle lehet. A legalább 70 % szilíciumot tartalmazó ferroszilíciumot nagy tisztaságú terméknek tekintik. A több mint 55 % és kevesebb mint 70 % szilíciumot tartalmazó terméket közepes tisztaságúnak, a kevesebb mint 55 % szilíciumot tartalmazót alacsony tisztaságú ferroszilíciumnak tekintik. Az érintett terméket alapvetően dezoxidálószerként és ötvözőelemként használják a vas- és az acéliparban.
2. Hasonló termék
(20)
Megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazat által előállított és az uniós piacon értékesített ferroszilícium, a Norvégiában (a továbbiakban: analóg ország) előállított és értékesített ferroszilícium, valamint az Oroszországban előállított és értékesített ferroszilícium alapvetően azonos fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkezik, és alapvető felhasználási módjuk is azonos, mint a Kínában és Oroszországban előállított, uniós exportra értékesített ferroszilíciumé. Mivel Kína nem piacgazdasági berendezkedésű ország, e vizsgálat keretében nem vették tekintetbe. Ennélfogva ezeket az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell tekinteni.
C. A DÖMPING FOLYTATÓDÁSÁNAK ÉS MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
(21)
Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdésével összhangban megvizsgálták, hogy valószínűsíthető-e, hogy a meglévő intézkedések hatályvesztése a két érintett országból származó dömping folytatódásához vagy megismétlődéséhez vezet.
A KÍNÁBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL
1. Előzetes megjegyzések
(22)
A (13) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően egyetlen kínai exportáló gyártó sem működött együtt a vizsgálatban. Így a kínai exportáló gyártók együttműködésének hiányában az átfogó elemzés, köztük a dömpingszámítás alapját az alaprendelet 18. cikkének megfelelően a rendelkezésre álló tények képezték.
(23)
Ebből adódóan a dömping folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségét a hatályvesztési felülvizsgálati kérelem, valamint egyéb információforrások, köztük kereskedelmi import- és exportstatisztikák (Eurostat és kínai exportadatok) és egyéb nyilvánosan hozzáférhető információk felhasználásával mérték fel.
(24)
Az együttműködés hiánya hatással volt a különböző terméktípusok rendes értékének és exportárának összehasonlítására. Amint arra a (30) preambulumbekezdés is rámutat, az alaprendelet 18. cikkével összhangban megfelelőnek tekintették mind a rendes érték, mind az exportár globális, konkrétan egyetlen terméken alapuló megállapítását.
(25)
Az alaprendelet 11. cikkének (9) bekezdésével összhangban a Bizottság ugyanazt a módszert alkalmazta, mint amelyet a dömping megállapítását eredményező eredeti vizsgálat alkalmával használt, amennyiben megállapítást nyert, hogy a körülmények nem változtak.
2. Dömpingelt behozatal a felülvizsgálati időszakban
2.1. A rendes érték meghatározása
(26)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben az összes érdekelt felet felkérték, hogy tegyenek észrevételt azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság a Kínára vonatkozó rendes érték megállapításához piacgazdasággal rendelkező harmadik országként Norvégia kiválasztását javasolja. Az eredeti vizsgálatban is Norvégiát tekintették analóg országnak. Mivel e tekintetben egyik fél sem tett észrevételeket, azt a következtetést vonták le, hogy a Kínára vonatkozó rendes érték megállapításához az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének a) pontjával összhangban ismét Norvégiát kell analóg országként kiválasztani.
(27)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerint először megvizsgálták, hogy a hasonló termék norvég együttműködő gyártók által független vevőknek történő hazai értékesítésének mennyisége reprezentatív-e a Kínából az Unióba exportált termékek mennyiségével összehasonlítva, vagyis hogy az ilyen hazai értékesítések összvolumene eléri-e az érintett termék uniós exportra értékesített összvolumenének legalább 5 %-át. Ezek alapján azt a következtetést vonták le, hogy az analóg országban folyó hazai értékesítés reprezentatív.
(28)
A Bizottság azt is vizsgálta, hogy a hasonló termék hazai értékesítése az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belüli értékesítésnek tekinthető-e. Ezt úgy állapították meg, hogy meghatározták a felülvizsgálati időszak folyamán a hazai piacon független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(29)
Így a rendes érték meghatározása a tényleges hazai ár alapján történt, amelyet a felülvizsgálati időszak alatti nyereséges hazai értékesítés súlyozott átlagáraként számítottak ki.
2.2. Az exportár megállapítása
(30)
A (24) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően a kínai exportáló gyártók nem működtek együtt a vizsgálatban. Ezért az alaprendelet 18. cikkének megfelelően az exportárat a rendelkezésre álló legjobb információ alapján határozták meg.
(31)
Első lépésként az Eurostat importadatbázisából kikeresték a (18) preambulumbekezdésben felsorolt három - minőségbeli különbségeket tükröző - különböző KN-kóddal kapcsolatos mennyiségi és importáradatokat. Mivel megfelelőnek tekintették az exportár átlagon alapuló megállapítását, a 7202 29 10 és a 7202291090 KN-kódokkal kapcsolatos adatokat a 7202 21 00 KN-kód alá sorolt termékek szilícium-tartalmához igazították. A felülvizsgálati kérelemben is ezt a módszert javasolják a teljes importmennyiség legalább 75 % szilíciumot tartalmazó ferroszilícium minősége alapján történő megállapításához. Az átlagérték kiszámításához az említett három KN-kódra vonatkozó mennyiségi és importáradatokat összesítették és súlyozták.
(32)
Végezetül ezt a CIF-szintű átlag importárat - elsősorban a fuvarozási költségek levonásával - kiigazították, ami a gyártelepi árat eredményezte. Az értékesítési árat ezért az alaprendelet 2. cikke (8) bekezdésével összhangban az Eurostat importstatisztikáiban szereplő, ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár alapján állapították meg.
2.3. Összehasonlítás és kiigazítások
(33)
A rendes érték és az exportár összehasonlítását a gyártelepi ár alapján végezték el. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket is. A kínai exportőrök együttműködésének hiányában a felülvizsgálati kérelemben szereplő adatok alapján végeztek kiigazításokat, elsősorban a kiviteli vámok figyelembevétele érdekében.
2.4. Dömping a felülvizsgálati időszakban
(34)
A fentiek alapján a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetet 165 %-nak bizonyult.
(35)
Ugyanakkor megjegyzendő, hogy az érintett termék uniós importjának összmennyisége az eredeti intézkedések bevezetését követően drasztikusan csökkent, továbbá hogy a fent említett dömpingkülönbözetet korlátozott mennyiségű behozatal alapján állapították meg (a felülvizsgálati időszakban ez nem érte el a 2 500 tonnát).
(36)
Így a teljes körű elemzés érdekében a kínai exportáló gyártók árpolitikáját a három legjelentősebb Unión kívüli piacon - Japánban, Dél-Koreában és az Amerikai Egyesült Államokban (a továbbiakban: USA) is megvizsgálták.
(37)
E célból kínai exportadatokat használtak a kínai export Japánban, Dél-Koreában és az USA-ban alkalmazott árának megállapításához. A fentiekben megállapított rendes értékkel történő összehasonlítás szintén megerősítette a dömping meglétét, mely a célországtól függően 86 % és 92 % között mozog.
3. A behozatal alakulása az intézkedések hatályvesztése esetén
3.1. Termelési kapacitás Kínában
(38)
Kína a világ legnagyobb mennyiségű ferroszilíciumot előállító országa. A felülvizsgálati időszakra évenként 10-11 millió tonna termelési kapacitást állapítottak meg. Ebből adódóan a kínai gazdasági ágazat a becslések szerint termelési kapacitásának 50 %-án működik. Ez azt jelenti, hogy jelenleg évente hozzávetőlegesen 5,5 millió tonna szabad kapacitással rendelkezik, ami a teljes uniós felhasználás csaknem hétszeresének felel meg. A jelenlegi kihasználatlan kapacitás ellenére, valamint a kérelmező által rendelkezésre bocsátott információk alapján a kínai kapacitás továbbra is bővülni látszik, mivel folyamatban van a jelenleginél nagyobb és hatékonyabb kemencék kialakítása.
(39)
Semmi nem utal arra, hogy a kínai, illetve a harmadik országbeli piacokon a hazai felhasználás szintje jelentősen növekedne, ami - a kínai gyártók szabad kapacitásának kihasználása esetén - fel tudná venni a megnövekedett termelést.
3.2. Az uniós piac vonzereje
(40)
A végleges intézkedések 2008. februári bevezetését követően a Kínából származó behozatal tartós csökkenést mutatott, és a felülvizsgálati időszakban elhanyagolható, az uniós felhasználás kevesebb mint 1 %-ának megfelelő mértéket képviselt. A behozatal 2007-ben mintegy 330 400 tonna mennyiséggel érte el a csúcspontot, majd jelentős csökkenést követően 2012-ben kevesebb mint 2 500 tonnára rúgott. Ugyanakkor a megfigyelt árszintek alapján az uniós ferroszilícium-piac a kínai export számára továbbra is vonzó.
(41)
A fent említettek értelmében Kínában jelentős kihasználatlan termelési kapacitás áll rendelkezésre, ami arra enged következtetni, hogy erőteljes az alternatív, e felesleges termelési kapacitást felvevő piacok iránti igény. Azonban a kínai kormány által bevezetett számos exportkorlátozás miatt (25 %-os exportvám, 17 %-os vissza nem téríthető hozzáadottérték-adó, valamint kiviteli engedélyek) a kínai export összességében csökkenést mutatott, ami a 2007-es 1,5 millió tonna jellemezte csúcsponttal szemben 2009-re mindössze 0,4 millió tonnára esett vissza. Ezzel szemben 2010-től ezzel ellentétes tendencia mutatkozott az export terén, melynek mennyisége 0,8 millió tonnára emelkedett, és 2013-ban a becslések szerint 0,7 millió tonnát tett ki. A legfrissebb számadatok rámutatnak, hogy az exportszint változatlan, az exportmennyiség pedig meghaladja a teljes uniós felhasználást.
