RÅDETS DIREKTIV (EU) 2015/652
af 20. april 2015
om fastlæggelse af beregningsmetoder og indberetningskrav i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF om kvaliteten af benzin og dieselolie
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF (1), særlig artikel 7a, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Metoden til beregning af drivhusgasemissioner for brændstoffer og anden energi, der ikke er af biologisk oprindelse, som skal opstilles i medfør af artikel 7a, stk. 5, i direktiv 98/70/EF, bør føre til en indberetning, der er tilstrækkelig nøjagtig til, at Kommissionen kan gennemføre en kritisk vurdering af leverandørers præstationer og af, hvorvidt de opfylder deres forpligtelser i henhold til nævnte direktivs artikel 7a, stk. 2. Beregningsmetoden bør sikre nøjagtighed, men også tage behørigt hensyn til kompleksiteten af de dermed forbundne administrative krav. Samtidig bør den give leverandørerne incitamenter til at mindske drivhusgasintensiteten af det brændstof, de leverer. Det bør også nøje overvejes, hvilken virkning beregningsmetoden har på raffinaderier i Unionen. Beregningsmetoden bør derfor være baseret på de gennemsnitlige drivhusgasintensiteter, der repræsenterer en branchegennemsnitsværdi, som er normal for et bestemt brændstof. Dette vil have den fordel, at det giver en mindre administrativ byrde for leverandørerne og medlemsstaterne. På det nuværende stadium bør den foreslåede beregningsmetode ikke kræve, at der skelnes mellem drivhusgasintensiteten af brændstoffer på grundlag af råmaterialets kilde, idet det ville påvirke aktuelle investeringer i visse raffinaderier i Unionen.
(2)
Indberetningskravene for leverandører, som er små og mellemstore virksomheder (SMV), jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF (2), bør minimeres mest muligt i forbindelse med artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF. Ligeledes bør importører af benzin og diesel, som er raffineret uden for Unionen, ikke være forpligtet til at forelægge detaljerede oplysninger om kilderne til den råolie, der er anvendt til at fremstille de pågældende brændstoffer, da oplysningerne måske ikke foreligger eller kan være svære at indhente.
(3)
For at kunne give incitament til yderligere reduktioner af drivhusgasemissioner bør besparelser, der hævdes at stamme fra reduktioner af opstrømsemissioner (UER), herunder fra afbrænding (flaring) og udslip, inkluderes i beregningen af leverandørens vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Med henblik på at gøre det lettere for leverandørerne at gøre UER gældende bør brugen af en række emissionsordninger tillades, når det gælder beregning og certificering af emissionsreduktioner. Kun projekter vedrørende UER, som påbegyndes efter datoen for fastlæggelsen af minimumsstandarderne for brændstoffer omhandlet i artikel 7a, stk. 5, litra b), i direktiv 98/70/EF, dvs. den 1. januar 2011, bør kunne komme i betragtning.
(4)
Vægtede gennemsnitlige drivhusgasstandardværdier, som er repræsentative for den råolie, der forbruges i Unionen, giver en enkel beregningsmetode, som leverandørerne kan bruge til at bestemme drivhusgasindholdet i det brændstof, som de leverer.
(5)
UER bør estimeres og valideres i overensstemmelse med principperne og normerne i internationale standarder og navnlig ISO 14064, ISO 14065 og ISO 14066.
(6)
Det er desuden hensigtsmæssigt at lette medlemsstaternes gennemførelse af lovgivning om UER, herunder fra afbrænding (flaring) og udslip. Med henblik herpå bør der i Kommissionens regi udarbejdes ikkelovgivningsmæssige retningslinjer for tilgange til at kvantificere, kontrollere, validere, overvåge og indberette sådanne UER (herunder reduktioner i afbrænding og udslip på produktionssteder), inden udløbet af den gennemførelsesperiode, der er fastsat i dette direktivs artikel 7.
(7)
Ifølge artikel 7a, stk. 5, litra b), i direktiv 98/70/EF skal der fastlægges en metode til bestemmelse af minimumsstandarderne for brændstoffer baseret på vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser pr. energienhed fra fossile brændstoffer i 2010. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør baseres på mængderne af forbrugt diesel, benzin, gasolier bestemt til brug i mobile ikkevejgående maskiner, flydende gas (LPG) og komprimeret naturgas (CNG) under anvendelse af data, som medlemsstaterne officielt indberettede til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) i 2010. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør ikke være den fossilbrændstofkomparator, der anvendes til beregning af drivhusgasbesparelser fra biobrændstoffer, som bør forblive som angivet i bilag IV til direktiv 98/70/EF.
