EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 526/2013
af 21. maj 2013
om Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) og om ophævelse af forordning (EF) nr. 460/2004
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Elektronisk kommunikation og infrastruktur samt elektroniske tjenester er både direkte og indirekte afgørende faktorer i den økonomiske og samfundsmæssige udvikling. De elektroniske kommunikationssystemer spiller en central rolle i samfundet og er i sig selv blevet en alment tilgængelig ressource på lige fod med elektricitet og vand, ligesom de udgør vitale faktorer i leveringen af elektricitet, vand og andre vigtige tjenesteydelser. Kommunikationsnettene fungerer som katalysatorer i social og innovationsmæssig henseende, forøger teknologiens indvirkning og former forbrugeradfærd, forretningsmodeller, industrier samt borgernes deltagelse i det politiske liv. Sammenbrud i systemerne kan få alvorlige fysiske, sociale og økonomiske konsekvenser, og derfor er det særlig vigtigt at tage skridt til at beskytte systemerne bedre og gøre dem mere robuste for at sikre vigtige tjenesteydelsers kontinuitet. De sikkerhedsmæssige udfordringer i forbindelse med elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester, særlig systemernes integritet, disponibilitet og fortrolighed, vokser hele tiden, bl.a. med hensyn til de enkelte komponenter i kommunikationsinfrastrukturen og den software, der kontrollerer disse komponenter, infrastrukturen som helhed og de tjenester, der leveres via denne infrastruktur. Dette er et anliggende af stigende betydning for samfundet, ikke mindst på grund af risikoen for problemer som følge af systemernes kompleksitet, fejlfunktioner, systemfejl, uheld, fejl og angreb, der kan få konsekvenser for den elektroniske og fysiske infrastruktur, som sikrer tjenesteydelser af stor betydning for EU-borgernes trivsel.
(2)
Der opstår hele tiden nye risici, og sikkerhedsproblemer kan skade brugernes tillid til teknologi, net og tjenester og derved påvirke deres mulighed for at udnytte det indre markeds fulde potentiale og udbredt anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi (ikt).
(3)
Det er derfor vigtigt for politikere, erhvervslivet og brugere, at der jævnligt foretages en vurdering af net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen på grundlag af pålidelige EU-data samt systematiske prognoser over fremtidige udviklinger, udfordringer og trusler, både på EU-plan og globalt plan.
(4)
Ved afgørelse 2004/97/EF, Euratom (3), vedtaget på Det Europæiske Råds møde den 13. december 2003, besluttede repræsentanterne for medlemsstaterne, at Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA), der skulle oprettes på grundlag af Kommissionens forslag, skulle have sit sæde i en by i Grækenland, som skulle fastlægges nærmere af den græske regering. Efter nævnte afgørelse bestemte den græske regering, at ENISA skulle have sit sæde i Heraklion på Kreta.
(5)
Den 1. april 2005 blev der indgået en hjemstedsaftale mellem agenturet og værtsmedlemsstaten.
(6)
Agenturets værtsmedlemsstat bør sikre de bedst mulige betingelser for, at agenturet kan fungere problemfrit og effektivt. For at agenturet korrekt og effektivt kan udføre sine opgaver og rekruttere og fastholde personale samt øge effektiviteten af netværksaktiviteter, er det afgørende, at agenturet er placeret på et passende sted, hvor der bl.a. er passende transportforbindelser og faciliteter for ægtefæller og børn, som følger med agenturets personale. De nødvendige foranstaltninger bør fastlægges i en aftale, som efter godkendelse af agenturets bestyrelse indgås mellem agenturet og værtsmedlemsstaten.
(7)
For at forbedre sin operationelle effektivitet har agenturet derfor oprettet et filialkontor i Athens storbyområde, som bør opretholdes efter aftale med og med støtte fra værtsmedlemsstaten, og agenturets operationelle personale bør være baseret der. Personale, der hovedsagelig beskæftiger sig med agenturets administration (herunder den administrerende direktør), økonomi, skrivebordsundersøgelse og -analyse, IT og facility management, menneskelige ressourcer, uddannelse, kommunikation og pr, bør være baseret i Heraklion.
(8)
Agenturet har ret til at bestemme sin egen organisation med henblik på at sikre en korrekt og effektiv udførelse af sine opgaver, samtidig med at bestemmelserne fastsat i denne forordning om hjemstedet og Athen-filialkontoret overholdes. Navnlig med henblik på udførelse af opgaver, der kræver samspil med centrale interessenter, som f.eks. EU-institutionerne, bør agenturet træffe de nødvendige praktiske foranstaltninger for at øge en sådan operationel effektivitet.
(9)
I 2004 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EF) nr. 460/2004 (4) om oprettelse af ENISA med det formål at bidrage til målet om at sikre et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen og udvikle en net- og informationssikkerhedskultur til gavn for borgerne, forbrugerne, virksomhederne og de offentlige administrationer. I 2008 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EF) nr. 1007/2008 (5) om forlængelse af agenturets mandat frem til marts 2012. Ved forordning (EU) nr. 580/2011 (6) forlænges agenturets mandat frem til den 13. september 2013.
(10)
Agenturet bør afløse ENISA som oprettet ved forordning (EF) nr. 460/2004. Inden for rammerne af den afgørelse, som repræsentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Det Europæiske Råd den 13. december 2003, har truffet, bør værtsmedlemsstaten opretholde og videreudvikle de nuværende praktiske foranstaltninger for at sikre, at agenturet, herunder Athen-filialkontoret, kan fungere problemfrit og effektivt, og lette rekruttering og fastholdelse af højt kvalificeret personale.
(11)
Siden ENISA blev oprettet, har udfordringerne i forbindelse med net- og informationssikkerhed udviklet sig i takt med den teknologiske, markedsmæssige og samfundsøkonomiske udvikling, og de har været genstand for yderligere overvejelser og debat. Som reaktion herpå har Unionen ajourført sine mål for net- og informationssikkerhedspolitikken. Denne forordning har som mål at styrke agenturet, så det kan bidrage effektivt til EU-institutionernes og medlemsstaternes bestræbelser på at udvikle et europæisk beredskab til at håndtere net- og informationssikkerhedsproblemer.
(12)
Foranstaltninger for det indre marked, der vedrører sikkerhed i forbindelse med elektronisk kommunikation og mere generelt net- og informationssikkerhed, kræver, at EU-institutionerne og medlemsstaterne iværksætter forskellige tekniske og organisatoriske tiltag. En uensartet anvendelse af disse krav kan føre til ineffektivitet og skabe hindringer for det indre marked. Dette gør det nødvendigt med et ekspertisecenter på EU-plan, der kan yde vejledning, rådgive og yde bistand i spørgsmål om net- og informationssikkerhed, og som EU-institutionerne og medlemsstaterne kan støtte sig til. Agenturet kan opfylde disse behov ved at udvikle og opretholde et højt ekspertiseniveau og bistå EU-institutionerne, medlemsstaterne og erhvervslivet med at opfylde de retlige og reguleringsmæssige krav vedrørende net- og informationssikkerhed samt fastlægge og behandle net- og informationssikkerhedsspørgsmål og således bidrage til et velfungerende indre marked.
(13)
Agenturet bør udføre de opgaver, det pålægges i kraft af EU-retsakter inden for elektronisk kommunikation, og bidrage generelt til øget sikkerhed inden for elektronisk kommunikation samt beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger ved blandt andet at yde ekspertbistand og rådgivning samt ved at fremme udveksling af bedste praksis og tilbyde politikforslag.
(14)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (7) kræver, at udbydere af offentlige elektroniske kommunikationsnet eller offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester træffer passende foranstaltninger for at beskytte nettenes og tjenesternes integritet og sikkerhed, og direktivet indfører en forpligtelse for de nationale tilsynsmyndigheder til, når det er relevant, at underrette bl.a. agenturet om brud på sikkerheden og tab af integritet, hvis dette har en væsentlig indvirkning på driften af net eller tjenester, og til en gang om året at forelægge agenturet en sammenfattende rapport om de indberetninger, de har modtaget, og de foranstaltninger, der er truffet. I henhold til direktiv 2002/21/EF bør agenturet, ved at afgive udtalelser, desuden bidrage til at harmonisere relevante tekniske og organisatoriske sikkerhedsforanstaltninger.
(15)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (8) kræver, at udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester træffer passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger til at beskytte deres tjenester, og det stiller desuden krav om at kommunikationshemmeligheden, for så vidt angår både selve kommunikationen og de dermed forbundne trafikdata, opretholdes. Direktiv 2002/58/EF indfører informations- og underretningskrav over for udbydere af elektroniske kommunikationstjenester i forbindelse med brud på persondatasikkerheden. Det kræver endvidere, at Kommissionen rådfører sig med agenturet, inden den vedtager tekniske gennemførelsesforanstaltninger om, under hvilke omstændigheder informations- og underretningskravene gælder, samt hvilke former og procedurer der skal anvendes. Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9) skal medlemsstaterne kræve, at den registeransvarlige iværksætter de fornødne tekniske og organisatoriske foranstaltninger til at beskytte personoplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, hændeligt tab, forringelse, ubeføjet udbredelse eller ikke-autoriseret adgang, navnlig hvis behandlingen omfatter fremsendelse af oplysninger i et net, samt mod enhver anden ulovlig form for behandling.
(16)
Agenturet bør bidrage til et højt net- og informationssikkerhedsniveau, til bedre beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger og til at tilvejebringe og fremme en net- og informationssikkerhedskultur til gavn for borgere, forbrugere, virksomheder og den offentlige sektors organisationer i Unionen og således bidrage til et velfungerende indre marked. Med henblik herpå bør agenturet tildeles de nødvendige budgetmidler.
(17)
I betragtning af den voksende betydning af de elektroniske kommunikationsnet, som nu udgør rygraden i den europæiske økonomi, og af den digitale økonomis aktuelle størrelse bør de finansielle og menneskelige ressourcer, der tildeles agenturet, forøges i overensstemmelse med dettes udvidede rolle og opgaver og afgørende placering i forbindelse med forsvaret af det europæiske digitale økosystem.