(42)
Az exportkorlátozások ellenére a kínai gyártók jelentős mennyiségű ferroszilíciumot exportáltak azokra a globális piacokra, melyeken nincsenek érvényben importkorlátozások (azaz Japán, Dél-Korea és az USA piacára).
(43)
Első látásra úgy tűnhet, hogy az ázsiai piac alternatívát jelenthet a felesleges kínai gyártás egy részének felvétele szempontjából. Ugyanakkor a kérelmező által benyújtott információk szerint a szóban forgó piac az utóbbi időben bekövetkezett fejlemények nyomán kevésbé vonzó a kínai export számára.
(44)
Az ázsiai piacot jelentősen befolyásolja a jövőben Malajziában megvalósuló két új ferroszilícium létesítmény termelésbe való bevonása (Pertama Ferroalloys Plant és Sarawak Ferroalloys Plant). A becslések szerint Malajzia éves ferroszilícium-termelése 2014-től 420 000 tonnával nő, melyet délkelet-ázsiai szomszédainak, elsősorban az évente 600 000 tonnára igényt tartó Japánnak fog értékesíteni. A malajziai létesítmények termelése kedvezőtlen hatást fog gyakorolni a Délkelet-Ázsiába irányuló kínai exportra. Emellett japán acélgyártók és dél-koreai acélművek megállapodást kötöttek az új malajziai gyártókkal éves szinten jelentős mennyiségű ferroszilícium vásárlásáról, ami megnehezíti a kínai export számára a piacra lépést.
(45)
A nyilvánosságra hozatalt követően tett észrevételeiben az exportáló gyártó azt állította, hogy a malajziai termelést túlbecsülték. Az ellenőrzést követően az észrevételt igazoltnak találták, melynek következtében Malajzia termelését hozzávetőlegesen 370 000 tonnára igazították ki.
(46)
Ebből adódóan az újonnan belépő malajziai termelés várhatóan fokozza a versenyhelyzetet az amúgy is telített piacon, melyen Kína és Oroszország jelenleg jelentős részesedéssel rendelkezik.
(47)
A kínai termékek felülvizsgálati időszakban tapasztalt mérsékelt uniós piaci jelenlétét elsősorban a (41) preambulumbekezdésben említett, a kínai kormány által bevezetett exportkorlátozások magyarázzák.
(48)
Ezenfelül az uniós piaci árak szintén vonzerőt jelentenének a kínai gyártók felesleges kapacitásának felvétele szempontjából. Az uniós piaci átlagár 2012-ben legalább olyan magas volt, mint a kínai gyártók fő célországokban (Japán, Dél-Korea és az USA) alkalmazott exportárai, ami fokozottan megerősíti az uniós piac vonzerejét abban az esetben, ha az egyéb célországokba irányuló értékesítés nehézségekbe ütközik.
(49)
Levonható tehát az a következtetés, hogy az európai piac, amely globálisan az egyik legnagyobb piacnak minősül, továbbra is vonzó a kínai gyártók számára.
4. A dömping folytatódásának valószínűségére vonatkozó következtetés
(50)
A Kínában rendelkezésre álló szabad kapacitás, valamint az uniós piac viszonylagosan vonzó árszintje alapján arra lehet következtetni, hogy a dömpingellenes intézkedések megszűnése esetén fennáll az érintett termék Kínából származó fokozott importjának kockázata.
(51)
A jelenlegi és a potenciális kínai szabad kapacitás, az uniós piac világviszonylatban meghatározó mérete, továbbá a kínai exportra Délkelet-Ázsiában várhatóan gyakorolt nyomás miatt az a következtetés vonható le, hogy a dömpingellenes intézkedések megszűnése esetén a kínai exportőrök valószínűleg tovább növelnék dömpingelt árakon folytatott exportjukat az Unióba.
AZ OROSZORSZÁGBÓL SZÁRMAZÓ BEHOZATAL
1. Előzetes megjegyzések
(52)
A (14) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően kizárólag az orosz csoport működött együtt az eljárásban. Megállapításra került ugyanakkor, hogy az orosz csoport a teljes orosz gyártás jelentős hányadát képviseli, ami Oroszország teljes ferroszilícium-termelésének hozzávetőlegesen 78 %-át, továbbá az Oroszországból származó uniós ferroszilícium-import túlnyomó részét teszi ki. Ebből adódóan úgy ítélték meg, hogy az orosz csoport által rendelkezésre bocsátott információkat, egyéb információforrásokkal, köztük a felülvizsgálati kérelemmel és a hozzáférhető kereskedelmi importstatisztikákkal (Eurostat) kombinálva kellett felhasználni a dömping folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűsége megállapításához.
(53)
A dömpingkülönbözet kiszámításához az orosz csoportot alkotó vállalatokat - JSC CHEMK és JSC KF - a Vámkódex (7) 143. cikke értelmében egymással kapcsolatban állónak tekintik, csakúgy mint az eredeti vizsgálatban. Ezért az egész csoport számára az alábbi módszer alkalmazásával egyetlen dömpingkülönbözetet számítottak ki. Először minden egyes exportáló gyártóra kiszámították a dömping összegét, majd a csoport egészére nézve megállapították a dömpingkülönbözet súlyozott átlagát. Meg kell jegyezni, hogy e módszer eltért az eredeti vizsgálatban alkalmazottól, mivel akkor a dömpingszámítást úgy végezték, hogy összesítették a gyártók valamennyi termelési és értékesítési adatát. A másik módszert alkalmazták a lezárt időközi felülvizsgálatban is. A módszertani változást a megváltozott körülmények indokolják, amelyeket a vállalati struktúrában bekövetkezett változás idézett elő; ennek nyomán megállapítható, hogy a csoporton belül az értékesítés és az előállítás tekintetében melyik gyártó az érintett.
2. Dömpingelt behozatal a felülvizsgálati időszakban
2.1. A rendes érték meghatározása
(54)
Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdése szerint először megvizsgálták, hogy a hasonló termék együttműködő exportáló gyártók által független vevőknek történő hazai értékesítésének mennyisége reprezentatív-e az Unióba irányuló exportértékesítéseik mennyiségével összehasonlítva, vagyis hogy az ilyen hazai értékesítések összvolumene eléri-e az érintett termék uniós exportra értékesített összvolumenének legalább 5 %-át.
(55)
Megvizsgálták továbbá, hogy az alaprendelet 2. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a hazai értékesítések kellően reprezentatívak minősülnek-e. Ezt a vizsgálatot az exportáló gyártó által a hazai piacon értékesített minden olyan terméktípus esetében elvégezték, amelyet a Bizottság az Unióba irányuló exportra eladott terméktípussal közvetlenül összevethetőnek talált. Egy adott terméktípus hazai értékesítése abban az esetben minősült kellően reprezentatívnak, ha az említett terméktípusnak az exportáló gyártó által hazai piacon független vevőknek értékesített teljes mennyisége elérte az Unióba exportált összehasonlítható terméktípus teljes értékesítési mennyiségének legalább 5 %-át.
(56)
Azt is megvizsgálták, hogy az egyes terméktípusok hazai értékesítése az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdése szerint a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belüli értékesítésnek tekinthető-e. Ezt olyan módon állapították meg, hogy az érintett termék minden egyes exportált típusára meghatározták a vizsgálati időszak folyamán a hazai piacon független vevők részére történt nyereséges értékesítés arányát.
(57)
Azon terméktípusoknál, amelyek hazai piacon értékesített mennyiségének több mint 80 %-át egységköltség fölött értékesítették, és amelyek esetében az értékesítési ár súlyozott átlaga megegyezett az előállítási egységköltséggel vagy azt meghaladta, a terméktípusonkénti rendes érték megállapítása az érintett típus teljes értékesítési volumenére alkalmazott tényleges hazai árak súlyozott átlagának kiszámításával történt, függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e.
(58)
Azokban az esetekben, amikor e terméktípus nyereséges értékesítése legfeljebb a típus teljes értékesítési mennyiségének 80 %-át tette ki, vagy amikor a típus súlyozott átlagára nem érte el az egységnyi előállítási költséget, a rendes érték meghatározása a tényleges hazai ár alapján történt, amelyet a szóban forgó típus felülvizsgálati időszak alatti, kizárólag nyereséges hazai értékesítéseinek súlyozott átlagáraként számítottak ki.
(59)
Ha egy terméktípust nem értékesítettek belföldön, illetve azoknál a terméktípusoknál, amelyek hazai értékesítése nem érte el a kellő mértéket, a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése szerint határozták meg.
(60)
Ha a rendes értéket az alaprendelet 2. cikkének (3) bekezdése alapján számították ki, az eladási, általános és adminisztratív költségek és a nyereség összege az alaprendelet 2. cikkének (6) bekezdése szerint az együttműködő exportáló gyártók hasonló termékének előállítására és a szokásos kereskedelmi forgalom keretén belüli értékesítésére vonatkozó tényleges adatokon, vagy a rendelkezésre álló tényeken alapult.
2.2. Az exportár megállapítása
(61)
A felülvizsgálati időszakban az orosz csoport Unióba irányuló exportértékesítése társult vállalkozásán, az RFAI-n keresztül (a kapcsolatban álló importőr) zajlott, amely az Unión belül szabad forgalomba bocsátott termékek tekintetében minden importot érintő feladatot - ezek a kapcsolatban álló importőr feladatai - ellátott.