(8)
Da sammensætningen af den relevante fossile brændstofblanding kun ændrer sig lidt fra år til år, vil den samlede variation i drivhusgasintensitet fra de fossile brændstoffer også kun være lille fra år til år. Det vil derfor være passende, at minimumsstandarderne for brændstoffer tager udgangspunkt i Unionens gennemsnitlige forbrugsdata for 2010 som rapporteret af medlemsstaterne til UNFCCC.
(9)
Minimumsstandarderne for brændstoffer bør repræsentere gennemsnittet af opstrømsdrivhusgasintensiteten og intensiteten af et brændstof fra et raffinaderi med gennemsnitlig kompleksitet. Minimumsstandarderne for brændstoffer bør derfor beregnes under anvendelse af de respektive gennemsnitlige standardværdier for brændstoffer. Minimumstandarderne for brændstoffer bør være uændret i perioden frem til 2020, så leverandørerne har vished med hensyn til deres lovmæssige forpligtelser til at mindske drivhusgasintensiteten for de brændstoffer, som de leverer.
(10)
Artikel 7a, stk. 5, litra d), i direktiv 98/70/EF foreskriver vedtagelsen af en metode til beregning af elektriske vejkøretøjers bidrag til at reducere vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser. I henhold til nævnte artikel skal beregningsmetoden være i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF (3). For at sikre overensstemmelsen bør samme justeringsfaktor anvendes til drivaggregatseffektivitet.
(11)
Elektricitet, der leveres til brug for vejtransport, kan indberettes af leverandører, jf. artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, som en del af deres årlige indberetninger til medlemsstaterne. For at begrænse de administrative omkostninger er det hensigtsmæssigt, at beregningsmetoden med henblik på leverandørernes indberetning baseres på et estimat frem for en faktisk måling af elforbruget i et elektrisk vejkøretøj eller en motorcykel.
(12)
Det er hensigtsmæssigt at inkludere en detaljeret fremgangsmåde for estimering af mængden og drivhusgasintensiteten af biobrændstoffer i tilfælde, hvor et biobrændstof og et fossilt brændstof sambehandles. Der er brug for en specifik metode, fordi slutmængden af biobrændstoffet ikke kan måles, f.eks. ved samtidig hydrogenbehandling af vegetabilske olier og et fossilt brændstof. Det er fastsat i artikel 7d, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, at vugge til grav-emissionerne af drivhusgasser fra biobrændstoffer med henblik på samme direktivs artikel 7a og artikel 7b, stk. 2, beregnes med samme metode. Certificeringen af drivhusgasemissioner gennem godkendte frivillige ordninger er derfor også gyldig med henblik på både artikel 7a og artikel 7b, stk. 2, i direktiv 98/70/EF.
(13)
Det krav om leverandørindberetning, der er fastlagt i artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF, bør suppleres med et harmoniseret format og harmoniserede definitioner for de data, der skal indberettes. En harmonisering af datadefinitioner er nødvendig af hensyn til en korrekt beregning af drivhusgasintensiteten, der er knyttet til en individuel leverandørs indberetningsforpligtelser, idet disse data er et vigtigt input til den beregningsmetode, der er harmoniseret i medfør af artikel 7a, stk. 5, litra a), i direktiv 98/70/EF. Disse data omfatter leverandøridentifikation, mængden af markedsført brændstof eller energi, og typen af markedsført brændstof eller energi.
(14)
Det krav om leverandørindberetning, der er fastlagt i artikel 7a, stk. 1, i direktiv 98/70/EF bør suppleres med harmoniserede indberetningskrav, et indberetningsformat og harmoniserede definitioner for medlemsstaternes indberetning til Kommissionen for så vidt angår drivhusgaspræstationerne af brændstoffer, der forbruges i Unionen. Disse indberetningskrav vil navnlig gøre det muligt at ajourføre den fossilbrændstofkomparator, der er omhandlet bilag IV, del C, punkt 19, i direktiv 98/70/EF og i bilag V, del C, punkt 19, i direktiv 2009/28/EF, og de vil lette den krævede rapporteringen i henhold til artikel 8, stk. 3, og artikel 9, stk. 2, i direktiv 98/70/EF samt gøre det nemmere at tilpasse beregningsmetoden til den tekniske og videnskabelige udvikling, så det sikres, at den virker efter hensigten. Disse data bør omfatte mængden af markedsført brændstof eller energi og typen af brændstof eller energi, købsstedet og oprindelsen for markedsført brændstof eller energi.
(15)
Det er hensigtsmæssigt, at medlemsstaterne giver leverandørerne mulighed for at opfylde deres indberetningsforpligtelser ved at anvende ækvivalente data, som indsamles i medfør af anden EU-lovgivning eller national lovgivning, for at mindske den administrative byrde, forudsat at indberetningen foregår i overensstemmelse med de krav, der er fastsat i bilag IV, og de definitioner, der er fastlagt i bilag I og III.