(18)
Agenturet bør fungere som et referencepunkt og skabe tillid i kraft af sin uafhængighed, kvaliteten af den rådgivning, det yder, og af de informationer, det videregiver, samt i kraft af den åbenhed, der er forbundet med dets procedurer og drift, og dets omhu ved udførelsen af sine opgaver. Agenturet bør bygge på medlemsstaternes og Unionens indsats og derfor udføre sine opgaver i fuldt samarbejde med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne og være åbent for forbindelser med erhvervslivet og andre relevante interessenter. Desuden bør det bygge på bidrag fra og samarbejde med den private sektor, der spiller en vigtig rolle i indsatsen for at gøre elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester sikre.
(19)
Som grundlag for, hvordan agenturet skal nå sine mål, bør der opstilles et sæt opgaver, der samtidig giver agenturet fleksibilitet i dets aktiviteter. Agenturets opgaver bør omfatte indsamling af information og data, der er nødvendige for at gennemføre analyser af de risici, der er for sikkerheden og robustheden i elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester, og for at agenturet i samarbejde med medlemsstaterne, Kommissionen og, i givet fald de relevante interessenter, kan vurdere net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen. Agenturet bør koordinere sin indsats og samarbejde med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne og styrke samarbejdet mellem interessenter i Europa, navnlig ved at inddrage de kompetente nationale organer og EU-organer og net- og informationssikkerhedseksperter på højt niveau fra den private sektor med kompetence på de relevante områder i aktiviteterne, navnlig udbydere af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, netværksudstyrsfabrikanter og softwareleverandører, under hensyntagen til, at net- og informationssystemer omfatter kombinationer af hardware, software og tjenester. Agenturet bør bistå EU-institutionerne og medlemsstaterne i deres dialog med erhvervslivet med henblik på at imødegå sikkerhedsrelaterede problemer i hardware- og softwareprodukter og derved bidrage til en samordnet tilgang til net- og informationssikkerhed.
(20)
Agenturet bør modtage net- og informationssikkerhedsstrategier, der offentliggøres af en af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer eller af en medlemsstat, til orientering, og for at undgå dobbeltarbejde. Agenturet bør analysere strategierne og fremme deres præsentation i et format, der letter sammenligneligheden. Det bør gøre strategierne og sine analyser tilgængelige for offentligheden via elektroniske medier.
(21)
Agenturet bør bistå Kommissionen ved at yde rådgivning og i form af udtalelser og analyser om EU-spørgsmål vedrørende politikudvikling på net- og informationssikkerhedsområdet, herunder beskyttelse af kritisk informationsinfrastruktur og robusthed. Agenturet bør også bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og, hvor det er relevant, medlemsstaterne, hvis de anmoder herom, med at udvikle deres politik og kompetence inden for net- og informationssikkerhed.
(22)
Agenturet bør tage fuldt hensyn til igangværende forsknings-, udviklings- og teknologivurderingsaktiviteter, navnlig aktiviteter, der gennemføres som led i de forskellige EU-forskningsinitiativer, for at rådgive Unionen og, hvor det er relevant, medlemsstaterne, hvis de anmoder herom, om forskningsbehov inden for net- og informationssikkerhed.
(23)
Agenturet bør bistå såvel Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer som medlemsstaterne med at opbygge og forbedre deres kompetence og beredskab på tværs af grænserne til at forebygge, opdage og imødegå sikkerhedsproblemer og sikkerhedsrelaterede hændelser i net og informationssystemer. I den forbindelse bør agenturet lette samarbejdet mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem Kommissionen og andre af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne. Med henblik herpå bør agenturet støtte medlemsstaterne i deres vedvarende indsats for at forbedre deres beredskab og for at tilrettelægge og gennemføre europæiske øvelser om sikkerhedsrelaterede hændelser og, efter anmodning fra en medlemsstat, nationale øvelser.
(24)
For bedre at forstå udfordringerne på net- og informationssikkerhedsområdet er det nødvendigt, at agenturet analyserer både eksisterende risici og nye risici, der dukker op. Med henblik herpå bør agenturet i samarbejde med medlemsstaterne og, alt efter hvad der er relevant, med statistiske organer og andre indsamle relevante oplysninger. Desuden bør agenturet bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at indsamle, analysere og formidle oplysninger om net- og informationssikkerhed. Indsamlingen af statistiske oplysninger og data, der er nødvendige for at gennemføre analyser af de risici, der er for sikkerheden og robustheden i elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester, bør ske på grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne og agenturets indsigt i EU-institutionernes ikt-infrastrukturer i henhold til EU-bestemmelserne og nationale bestemmelser, der er i overensstemmelse med EU-retten. På grundlag af disse oplysninger bør agenturet fastholde opmærksomheden på den seneste status for net- og informationssikkerhed og tilknyttede tendenser i Unionen til gavn for Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne.
(25)
Agenturet bør under udførelsen af sine opgaver lette samarbejdet mellem Unionen og medlemsstaterne for at forbedre bevidstheden om net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen.
(26)
Agenturet bør lette samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente uafhængige tilsynsmyndigheder, især ved at støtte udvikling, fremme og udveksling af bedste praksis og standarder for uddannelsesprogrammer og bevidstgørelsestiltag. Øget informationsudveksling mellem medlemsstaterne vil fremme sådanne foranstaltninger. Agenturet bør bidrage til at bevidstgøre de enkelte brugere af elektroniske kommunikationsmidler, infrastrukturer og tjenester, herunder ved at bistå medlemsstater, der har valgt at anvende platformen for almennyttig information, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (10), med at udarbejde relevant almennyttig information vedrørende net- og informationssikkerhed samt ved at bistå med udarbejdelsen af en sådan information, som skal indgå i leveringen af nyt udstyr til brug i offentlige kommunikationsnet. Agenturet bør også støtte samarbejdet mellem interessenter på EU-plan, blandt andet ved at fremme informationsudveksling, bevidstgørelseskampagner og programmer for almen og erhvervsfaglig uddannelse.
(27)
Agenturet bør bl.a. bistå Unionens relevante institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i oplysningskampagner for slutbrugere med sigte på at fremme en mere sikker individuel adfærd på nettet og øge bevidstheden om de potentielle farer på internettet, navnlig internetkriminalitet, såsom phishingangreb, botnet, økonomisk svig og banksvindel, samt fremme af grundlæggende autentificerings- og databeskyttelsesrådgivning.
(28)
For fuldt ud at opfylde sine mål bør agenturet arbejde sammen med relevante organer, herunder dem, der arbejder med internetkriminalitet, som f.eks. Europol, og myndigheder med ansvar for beskyttelse af privatlivets fred, for at udveksle knowhow og bedste praksis og yde rådgivning om aspekter af net- og informationssikkerhed, der kan have indflydelse på deres arbejde. Agenturet bør sigte mod at opnå synergi mellem disse organers bestræbelser og dets egne bestræbelser på at fremme forbedret net- og informationssikkerhed. Repræsentanter for de myndigheder på nationalt og EU-plan, der har ansvar for retshåndhævelse og beskyttelse af privatlivets fred, bør kunne være repræsenteret i agenturets stående gruppe af interessenter. I sine kontakter med retshåndhævende myndigheder vedrørende aspekter af net- og informationssikkerhed, der kan have indflydelse på disse myndigheders arbejde, bør agenturet respektere de eksisterende informationskanaler og etablerede net.
(29)
Kommissionen har lanceret et europæisk offentlig-privat partnerskab for en robust ikt-infrastruktur som en fleksibel EU-dækkende samarbejdsplatform, der bringer interessenter sammen, så de kan drøfte forvaltningspolitiske mål og økonomiske og markedsmæssige aspekter af udfordringerne og tiltagene for at gøre ikt-infrastrukturen mere robust; agenturet bør spille en formidlende rolle i denne forbindelse.
(30)
For at fremme net- og informationssikkerhed og dens synlighed bør agenturet lette samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente offentlige organer, især ved at støtte udvikling og udveksling af bedste praksis og bevidstgørelsestiltag og ved at styrke deres outreach-aktiviteter. Agenturet bør også støtte samarbejdet mellem interessenter og EU-institutionerne, bl.a. ved at fremme informationsudveksling og bevidstgørelsesaktiviteter.
(31)
For at fremme et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen bør agenturet fremme samarbejde og udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem relevante organisationer, som f.eks. enheder, der håndterer it-sikkerhedshændelser (CSIRT'er) og it-beredskabsenheder (CERT'er).
(32)
Et EU-system med velfungerende CERT'er bør udgøre hjørnestenen af Unionens net- og informationssikkerhedsinfrastruktur. Agenturet bør understøtte medlemsstaternes CERT'er og EU-CERT'en i driften af et netværk af CERT'er, herunder medlemmerne af European Governmental CERTs Group. For at sikre, at alle CERT'er har tilstrækkelig avanceret kapacitet, og at denne kapacitet så vidt muligt svarer til kapaciteten af de mest avancerede CERT'er, bør agenturet fremme oprettelsen og driften af et fagfællebedømmelsessystem. Agenturet bør endvidere fremme og støtte samarbejdet mellem de relevante CERT'er i tilfælde af hændelser, angreb på eller afbrydelser af net eller infrastruktur, der styres eller beskyttes af CERT'erne, og som berører eller vil kunne berøre mindst to CERT'er.