(62)
Az exportárat ezért az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerint azon ár alapján képezték, amelyen az importált termék elsőként viszonteladásra került egy független vevő részére, megfelelően kiigazítva azt a behozatal és a viszonteladás között felmerülő minden költséggel, valamint ésszerű értékesítési, általános és adminisztratív költségekkel és nyereséggel. E célra a tényleges értékesítési, általános és adminisztratív költségek százalékarányát használták, és a keletkezett nyereségre vonatkozó, független importőröktől származó új információk hiányában az eredeti vizsgálatban használt nyereségszázalékot, azaz 6 %-ot számítottak.
(63)
Az orosz csoport úgy érvelt, hogy az RFAI egyazon gazdasági egység részeként kezelendő, mivel ugyanazok a személyek irányítják, és a vállalatok gazdasági egységként működnek. Következésképpen az exportár meghatározásakor semmilyen levonásnak nincs helye az RFAI értékesítési, általános és adminisztratív költségei vagy nyeresége tekintetében.
(64)
Az, hogy az orosz csoport és az RFAI közötti társulás gazdasági egységnek minősül-e, a 2. cikk (9) bekezdésének összefüggésében nem játszik szerepet az exportár képzése tekintetében.
(65)
Ezért mivel az orosz csoport exportértékesítése társult vállalkozásán (RFAI) keresztül zajlott, az exportárat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően ki kellett igazítani az ésszerű értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség levonásával. A fentiek alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
(66)
Az exportáló gyártó szintén a gazdasági egység megléte mellett érvelt, és azt állította, hogy ez ellentmond az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti, az értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség tekintetében végzett kiigazításnak. Úgy érvelt továbbá, hogy amennyiben a kiigazítások indokoltak is lennének, a képzett exportárnak kizárólag az RFAI importköltségeit kellene tartalmaznia, a gazdasági egység exportjával kapcsolatos értékesítési, általános és adminisztratív költségek figyelembevétele nélkül. Végezetül kijelentette, hogy ebben az esetben nem ért egyet a gazdasági egység meglétét cáfoló megállapítással.
(67)
A gazdasági egység megléte nem játszik szerepet az exportár 2. cikk (9) bekezdése szerinti képzése összefüggésében. Amennyiben teljesülnek az alaprendelet 2. cikkének (1) és (9) bekezdésében rögzített feltételek, az irányítás, illetve integráció mértéke nem játszik szerepet a 2. cikk (9) bekezdése szerinti kiigazítások jogosságának (8) megítélése tekintetében. Az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése előírja a Bizottság számára, hogy egyes esetekben exportárat képezzen, és ezt a képzett exportárat bizonyos paraméterek figyelembevételével kiigazítsa, ideértve azokat az eseteket, amikor a felek „üzleti kapcsolatban áll[nak]”. Az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése egyértelműen fogalmaz, mely szerint „kiigazításokat kell végrehajtani” (utólagos bizottsági kiemelés). A Bizottság meggyőződött róla, hogy az RFAI minden olyan feladatot ellát, amelyet az Unióban egy kapcsolatban álló importőr rendszerint elvégez. Az RFAI jelentős szerepet játszik a csoport nemzetközi tevékenységében (pl. ügyfélszolgálat, a szállítások logisztikája és ütemezése, a beruházási javak és a fő nyersanyagok beszerzése stb.). Ebből adódóan teljesülnek az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti kiigazítás feltételei, ami alátámasztja az elvégzett kiigazításokat. Így azt a következtetést vonták le, hogy a kiigazításokat az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése követelményeinek megfelelően végezték.
(68)
Az exportáló gyártó állítása szerint a Nikopolsky/Interpipe (9) ügyben hozott ítéletből következik, hogy amennyiben az exportőr és a vele kapcsolatban álló kereskedő gazdasági egységet alkot, az exportárnak az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdése szerinti kiigazítása nem alkalmazható. Ez az állítás nem megalapozott. A hivatkozott ítélet a 2. cikk (10) bekezdésének i) pontja szerinti, névleges jutalékot érintő kiigazításra vonatkozik, melyet a kereskedő akkor kap, ha hasonló feladatokat lát el, mint a jutalék alapján dolgozó ügynök. A jelen esetben az esetjog nem meghatározó, mivel a svájci RFAI vállalat minden olyan feladatot ellát, amelyet egy kapcsolatban álló importőr rendszerint elvégez. A gazdasági egység megléte más hatást gyakorol az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése szerinti kiigazításokra, mint a rendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti vitatott kiigazításokra. Ezenfelül nem mérlegelhetők az ésszerű értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség tekintetében végzett kiigazítások. A szóban forgó kiigazításokat az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelően üzleti kapcsolatban álló felek esetében el kell végezni.
(69)
A kiigazítás hatóköre tekintetében az értékesítési, általános és adminisztratív költségek és a nyereség részleges levonására irányuló érvelés nem fogadható el, mivel az exportáló gyártó nem nyújtott be vonatkozó bizonyítékokat. Az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdése szerinti kiigazítások az üzleti kapcsolat jellemezte leggyakoribb esetekben elengedhetetlenek az exportár képzéséhez. A globális értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség részleges kiigazítása esetén a szóban forgó módosítás alapját az exportáló gyártó által a költségekre vonatkozóan rendelkezésre bocsátott bizonyítékoknak kell képezniük, különös tekintettel arra, hogy ezek a költségek az érintett termék importjához nem közvetlenül kapcsolódó tevékenységekhez fűződő, a behozatal és a viszonteladás között felmerült különleges kiadásoknak minősülnek-e.
(70)
Az orosz csoport azt is állította, hogy az alaprendelet 11. cikke (10) bekezdése értelmében az exportárat a dömpingellenes vám levonása nélkül kell kiszámítani, mert a vám megfelelően megjelenik a viszonteladói árakban és az azt követő értékesítési árakban az Unió területén.
(71)
A vizsgálat különösen rávilágított arra, hogy a bejelentett ügyletek 99 %-ában a megfizetett vám nem jelent meg az érintett termék Unióban alkalmazott viszonteladói áraiban. Ezért az a következtetés vonható le, hogy a dömpingellenes vám nem jelent meg megfelelően az orosz csoport viszonteladói áraiban. Emiatt az orosz csoport érvelését nem lehetett elfogadni, és az exportáraknak az alaprendelet 2. cikke (9) bekezdésének megfelelő képzésekor a dömpingellenes vámok összegét levonták.
2.3. Összehasonlítás és kiigazítások
(72)
A rendes érték és az exportár összehasonlítását a gyártelepi ár alapján végezték el. A tisztességes összehasonlítás biztosítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban figyelembe vették az árak összehasonlíthatóságát érintő különbségeket.
(73)
Az alaprendelet 2. cikke (10) bekezdésének megfelelően szükséges és indokolt esetben kiigazítás formájában figyelembe vették a fuvarozási, biztosítási, anyagmozgatási, rakodási és hitelköltségeket, valamint a jutalékokat.
2.4. Dömping a felülvizsgálati időszakban
(74)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően az orosz csoport minden egyes együttműködő exportáló gyártója tekintetében gyártelepi ár alapján, terméktípusonként összehasonlították a rendes érték súlyozott átlagát az exportárak súlyozott átlagával.
(75)
Az exportáló gyártó több észrevételt tett a dömpingkülönbözet kiszámítását illetően.
(76)
Először is, a csoport egyik vállalata által a csoport egy másik vállalatától vásárolt kvarcit költségének kiigazítását illetően vitatták a felülvizsgált vételár 5 %-os haszonkulccsal való kiegészítését. Érvelésük szerint a két vállalat ugyanahhoz a gazdasági egységhez tartozik.
(77)
Annak ellenére, hogy a gazdasági egységgel kapcsolatos érvelés nem játszik szerepet a kvarcitköltségek kiigazításának összefüggésében, elfogadott, hogy a kapcsolatban álló felek közötti ügyletek nyereség nélkül is bonyolíthatók. A külső feleknek történt kvarcitértékesítések hiányában nem lehetett a nyereség meglétét alátámasztani. Következésképpen a kiigazított kvarcitköltséghez számolt haszonkulcsot elhagyták, és a dömping megállapítását ennek megfelelően felülvizsgálták.
(78)
A második észrevétel a WTO Vitarendezési Testületének a Norvégiával lazacimport ügyben folytatott vita során megfogalmazott ajánlásai alkalmazására vonatkozott. Az ajánlás értelmében a rendes érték képzésekor abban az esetben is alkalmazandók a szóban forgó ügyletek kapcsán felmerülő értékesítési, általános és adminisztratív költségek és nyereség, amennyiben egy adott terméktípus hazai értékesítése nem reprezentatív. Az exportáló gyártó azt állította továbbá, hogy a hatályvesztési felülvizsgálatban nem megengedett új módszer alkalmazása, mivel a körülményekben nem következett be ezt indokló jelentős változás.
(79)
A Bizottság az exportáló gyártóval meghallgatás keretében ismertette a lazacimporttal foglalkozó testület módszerét, ám az exportáló gyártó a testület ajánlásait továbbra is az alaprendelet 2. cikke (4) és (6) bekezdése megsértéseként értelmezte. Ezzel szemben a Bizottságnak kötelessége, hogy a WTO-val szemben fennálló kötelezettségei keretében végrehajtsa az ilyen szabályokat. A módszer nem csupán az alaprendelet 5. cikke értelmében indított vizsgálatokra, hanem valamennyi esetre hatással van.
(80)
A harmadik észrevétel értelmében a Bizottság olyan esetekben is kiigazítást végzett, amikor a csoport egyik exportáló gyártójának költségeit egy másik exportáló gyártó egyes értékesítéseivel hasonlították össze.