(16)
Med sigte på at gøre det lettere for grupper af leverandører at foretage indberetning, jf. artikel 7a, stk. 4, i direktiv 98/70/EF, giver samme direktivs artikel 7a, stk. 5, litra c), mulighed for at vedtage eventuelle nødvendige regler. Det er ønskeligt at lette en sådan rapportering, så afbrydelser af fysiske bevægelser af brændstof undgås, da forskellige leverandører markedsfører forskellige brændstoffer med forskellige sammensætninger og derfor kan have et forskelligt ressourcebehov for at kunne opfylde reduktionsmålet for drivhusgasser. Det er derfor nødvendigt at harmonisere definitionerne af leverandøridentifikation, mængden af markedsført brændstof eller energi, typen af brændstof eller energi, købsstedet og oprindelsen for markedsført brændstof eller energi. For at undgå, at resultater medregnes to gange ved fælles indberetning fra flere leverandører i henhold til artikel 7a, stk. 4, er det desuden hensigtsmæssigt at harmonisere gennemførelsen af beregnings- og indberetningsmetoderne i medlemsstaterne, herunder for så vidt angår indberetningen til Kommissionen, således at de fornødne oplysninger fra en gruppe af leverandører vedrører én specifik medlemsstat.
(17)
Ifølge artikel 8, stk. 3, i direktiv 98/70/EF skal medlemsstaterne hvert år forelægge en rapport med nationale brændstofkvalitetsdata for det foregående kalenderår i det format, der er fastsat i Kommissionens beslutning 2002/159/EF (4). Det er af hensyn til effektiviteten og harmoniseringen og for at dække de ændringer, der blev indført i direktiv 98/70/EF ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/30/EF (5), og de senere yderligere rapporteringskrav til medlemsstaterne nødvendigt at tydeliggøre, hvilke oplysninger, der skal indberettes, og at vedtage et format for fremsendelse af data fra leverandørerne og medlemsstaterne.
(18)
Kommissionen forelagde et udkast til foranstaltning for det udvalg, der er nedsat ved direktiv 98/70/EF, den 23. februar 2012. Udvalget var ikke i stand til at vedtage en udtalelse med det nødvendige kvalificerede flertal. Det er derfor passende, at Kommissionen forelægger et forslag for Rådet i medfør af artikel 5a, stk. 4, i Rådets afgørelse 1999/468/EF (6) -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand - Anvendelsesområde
1. Dette direktiv fastsætter regler for beregningsmetode og indberetningskrav i overensstemmelse med direktiv 98/70/EF.
2. Dette direktiv finder anvendelse på brændstoffer, der anvendes til fremdrift af vejgående køretøjer, mobile ikkevejgående maskiner (herunder fartøjer til sejlads på indre vandveje, når de ikke er til søs), landbrugs- og skovbrugstraktorer samt fritidsfartøjer, når de ikke er til søs, og på elektricitet, der anvendes i vejgående køretøjer.
Artikel 2
Definitioner
I forbindelse med dette direktiv gælder foruden definitionerne i direktiv 98/70/EF følgende definitioner:
1) »opstrømsemissioner«: alle drivhusgasemissioner, som finder sted, inden råmaterialet når frem til et raffinaderi eller behandlingsanlæg, hvor brændstoffet, jf. bilag I, blev fremstillet
2) »naturlig bitumen«: enhver kilde til raffinaderiråmateriale,
a)
som har en American Petroleum Institute (API) Gravity på 10 grader eller mindre, når den er placeret i en reservoirformationsdannelse på udvindingsstedet, jf. definitionen i D287-testmetoden fra American Society for Testing and Materials (ASTM) (7)
b)
som har en årlig gennemsnitsviskositet ved reservoirtemperatur, der er højere end beregnet ved ligningen: Viskositet (Centipoise) = 518,98e-0,038T, hvor T er temperaturen i Celsius
c)
som henhører under definitionen for tjæresand under kode 2714 i den kombinerede nomenklatur (KN) som anført i Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (8) og
d)
hvor tilvejebringelse af råmaterialekilden gennemføres ved minedriftsudvinding eller termisk forstærket dræning ved hjælp af tyngdekraften, hvor den termiske energi hovedsageligt fremkommer fra andre kilder end råmaterialet selv
3) »skiferolie«: enhver kilde til raffinaderiråmateriale, der er placeret i en skiferformation, der indeholder fast kerogen og falder ind under definitionen af skiferolie under KN-kode 2714 som anført i forordning (EØF) nr. 2658/87. Tilvejebringelse af råmaterialekilden gennemføres ved minedriftsudvinding eller termisk forstærket dræning ved hjælp af tyngdekraften
4) »minimumsstandarderne for brændstoffer«: minimumsstandarder baseret på vugge til grav-emissioner af drivhusgasser pr. enhed fra fossile brændstoffer i 2010
5) »konventionel råolie«: ethvert raffinaderiråmateriale, der udviser en API Gravity højere end 10 grader, når den er placeret i en reservoirformation på oprindelsesstedet som målt ved ASTM D287-testmetoden og ikke falder ind under definitionen for KN-kode 2714 som anført i forordning (EØF) nr. 2658/87.