(33)
Effektive net- og informationssikkerhedsstrategier bør baseres på velgennemtænkte risikovurderingsmetoder, både i den offentlige og den private sektor. Der anvendes risikovurderingsmetoder og procedurer på forskellige niveauer, men der er ingen fælles praksis for, hvordan de anvendes effektivt. Ved at udvikle og fremme bedste praksis for risikovurdering og interoperable risikostyringsløsninger i den offentlige og den private sektors organisationer kan man øge sikkerhedsniveauet i nettene og informationssystemerne i Unionen. Til dette formål bør agenturet støtte samarbejdet mellem interessenter på EU-plan og lette deres bestræbelser på at etablere og indføre europæiske og internationale standarder for risikostyring og for målbar sikkerhed i elektroniske produkter, systemer, net og tjenesteydelser, som sammen med software udgør net- og informationssystemerne.
(34)
Agenturet bør, hvor det er hensigtsmæssigt for, at det kan varetage sine mål og udføre sine opgaver, udveksle erfaringer og generelle oplysninger med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer, som beskæftiger sig med net- og informationssikkerhed. Agenturet bør bidrage til at identificere forskningsprioriteringerne på EU-plan på områderne netværkers modstandsdygtighed og net- og informationssikkerhed samt tilbyde viden om industriens behov til relevante forskningsinstitutioner.
(35)
Agenturet bør tilskynde medlemsstaterne og serviceydere til at hæve deres generelle sikkerhedsstandarder, så alle internetbrugere tager de nødvendige skridt til at sikre deres egen personlige internetsikkerhed.
(36)
Net- og informationssikkerhedsproblemer er af global karakter. Der er behov for et tættere internationalt samarbejde for at forbedre sikkerhedsstandarderne, herunder definitionen af fælles adfærdsnormer og adfærdskodekser, og informationsudveksling, hvilket vil fremme hurtigere internationalt samarbejde om samt en fælles global tilgang til net- og informationssikkerhedsspørgsmål. Agenturet bør derfor støtte et fortsat EU-engagement og samarbejde med tredjelande og internationale organisationer, ved, hvor det er relevant, at yde den nødvendige ekspertise og analyse til Unionens relevante institutioner, organer, kontorer og agenturer.
(37)
Agenturet bør varetage sine opgaver i overensstemmelse med nærhedsprincippet, idet det sikrer en passende grad af koordinering mellem medlemsstaterne i spørgsmål om net- og informationssikkerhed og forbedrer de nationale politikkers effektivitet og dermed tilføjer dem merværdi, og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, idet det ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå målene i denne forordning. Udførelsen af agenturets opgaver bør styrke, men ikke gribe ind i eller træde i stedet for, hindre eller overlappe de relevante beføjelser og opgaver, der er tildelt nationale tilsynsmyndigheder i overensstemmelse med direktiverne om elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, samt de beføjelser og opgaver, der er tillagt sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1211/2009 (11), Kommunikationsudvalget, som er omhandlet i direktiv 2002/21/EF, de europæiske standardiseringsorganisationer, de nationale standardiseringsorganisationer og det stående udvalg, jf. direktiv 98/34/EF (12), samt medlemsstaternes uafhængige tilsynsmyndigheder som fastlagt i direktiv 95/46/EF.
(38)
Det er nødvendigt at gennemføre visse principper om agenturets forvaltning for at overholde den fælles erklæring og fælles tilgang, som den interinstitutionelle arbejdsgruppe om EU's decentrale agenturer nåede til enighed om i juli 2012, og som har til formål at strømline agenturernes aktiviteter og forbedre deres resultater.
(39)
Den fælles erklæring og fælles tilgang bør, alt efter hvad der er relevant, også afspejles i agenturets arbejdsprogrammer, agenturets evalueringer og agenturets rapporterings- og administrationspraksis.
(40)
For at agenturet kan fungere korrekt, bør Kommissionen og medlemsstaterne sikre, at personer, der udpeges til bestyrelsen, har en hensigtsmæssig faglig ekspertise. Kommissionen og medlemsstaterne bør også gøre en indsats for at begrænse udskiftningen af deres respektive repræsentanter i bestyrelsen, så der sikres kontinuitet i bestyrelsens arbejde.
(41)
Det er afgørende, at agenturet skaber og vedligeholder et ry for upartiskhed, integritet og høje faglige standarder. Bestyrelsen bør derfor vedtage omfattende regler, der omfatter hele agenturet, for forebyggelse og håndtering af interessekonflikter.
(42)
I betragtning af agenturets særlige forhold og de vanskelige udfordringer, det står over for, bør agenturets organisatoriske struktur forenkles og styrkes for at sikre større effektivitet. Der bør derfor bl.a. nedsættes et forretningsudvalg, således at bestyrelsen kan fokusere på spørgsmål af strategisk betydning.
(43)
Bestyrelsen bør udnævne en regnskabsfører i overensstemmelse med regler vedtaget i henhold til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (13) (finansforordningen).
(44)
For at sikre, at agenturet fungerer effektivt, bør medlemsstaterne og Kommissionen være repræsenteret i bestyrelsen, der bør fastlægge de overordnede retningslinjer for agenturets drift og sikre, at agenturet udfører sine opgaver i overensstemmelse med denne forordning. Bestyrelsen bør have de beføjelser, der er nødvendige, til at fastlægge budgettet, kontrollere dets gennemførelse, vedtage passende finansielle bestemmelser, fastlægge transparente arbejdsprocedurer for agenturets beslutningstagning, vedtage agenturets arbejdsprogram, vedtage sin egen forretningsorden og agenturets interne forretningsgange, udnævne den administrerende direktør og træffe afgørelse om at forlænge den administrerende direktørs mandatperiode efter at have indhentet en udtalelse fra Europa-Parlamentet eller bringe den til ophør. Bestyrelsen bør nedsætte et forretningsudvalg, der kan bistå den i udførelsen af dens administrative og budgetmæssige opgaver
(45)
Et velfungerende agentur kræver, at den administrerende direktør udnævnes på grundlag af kvalifikationer og dokumenterede administrative og ledelsesmæssige færdigheder samt kvalifikationer og erfaring, der er relevante for net- og informationssikkerhed, og at den administrerende direktørs opgaver med hensyn til tilrettelæggelsen af agenturets interne opgaver udføres i fuld uafhængighed. Med henblik herpå bør den administrerende direktør efter høring af Kommissionen udarbejde et forslag til agenturets arbejdsprogram og træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at arbejdsprogrammet gennemføres korrekt. Den administrerende direktør bør hvert år udarbejde en årsberetning, der skal forelægges for bestyrelsen, udfærdige et udkast til overslag over agenturets indtægter og udgifter samt gennemføre budgettet.
(46)
Den administrerende direktør bør kunne nedsætte ad hoc-arbejdsgrupper til at behandle specifikke spørgsmål, særlig af videnskabelig, teknisk, retlig eller samfundsøkonomisk art. Ved nedsættelsen af ad hoc-arbejdsgrupper bør den administrerende direktør trække på den relevante eksterne ekspertise, der er nødvendig, for at agenturet kan få adgang til de seneste nye oplysninger om de sikkerhedsudfordringer, der følger med et informationssamfund i stadig udvikling. Den administrerende direktør bør sikre, at medlemmerne af ad hoc-arbejdsgrupperne udvælges på grundlag af den højeste ekspertisestandard, og tage skridt til at sikre en passende repræsentativ balance, afhængigt af de specifikke spørgsmål, mellem medlemsstaternes offentlige administrationer, EU-institutionerne og den private sektor, herunder erhvervslivet, brugerne og akademiske eksperter i net- og informationssikkerhed. Den administrerende direktør bør, alt efter hvad der er relevant, og fra sag til sag kunne invitere eksperter, der er anerkendt som kompetente på det pågældende område, til at deltage i arbejdsgruppernes arbejde. Deres udgifter bør afholdes af agenturet i overensstemmelse med dets interne regler og i overensstemmelse med regler vedtaget i henhold til finansforordningen.
(47)
Agenturet bør have en stående gruppe af interessenter som et rådgivende organ, der kan sikre en løbende dialog med den private sektor, forbrugerorganisationerne og andre relevante interessenter. Den stående gruppe af interessenter, der nedsættes af bestyrelsen på forslag af den administrerende direktør, bør koncentrere sig om spørgsmål, der er relevante for interessenter, og forelægge dem for agenturet. Den administrerende direktør bør, når det er relevant og under hensyn til dagsordenen for møderne, kunne invitere repræsentanter for Europa-Parlamentet og andre relevante organer til at deltage i gruppens møder.
(48)
Da der er tilstrækkelig repræsentation af interessenter i den stående gruppe af interessenter, og denne gruppe navnlig skal høres vedrørende udkastet til arbejdsprogram, er der ikke længere noget behov for repræsentation af interessenter i bestyrelsen.
(49)
Agenturet bør følge de relevante EU-bestemmelser om aktindsigt som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (14). De oplysninger, som agenturet behandler i forbindelse med sit interne arbejde, og de oplysninger, som det behandler under udførelsen af dets opgaver, bør være omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (15).
(50)
Agenturet bør overholde de bestemmelser, der gælder for EU-institutionerne samt national lovgivning vedrørende behandling af følsomme dokumenter.
(51)
For at agenturet kan sikres fuld selvstændighed og uafhængighed og for at sætte det i stand til at udføre supplerende og nye opgaver, herunder uforudsete hasteopgaver, bør agenturet råde over et tilstrækkeligt og selvstændigt budget, hvortil indtægterne hovedsagelig kommer fra et bidrag fra Unionen og fra bidrag fra tredjelande, der deltager i agenturets arbejde. Størstedelen af agenturets ansatte bør være direkte involveret i den operationelle gennemførelse af agenturets mandat. Værtsmedlemsstaten og enhver anden medlemsstat bør kunne yde frivillige bidrag til agenturets indtægter. Unionens budgetprocedure bør finde anvendelse på ethvert bidrag, som kommer fra Den Europæiske Unions almindelige budget. Desuden bør revisionen af agenturets regnskaber forestås af Revisionsretten for at sikre gennemsigtighed og ansvarlighed.