(81)
A Bizottság ismételten megerősíti, hogy a bevételt a gyártási költségekhez hasonlóan a nyereségesség megállapítása végett fuvarozási, biztosítási és anyagmozgatási költségekkel, a dömpingkülönbözetek megállapítása végett pedig csomagolási költségekkel igazították ki.
(82)
A negyedik észrevétel értelmében az exportáló gyártó megítélése szerint indokolatlan a hatályos dömpingellenes vám exportárból való levonása. Az álláspont alátámasztása érdekében azt állítják, hogy a felülvizsgálati időszak értékesítési exportárai több mint 100 %-kal meghaladták az eredeti vizsgálatban jellemzőket, mely bizonyítja, hogy a dömpingellenes vám megjelent az exportárakban. Ezenfelül egyes importvámokat és dömpingellenes vámokat nem szabadott volna levonni, mert azokat állítólagosan előre megfizették, és egy jövőbeli időszakra vonatkoztak. Végezetül a Japánban felmerülő irodai költségeket, valamint a svájci szövetségi és kantoni szintű jövedelemadókat a Bizottságnak szintén nem kellett volna figyelembe vennie.
(83)
Az exportáló gyártó által rendelkezésre bocsátott bizonyítékok nem meggyőzőek annak alátámasztására, hogy ebben az esetben és e termék vonatkozásában a dömpingellenes vám megfelelően megjelent az exportárban. Az eredeti vizsgálat óta a viszonteladói árak és az előállítási költségek egyaránt jelentősen emelkedtek. Ebből adódóan az exportárak növekedése nem bizonyítja meggyőzően a vám árban való állítólagos megjelenését. A benyújtott bizonyíték elégtelen jellegének szemléltetésére a Bizottság a dömpingellenes vám figyelembevételével összehasonlította a felülvizsgálati időszakban jellemző exportárakat az áruköltségekkel, és az eredmény rámutatott arra, hogy az exportügyletek 99 %-ában az exportár nem kellően magas ahhoz, hogy érzékeltesse a dömpingellenes vámot. Végezetül, a jelentős dömping megállapítását az sem változtatná meg, ha a vámot nem vonják le, és nem érintené a dömping folytatódásának valószínűségével kapcsolatban levont következtetéseket sem. Ezért nem lenne hatással a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat eredményeit tekintve sem.
(84)
A Bizottság megállapította, hogy az importvámok és dömpingellenes vámok előzetes kifizetése nem lehetséges; az ilyen vámokat a behozatalkor szedik be. Emellett a csoport importját vámraktáron keresztül bonyolította, ami azt jelenti, hogy a vámok a behozatal és az értékesítés tényleges időpontjában váltak esedékessé. Ezenfelül a 2012. december 31-i próbamérleg és az ellenőrzött elszámolások összehasonlítása alapján egyértelműen megállapítást nyert, hogy az auditorok az állítólag előzetesen kifizetett dömpingellenes vámokat ténylegesen kifizetett dömpingellenes vámokká minősítették át, ami az eredménykimutatásban költségként jelentkezett.
(85)
A Japánban felmerülő irodai költségek nem kapcsolódtak az érintett termékhez, így nem befolyásolták a Bizottság által végzett számításokat. Emiatt az érvelést elutasították. Végezetül, az említett svájci adókat csak abban az esetben lehet kizárni, ha azok társasági adóval kapcsolatosak, amit a nyilvánosságra hozatalt követő észrevételek látszólag megerősítenek. A dömpingszámítást ezért ennek figyelembevételével módosították.
(86)
A csoport egyik brit Virgin-szigeteki vállalkozása által a csoport egy másik vállalkozásának nyújtott hitel kiigazított kamatát a Bizottság felülvizsgálta arra az állításra reagálva, hogy az ehhez hasonló kölcsönöket a piacinál kedvezőbb feltételek mellett is bonyolíthatják, és az ügyletnek alapvetően csak abban az esetben van értelme, ha a hitelkamat alacsonyabb a banki kamatnál. A Bizottság megerősíti továbbá, hogy az RFAI haszonkulcsát nem a CIF-ára alapján képezték, hanem a nettó számlaértékre, a vállalat elszámolási valutájában alkalmazták, majd kiegészítettek egyes költségtételekkel.
(87)
A fenti megfontolások figyelembevételével és a kvarcit csoporton belüli értékesítésével, a csoporton belüli hitelezéssel, valamint a svájci szövetségi és kantoni szintű jövedelemadókkal kapcsolatos észrevételek alapján felülvizsgált számításokkal a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetet felülvizsgálták és 43 %-ra módosították.
(88)
Emlékeztetni kell arra, hogy a (4) preambulumbekezdésben említett időközi felülvizsgálat azt a következtetést vonta le, hogy az orosz csoport 2009 októbere és 2010 szeptembere között dömpingelt árakon folytatott importot.
3. A behozatal alakulása az intézkedések hatályvesztése esetén
(89)
A vizsgálat azt a kérdést elemezte, hogy fennállt-e dömping a felülvizsgálati időszak alatt, valamint azt, hogy valószínű-e a dömping folytatódása, illetve megismétlődése.
3.1. Oroszország termelési kapacitása
(90)
Oroszország a világ második legnagyobb ferroszilícium-gyártója. A Metal Expert piackutató vállalat szerint Oroszország ferroszilícium-termelési kapacitása hozzávetőlegesen 900 000 tonna. Ez magában foglalja a kemencékben történő előállítást, ami a ferroszilícium mellett egyéb ferroötvözeteket is eredményezhet. A két gyártó (a JSC CHEMK és a Serov Ferroalloy Plant) létesítményei rövid időn belül lehetővé teszik a ferroszilícium gyártásáról egyéb ferroötvözetek előállítására való átállást. A többi orosz gyártó (a Bratsk Ferroalloy Plant, az NLMK és a JSC KF) létesítményei azonban kizárólag ferroszilícium előállítására alkalmasak.
(91)
A nyilvánosságra hozatalt követően az egyetlen együttműködő exportáló gyártó azt állította, hogy a rá vonatkozó információkat figyelmen kívül hagyták Oroszország termelési kapacitásának kiszámításakor. Azonban amint arra az (52) preambulumbekezdés is hivatkozik, a felhasznált információk elsődleges forrását a szóban forgó orosz csoport által rendelkezésre bocsátott adatok képezték. A Metal Expert jelentését a többi orosz gyártó termelési kapacitásának megállapításához használták fel. Ez az állítás ezért nem elfogadható.
(92)
Ezenfelül a szóban forgó exportáló gyártó úgy érvelt, hogy a JSC CHEMK gyártását tévesen mérték fel, és azt állította, hogy jelentős többletköltségek és időveszteség nélkül gyakorlatilag képtelen egyéb ferroötvözetek gyártására átállni. Ezzel szemben a JSC CHEMK telephelyén folytatott helyszíni vizsgálat során bizonyítékokat találtak arra vonatkozóan, hogy a JSC CHEMK kemencéi a fentiekkel ellentétben késedelem nélkül képesek egyéb ferroötvözetek gyártására átállni. Ez az érvelés ezért nem elfogadható.
(93)
A felülvizsgálati időszakban a tényleges termelés a becslések szerint 633 000 tonna körül mozgott (75 % szilíciumot tartalmazó ferroszilícium alapján), melyhez mintegy 267 000 tonna rendelkezésre álló szabad kapacitás társult. Konzervatív megközelítést alkalmazva és figyelembe véve az egyéb ferroötvözetek előállítására fordított termelési kapacitást, a ferroszilícium gyártására fordítható szabad kapacitás legalább 120 000 tonna.
(94)
Az orosz csoport azt állította, hogy az orosz szabad kapacitást tévesen állapították meg, mivel a Bizottság nem vette figyelembe, hogy az orosz csoport termelési kapacitásának 95-100 %-át használta ki. Amint azonban azt a fenti preambulumbekezdés említi, a tényleges szabad kapacitás figyelembevételével konzervatív megközelítést is alkalmaztak. Ez az állítás ezért nem elfogadható.
(95)
A Metal Expert jelentése alapján a számottevő szabad kapacitás magyarázata, hogy 2002 és 2009 között a hazai kereslet jelentősen, 50 %-kal visszaesett, és ezen a szinten maradt 2012-ig. A termelési kapacitás ezért jelentősen meghaladja a hazai piacon mutatkozó keresletet. Az orosz gyártók ebből adódóan az exporttól függenek.
3.2. Az uniós piac vonzereje
(96)
A jelenleg hatályos intézkedések ellenére az uniós piac továbbra is vonzerőt jelent az orosz export számára. A felülvizsgálati időszakban megfigyelt importszint rámutatott, hogy az Oroszországból származó importot bizonyos mértékben befolyásolják a kivetett dömpingellenes vámok, ám mindezek ellenére jelenléte a felülvizsgálati időszakban továbbra is határozott volt.
(97)
Az egyik fél azt állította, hogy az európai uniós ferroszilícium-piac az orosz csoporthoz hasonló nemzetközi beszállítók számára nem vonzó, és összességében az import jelentős visszaesése figyelhető meg, ami 2012-ben tovább folytatódott. Az állítás értelmében a tendencia a jövőben sem változik. Az Eurostat kereskedelmi adatainak vizsgálata az alaprendelet 14. cikkének (6) bekezdésével összhangban rámutatott, hogy az Oroszországból származó behozatal 2010 és 2012 között meglehetősen stabilnak mutatkozott.
(98)
Emellett az érintett termék európai uniós exportárait a ferroszilíciumért harmadik országok piacain felszámított árakkal összehasonlítva kitűnik, hogy az orosz csoport Unióban alkalmazott árai a célországtól függően magasabbak.