Artikel 3
Metoden til beregning af drivhusgasintensiteten for leveret brændstof og energi, undtagen biobrændstoffer, og leverandørers indberetning
1. Med henblik på artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF påser medlemsstaterne, at leverandørerne anvender den beregningsmetode, der er anført i bilag I til nærværende direktiv, til at bestemme drivhusgasintensiteten for de brændstoffer, som de leverer.
2. Med henblik på artikel 7a, stk. 1, andet afsnit, og på artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF kræver medlemsstaterne, at leverandørerne indberetter data under anvendelse af de definitioner og den beregningsmetode, der er beskrevet i bilag I til nærværende direktiv. Data indberettes årligt i det format, der er anført i bilag IV til nærværende direktiv.
3. Med henblik på artikel 7a, stk. 4, i direktiv 98/70/EF skal enhver medlemsstat sikre, at en gruppe af leverandører, der vælger at blive betragtet som én enkeltleverandør, opfylder sine forpligtelser i henhold til artikel 7a, stk. 2, i den pågældende medlemsstat.
4. Medlemsstaterne anvender den forenklede metode i bilag I til nærværende direktiv på leverandører, som er SMV'er.
Artikel 4
Beregning af minimumsstandarder for brændstoffer og reduktion af drivhusgasintensitet
I forbindelse med kontrol af leverandørernes overholdelse af deres forpligtelse i henhold til artikel 7a, stk. 2, i direktiv 98/70/EF kræver medlemsstaterne, at leverandører sammenligner de opnåede reduktioner af vugge til grav-emissioner af drivhusgasser fra brændstoffer og fra elektricitet med minimumsstandarderne for brændstoffer som anført i bilag II til dette direktiv.
Artikel 5
Indberetning fra medlemsstaterne
1. Når medlemsstaterne indsender rapporter til Kommissionen i henhold til artikel 8, stk. 3, i direktiv 98/70/EF, skal de give Kommissionen oplysninger om overholdelsen af samme direktivs artikel 7a, jf. bilag III til nærværende direktiv.
2. Medlemsstaterne anvender det Europæiske Miljøagenturs ReportNet-værktøjer, som stilles til rådighed i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 (9), til indberetning af de data, der er anført i bilag III til nærværende direktiv. Medlemsstaterne fremsender dataene elektronisk til det centrale datalager, der forvaltes af Det Europæiske Miljøagentur.
3. Dataene fremsendes årligt i det format, der er foreskrevet i bilag IV. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om datoen for fremsendelsen og navnet på kontaktpersonen hos den kompetente myndighed, der er ansvarlig for at kontrollere og indberette dataene til Kommissionen.
Artikel 6
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelser af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver senest 21. april 2017. Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser og meddeler omgående senere ændringer af betydning for bestemmelserne.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest 21. april 2017. De meddeler straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
2. Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 8
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 20. april 2015.
A TANÁCS (EU) 2015/652 IRÁNYELVE
(2015. április 20.)
a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről szóló 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv szerinti számítási módszerek és jelentéstételi követelmények meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a benzin és a dízelüzemanyagok minőségéről, valamint a 93/12/EGK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 1998. október 13-i 98/70/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen a 7a. cikkének (5) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A nem biológiai forrásokból származó tüzelőanyagok és energia üvegházhatásúgáz-kibocsátására vonatkozó, a 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (5) bekezdése alapján megállapítandó számítási módszernek megfelelő pontosságú jelentéstételt kell eredményeznie ahhoz, hogy a Bizottság kritikai szempontból értékelni tudja a forgalmazóknak az említett irányelv 7a. cikke (2) bekezdése szerinti kötelezettségeknek való megfelelését. A számítási módszernek pontosságot kell biztosítania, kellően figyelembe véve a kapcsolódó adminisztratív követelmények összetettségét. Ugyanakkor ösztönöznie kell a forgalmazókat az általuk forgalmazott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának csökkentésére. Gondosan kell mérlegelni a számítási módszer hatását az uniós kőolajfinomítókra. Ezért a számítási módszernek az adott tüzelőanyagra jellemző iparági átlagértéket kifejező átlagos üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásokon kell alapulnia. Ez azzal az előnnyel járna, hogy csökkenne a forgalmazók és a tagállamok adminisztratív terhe. Ebben a szakaszban a javasolt számítási módszer nem követelheti meg a tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának a nyersanyagok forrása alapján történő megkülönböztetését, mivel ez hatással lenne bizonyos uniós kőolajfinomítók jelenlegi beruházásaira.