(52)
I betragtning af det stadigt skiftende trusselsbillede og udviklingen af Unionens politik for net- og informationssikkerhed, og for at tilpasse sig til den flerårige finansielle ramme, bør agenturets mandatperiode fastsættes for en begrænset periode på syv år med mulighed for en forlængelse af perioden.
(53)
Der bør foretages en uafhængig evaluering af agenturets arbejde. Evalueringen bør tage stilling til, om agenturets mål opfyldes effektivt, om arbejdsmetoderne er effektive, og om dets opgaver er relevante, for at det kan afgøres, om målene stadig er gyldige, og på grundlag heraf, om agenturets mandat bør forlænges og i bekræftende fald for hvilken periode.
(54)
Såfremt Kommissionen hen imod udløbet af agenturets mandatperiode ikke har fremlagt et forslag til en forlængelse af mandatet, bør agenturet og Kommissionen træffe de relevante foranstaltninger, især om spørgsmål i forbindelse med ansættelseskontrakter og budget arrangementer.
(55)
Målet for denne forordning, nemlig at oprette Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed med henblik på at bidrage til et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen og for at hæve oplysningsniveauet om informationssikkerhed og for at udvikle og fremme en net- og informationssikkerhedskultur i samfundet til gavn for borgerne, forbrugerne, virksomhederne og den offentlige sektors organisationer i Unionen og således bidrage til gennemførelsen af et velfungerende indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(56)
Forordning (EF) nr. 460/2004 bør ophæves.
(57)
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001 og vedtog sin udtalelse den 20. december 2010 (16) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT 1
ANVENDELSESOMRÅDE, MÅL OG OPGAVER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning oprettes Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (i det følgende benævnt »agenturet«), som skal udføre de opgaver, det tildeles med det formål at bidrage til et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen og for at hæve oplysningsniveauet om net- og informationssikkerhed og for at udvikle og fremme en net- og informationssikkerhedskultur i samfundet til gavn for borgerne, forbrugerne, virksomhederne og den offentlige sektors organisationer i Den Europæiske Union og således bidrage til gennemførelsen af et velfungerende indre marked.
2. Agenturets mål og opgaver berører ikke medlemsstaternes beføjelser med hensyn til net- og informationssikkerhed og berører under ingen omstændigheder aktiviteter vedrørende offentlig sikkerhed, forsvar, statens sikkerhed (herunder statens økonomiske velfærd for så vidt angår aspekter, der vedrører statens sikkerhed) og statens aktiviteter på det strafferetlige område.
3. I denne forordning forstås ved »net- og informationssikkerhed«: et nets eller et informationssystems evne til, på et givet tillidsniveau, at modstå uheld, ulovlige og ondsindede handlinger, der er til skade for tilgængeligheden, autenticiteten, integriteten og fortroligheden i forbindelse med data, der opbevares eller overføres, og de dermed forbundne tjenester, der tilbydes i eller er tilgængelige via disse net og systemer.
Artikel 2
Mål
1. Agenturet skal udvikle og opretholde et højt ekspertiseniveau.
2. Agenturet skal bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer med at udarbejde de nødvendige politikker for net- og informationssikkerhed.
3. Agenturet skal bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne med at gennemføre de politikker, der er nødvendige for at opfylde de retlige og reguleringsmæssige krav vedrørende net- og informationssikkerhed i henhold til eksisterende og fremtidige EU-retsakter og dermed bidrage til et velfungerende indre marked.
4. Agenturet skal bistå Unionen og medlemsstaterne med at øge og styrke deres kapacitet og beredskab til at forebygge, opdage og imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer og -hændelser.
5. Agenturet skal bruge sin ekspertise til at fremme et bredt samarbejde mellem aktører fra både den offentlige og den private sektor.
Artikel 3
Opgaver
1. Med det formål, der er fastsat i artikel, og for at nå de mål, der er fastsat i artikel 2, samt under overholdelse af artikel 1, stk. 2, skal agenturet udføre følgende opgaver:
a)
støtte udviklingen af Unionens politik og lovgivning ved at:
i)
bistå og rådgive i alle spørgsmål vedrørende Unionens politik og lovgivning om net- og informationssikkerhed
ii)
foretage forberedende arbejde, rådgivning og analyser vedrørende udviklingen og ajourføringen af Unionens politik og lovgivning om net- og informationssikkerhed
iii)
analysere offentligt tilgængelige net- og informationssikkerhedsstrategier og fremme offentliggørelse heraf
b)
støtte kapacitetsopbygningen ved at:
i)
støtte medlemsstaterne, på deres anmodning, i deres bestræbelser på at udvikle og forbedre forebyggelse, opdagelse og analyse af og kapaciteten til at imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer og -hændelser, og give dem den nødvendige viden
ii)
fremme og lette frivilligt samarbejde mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at forebygge, opdage og imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer og -hændelser, når disse har en virkning på tværs af grænserne
iii)
bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer i deres bestræbelser på at udvikle forebyggelse, opdagelse og analyse af og kapaciteten til at imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer, navnlig ved at støtte driften af en it-beredskabsenhed (CERT) for dem
iv)
støtte en forøgelse af kapaciteten i nationale og statslige CERT'er og EU-CERT'en, herunder ved at fremme dialog og udveksling af oplysninger for at sikre, at hver CERT opfylder et fælles sæt af minimumskrav med hensyn til det aktuelle tekniske niveau og opererer i overensstemmelse med bedste praksis
v)
støtte tilrettelæggelsen og gennemførelsen af EU-øvelser vedrørende net- og informationssikkerhed og rådgive medlemsstaterne, efter deres anmodning, om nationale øvelser
vi)
bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at indsamle, analysere og i overensstemmelse med medlemsstaternes sikkerhedskrav formidle oplysninger om net- og informationssikkerhed; og på grundlag af de oplysninger, som fremsendes af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og af medlemsstaterne i overensstemmelse med bestemmelser i EU-retten og nationale bestemmelser under overholdelse af EU-retten, holde Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne ajour med den seneste udvikling i net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen til gavn for dem
vii)
støtte udviklingen af en EU-mekanisme for tidlig varsling, der kan supplere medlemsstaternes mekanismer
viii)
tilbyde uddannelse inden for net- og informationssikkerhed til relevante offentlige organer, eventuelt i samarbejde med interessenter
c)
støtte frivilligt samarbejde mellem de kompetente offentlige organer og mellem interessenter, herunder universiteter og forskningscentre i Unionen, og støtte bevidstgørelse ved bl.a. at:
i)
fremme samarbejdet mellem nationale og statslige CERT'er eller enheder, der håndterer it-sikkerhedshændelser (CSIRT'er), herunder CERT'en for Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer
ii)
fremme udvikling og udveksling af bedste praksis med henblik på at nå et højt net- og informationssikkerhedsniveau
iii)
lette dialogen og bestræbelserne på at udvikle og udveksle bedste praksis
iv)
fremme bedste praksis inden for udveksling af oplysninger og bevidstgørelse
v)
støtte Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og, efter deres anmodning, medlemsstaterne og deres relevante organer med at arrangere bevidstgørelsesaktiviteter, herunder på enkeltbrugerniveau, og andre opsøgende aktiviteter for at øge net- og informationssikkerheden og dens synlighed ved at udarbejde bedste praksis og retningslinjer
d)
støtte forskning og udvikling samt standardisering ved at:
i)
lette etableringen og indførelsen af europæiske og internationale standarder for risikostyring og for sikkerhed i elektroniske produkter, net og tjenesteydelser
ii)
rådgive Unionen og medlemsstaterne om forskningsbehov på området net- og informationssikkerhed med henblik på at gøre det muligt effektivt at imødegå nuværende og kommende net- og informationssikkerhedsrisici og -trusler, herunder hvad angår nye og kommende informations- og kommunikationsteknologier, og effektivt bruge teknologier til risikoforebyggelse
e)
samarbejde med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer, herunder dem, der beskæftiger sig med internetkriminalitet og beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger, med henblik på at behandle spørgsmål af fælles interesse, ved bl.a. at:
i)
udveksle viden og bedste praksis
ii)
yde rådgivning om relevante net- og informationssikkerhedsaspekter for at udvikle synergier
f)
bidrage til Unionens indsats for at samarbejde med tredjelande og internationale organisationer for at fremme internationalt samarbejde om net- og informationssikkerhedsforhold, herunder ved at:
i)
deltage, hvor det er relevant, som observatør og i tilrettelæggelsen af internationale øvelser, og analysere og rapportere om resultatet af sådanne øvelser
ii)
lette udvekslingen af bedste praksis mellem relevante organisationer
iii)
yde ekspertise til EU-institutioner.
2. Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaternes organer kan anmode om rådgivning fra agenturet i tilfælde af brud på sikkerheden eller tab af integritet, der har en betydelig indvirkning på driften af net og tjenester.
3. Agenturet udfører opgaver, som det pålægges ved EU-retsakter.
4. Agenturet fremsætter uafhængigt sine egne konklusioner, retningslinjer og udtalelser i forbindelse med spørgsmål, der ligger inden for denne forordnings anvendelsesområde og mål.
AFSNIT 2
ORGANISATION
Artikel 4
Agenturets sammensætning
1. Agenturet består af:
a)
en bestyrelse
b)
en administrerende direktør, personale, samt
c)
en stående gruppe af interessenter.
2. Med henblik på at øge effektiviteten af agenturets drift nedsætter bestyrelsen et forretningsudvalg.
Artikel 5
Bestyrelsen
1. Bestyrelsen fastlægger de overordnede retningslinjer for agenturets drift og sikrer, at agenturet udfører sine opgaver i overensstemmelse med de regler og principper, der fastlægges i denne forordning. Den sikrer endvidere, at der er sammenhæng mellem agenturets arbejde og aktiviteter, der udføres af medlemsstaterne og på EU-plan.
2. Bestyrelsen vedtager agenturets årlige arbejdsprogram og det flerårige arbejdsprogram.
3. Bestyrelsen vedtager en årsberetning om agenturets virksomhed og sender den senest den 1. juli i det følgende år til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten. Årsberetningen skal indeholde regnskaberne og beskrive, i hvilket omfang agenturet har opfyldt sine præstationsindikatorer. Årsberetningen offentliggøres.