(99)
Ezért azt az állítást, miszerint az uniós piac nem vonzó az orosz gyártók számára, el kell utasítani.
(100)
Az egyik fél azt állította, hogy az orosz piac a közeljövőben megvalósuló számos projektnek - így a 2014-es téli olimpiának - köszönhetően egyre vonzóbb, ami várhatóan fellendíti az acél iránti hazai keresletet, és ezáltal növeli a ferroszilícium hazai felhasználását. Ugyanakkor hangsúlyozandó, hogy az említett fél nem bocsátott rendelkezésre releváns adatokat vagy becsléseket arra vonatkozóan, hogy a szóban forgó projektek milyen hatást gyakorolnak a ferroszilícium hazai felhasználására. Azonban ha a helyzet a fentiek szerint alakulna, a hatásnak már 2012-2013-ban érződnie kellett volna. Ezzel szemben a rendelkezésre álló adatok alapján a hazai felhasználás stabilnak mutatkozott. Végezetül, e projektek jellegükből adódóan korlátozott vagy átmeneti hatást fejtenének ki. Ezt az állítást ezért figyelmen kívül kell hagyni. Az egyik fél azt állította, hogy az orosz kihasználatlan kapacitást javarészt felveszi az ázsiai piacokra és az USA-ba irányuló export. A felülvizsgálati időszakban az orosz gyártók termelésük több mint 73 %-át ténylegesen világszerte exportálták. Ugyanakkor a (93) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően Oroszország a csökkenő hazai felhasználás következtében továbbra is jelentős kihasználatlan termelési kapacitással bír, ami arra enged következtetni, hogy a hazai értékesítés csökkenésének kompenzációja, valamint a felesleges termelési kapacitás felvétele érdekében erős az alternatív piacok iránti igény.
(101)
A (44) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően az ázsiai piacokon fokozott verseny várható a Malajziában épített új létesítményeknek köszönhetően, melyek 2014-ben kezdik meg a termelést hozzávetőlegesen 420 000 tonnával. A helyzetből adódóan az orosz export nehezebben jut az ázsiai piacra.
(102)
A (45) preambulumbekezdésben részletezetteknek megfelelően a malajziai termelést 370 000 tonnára módosították.
(103)
Ezenfelül egyik legfőbb exportpiacukon, az USA-ban, az orosz exportőröket dömpingellenes vizsgálat alá vonták, és a vizsgálati kérelem szerint várhatóan jelentős dömpingkülönbözet állapítható meg.
(104)
Ezért azt a következtetést kell levonni, hogy az orosz exportáló gyártók nagyban függenek a harmadik országok piacaira irányuló exporttól, ám ezeken fokozott verseny várható. Ebből adódóan az uniós piac még vonzóbbá válik számukra.
4. A dömping folytatódásának valószínűségére vonatkozó következtetés
(105)
A fenti megállapítások alapján az a következtetés vonható le, hogy az Oroszországból származó behozatal továbbra is dömpingelt formában történik, és a dömping folytatódásának igen nagy a valószínűsége. Oroszország jelenlegi és jövőbeni potenciális szabad kapacitására, az uniós piac világviszonylatban meghatározó méretére, továbbá a délkelet-ázsiai piac várható kapacitásbővítésére való tekintettel az a következtetés vonható le, hogy a dömpingellenes intézkedések megszűnése esetén az orosz exportőrök valószínűleg tovább növelnék dömpingelt árakon folytatott, az Unióba irányuló exportjukat.
5. Következtetés
(106)
A fenti megfontolások fényében levonható a következtetés, hogy ha a meglévő intézkedések hatályukat vesztik, jelentős és reális annak a kockázata, hogy a Kínából és Oroszországból származó ferroszilícium dömpingje folytatódik.
D. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT MEGHATÁROZÁSA
(107)
A felülvizsgálati időszakban a hasonló termék előállításával hét ismert uniós gyártó foglalkozott. Az alaprendelet 4. cikke (1) bekezdése értelmében ezek a gyártók alkotják az uniós gazdasági ágazatot (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat).
(108)
A (16) preambulumbekezdésben említettek szerint hat unós gyártó bocsátotta rendelkezésre a kért információkat. A szóban forgó vállalatok a teljes uniós gyártás mintegy 90 %-át képviselik, helyzetük a megítélés szerint az uniós gazdasági ágazat tekintetében reprezentatív.
E. AZ UNIÓS PIAC HELYZETE
1. Uniós felhasználás
(109)
Az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazat független és kapcsolatban álló feleknek az uniós piacon történő értékesítésének mennyisége, a nem együttműködő gyártóra vonatkozó becslés (a felülvizsgálati kérelem alapján) és a KN-kód szinten rendelkezésre álló Eurostat-importadatok alapján állapították meg.
(110)
A figyelembe vett időszakban az uniós felhasználás 40 %-kal nőtt. Ugyanakkor lényeges szempont, hogy a figyelembe vett időszak első éve (2009) a gazdasági válság negatív hatásai miatt rendkívül kedvezőtlennek bizonyult. A 2009-et követően jellemző részleges helyreállás ellenére a felhasználás továbbra sem érte el az eredeti vizsgálatban rögzített szinteket; akkor a felhasználás minden évben meghaladta a 850 ezer tonnát.
1. táblázat
Felhasználás
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Felhasználás (tonna)
544 093
799 233
841 796
760 128
Index (2009 = 100)
100
147
155
140
Forrás: kitöltött kérdőívek, felülvizsgálati kérelem, Eurostat.
2. Az érintett országokból érkező behozatal mennyisége, árai és piaci részesedése
(111)
A Kínából és Oroszországból származó behozatal mennyiségét és piaci részesedését az Eurostat adatai, valamint az alaprendelet 14. cikkének (6) bekezdése értelmében gyűjtött adatok alapján elemezték. Tekintettel arra, hogy a Kínából érkező importmennyiség igen csekély, az érintett országokból származó behozatalt nem összevonva értékelték.
a) Az érintett behozatal mennyisége és piaci részesedése
(112)
A figyelembe vett időszakban az Unióba irányuló dömpingelt import mennyisége és piaci részesedése az alábbiak szerint alakult:
2. táblázat
Az érintett behozatal mennyisége és piaci részesedése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Kína
Importált mennyiség (tonna)
8 105
13 828
5 125
2 516
Index (2009 = 100)
100
171
63
31
Piaci részesedés (%)
1,5
1,7
0,6
0,3
Index (2009 = 100)
100
116
41
22
Oroszország
Importált mennyiség (tonna)
74 678
53 671
29 338
40 725
Index (2009 = 100)
100
72
39
55
Piaci részesedés (%)
13,7
6,7
3,5
5,4
Index (2009 = 100)
100
49
25
39
Az érintett országok összesen
Importált mennyiség (tonna)
82 783
67 499
34 463
43 241
Index (2009 = 100)
100
82
42
52
Piaci részesedés (%)
15,2
8,4
4,1
5,7
Index (2009 = 100)
100
56
27
37
Forrás: Eurostat.
(113)
Az érintett országokból érkező import mennyisége jelentős, 48 %-os csökkenést mutatott a figyelembe vett időszakban. A behozatal piaci részesedése a 2009. évi 15,2 %-ról a felülvizsgálati időszakban 5,7 %-ra csökkent. E tendencia azt eredményezte, hogy a kínai export szinte teljesen eltűnt az uniós piacról. Az orosz exportáló gyártók mindemellett továbbra is jelentős piaci részesedéssel rendelkeznek, és Oroszország az Unió negyedik legnagyobb importőre.
b) Importárak és áralákínálás
(114)
Az alábbi táblázat mutatja a dömpingelt behozatal átlagárát. A figyelembe vett időszakban a Kínából származó import átlagára 38 %-kal csökkent. Az Oroszországból származó import átlagára 31 %-kal nőtt ugyanebben az időszakban, ám mindvégig az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai alatt maradt.
3. táblázat
A dömpingelt behozatal átlagára
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Kína
Átlagár (EUR/tonna)
991
1 088
873
611
Index (2009 = 100)
100
110
88
62
Oroszország
Átlagár (EUR/tonna)
716
776
889
999
Index (2009 = 100)
100
108
124
140
Az érintett országok összesen
Átlagár (EUR/tonna)
742
840
887
976
Index (2009 = 100)
100
113
119
131
Forrás: Eurostat.
(115)
A felülvizsgálati időszakra jellemző alákínálás mértékének megállapítása céljából az együttműködő uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították az együttműködő orosz gyártók által az Unió piacán az első független vevőnek értékesített dömpingelt behozatal azon terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagárával, amelyet a vámoknak megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg.
(116)
Mivel a felülvizsgálatban egy kínai exportáló gyártó sem működött együtt, a kínai export áralákínálása mértékének megállapítása céljából az uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott ár gyártelepi szintre igazított súlyozott átlagát összehasonlították a kínai behozatal Eurostat által rendelkezésre bocsátott exportárainak átlagával, amelyet a vámoknak megfelelően kiigazított CIF-paritás alapján állapítottak meg.
(117)
Az összehasonlítás - az együttműködő uniós gyártók felülvizsgálati időszak alatt bonyolított forgalmának százalékában kifejezve - súlyozott átlagban Oroszország tekintetében 6-39 %-os, Kína tekintetében 46 %-os alákínálási különbözetet mutatott ki az Unió piacán.
3. Más harmadik országokból származó, az intézkedések hatályán kívül eső behozatal
(118)
Az egyéb harmadik országokból az uniós piacra irányuló import mennyisége 33 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt, követve a felhasználásra jellemző növekvő tendenciát. A harmadik országokból érkező behozatal piaci részesedése a figyelembe vett időszakban viszonylag stabil volt, és az uniós felhasználás körülbelül 70 %-át tette ki; majd a felülvizsgálati időszakban enyhe csökkenés volt tapasztalható. A behozatal földrajzi eloszlása azonban változékonyabb képet mutatott; a Brazíliából és Norvégiából érkező behozatal mennyisége és piaci részesedése érezhetően megnőtt, ezek az országok vélhetőleg a növekvő felhasználás jelentette előnnyel éltek.