(2)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (1) bekezdésének keretében a lehető legalacsonyabb mértékűre kell csökkenteni azon forgalmazók jelentéstételi követelményeit, amelyek a 2003/361/EK bizottsági ajánlásban (2) meghatározott kis- és középvállalkozások (kkv-k). Hasonlóképp, az Unión kívül finomított benzint és dízelolajat forgalmazó importőröket nem indokolt az ilyen tüzelőanyagok előállításához használt kőolajok forrásával kapcsolatos részletes adatszolgáltatásra kötelezni, mivel lehetséges, hogy ezek az adatok nem állnak rendelkezésre, vagy nehéz azokat beszerezni.
(3)
Az üvegházhatású gázok kibocsátása további csökkentésének ösztönzése érdekében a forgalmazók teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátásának számítása során be kell számítani azokat a - például fáklyázás és lefúvatás során - megvalósított termelésoldali kibocsátáscsökkentéseket, amelyeknek a forgalmazók a jóváírását kérik. A forgalmazók számára a termelésoldali kibocsátáscsökkentések jóváírása igénylésének megkönnyítése érdekében meg kell engedni különböző kibocsátási rendszereknek a kibocsátáscsökkentések számításához és hitelesítéséhez való alkalmazását. Csak a 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti, tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték megállapítási időpontja után, tehát 2011. január 1. után induló termelésoldali kibocsátáscsökkentési projektek lehetnek jogosultak.
(4)
Az üvegházhatású gázok uniós kőolajfogyasztást kifejező súlyozott átlagos alapértékei egyszerű számítási módszert kínálnak a forgalmazók számára az általuk forgalmazott tüzelőanyag üvegházhatásúgáz-tartalmának meghatározására.
(5)
A termelésoldali kibocsátáscsökkentéseket a nemzetközi szabványokban, különösen az ISO 14064, ISO 14065 és ISO 14066 szerint meghatározott alapelvekkel és szabványokkal összhangban kell megbecsülni és ellenőrizni.
(6)
Helyénvaló továbbá elősegíteni azon jogszabályok tagállami végrehajtását, amelyek a - például fáklyázás és lefúvatás során - megvalósított termelésoldali kibocsátáscsökkentésekre vonatkoznak. Ennek céljából ki kell dolgozni a Bizottság égisze alatt egy nem jogalkotási iránymutatást az ezen irányelv 7. cikkében meghatározott átültetési időszak vége előtt az ilyen termelésoldali kibocsátáscsökkentések (ideértve az olajkitermelést kísérő fáklyázás és lefúvatás csökkentését) mennyiségének meghatározására, ellenőrzésére, hitelesítésére, nyomon követésére és jelentésére vonatkozó megközelítésekről.
(7)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének b) pontja olyan, a tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték meghatározására szolgáló módszer létrehozását írja elő, amely a a fosszilis tüzelőanyagokból származó, teljes életciklusra és energiaegységre számított, 2010. évi üvegházhatású gázkibocsátáson alapul. A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték alapját a fogyasztott dízel, benzin, nem közúti használatú gázolaj, cseppfolyósított szénhidrogéngáz és sűrített földgáz mennyiségeinek kell képeznie, amely mennyiségek megállapítása a tagállamok által az Egyesült Nemzetek Szervezetének Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCC) részére 2010-ben hivatalosan jelentett adatok felhasználásával történik. A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték nem lehet azonos a bioüzemanyagokból származó üvegházhatású gázok terén elért csökkentések számításához használandó fosszilisüzemanyag-komparátorral, amelynek továbbra is a 98/70/EK irányelv IV. mellékletében meghatározott értéknek kell maradnia.
(8)
Mivel a vonatkozó fosszilistüzelőanyag-keverék összetétele egyik évről a másikra csak kis mértékben változik, a fosszilis tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának évek közötti összesített eltérése szintén alacsony lesz. Ezért helyénvaló, hogy a tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték a tagállamok által az UNFCCC részére jelentett 2010. évi átlagos uniós fogyasztási adatain alapuljon.
(9)
A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értéknek átlagos termelésoldali üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitást, valamint a tüzelőanyagnak a fosszilis tüzelőanyagokra vonatkozó átlagos komplex kőolajfinomító-beli intenzitását kell kifejeznie. Ezért a tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értéket a vonatkozó átlagos tüzelőanyag-alapértékekből kell számolni. A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási kibocsátási értéknek változatlannak kell maradnia a 2020-ig tartó időszakban annak érdekében, hogy a forgalmazók számára kiszámítható legyen a szabályozás az általuk forgalmazott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának csökkentésére vonatkozó kötelezettségeik terén.