4. Bestyrelsen vedtager en strategi til bekæmpelse af svig, der skal stå i forhold til risikoen for svig under hensyntagen til en cost-benefit analyse af de påtænkte foranstaltninger.
5. Bestyrelsen sikrer en behørig opfølgning af resultaterne og henstillingerne fra undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og de forskellige interne og eksterne revisionsberetninger og evalueringer.
6. Bestyrelsen vedtager regler for forebyggelse og håndtering af interessekonflikter.
7. Bestyrelsen udøver over for agenturets ansatte de beføjelser, som vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i Den Europæiske Union (»vedtægten for tjenestemænd« og »ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte«), som fastlagt i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (17), tillægger henholdsvis ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der er beføjet til at indgå ansættelseskontrakter.
Bestyrelsen vedtager i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten for tjenestemænd en afgørelse baseret på artikel 2, stk. 1, i vedtægten for tjenestemænd og artikel 6 i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte, der tillægger den administrerende direktør de relevante ansættelsesmyndighedsbeføjelser. Den administrerende direktør kan uddelegere disse beføjelser.
Under helt særlige omstændigheder kan bestyrelsen tilbagekalde delegationen af ansættelsesmyndighedens beføjelser til den administrerende direktør og de beføjelser, denne måtte have uddelegeret. I sådanne tilfælde kan bestyrelsen for en begrænset periode uddelegere dem til et af sine medlemmer eller til en anden medarbejder end den administrerende direktør.
8. Bestyrelsen vedtager regler for anvendelsen af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten for tjenestemænd.
9. Bestyrelsen udnævner den administrerende direktør og kan forlænge dennes mandatperiode eller afskedige vedkommende i overensstemmelse med artikel 24 i denne forordning.
10. Bestyrelsen fastsætter sin og forretningsudvalgets forretningsorden efter høring af Kommissionen. Forretningsordenen skal give mulighed for at fremskynde beslutningstagningen, enten ved en skriftlig procedure eller afholdelse af fjernmøder.
11. Bestyrelsen vedtager agenturets interne forretningsgange efter høring af Kommissionen. Disse forretningsgange offentliggøres.
12. Bestyrelsen vedtager de finansielle bestemmelser for agenturet. De må ikke afvige fra Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (18), medmindre dette er strengt nødvendigt af hensyn til agenturets drift, og Kommissionen forudgående har givet sit samtykke.
13. Bestyrelsen vedtager en flerårig plan for personalepolitikken efter at have hørt Kommissionens tjenestegrene og underrettet Europa-Parlamentet og Rådet.
Artikel 6
Bestyrelsens sammensætning
1. Bestyrelsen består af en repræsentant for hver medlemsstat og to repræsentanter, der udnævnes af Kommissionen. Alle repræsentanter har stemmeret.
2. Hvert medlem af bestyrelsen skal have en suppleant, der repræsenterer medlemmet, når det ikke er til stede.
3. Medlemmer af bestyrelsen og deres suppleanter udpeges på baggrund af deres kendskab til agenturets opgaver og mål under hensyntagen til ledelsesmæssige, administrative og budgetmæssige kompetencer, der er relevante for at udføre de opgaver, der er nævnt i artikel 5. Kommissionen og medlemsstaterne bør bestræbe sig på at begrænse udskiftningen af deres repræsentanter i bestyrelsen med henblik på at sikre kontinuiteten i bestyrelsens arbejde. Kommissionen og medlemsstaterne tilstræber at opnå en ligelig repræsentation af mænd og kvinder i bestyrelsen.
4. Mandatperioden for medlemmer af bestyrelsen og deres suppleanter er fire år. Perioden kan forlænges.
Artikel 7
Bestyrelsens formand
1. Bestyrelsen vælger blandt sine medlemmer en formand og en næstformand for en periode på tre år, der kan fornyes. Næstformanden træder uden videre i stedet for formanden, hvis denne er forhindret i at udøve sit hverv.
2. Formanden kan indbydes til at give en redegørelse over for Europa-Parlamentets relevante udvalg og besvare spørgsmål fra medlemmerne.
Artikel 8
Møder
1. Formanden indkalder til bestyrelsesmøder.
2. Bestyrelsen afholder ordinært møde mindst én gang om året. Den afholder endvidere ekstraordinære møder efter anmodning fra formanden eller mindst en tredjedel af medlemmerne.
3. Den administrerende direktør deltager uden stemmeret i bestyrelsens møder.
Artikel 9
Afstemning
1. Bestyrelsen træffer afgørelse med absolut flertal blandt sine medlemmer.
2. Der kræves et flertal på to tredjedele af bestyrelsens medlemmer for at vedtage bestyrelsens forretningsorden og agenturets interne forretningsgange, budgettet og det årlige og flerårige arbejdsprogram, for at udnævne og afskedige den administrerende direktør eller forlænge dennes mandatperiode og for at udpege formanden for bestyrelsen.
Artikel 10
Forretningsudvalget
1. Bestyrelsen bistås af et forretningsudvalg.
2. Forretningsudvalget forbereder udelukkende afgørelser om administrative og budgetmæssige spørgsmål, der skal vedtages af bestyrelsen.
I samarbejde med bestyrelsen sikrer forretningsudvalget passende opfølgning på de resultater og henstillinger, der stammer fra undersøgelser foretaget af OLAF og fra forskellige interne eller eksterne audit- og evalueringsrapporter.
Uden at det berører den administrerende direktørs ansvar, jf. artikel 11, bistår forretningsudvalget den administrerende direktør i gennemførelsen af bestyrelsens afgørelser vedrørende administrative og budgetmæssige spørgsmål.
3. Forretningsudvalget består af fem medlemmer, der udpeges blandt medlemmerne af bestyrelsen, heriblandt formanden for bestyrelsen, der også kan være formand for forretningsudvalget, og en af repræsentanterne for Kommissionen.
4. Mandatperioden for medlemmerne af forretningsudvalget er den samme som den i artikel 6, stk. 4, fastsatte for medlemmerne af bestyrelsen.
5. Forretningsudvalget mødes mindst én gang hver tredje måned. Formanden for forretningsudvalget indkalder til yderligere møder efter anmodning fra udvalgets medlemmer.
Artikel 11
Den administrerende direktørs opgaver
1. Agenturet ledes af den administrerende direktør, som varetager sit hverv i uafhængighed.
2. Den administrerende direktør er ansvarlig for:
a)
den daglige ledelse af agenturet
b)
gennemførelse af de beslutninger, der træffes af bestyrelsen
c)
udarbejdelse, efter samråd med bestyrelsen, af det årlige arbejdsprogram og det flerårige arbejdsprogram og forelæggelse heraf for bestyrelsen efter høring af Kommissionen
d)
gennemførelse af det årlige arbejdsprogram og det flerårige arbejdsprogram og aflæggelse af rapport til bestyrelsen om gennemførelsen heraf
e)
udarbejdelse af årsberetningen om agenturets virksomhed og forelæggelse heraf for bestyrelsen til godkendelse
f)
udarbejdelse af en handlingsplan til opfølgning af konklusionerne fra efterfølgende evalueringer og aflæggelse af en statusrapport til Kommissionen hvert andet år
g)
beskyttelse af Unionens finansielle interesser gennem forholdsregler til forebyggelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, gennem effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb, og om nødvendigt gennem administrative og finansielle sanktioner, der er effektive og forholdsmæssige og har en afskrækkende virkning
h)
udarbejdelse af agenturets strategi for bekæmpelse af svig og forelæggelse heraf for bestyrelsen til godkendelse
i)
sikring af, at agenturet gennemfører sine aktiviteter i overensstemmelse med brugernes krav, navnlig med hensyn til ydelsernes tilstrækkelighed
j)
etablering og opretholdelse af forbindelser med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer
k)
etablering og opretholdelse af kontakt med erhvervslivet og forbrugerorganisationer med henblik på at sikre en løbende dialog med de relevante interessenter
l)
andre opgaver, som den administrerende direktør pålægges ved denne forordning.
3. Er det nødvendigt og i overensstemmelse med agenturets formål og opgaver, kan den administrerende direktør nedsætte ad hoc-arbejdsgrupper bestående af eksperter, bl.a. fra medlemsstaternes kompetente myndigheder. Bestyrelsen underrettes på forhånd herom. Procedurerne vedrørende især sammensætning, den administrerende direktørs udnævnelse af eksperterne og ad hoc-arbejdsgruppernes virke fastsættes i agenturets interne forretningsgange.
4. Den administrerende direktør stiller administrativt personale og andre ressourcer til rådighed for bestyrelsen og forretningsudvalget, hvor det er nødvendigt.
Artikel 12
Den stående gruppe af interessenter
1. På forslag af den administrerende direktør nedsætter bestyrelsen en stående gruppe af interessenter bestående af anerkendte eksperter, der repræsenterer de relevante interessenter såsom ikt-industrien, udbydere af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester til offentligheden, forbrugergrupper, akademiske eksperter i net- og informationssikkerhed og repræsentanter for de nationale tilsynsmyndigheder, der er givet meddelelse om i henhold til direktiv 2002/21/EF, samt myndigheder med ansvar for retshåndhævelse og beskyttelse af privatlivets fred.
2. Procedurerne vedrørende især antal og sammensætning samt bestyrelsens udnævnelse af medlemmerne af den stående gruppe af interessenter, den administrerende direktørs forslag samt arbejdsgangen i gruppen fastlægges i agenturets interne forretningsgange og offentliggøres.
3. Den stående gruppe af interessenter ledes af den administrerende direktør eller af en person udpeget af den administrerende direktør på enkeltsagsbasis.