(119)
A harmadik országokból érkező behozatal átlagárai a figyelembe vett időszakban 22 %-kal nőttek, és messze meghaladják a Kínából és Oroszországból származó import árszintjét.
4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
(120)
Az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében a Bizottság megvizsgált minden olyan gazdasági tényezőt és mutatót, amely érinthette az uniós gazdasági ágazat helyzetét.
(121)
A kárelemzés céljából az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetét olyan mutatók alapján értékelték, mint termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési mennyiség, piaci részesedés és növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a tényleges dömpingkülönbözet mértéke és a múltbeli dömpinget követő helyreállás, átlagos egységárak, egységnyi költség, nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség, készletek és munkaerőköltségek.
a) Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
(122)
Az uniós gazdasági ágazat termelése a figyelembe vett időszakban jelentősen nőtt. Ez a növekedés 2009 és 2011 között volt a legjelentősebb, amikor a termelés 178 %-kal nőtt. Ezt követően, a felülvizsgálati időszakban a termelés stabilnak mutatkozott. Emlékeztetni kell arra, hogy a figyelembe vett időszak első éve a gazdasági válság miatt kivételesnek számított, hiszen szokatlanul alacsony termelési szint jellemezte. A 2009-et követő jelentős helyreállás ellenére emlékeztetni kell arra, hogy az uniós gazdasági ágazat termelése továbbra sem érte el az eredeti vizsgálat kezdetekor (2003) jellemző szintet, amikor a termelés a jelentések tanúsága szerint meghaladta a 270 ezer tonnát.
5. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat teljes termelése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Termelés (tonna)
81 147
192 495
225 376
224 540
Index (2009 = 100)
100
237
278
277
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
(123)
A figyelembe vett időszakban a termelési kapacitás viszonylag stabilnak bizonyult, noha a felülvizsgálati időszakban némileg emelkedett. A termelés 2009 és 2011 közötti számottevő növekedése mellett a kapacitáskihasználás összesen 179 %-kal emelkedett. Ez a tendencia a kapacitáskihasználás csökkenésével a felülvizsgálati időszakban megváltozott. A kedvezőtlen változást azonban nem a tényleges termelésben bekövetkezett csökkenés, hanem maga a kapacitás növekedése idézte elő.
6. táblázat
Termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Termelési kapacitás (tonna)
301 456
301 456
299 914
324 884
Index (2009 = 100)
100
100
99
108
Kapacitáskihasználás (%)
27
64
75
69
Index (2009 = 100)
100
237
279
257
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
b) Értékesítési mennyiség, piaci részesedés és növekedés
(124)
Az uniós gazdasági ágazat uniós piacon, független vevők számára történő értékesítésének volumene (az Unióban független és kapcsolatban álló feleknek történt értékesítések alapján megállapítva) a 2009 és 2011 közötti, felhasználásra jellemző tendenciák szerint alakult. A felülvizsgálati időszakban megfigyelhető hirtelen emelkedés annak tudható be, hogy az uniós gazdasági ágazat az Unióban a kapcsolatban álló vásárlók helyett a független vevőket részesítette előnyben, melyre ebben az évben derült fény. Mindez az egyik uniós gyártói csoport vállalati struktúrájában bekövetkezett változásokra vezethető vissza.
7. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat független vásárlóknak történő értékesítései
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Mennyiség (tonna)
60 257
113 048
122 860
191 525
Index (2009 = 100)
100
188
204
318
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
(125)
Mivel az uniós piaci értékesítések volumene a felhasználásra jellemző tendenciát követte, az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a kezdeti 2010-es ugrásszerű növekedést követően a figyelembe vett időszak alatt enyhe növekvő tendencia mellett viszonylag változatlan maradt.
8. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (%)
14
21
22
25
Index (2009 = 100)
100
155
165
187
Forrás: kitöltött kérdőívek és Eurostat.
(126)
A (111) preambulumbekezdésben említettek szerint az uniós felhasználás 2009 és a felülvizsgálati időszak között 40 %-kal nőtt. Az uniós gazdasági ágazat a növekedést hasznára tudta fordítani; ugyanebben az időszakban értékesítési volumene és piaci részesedése egyaránt nőtt.
c) Foglalkoztatás és termelékenység
(127)
Az érintett termék tekintetében az uniós gazdasági ágazatot jellemző foglalkoztatás a figyelembe vett időszakban mintegy 50 %-kal nőtt. A foglalkoztatottak számának növekedését ugyanakkor a termelékenység termelés (tonna)/foglalkoztatott/év szerint mért még nagyobb mértékű növekedése kísérte, mely ugyanebben az időszakban elérte a 86 %-ot.
9. táblázat
Foglalkoztatás és termelékenység
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
701
869
1064
1042
Index (2009 = 100)
100
124
152
149
Termelékenység (egység/foglalkoztatott)
116
222
212
216
Index (2009 = 100)
100
191
183
186
Forrás: kitöltött kérdőívek és a felülvizsgálati kérelem.
d) A tényleges dömpingkülönbözet nagysága és a korábbi dömping hatásának leküzdése
(128)
A (37) és (87) preambulumbekezdésben jelzettek szerint az érintett országokból származó import dömpingkülönbözete továbbra is magas. A kármutatók elemzése bebizonyította, hogy a gazdasági ágazat jelenleg is a korábbi dömping hatásait próbálja leküzdeni. Ez a helyreállás azonban a közelmúltban történt, és a felülvizsgálati időszakban egyes kármutatók - például a nyereségességre, a pénzforgalomra és a beruházások megtérülésére vonatkozó mutatók - romlását figyelték meg az uniós piacon. Ezenfelül megjegyzendő, hogy a kedvező fejlemények a jelenlegi dömpingellenes védintézkedések mellett zajlanak. Az intézkedések hatályvesztése esetén a tényleges dömpingkülönbözetek jelentős hatással lennének az uniós gazdasági ágazatra.
e) Átlagos értékesítési egységárak az uniós piacon és egységnyi előállítási költség
(129)
Az együttműködő uniós gyártók független vevők esetében az Unióban alkalmazott átlagos értékesítési árai 2009 és 2011 között 25 %-kal nőttek, melyet a felülvizsgálati időszakban ismét csökkenés követett. Az áringadozások általánosságban az alapanyag- és energiaköltségek ugyanezen időszakban bekövetkezett változásait tükrözik. Hasonló tendencia - azaz 2009 és 2011 között növekedés, majd a felülvizsgálati időszakban csökkenés - figyelhető meg a harmadik országokból származó, az uniós piac nagyobb hányadán jelen lévő behozatal értékesítési árai tekintetében.
10. táblázat
Értékesítési árak és költségek
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Átlagos értékesítési egységár az Unióban, független vevőknek (EUR/tonna)
1 136
1 282
1 421
1 151
Index (2009 = 100)
100
113
125
101
Termelési egységköltség (EUR/tonna)
1 094
1 031
1 228
1 063
Index (2009 = 100)
100
94
112
97
Forrás: kitöltött kérdőívek.
f) Nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(130)
A figyelembe vett időszakban az uniós gyártók pénzforgalma, beruházásai, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képessége a következőképpen alakult:
11. táblázat
Nyereségesség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Az Unióban független vevőknek történő értékesítések nyereségessége (az értékesítési forgalom %-ában)
2,3
27,0
18,3
7,4
Pénzforgalom (EUR)
4 554 714
44 888 689
39 959 668
19 353 017
Beruházások (EUR)
26 599 036
20 962 570
25 274 658
27 076 802
Index (2009 = 100)
100
79
95
102
Beruházások megtérülése (%)
- 62,6
159,2
58,3
24,8
Forrás: kitöltött kérdőívek.
(131)
Az együttműködő uniós gyártók nyereségességét a hasonló termék független vevőknek az Unióban történő értékesítéséből származó, adózás előtti nettó haszonban kifejezve állapították meg, a vonatkozó forgalom százalékában. 2009-ben igen alacsony haszonkulcsot alkalmaztak, ami egyes uniós gyártók esetében negatív volt, ugyanakkor 2010-ben a felhasználás és az értékesítés növekedésével párhuzamosan kedvezőbb tendencia mutatkozott. Mindemellett meg kell jegyezni, hogy a felülvizsgálati időszakban a haszonkulcs annak ellenére nőtt, hogy az unós gazdasági ágazat együttműködő gyártóinak értékesítési mennyisége (a vállalati struktúrában bekövetkezett változásokat is figyelembe véve) nem változott. E tényezők aggodalomra adnak okot az uniós gazdasági ágazat által alkalmazott haszonkulcsok jövőbeli alakulását illetően.
(132)
A műveletek alapján kiszámított pénzforgalom - azaz az ágazat azon képessége, hogy maga finanszírozza tevékenységeit - a figyelembe vett időszak egészében pozitív volt. Ugyanakkor ez a mutató kizárólag 2010-ben javult; az ezt követő két évben számottevően romlott. A vizsgálat arra is rámutatott, hogy a pénzforgalom romlása komolyabban érintette a kisebb uniós gyártókat. Kétséges, hogy az uniós gazdasági ágazat a jelenlegi gazdasági körülmények között képes-e tevékenységeit a szükséges módon továbbra is maga finanszírozni.