(10)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének d) pontja az elektromos közúti járműveknek a teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátás csökkentéséhez való hozzájárulása kiszámítására vonatkozó módszer elfogadásáról rendelkezik. Az említett cikk szerint a számítási módszernek összeegyeztethetőnek kell lennie a 2009/28/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 3. cikkének (4) bekezdésével. Ezen összeegyeztethetőség biztosítása érdekében a hajtáslánc hatékonysága tekintetében ugyanazt a kiigazítási tényezőt kell alkalmazni.
(11)
A közúti közlekedésben való felhasználás céljából forgalmazott villamos energiát a forgalmazók a tagállamoknak tett éves jelentéseik részeként jelenthetik a 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (1) bekezdése szerint. Az adminisztratív költségek korlátozása érdekében helyénvaló, hogy a számítási módszer a forgalmazók általi jelentéstétel céljából az adott elektromos közúti gépjármű vagy motorkerékpár villamosenergia-fogyasztásának becsült, mintsem ténylegesen mért értékét vegye alapul.
(12)
Helyénvaló, hogy a jogszabály részletes megközelítést tartalmazzon az olyan bioüzemanyagok mennyiségének és üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának a becsléséhez, amelyek esetén egy bioüzemanyag és egy fosszilis tüzelőanyag ugyanazon folyamat során kerül feldolgozásra. Speciális módszer megállapítása szükséges, mivel a keletkező bioüzemanyag mennyisége nem mérhető, mint például a növényi olajok fosszilis tüzelőanyaggal együtt történő hidrogénes kezelése során. A 98/70/EK irányelv 7d. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy az említett irányelv 7a. cikkének és a 7b. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a bioüzemanyagok teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátása számításának ugyanazzal a módszerrel kell történnie. Ezért az üvegházhatásúgáz-kibocsátások elismert önkéntes rendszerekkel történő tanúsítása mind a 98/70/EK irányelv 7a. cikke, mind 7b. cikkének (2) bekezdése esetében érvényes.
(13)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (1) bekezdésében megállapított forgalmazói jelentéstételi követelményt indokolt kiegészíteni a jelentésben szereplő adatok harmonizált formátumával és harmonizált meghatározásaival. Az adatok meghatározásainak harmonizációja szükséges az egyes forgalmazók jelentéstételi kötelezettségeivel összefüggő üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitás számításának megfelelő végrehajtásához, mivel az adatok szolgáltatják a 98/70/EK irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének a) pontja szerint harmonizált számítási módszer kulcsfontosságú bemenetét. Ezek az adatok a forgalmazó azonosítóját, valamint a forgalomba hozott tüzelőanyag vagy energia mennyiségét és típusát tartalmazzák.
(14)
A 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (1) bekezdésében megállapított forgalmazói jelentéstételi követelményt indokolt kiegészíteni harmonizált jelentéstételi követelményekkel, a jelentéstétel formátumával, valamint az Unióban fogyasztott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-teljesítményével kapcsolatban a Bizottság részére történő tagállami jelentéstételt szolgáló harmonizált meghatározásokkal. Konkrétabban, ezek a jelentéstételi követelmények lehetővé fogják tenni a 98/70/EK irányelv IV. melléklete C. részének 19. pontjában és a 2009/28/EK irányelv V. melléklete C. részének 19. pontjában leírt fosszilisüzemanyag-komparátor frissítését, és elő fogják segíteni a 98/70/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdésében és 9. cikkének (2) bekezdésében előírt jelentéstételt, valamint a számítási módszernek a műszaki és tudományos fejlődéshez való hozzáigazítását, hogy ezáltal e módszer megfeleljen a rendeltetésének. Ezeknek az adatoknak a forgalomba hozott tüzelőanyag vagy energia mennyiségét és típusát, beszerzési helyét és származását kell tartalmazniuk.
(15)
Helyénvaló, hogy a tagállamok az adminisztratív terhek csökkentése érdekében lehetővé tegyék a forgalmazók számára, hogy egyéb, uniós vagy tagállami jogszabályok alapján gyűjtött adatokat használjanak a jelentéstételi kötelezettségük teljesítésére abban az esetben, ha a jelentéstétel megfelel a IV. mellékletben meghatározott követelményeknek, valamint az I. és III. mellékletben megállapított meghatározásoknak.