4. Mandatperioden for medlemmerne af den stående gruppe af interessenter er to et halvt år. Medlemmer af bestyrelsen kan ikke være medlemmer af den stående gruppe af interessenter. Eksperter fra Kommissionen og medlemsstaterne har ret til at være til stede på møderne og deltage i arbejdet i den stående gruppe af interessenter. Repræsentanter for andre organer, som den administrerende direktør skønner er relevante, og som ikke er medlemmer af den stående gruppe af interessenter, kan indbydes til at være til stede på møderne og deltage i arbejdet i den stående gruppe af interessenter.
5. Den stående gruppe af interessenter rådgiver agenturet med hensyn til udførelsen af dets aktiviteter. Den rådgiver navnlig den administrerende direktør om udarbejdelsen af forslag til agenturets arbejdsprogram samt om varetagelse af kommunikation med de relevante interessenter om alle spørgsmål, der vedrører arbejdsprogrammet.
AFSNIT 3
DRIFT
Artikel 13
Arbejdsprogram
1. Agenturet udfører sine aktiviteter i overensstemmelse med det årlige og det flerårige arbejdsprogram, der skal indeholde alle planlagte aktiviteter.
2. Arbejdsprogrammet skal indeholde skræddersyede præstationsindikatorer, der muliggør en effektiv evaluering af de resultater, der opnås i forhold til målene.
3. Den administrerende direktør er ansvarlig for udarbejdelsen af agenturets arbejdsprogram efter forudgående samråd med Kommissionens tjenestegrene. Senest den 15. marts hvert år forelægger den administrerende direktør et udkast til det følgende års arbejdsprogram for bestyrelsen.
4. Senest den 30. november hvert år vedtager bestyrelsen efter at have modtaget Kommissionens udtalelse agenturets arbejdsprogram for det følgende år. Arbejdsprogrammet skal omfatte et flerårigt perspektiv. Bestyrelsen sikrer, at arbejdsprogrammet er i overensstemmelse med agenturets formål og med Unionens lovgivningsmæssige og politiske prioriteter på området net- og informationssikkerhed.
5. Arbejdsprogrammet tilrettelægges i overensstemmelse med princippet om aktivitetsbaseret forvaltning. Det skal være i overensstemmelse med overslaget over agenturets indtægter og udgifter og agenturets budget for samme regnskabsår.
6. Den administrerende direktør fremsender efter bestyrelsens vedtagelse arbejdsprogrammet til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne og offentliggør det. Efter indbydelse fra Europa-Parlamentets relevante udvalg skal den administrerende direktør forelægge og drøfte det vedtagne årlige arbejdsprogram.
Artikel 14
Anmodninger til agenturet
1. Anmodninger om rådgivning og bistand, der ligger inden for agenturets formål og opgaver, rettes til den administrerende direktør og ledsages af baggrundsoplysninger om det emne, der skal behandles. Den administrerende direktør underretter bestyrelsen og forretningsudvalget om de modtagne anmodninger, de potentielle ressourcemæssige konsekvenser og efterfølgende om, hvordan der er fulgt op på anmodningerne. Afviser agenturet en anmodning, skal det begrunde afvisningen.
2. Anmodninger i henhold til stk. 1 kan fremsættes af:
a)
Europa-Parlamentet
b)
Rådet
c)
Kommissionen
d)
ethvert kompetent organ udpeget af en medlemsstat såsom en national tilsynsmyndighed som defineret i artikel 2 i direktiv 2002/21/EF.
3. Bestemmelser for anvendelsen af stk. 1 og 2 i praksis vedrørende navnlig forelæggelse, prioritering og opfølgning af anmodninger til agenturet samt orientering af bestyrelsen og forretningsudvalget fastsættes af bestyrelsen i agenturets interne forretningsgange.
Artikel 15
Interesseerklæring
1. Medlemmerne af bestyrelsen, den administrerende direktør samt embedsmænd, der midlertidigt er stillet til rådighed af medlemsstaterne, afgiver hver især en loyalitetserklæring og en erklæring, hvori de anfører, hvorvidt der foreligger direkte eller indirekte interesser, der kan anses for at berøre deres uafhængighed. Erklæringerne skal være præcise og fuldstændige og afgives skriftligt hvert år og ajourføres, når det er nødvendigt.
2. Medlemmerne af bestyrelsen, den administrerende direktør og eksterne eksperter, der deltager i ad hoc-arbejdsgrupper, skal hver især på præcis og fyldestgørende vis senest på hvert møde gøre opmærksom på eventuelle interesser, som kan anses for at berøre deres uafhængighed med hensyn til de punkter, der er på dagsordenen, og skal afholde sig fra at deltage i drøftelserne af og afstemningen om de pågældende punkter.
3. Agenturet fastsætter i sine interne forretningsgange bestemmelser om, hvordan de i stk. 1 og 2 omhandlede regler om interesseerklæringer gennemføres i praksis.
Artikel 16
Åbenhed
1. Agenturet gennemfører sine aktiviteter med en høj grad af åbenhed og i overensstemmelse med artikel 17 og 18.
2. Agenturet sikrer, at offentligheden og eventuelle interesserede parter får passende, objektive, pålidelige og let tilgængelige oplysninger, især vedrørende resultaterne af dets arbejde. Det offentliggør også interesseerklæringer afgivet i overensstemmelse med artikel 15.
3. Bestyrelsen kan på forslag af den administrerende direktør give interesserede parter tilladelse til at følge procedurerne i forbindelse med nogle af agenturets aktiviteter.
4. Agenturet fastsætter i sine interne forretningsgange bestemmelser om, hvordan de i stk. 1 og 2 omhandlede regler om åbenhed gennemføres i praksis.
Artikel 17
Fortrolighed
1. Med forbehold af artikel 18 må agenturet ikke til tredjemand videregive oplysninger, som det behandler eller modtager, og for hvilke der foreligger en begrundet begæring om, at de holdes helt eller delvist fortrolige.
2. Medlemmerne af bestyrelsen, den administrerende direktør, medlemmerne af den stående gruppe af interessenter, eksterne eksperter, der deltager i ad hoc-arbejdsgrupperne, samt agenturets personale, herunder embedsmænd, der midlertidigt er stillet til rådighed af medlemsstaterne, skal, selv efter at deres hverv er ophørt, overholde forpligtelsen til fortrolighed som fastsat i artikel 339 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
3. Agenturet fastsætter i sine interne forretningsgange bestemmelser om, hvordan de i stk. 1 og 2 omhandlede regler om fortrolighed gennemføres i praksis.
4. Bestyrelse beslutter, såfremt det er nødvendigt for udførelsen af agenturets opgaver, at tillade agenturet at behandle klassificerede oplysninger. I så fald vedtager bestyrelsen efter aftale med Kommissionens tjenestegrene interne forretningsgange baseret på sikkerhedsprincipperne i Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (19). Disse forretningsgange skal blandt andet indeholde bestemmelser om udveksling, behandling og opbevaring af klassificerede oplysninger.
Artikel 18
Aktindsigt
1. Forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse på agenturets dokumenter.
2. Bestyrelsen vedtager de praktiske gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1049/2001 senest seks måneder efter, at agenturet er oprettet.
3. De beslutninger, som agenturet træffer efter artikel 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001, kan gøres til genstand for en klage til ombudsmanden i henhold til artikel 228 i TEUF eller en klage indbragt for Den Europæiske Unions Domstol i henhold til artikel 263 i TEUF.
AFSNIT 4
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 19
Vedtagelse af budgettet
1. Agenturets indtægter består af et bidrag fra Unionens budget, bidrag fra tredjelande, der deltager i agenturets arbejde i henhold til artikel 30, og frivillige bidrag fra medlemsstaterne i form af pengebeløb eller naturalier. Medlemsstater, der yder frivillige bidrag, kan ikke påberåbe sig nogen specifikke rettigheder eller tjenester som et resultat heraf.
2. Agenturets udgifter omfatter udgifter til personale, administrativ og teknisk bistand, infrastruktur og driftsudgifter, samt udgifter som følge af kontrakter, der er indgået med tredjemand.
3. Senest den 1. marts hvert år udarbejder den administrerende direktør et udkast til overslag over agenturets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår og forelægger det for bestyrelsen, ledsaget af et udkast til stillingsfortegnelse.
4. Indtægter og udgifter skal balancere.
5. Hvert år vedtager bestyrelsen på grundlag af udkastet til overslag over indtægter og udgifter fra den administrerende direktør et overslag over agenturets indtægter og udgifter for det kommende regnskabsår.
6. Bestyrelsen fremsender senest den 31. marts hvert år dette overslag, der indeholder et udkast til stillingsfortegnelse og et udkast til arbejdsprogram, til Kommissionen og de tredjelande, som Unionen har indgået aftaler med i overensstemmelse med artikel 30.
7. Kommissionen sender overslaget til Europa-Parlamentet og Rådet sammen med forslaget til Unionens almindelige budget.
8. På grundlag af dette overslag opfører Kommissionen i forslaget til Unionens budget de overslag, den skønner nødvendige for stillingsfortegnelsen, og de tilskud, der ydes over det almindelige budget, og fremsender forslaget til Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med artikel 314 i TEUF.
9. Europa-Parlamentet og Rådet godkender bevillingerne til tilskuddet til agenturet.
10. Europa-Parlamentet og Rådet vedtager agenturets stillingsfortegnelse.
11. Bestyrelsen vedtager agenturets budget sammen med arbejdsprogrammet. Budgettet bliver endeligt efter den endelige vedtagelse af Unionens almindelige budget. Om nødvendigt afpasser bestyrelsen agenturets budget og dets arbejdsprogram i overensstemmelse med Unionens almindelige budget. Bestyrelsen sender straks budgettet til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen.
Artikel 20
Bekæmpelse af svig
1. For at lette bekæmpelsen af svig, korruption og andre retsstridige handlinger i henhold til forordning (EF) nr. 1073/1999 (20) tiltræder agenturet, senest seks måneder fra den dag, det bliver operationelt, den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (21), og vedtager de nødvendige bestemmelser, som skal finde anvendelse på agenturets medarbejdere, ved anvendelse af den model, der findes i bilaget til nævnte aftale.
2. Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler fra agenturet.
3. OLAF kan efter bestemmelserne og procedurerne i forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (22) foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, med henblik på at fastslå, om der er begået svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med tilskud eller en kontrakt, der er finansieret af agenturet.
4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 skal samarbejdsaftaler med tredjelande og med internationale organisationer, kontrakter, aftaler om tilskud og afgørelser om ydelse af tilskud indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt giver Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne kontrol og undersøgelse i overensstemmelse med deres respektive beføjelser.
Artikel 21
Gennemførelse af budgettet
1. Den administrerende direktør er ansvarlig for gennemførelsen af agenturets budget.
2. Kommissionens interne revisor varetager i forhold til agenturet de samme funktioner, som er tildelt denne i forhold til Kommissionens tjenestegrene.
3. Senest den 1. marts efter hvert afsluttet regnskabsår (1. marts år N + 1) sender agenturets regnskabsfører det foreløbige årsregnskab ledsaget af en beretning om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører. Kommissionens regnskabsfører konsoliderer de foreløbige årsregnskaber for institutionerne og de decentraliserede organer i overensstemmelse med artikel 147 i finansforordningen.
4. Senest den 31. marts år N + 1 sender Kommissionens regnskabsfører agenturets foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Revisionsretten. Beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning fremsendes ligeledes til Europa-Parlamentet og Rådet.
5. Ved modtagelsen af Revisionsrettens bemærkninger om agenturets foreløbige årsregnskab opstiller den administrerende direktør, i henhold til artikel 148 i finansforordningen, på eget ansvar agenturets endelige årsregnskab og sender det til bestyrelsen med henblik på udtalelse.
6. Bestyrelsen afgiver udtalelse om agenturets endelige årsregnskab.
7. Den administrerende direktør sender senest den 1. juli år N + 1 det endelige årsregnskab, herunder beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning og Revisionsrettens bemærkninger, ledsaget af bestyrelsens udtalelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.
8. Den administrerende direktør offentliggør det endelige årsregnskab.
9. Den administrerende direktør sender senest den 30. september år N + 1 Revisionsretten et svar på rettens bemærkninger og sender ligeledes en kopi af svaret til bestyrelsen.
10. Den administrerende direktør forelægger alle de oplysninger, der er nødvendige for, at dechargeproceduren for det pågældende regnskabsår kan forløbe tilfredsstillende, for Europa-Parlamentet på dettes anmodning, jf. artikel 165, stk. 3, i finansforordningen.
11. Efter henstilling fra Rådet meddeler Europa-Parlamentet inden den 15. maj i år N + 2 den administrerende direktør decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret N.
AFSNIT 5
PERSONALE
Artikel 22
Generelle bestemmelser
Vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte og de regler, som EU-institutionerne i fællesskab har vedtaget for anvendelsen af denne vedtægt og disse ansættelsesvilkår, gælder for agenturets personale.
Artikel 23
Privilegier og immuniteter
Protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, der er vedhæftet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, gælder for agenturet og dets personale.
Artikel 24
Den administrerende direktør
1. Den administrerende direktør ansættes i en stilling som midlertidigt ansat ved agenturet i henhold til artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte.
2. Den administrerende direktør udnævnes af bestyrelsen på grundlag af en liste over kandidater, som Kommissionen foreslår, efter en åben og gennemsigtig udvælgelsesprocedure.
Med henblik på indgåelsen af kontrakten med den administrerende direktør repræsenteres agenturet af formanden for bestyrelsen.
Før udnævnelsen indbydes den ansøger, bestyrelsen har valgt, til at afgive en redegørelse for Europa-Parlamentets relevante udvalg og besvare spørgsmål fra medlemmerne.
3. Den administrerende direktørs mandatperiode er fem år. Ved udgangen af denne periode foretager Kommissionen en vurdering, der tager evalueringen af den administrerende direktørs resultater og agenturets fremtidige opgaver og udfordringer i betragtning.
4. Bestyrelsen kan efter indstilling fra Kommissionen, der tager hensyn til den i stk. 3 omhandlede vurdering, og efter at have indhentet Europa-Parlamentets synspunkter forlænge den administrerende direktørs mandatperiode med højst fem år.
5. Bestyrelsen underretter Europa-Parlamentet, hvis den har til hensigt at forlænge den administrerende direktørs mandatperiode. Inden for tre måneder inden forlængelsen af mandatperioden afgiver den administrerende direktør, såfremt denne indbydes hertil, en redegørelse for Europa-Parlamentets relevante udvalg og besvarer spørgsmål.
6. En administrerende direktør, hvis mandatperiode er blevet forlænget, kan ikke deltage i endnu en udvælgelsesprocedure til den samme stilling.
7. Den administrerende direktør kan kun afskediges i henhold til en afgørelse truffet af bestyrelsen.
Artikel 25
Udstationerede nationale eksperter og andet personale
1. Agenturet kan gøre brug af udstationerede nationale eksperter og andet personale, der ikke er ansat af agenturet. Vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte gælder ikke for sådanne ansatte.
2. Bestyrelsen vedtager en afgørelse, der fastlægger regler for udstationering af nationale eksperter til agenturet.
AFSNIT 6
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 26
Retlig status
1. Agenturet er et EU-organ. Det har status som juridisk person.
2. Agenturet har i hver medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Det kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager.
3. Agenturet repræsenteres af sin administrerende direktør.
4. For at forbedre agenturets operationelle effektivitet opretholdes der et filialkontor, som er etableret i Athens storbyområde.
Artikel 27
Erstatningsansvar
1. Agenturets ansvar i kontraktforhold bestemmes efter den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende kontrakt.
Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsbestemmelse i en kontrakt, som agenturet har indgået.
2. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold, skal agenturet i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader, der er forvoldt af agenturet eller af dets ansatte under udøvelsen af deres hverv.
Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende sådanne skadeserstatninger.
3. De ansattes personlige ansvar over for agenturet fastsættes i de ansættelsesvilkår, der gælder for agenturets personale.
Artikel 28
Sprog
1. Forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der gælder for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (23), gælder for agenturet. Medlemsstaterne og andre organer, der er udpeget af dem, kan henvende sig til agenturet og modtage svar på det af EU-institutionernes officielle sprog, de ønsker.
2. De oversættelsesopgaver, der er påkrævet i forbindelse med agenturets virksomhed, udføres af Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer.
Artikel 29
Beskyttelse af personoplysninger
1. For så vidt angår agenturets behandling af oplysninger vedrørende enkeltpersoner skal agenturet, navnlig når det udfører sine opgaver, overholde principperne om beskyttelse af personoplysninger og være underlagt bestemmelserne i forordning (EF) nr. 45/2001.
2. Bestyrelsen vedtager gennemførelsesbestemmelser, som omhandlet i artikel 24, stk. 8, i forordning (EF) nr. 45/2001. Bestyrelsen kan vedtage supplerende foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på agenturets anvendelse af forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 30
Tredjelandes deltagelse
1. Tredjelande, som har indgået aftaler med Den Europæiske Union, der indebærer, at de har indført og anvender EU-retsakter på de områder, der omfattes af denne forordning, kan deltage i agenturet.
2. I de relevante bestemmelser i sådanne aftaler fastsættes de nærmere bestemmelser om bl.a. karakteren, omfanget og udformningen af disse landes deltagelse i agenturets arbejde, herunder bestemmelser om deltagelse i initiativer, der iværksættes af agenturet, samt med hensyn til finansielle bidrag og personale.
Artikel 31
Sikkerhedsregler for beskyttelse af klassificerede oplysninger
Agenturet anvender de sikkerhedsprincipper, der er indeholdt i Kommissionens sikkerhedsforskrifter til beskyttelse af EU-klassificerede oplysninger (EUCI) og følsomme ikke-klassificerede oplysninger, som fastsat i bilaget til afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom. Dette omfatter blandt andet bestemmelser om udveksling, behandling og opbevaring af sådanne oplysninger.
AFSNIT 7
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 32
Evaluering og revision
1. Senest den 20. juni 2018 bestiller Kommissionen en evaluering for navnlig at vurdere virkningen, effektiviteten og produktiviteten af agenturets arbejde og dets arbejdsmetoder. Der skal ved evalueringen endvidere tages stilling til et eventuelt behov for at ændre agenturets mandat og de finansielle virkninger af en sådan ændring.
2. Evalueringen i stk. 1 skal tage hensyn til enhver tilbagemelding til agenturet som reaktion på dets aktiviteter.
3. Kommissionen sender evalueringsrapporten og dens konklusioner til Europa-Parlamentet, Rådet og bestyrelsen. Resultaterne af evalueringen offentliggøres.
4. Som en del af evalueringen skal der desuden foretages en vurdering af de resultater, som agenturet har opnået, set i lyset af dets formål, mandat og opgaver. Såfremt Kommissionen finder, at videreførelse af agenturet er begrundet under hensyntagen til dets mål, mandat og opgaver, kan den foreslå, at agenturets mandatperiode i henhold til artikel 36 forlænges.
Artikel 33
Værtsmedlemsstatens samarbejde
Agenturets værtsmedlemsstat sikrer de bedst mulige betingelser for, at agenturet kan fungere efter hensigten, herunder stedets tilgængelighed, tilbud om tilstrækkelige uddannelsesfaciliteter for personalets børn, tilstrækkelig adgang til arbejdsmarkedet, social sikring og lægebehandling for såvel børn som ægtefæller.
Artikel 34
Administrativ kontrol
Agenturets virke er underlagt ombudsmandens tilsyn i overensstemmelse med artikel 228 i TEUF.
Artikel 35
Ophævelse og afløsning
1. Forordning (EF) nr. 460/2004 ophæves.
Henvisninger til forordning (EF) nr. 460/2004 og til ENISA betragtes som henvisninger til nærværende forordning og til agenturet.