(133)
A figyelembe vett időszakban a nyereségesség és a pénzforgalom alakulása hatással volt az együttműködő uniós gyártók saját tevékenységeikbe történő beruházási képességére. Ennek eredményeképpen a beruházások szintje a figyelembe vett időszakban továbbra is viszonylag magas és stabil. A beruházások megtérülése - a befektetés nettó könyv szerinti értéke százalékában megadott haszonnal kifejezve - csak 2009 után lett pozitív. Mindazonáltal a nyereségesség és a pénzforgalom tendenciáit követve ez a mutató is 2010-ben érte el a csúcspontot, majd 2011-2012-ben folyamatos csökkenést mutatott.
(134)
A fentiek alapján az a következtetés vonható le, hogy az együttműködő uniós gyártók a figyelembe vett időszak túlnyomó részében megfigyelhető stabil pénzügyi teljesítményének ellenére az időszak végére romlás következett be, mely különösen jellemző volt a felülvizsgálati időszakban. Amit azt a 11. táblázat is szemlélteti, az uniós értékesítések nyereségessége jelentősen visszaesett, és az uniós gazdasági ágazat pénzforgalma elmaradt a beruházások értékétől, ami azt jelzi, hogy a gazdasági ágazatnak a felülvizsgálati időszakban ismételten külső finanszírozáshoz kellett folyamodnia.
(135)
Ezzel párhuzamosan jelentkeztek a tőkebevonási képességgel kapcsolatos aggodalmak. Amennyiben az intézkedések hatályukat vesztik, ez a tényező képezheti az uniós gazdasági ágazat instabilitásának kritikus elemét. A jelenlegi gazdasági helyzetben az uniós gazdasági ágazat vélhetőleg nehezen találna pénzügyi lehetőségeket arra, hogy felvegye a versenyt az érintett országokból érkező dömpingelt import ismételt megjelenésével szemben, és rövid idő alatt ismételten súlyos kár érhetné. Az uniós gazdasági ágazathoz tartozó kkv-k esetében fokozottan jelentkeznek ezek az aggodalmak.
g) Készletek
(136)
Noha az együttműködő uniós gyártók zárókészleteinek szintje 2009 és a felülvizsgálati időszak között 32 %-kal emelkedett, a termelés szintjéhez képest arányaiban csökkent, és a gyártók megítélése szerint nem tekinthető szokatlanul magasnak.
12. táblázat
Zárókészletek
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Zárókészletek (tonna)
23 946
21 214
26 117
31 504
Index (2009 = 100)
100
89
109
132
Forrás: kitöltött kérdőívek.
h) Munkaerőköltségek
(137)
Míg a figyelembe vett időszakban az együttműködő uniós gyártók által foglalkoztatottak száma közel 50 %-kal emelkedett, átlagos béreik az időszakban nem változtak.
13. táblázat
Munkaerőköltségek
2009
2010
2011
Felülvizsgálati időszak
Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség
(EUR)
29 705
30 296
28 991
29 837
Index (2009 = 100)
100
102
98
100
Forrás: kitöltött kérdőívek.
Az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó következtetés
(138)
A vizsgálat rámutatott arra, hogy az érintett országokból származó olcsó dömpingelt termékek importja az eredeti intézkedések 2008-ban történt bevezetését követően csökkent az uniós piacon. Ez az uniós gazdasági ágazatban lehetővé tette a termelés magas szintjét, az értékesítési mennyiség, a piaci részesedés és a nyereségesség növelését, valamint az ágazat általános pénzügyi helyzetének javulását.
(139)
Ezért megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszak alatt az uniós gazdasági ágazatot nem érte jelentős kár. Ezzel szemben a felhasználás visszaesése és egyes pénzügyi mutatók - köztük a nyereségesség, a pénzforgalom és a beruházások megtérülése - felülvizsgálati időszakban bekövetkezett romlása alapján az uniós gazdasági ágazat továbbra is sebezhető.
F. A KÁR MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
1. Előzetes megjegyzések
(140)
Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése értelmében a Bizottság elemezte a Kínából és Oroszországból származó behozatalnak az uniós piacra és az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt lehetséges hatását annak értékelésére, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén mennyire valószínű a kár megismétlődése.
(141)
Az elemzés az uniós piac felhasználási tendenciáira, a szabad kapacitásra, a kereskedelmi forgalomra, az uniós piac vonzerejére, valamint az érintett országok árpolitikájára összpontosított.
2. Az uniós felhasználás
(142)
Az érintett termék Unión belüli felhasználása a felülvizsgálati időszakban az előző évhez képest 10 %-kal csökkent. A 2007-ben jellemző, válságot megelőző szinttel összehasonlítva mindez már több mint 25 %-os visszaesést jelez. Az érintett termék felhasználásában bekövetkezett visszaesés az uniós acéltermelés csökkenésének tudható be, a következő években pedig további csökkenés várható. A helyzet kihívást fog jelenteni a fokozott versenyhelyzetben lévő uniós gazdasági ágazat számára. A megítélések szerint ezért a Kínából és Oroszországból származó olcsó dömpingelt import jelenléte nem kívánatos, mivel a piaci árakra nyomást gyakorolna, torzítaná a versenyt és következésképpen jelentős kárt okozna az uniós gyártóknak.
3. Szabad kapacitás, kereskedelmi forgalom, az uniós piac vonzereje, valamint az érintett országok árpolitikája
a) Kína
(143)
Meg kell jegyezni, hogy Kínában az érintett termék teljes termelési kapacitása a becslések szerint 10-11 millió tonna, ami meghaladja a ferroszilícium világszintű felhasználását. Emellett a kapacitáskihasználás összességében mintegy 50 %-ra rúg.
(144)
A figyelembe vett időszakban a ferroszilícium Kínából származó globális exportja 0,8 millió tonnával viszonylag stabil volt. Ez az exportszint elsősorban a (41) preambulumbekezdésben ismertetett exportkorlátozásoknak tudható be. Az Uniónak azonban nem áll módjában e mechanizmusokat befolyásolni, és a kínai kormány bármikor feloldhatja az említett exportkorlátozásokat, ami komoly kockázatot jelent, mivel az érintett termék Kínából származó exportja eláraszthatja az uniós piacot.
(145)
Az exportkorlátozások változatlan fenntartása esetén is hangsúlyozandó, hogy a Kínából származó globális export jelenlegi mennyisége meghaladja a teljes uniós felhasználást.
(146)
Ésszerű következtetés, hogy az uniós piac (40)-(49) preambulumbekezdésben részletezett vonzerejéből adódóan az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén a jelenlegi kínai exportnak legalább egy része átirányulna az uniós piacra, különösen akkor, ha a hagyományos ázsiai piacokon fokozott versenyhelyzet alakul ki a (44) preambulumbekezdésben kifejtett, Malajziában kialakított további termelési kapacitásnak köszönhetően.
(147)
A dömpingellenes vámok hatályvesztése és a kiélezett ázsiai versenyhelyzet együttesen bizonyosan vonzóvá teszik az uniós piacot a kínai exportőrök számára. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az intézkedések bevezetése előtt az uniós piacon Kína volt a legjelentősebb importőr.
(148)
Végezetül a kínai exportárak jelenlegi szintje, a megállapított dömpingkülönbözet mértéke és a jelentős áralákínálás megléte megerősítik, hogy a dömpingellenes intézkedések hiányában a kínai export jelentette tisztességtelen verseny ismét megindul, jelentős kárt okozva az uniós gazdasági ágazatnak.
b) Oroszország
(149)
A felülvizsgálat során megállapították, hogy a felülvizsgálati időszakban az érintett termék orosz gyártása 633 ezer tonnát tett ki, míg a becslések szerint a termelési kapacitás hozzávetőleg 900 ezer tonna. Ez 267 ezer tonna szabad kapacitást jelent, ami az uniós kereslet egyharmadának felel meg.
(150)
Az érintett termék Oroszországból származó exportja tekintetében meg kell jegyezni, hogy Oroszország jelenleg termelésének 73 %-át exportálja. Az Unió mellett az USA, Japán és Dél-Korea számítanak hagyományos piacainak. Tekintettel az ázsiai piacokat jellemző, a (44) preambulumbekezdésben kifejtett fokozott versenyre, igen nagy a valószínűsége, hogy a dömpingellenes intézkedések hatályvesztése esetén e kereskedelmi forgalom java része átirányul az Unió felé. Ez a hatás tovább fokozódhat, amennyiben az USA által az orosz importtal szemben jelenleg folytatott dömpingellenes vizsgálat (a 2013 júliusában indított vizsgálat eredményeként) intézkedések bevezetését eredményezi.
(151)
Ezzel kapcsolatban az egyik orosz exportáló gyártó azt állította, hogy az Egyesült Államokban nem valószínű az Oroszországból származó ferroszilíciummal szembeni vámok bevezetése. Az állítás alátámasztása végett a folyamatban lévő vizsgálat egyes nem hivatalos megállapításait bocsátották rendelkezésre. Ugyanakkor a gyártó nem nyújtott be olyan dokumentumokat, melyek igazolják állításait, és tekintettel arra, hogy az egyesült államokbeli dömpingellenes vizsgálat még folyamatban van, az intézkedések elrendelése nem zárható ki.
(152)
A dömpingellenes vámok hatályvesztése és a főbb exportpiacokon felmerülő kiélezett versenyhelyzet együttesen vonzó célponttá teszik az uniós piacot az orosz exportőrök számára. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy az intézkedések bevezetése előtt Oroszország az uniós piac egyik legjelentősebb importőre volt, és az öt éve bevezetett intézkedések ellenére továbbra is jelen van.