(16)
A forgalmazói csoportoknak a 98/70/EK irányelv 7a. cikke (4) bekezdése szerinti jelentéstétele elősegítése érdekében az említett irányelv 7a. cikke (5) bekezdésének c) pontja megengedi az ehhez szükséges valamennyi szabály megállapítását. Az ilyen módon történő jelentéstétel elősegítése kívánatos, hogy azáltal elkerülhető legyen a zavar a tüzelőanyagok fizikai mozgásában, mivel a különböző forgalmazók különböző összetételű különböző tüzelőanyagokat hoznak forgalomba, és ezért az üvegházhatásúgáz-kibocsátások csökkentésével kapcsolatos célkitűzések teljesítéséhez adott esetben különböző mértékben kell forrásokat mozgósítniuk. Ezért szükséges a forgalmazók azonosításának, a forgalomba hozott tüzelőanyag vagy energia mennyiségének, típusának, beszerzési helyének és származásának meghatározását harmonizálni. Továbbá a 7a. cikk (4) bekezdése szerinti közös forgalmazói jelentéstételek kétszeres figyelembevételének elkerüléséhez harmonizálni kell a számítási és a jelentéstételi módszer tagállamokban való végrehajtását, beleértve a Bizottság részére történő jelentéstételt is, annak érdekében, hogy a forgalmazók adott csoportjától származó kötelező információk egy meghatározott tagállamra vonatkozzanak.
(17)
A 98/70/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdése szerint a tagállamoknak az előző naptári évre vonatkozó nemzeti tüzelőanyag-minőségi adatokról éves jelentést kell benyújtaniuk a 2002/159/EK bizottsági határozatban (4) megállapított formátum szerint. A 98/70/EK irányelv 2009/30/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) általi módosításainak és a tagállamokat terhelő további, később bevezetett jelentéstételi kötelezettségek figyelembevétele, valamint a hatékonyság és a harmonizáció érdekében szükséges annak tisztázása, hogy mely információkat kell jelenteni, valamint szükséges egy, az adatok forgalmazók és tagállamok általi benyújtására vonatkozó formátum elfogadása.
(18)
A Bizottság 2012. február 23-án intézkedéstervezetet terjesztett a 98/70/EK irányelv által létrehozott bizottság elé. Ez a bizottság nem tudott a szükséges minősített többséggel véleményt nyilvánítani. Ezért helyénvaló, hogy a Bizottság - az 1999/468/EK tanácsi határozat (6) 5a. cikkének (4) bekezdése szerint - javaslatot terjesszen a Tanács elé,
ELFOGADTA EZT AZ IRÁNYELVET:
1. cikk
Tárgy - Hatály
(1) Ez az irányelv a 98/70/EK irányelv szerinti számítási módszerekre és jelentéstételi követelményekre vonatkozó szabályokat állapít meg.
(2) Ez az irányelv a közúti járművek és a nem közúti önjáró munkagépek (beleértve a belvízi hajókat, amikor nincsenek tengeren), a mezőgazdasági és erdészeti traktorok, valamint a kedvtelési célú vízi járművek (amikor nincsenek tengeren) meghajtásához használt tüzelőanyagokra és a közúti járművekben használt villamos energiára vonatkozik.
2. cikk
Fogalommeghatározások
Ezen irányelv alkalmazásában a 98/70/EK irányelvben foglalt fogalommeghatározásokon túlmenően a következő meghatározásokat kell alkalmazni:
1. „termelésoldali kibocsátások”: a nyersanyagoknak az I. melléklet szerinti üzemanyagot előállító kőolajfinomítóba vagy feldolgozóüzembe történő beérkezése előtt keletkező üvegházhatásúgáz-kibocsátások;
2. „természetes bitumen”: a kőolajfinomítás bármely nyersanyagforrása, amely:
a)
kitermelési helyén a tárolórétegben az Amerikai Anyagvizsgáló Társaság (ASTM) (7) D287 vizsgálati módszerében meghatározottak szerint az Amerikai Kőolajipari Intézet (API) sűrűségbesorolása szerint 10-es vagy alacsonyabb fokozatú,
b)
tárolórétegbeli hőmérsékleten az alábbi egyenlettel számított értéknél magasabb éves átlagos viszkozitással rendelkezik: Viszkozitás (Centipoise) = 518,98e-0,038T; ahol T a Celsius-fokban kifejezett hőmérséklet;
c)
a 2658/87/EGK tanácsi rendeletben (8) meghatározott Kombinált Nómenklatúra (KN) szerinti 2714 KN-kóddal jelölt kátrányos homok meghatározása alá tartozik; és
d)
a nyersanyagforrás kinyerése bányászati kitermeléssel vagy termikusan segített gravitációs lecsapolással történik, amely esetben a hőenergiát elsősorban nem magából a nyersanyagforrásból nyerik;
3. „olajpala-nyersanyag”: szilárd kerogént tartalmazó kőzetformációban található bármely, a 2658/87/EGK tanácsi rendeletben meghatározott 2714 KN-kóddal jelölt olajpala meghatározása alá tartozó kőolajfinomítói nyersanyagforrás. A nyersanyagforrás kinyerése bányászati kitermeléssel vagy termikusan segített gravitációs lecsapolással történik.