(153)
Végezetül hangsúlyozandó, hogy a mennyiség szempontjából Oroszország jelentette kockázatot exportpiacain alkalmazott árpolitikája tovább fokozza. Az eredeti vizsgálat és a jelenlegi hatályvesztési felülvizsgálat egyaránt rámutattak, hogy az orosz dömpinggyakorlat valószínűleg strukturális: az exportár szisztematikusan elmarad az orosz hazai piacon alkalmazott áraktól. Ezenfelül a jelenlegi vizsgálat megerősíti, hogy az orosz importárak továbbra is az uniós gyártók értékesítési árai alá kínálnak.
4. Következtetés
(154)
A vizsgálat megállapításai fényében - tehát az érintett országokban rendelkezésre álló szabad kapacitás, a továbbra is fennálló dömping, a kínai és orosz exportőrök által egyéb fő harmadik országbeli piacokon történő értékesítés uniós piac vonzerejét fokozó, korlátozott lehetősége alapján - a Bizottság úgy véli, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése az uniós gazdasági ágazat helyzetét fő piacán gyengítené, és a várható dömpingelt árú kínai és orosz behozatal miatt a gazdasági ágazatot ismét kár érné.
(155)
Nem indokolt azt feltételezni, hogy az uniós gazdasági ágazat hatályos intézkedéseknek köszönhető teljesítményjavulása az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén is fennmaradna vagy tovább fokozódna. Éppen ellenkezőleg, a körülmények várhatóan kedveznének az érintett országokból az uniós piacra irányuló, dömpingelt árú és jelentős mennyiségű behozatalnak, ami feltehetően aláásná az uniós piacon a figyelembe vett időszakban bekövetkezett kedvező fejleményeket. A valószínűsíthető dömpingelt behozatal nyomást gyakorolhatna az uniós gazdasági ágazat értékesítési áraira, és hatására az ágazat veszíthetne piaci részesedéséből, ami hátrányosan érintené az uniós gazdasági ágazat továbbra is bizonytalan pénzügyi teljesítményét.
(156)
E tekintetben észrevétel érkezett az egyik orosz exportáló gyártótól, aki azzal érvelt, hogy a kár megismétlődése nem alapozható a megismétlődő kár valószínűségével szemben annak puszta lehetőségére. Ám a vizsgálat több ténybeli elemre is rámutatott, köztük arra, hogy az orosz gyártók dömpinggyakorlata nem szűnt meg, illetve hogy Oroszországban szabad kapacitás áll rendelkezésre. Emellett tény, hogy az uniós felhasználás a felülvizsgálati időszakban nem érte el az eredeti vizsgálat alatt jellemző szintet. Végezetül, globális szinten a termék fokozott termelése várható, különösen az ázsiai piacon. E tényezők összessége meggyőző bizonyossággal szolgál, hogy a rendelkezésre álló tények alapján - amennyiben az intézkedések hatályukat vesztik - az uniós gazdasági ágazatot a dömpingelt importból adódóan ismételten kár érné.
G. AZ UNIÓS ÉRDEK
1. Bevezetés
(157)
Az alaprendelet 21. cikkének megfelelően megvizsgálták, hogy a meglévő intézkedések fenntartása ellentétes lenne-e az Unió egészének érdekeivel. Az uniós érdek meghatározása a különböző érintett érdekek - vagyis az uniós gazdasági ágazat, az importőrök és a felhasználók érdekeinek - felmérésén alapult. Az alaprendelet 21. cikkének (2) bekezdése alapján minden érdekelt félnek lehetőséget biztosítottak álláspontja ismertetésére.
(158)
Mivel ez a vizsgálat a meglévő intézkedések felülvizsgálatára irányul, lehetővé teszi, hogy a jelenlegi dömpingellenes intézkedéseknek az érintett felekre gyakorolt túlzott negatív hatását is értékelje.
2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(159)
A (154) preambulumbekezdésben megállapítást nyert, hogy a dömpingellenes intézkedések hatályon kívül helyezése esetén az uniós gazdasági ágazat helyzetének jelentős romlása valószínűsíthető. Ennélfogva az uniós gazdasági ágazat számára előnyös lenne az intézkedések fenntartása, mivel az uniós gyártók meg tudnák őrizni értékesítési volumenük, piaci részesedésük és nyereségességük szintjét, valamint általánosan kedvező gazdasági helyzetüket. Az intézkedések megszüntetése ezzel szemben súlyosan veszélyeztetné az uniós gazdasági ágazat életképességét, mivel okkal feltételezhető a dömpingelt árú és jelentős mennyiségű kínai és orosz behozatal uniós piacra történő átirányítása, amely a kár megismétlődéséhez vezetne.
3. A felhasználók érdeke
(160)
A jelenlegi felülvizsgálatban tíz uniós felhasználó (öntödék és acélgyártók) működött együtt a Bizottsággal. Négy válasz általános észrevételeket tartalmazott, mindössze hat kérdőívre érkeztek teljes körű válaszok. A beérkezett adatok alapján megállapították, hogy az érintett termék költsége a felhasználók termelési költségeire hozzávetőlegesen 1 %-os hatással bír, és egyik együttműködő felhasználó esetében sem éri el a 2 %-ot. Így annak ellenére, hogy egyes felhasználók 2011-ben és a felülvizsgálati időszakban veszteségesek voltak, a veszteség nem tulajdonítható a ferroszilícium-behozatalra érvényben lévő dömpingellenes vámoknak.
(161)
Figyelembe kell venni, hogy az eredeti vizsgálatban Kína és Oroszország uniós piaci részesedése körülbelül 40 %-ot tett ki, e két ország esetében az alkalmazott vámok 15,6 % és 31,2 % között mozognak. Ebből adódóan a vámok hatályvesztésének potenciális költségcsökkentő hatása átlagban legfeljebb 0,1 %-ra becsülhető (az intézkedések alá vont országok 40 %-os piaci részesedése, valamint 20 %-os átlagos értékvám alapján kalkulálva). Ebből adódóan valószínűtlen, hogy a vámok hatályvesztése befolyásolná a figyelembe vett időszak utolsó két évében veszteségeket szenvedett felhasználók tevékenységének nyereségességét. Ezenfelül a termék jellegének, valamint a piacon rendelkezésre álló számos beszerzési forrásnak köszönhetően a felhasználók könnyen beszállítót válthatnak.
4. Az importőrök érdeke
(162)
Minden ismert importőrt tájékoztattak a felülvizsgálat megindításáról. Az érintett termék egyetlen importőre sem töltötte ki az eljárás megindításáról szóló értesítéshez csatolt mintavételi kérdőívet. A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy az importőrök könnyen vásárolhatnak a piacon jelenleg rendelkezésre álló különböző forrásokból, különösen a termékeiket nem dömpingelt árakon értékesítő uniós gazdasági ágazattól, valamint a főbb harmadik országok exportőreitől. Az importőrök érdeklődésének hiányában megállapítást nyert, hogy az intézkedések fenntartása nem ellentétes az importőrök érdekével.
5. Következtetés
(163)
A fentiekre tekintettel megállapítást nyert, hogy nem szól uniós érdekből fakadó kényszerítő ok a jelenlegi dömpingellenes intézkedések fenntartása ellen.
H. DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(164)
Minden felet értesítettek azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a Bizottság a fennálló intézkedések fenntartását kívánja javasolni. A feleknek megfelelő idő állt rendelkezésükre ahhoz, hogy a nyilvánosságra hozatalt követően benyújtsák észrevételeiket. A benyújtott információkat és észrevételeket a Bizottság indokolt esetben megfelelően figyelembe vette.
(165)
A fentiekből következően az alaprendelet 11. cikke (2) bekezdésének megfelelően, a 172/2008/EK tanácsi rendelettel a Kínából és Oroszországból származó ferroszilícium behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedéseket fenn kell tartani.
(166)
Annak érdekében, hogy a lehető legalacsonyabb szintre csökkentsék az intézkedések megkerülésének a vámtételek közötti nagy különbségekből adódó kockázatát, úgy ítélték meg, hogy ebben az esetben a dömpingellenes vámok megfelelő alkalmazásának biztosítására különleges intézkedésekre van szükség. E különleges intézkedések - amelyek csak azon vállalatokra vonatkoznak, amelyek esetében egyedi vámtételeket állapítottak meg - egyebek között a következők: a tagállamok vámhatóságai előtt olyan érvényes kereskedelmi számla bemutatása, amely megfelel az e rendelet mellékletében meghatározott követelményeknek. Az ilyen számlával nem kísért behozatalra az összes többi gyártóra alkalmazandó dömpingellenes maradványvám vonatkozik.
(167)
Az alaprendelet 15. cikkének (1) bekezdése értelmében létrehozott bizottság nem nyilvánított véleményt,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
1. A Kínai Népköztársaságból és Oroszországból származó, jelenleg a 7202 21 00, 7202 29 10 és 7202 29 90 KN-kód alá sorolt ferroszilícium behozatalára a Bizottság végleges dömpingellenes vámot vet ki.
2. Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékek vámfizetés előtti nettó, uniós határparitáson megállapított árára alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Ország
Vállalat
Dömpingellenes vámtétel (%)
TARIC-kiegészítő kód
Kínai Népköztársaság
Erdos Xijin Kuangye Co. Ltd., Qipanjing Industry Park
15,6
A829
Lanzhou Good Land Ferroalloy Factory Co., Ltd., Xicha Villa
29,0
A830
Minden más vállalat
31,2
A999
Oroszország
Bratsk Ferroalloy Plant, Bratsk
17,8
A835
Minden más vállalat
22,7
A999
3. A (2) bekezdésben említett vállalatok tekintetében megállapított egyedi vámtételek alkalmazásának feltétele a mellékletben meghatározott követelményeknek megfelelő, érvényes kereskedelmi számla bemutatása a tagállamok vámhatóságainak. Amennyiben ilyen számlát nem mutatnak be, úgy a „minden más vállalatra” érvényes vámtételt kell alkalmazni.
4. Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. április 8-án.