4. „tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték”: tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási érték, amely a fosszilis tüzelőanyagokból származó, teljes életciklusra és energiaegységre számított, 2010. évi üvegházhatásúgáz-kibocsátáson alapul;
5. „hagyományos nyersolaj”: bármely, származási helyén a tárolórétegben az ASTM D287 vizsgálati módszere szerint mérve az API sűrűségbesorolása szerint 10-nél magasabb fokozatú, a 2658/87/EGK tanácsi rendeletben meghatározott 2714 KN-kóddal jelölt meghatározás alá nem tartozó kőolajfinomítói nyersanyag.
3. cikk
A forgalmazott, bioüzemanyagoktól eltérő tüzelőanyagok és energia üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának számítására szolgáló módszer és a forgalmazók általi jelentéstétel
(1) A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok biztosítják, hogy a forgalmazók az ezen irányelv I. mellékletében előírt számítási módszert használják az általuk forgalmazott tüzelőanyagok üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitásának meghatározására.
(2) A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (1) bekezdése második albekezdésének és a 7a. cikke (2) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok előírják a forgalmazók számára, hogy az adatokat az ezen irányelv I. mellékletében szereplő fogalommeghatározások és számítási módszer használatával jelentsék. Az adatokat évente, az ezen irányelv IV. mellékletében meghatározott sablon használatával kell jelenteni.
(3) A 98/70/EK irányelv 7a. cikke (4) bekezdésének alkalmazásában valamennyi tagállamnak gondoskodnia kell arról, hogy azon forgalmazói csoportok, amelyek úgy döntenek, hogy egyetlen forgalmazónak minősüljenek, az adott tagállamban eleget tegyenek a 7a. cikk (2) bekezdése szerinti kötelezettségüknek.
(4) A tagállamok az ezen irányelv I. mellékletében meghatározott egyszerűsített módszert alkalmazzák azon forgalmazók esetében, amelyek kis- és középvállalkozások.
4. cikk
A tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értéknek és az üvegházhatásúgáz-kibocsátási intenzitás csökkentésének számítása
A forgalmazókra vonatkozó, a 98/70/EK irányelv 7a. cikkének (2) bekezdése szerinti kötelezettségeknek való megfelelés ellenőrzéséhez a tagállamok előírják a forgalmazók számára, hogy a tüzelőanyagok és a villamosenergia terén elért, a teljes életciklusra számított üvegházhatásúgáz-kibocsátásukra vonatkozó csökkentéseket vessék össze az ezen irányelv II. mellékletében meghatározott, tüzelőanyagokra vonatkozó kiindulási értékkel.
5. cikk
A tagállamok általi jelentéstétel
(1) A 98/70/EK irányelv 8. cikkének (3) bekezdése szerinti jelentéseik Bizottsághoz történő benyújtása során a tagállamok az említett irányelv 7a. cikkének való megfeleléssel kapcsolatos, az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott adatokat szolgáltatnak a Bizottság számára.
(2) A tagállamok az ezen irányelv III. mellékletében meghatározott adatokat az Európai Környezetvédelmi Ügynökség által a 401/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (9) alapján rendelkezésre bocsátott ReportNet eszközök felhasználásával nyújtják be. A tagállamok az adatokat elektronikus adatátvitellel viszik be az Európai Környezetvédelmi Ügynökség által kezelt központi adattárba.
(3) Az adatokat évente, a IV. mellékletében szereplő sablon használatával kell szolgáltatni. A tagállamok értesítik a Bizottságot a bevitel dátumáról, valamint az adatok ellenőrzéséért és a Bizottságnak való jelentéséért felelős illetékes hatóság kapcsolattartójának nevéről.
6. cikk
Szankciók
A tagállamok meghatározzák az ezen irányelv alapján elfogadott nemzeti rendelkezések megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozó szabályokat, és meghoznak minden szükséges intézkedést e szabályok végrehajtásának biztosítása érdekében. A szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük. A tagállamok 2017. április 21-ig értesítik a Bizottságot ezekről a rendelkezésekről, és haladéktalanul értesítik az e rendelkezéseket érintő minden későbbi módosításról is.
7. cikk
Átültetés
(1) A tagállamok hatályba léptetik azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy ennek az irányelvnek 2017. április 21-ig megfeleljenek. Erről haladéktalanul tájékoztatják a Bizottságot.
(2) Amikor a tagállamok elfogadják ezeket a rendelkezéseket, azokban hivatkozni kell erre az irányelvre, vagy azokhoz hivatalos kihirdetésük alkalmával ilyen hivatkozást kell fűzni. A hivatkozás módját a tagállamok határozzák meg.
(3) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguk azon főbb rendelkezéseinek szövegét, amelyeket az ezen irányelv által szabályozott területen fogadnak el.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez az irányelv az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
9. cikk
Címzettek
Ennek az irányelvnek a tagállamok a címzettjei.
Kelt Luxembourgban, 2015. április 20-án.