2. Agenturet afløser det agentur, der blev oprettet ved forordning (EF) nr. 460/2004, med hensyn til ethvert ejendomsforhold, enhver aftale, enhver retlig forpligtelse, enhver ansættelseskontrakt, enhver økonomisk forpligtelse og ethvert økonomisk ansvar.
Artikel 36
Varighed
Agenturet oprettes for en periode på syv år fra den 19. juni 2013.
Artikel 37
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 21. maj 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 526/2013/EU RENDELETE
(2013. május 21.)
az Európai Uniós Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökségről (ENISA) és a 460/2004/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az elektronikus hírközlés, az elektronikus infrastruktúra és az elektronikus szolgáltatások mind közvetve, mind közvetlenül a gazdasági és a társadalmi fejlődés alapvető tényezői. Létfontosságú szerepet töltenek be a társadalom működésében, és önmagukban a villamos energiához vagy a vízellátáshoz hasonlóan mára mindent átható közüzemi szolgáltatássá váltak, és a villamos energia, a víz és más kritikus szolgáltatások közvetítésének létfontosságú elemeit alkotják. A hírközlő hálózatok a társadalmat és az innovációt szolgáló katalizátorként működnek, megsokszorozzák a technológia által gyakorolt hatást, alakítják a fogyasztói magatartást, az üzleti modelleket, az iparágakat, valamint az állampolgári és politikai részvételt. Működési zavaraik jelentős fizikai, társadalmi és gazdasági kárt okozhatnak, ami rámutat azoknak az intézkedéseknek a fontosságára, amelyek a kritikus szolgáltatások folyamatosságának biztosítása érdekében ellenálló képességük növelését célozzák. Az elektronikus hírközlés, az elektronikus infrastruktúra és az elektronikus szolgáltatások - különösen integritásukat, rendelkezésre állásukat és titkosságukat tekintve - egyre nagyobb kihívásokkal néznek szembe, amelyek többek között a hírközlési infrastruktúra egyedi alkotórészeihez, és az alkotórészeket szabályozó szoftver elemeihez, az általános infrastruktúrához és az infrastruktúrán keresztül nyújtott szolgáltatásokhoz kapcsolódnak. Mindez egyre nagyobb aggodalommal tölti el társadalmunkat, nem utolsósorban azért, mert a rendszerek összetettsége, a működési zavarok, a rendszerhibák, a balesetek, az emberi hibák és a támadások olyan problémákat okozhatnak, amelyek az európai polgárok jóléte szempontjából kritikus jelentőségű szolgáltatásokat közvetítő elektronikus és fizikai infrastruktúrára is kihathatnak.
(2)
A fenyegetések jellege folyamatosan változik, a biztonságot érintő váratlan események pedig alááshatják a felhasználóknak a technológiába, a hálózatokba és a szolgáltatásokba vetett bizalmát, és ezáltal befolyásolhatják a fogyasztók azon lehetőségét, hogy teljes mértékben kiaknázzák a belső piacban és az információs és kommunikációs technológiák (IKT) széles körű alkalmazásában rejlő lehetőségeket.
(3)
Ennek megfelelően a politika formálói, a gazdasági élet szereplői és a felhasználók számára egyaránt fontos, hogy megbízható uniós adatok alapján rendszeres értékelés készüljön az uniós hálózat- és információbiztonság állapotáról, továbbá rendelkezésre álljon a jövőben bekövetkező fejlemények, kihívások és fenyegetések szisztematikus előrejelzése uniós és globális szinten egyaránt.
(4)
Az Európai Tanács 2003. december 13-i ülésén elfogadott 2004/97/EK, Euratom határozattal (3) a tagállamok képviselői úgy határoztak, hogy a Bizottság által előterjesztett javaslat alapján létrehozandó Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökség (ENISA) székhelye Görögországban, egy, a görög kormány által kijelölendő városban lesz. Ezt a határozatot követően a görög kormány az ENISA székhelyeként a Kréta szigetén található Irákliót jelölte ki.
(5)
2005. április 1-jén megkötötték az Ügynökség és a fogadó tagállam közötti székhely-megállapodást (a továbbiakban: székhely-megállapodás).
(6)
Az Ügynökség fogadó tagállamának a lehető legkedvezőbb feltételeket kell biztosítania az Ügynökség zavartalan és hatékony működéséhez. Az Ügynökség feladatai megfelelő és hatékony végrehajtásához, a személyzet felvételéhez és megtartásához, valamint a hálózatépítési tevékenységek hatékonyságának fokozásához elengedhetetlen, hogy az Ügynökség székhelye megfelelő helyen legyen, ahol többek között rendelkezésre állnak megfelelő közlekedési csatlakozások és létesítmények az Ügynökség személyzetének tagjait kísérő házastársak és gyermekek részére. A szükséges szabályokat az Ügynökség igazgatóságának jóváhagyását követően az Ügynökség és a fogadó tagállam közötti megállapodásban kell rögzíteni.
(7)
Az Ügynökség működési hatékonyságának fokozása érdekében az Ügynökség irodát hozott létre Athénban, amelyet a fogadó tagállam beleegyezésével és támogatásával kell fenntartani, és ahol az Ügynökség operatív személyzetét kell elhelyezni. Az elsősorban az Ügynökség adminisztratív feladataival foglalkozó személyzet (beleértve az ügyvezető igazgatót), a pénzügyekkel, a kutatással és elemzéssel, az informatikai ügyekkel és a létesítménykezeléssel, az emberi erőforrásokkal, a képzésekkel, a kommunikációval és a közügyekkel foglalkozó személyzetet Iráklióban kell elhelyezni.
(8)
Az Ügynökségnek jogosult önállóan meghatározni saját szervezeti felépítését feladatai megfelelő és hatékony ellátásának biztosításához, tiszteletben tartva a székhelyről és az athéni irodáról e rendeletben rögzített rendelkezéseket. Különösen azon feladatok végrehajtása érdekében, amelyek olyan kulcsfontosságú érdekeltekkel folytatott interakcióval járnak, mint az uniós intézmények, az Ügynökségnek meg kell hoznia a szükséges gyakorlati intézkedéseket az ilyen műveletek hatékonyságának fokozására.
(9)
Az Európai Parlament és a Tanács 2004-ben azzal a céllal fogadta el az ENISA létrehozásáról szóló 460/2004/EK rendeletet (4), hogy hozzájáruljon az Unión belüli magas szintű és hatékony hálózat- és információbiztonság biztosításához, valamint - a polgárok, a fogyasztók, a vállalkozások és a közszervek érdekeit szem előtt tartva - a hálózat- és információbiztonság kultúrájának kialakításhoz. Az Európai Parlament és a Tanács 2008-ban az 1007/2008/EK rendelettel (5) az Ügynökség megbízatási idejét 2012 márciusáig meghosszabbította. Az 580/2011/EK rendelet (6)2013. szeptember 13-ig meghosszabbította az Ügynökség megbízatási idejét.
(10)
Az Ügynökséget a 460/2004/EK rendelettel korábban létrehozott ENISA jogutódjaként indokolt létrehozni. A tagállamoknak az Európai Tanács keretében ülésező képviselői által 2003. december 13-án elfogadott határozat értelmében az Ügynökség fogadó tagállamának a meglévő politikai egyezségek fenntartásával és továbbfejlesztésével biztosítania kell az Ügynökség zökkenőmentes és hatékony működését, beleértve az athéni irodát is, és elősegítve a magasan képzett személyzet felvételét és megtartását.
(11)
Az ENISA létrehozása óta a hálózat- és információbiztonságot érintő kihívások a technológia változásaihoz, a piaci fejleményekhez és a társadalmi-gazdasági folyamatokhoz igazodva folyamatos változást mutatnak, ami az elmúlt időszakban újabb gondolkodási folyamatot és vitákat indukált. A változó kihívásokra reagálva az Unió különböző dokumentumokban többször kiigazította a hálózat- és információbiztonsággal összefüggő szakpolitikai prioritásait. Ennek a rendeletnek a célja az Ügynökség megerősítése annak érdekében, hogy sikeresen járulhasson hozzá az uniós intézmények és a tagállamok azon erőfeszítéseihez, amelyekkel európai kapacitást kívánnak létrehozni a hálózat- és információbiztonság területén jelentkező kihívások kezelésére.
(12)
A belső piac összefüggésében az elektronikus hírközlés biztonságára és - általánosabban - a hálózat- és információbiztonságra irányuló intézkedések az uniós intézmények és a tagállamok részéről különböző műszaki és szervezési megoldásokat igényelnek. A vonatkozó követelmények heterogén alkalmazása csökkentheti a hatékonyságot, és akadályozhatja a belső piac működését. Ezért szükség van egy olyan uniós szintű szakértői központ létrehozására, amely a hálózat- és információbiztonság területén iránymutatással, tanácsadással és segítségnyújtással szolgál, és amelyre az uniós intézmények és a tagállamok támaszkodhatnak. Az Ügynökség ezeket az igényeket magas szintű szakértelem kialakítása és fenntartása útján elégítheti ki, illetőleg azáltal, hogy segíti az uniós intézményeket és a tagállamokat, valamint rajtuk keresztül az üzleti élet szereplőit a hálózat- és információbiztonság területén alkalmazandó jogi és szabályozási követelmények teljesítésében, valamint a hálózat- és információbiztonsági problémák megállapításában és orvoslásában, és ezzel végső soron hozzájárul a belső piac megfelelő működéséhez.
(13)
Az Ügynökségnek el kell látnia az elektronikus hírközlés területén az uniós jogi aktusok által számára kijelölt feladatokat, és ezen túlmenően - egyebek mellett szakértelmének rendelkezésre bocsátásával, tanácsadással és a bevált gyakorlatok cseréjének ösztönzésével, valamint szakpolitikai javaslatokkal - általában véve is hozzá kell járulnia az elektronikus hírközlés biztonságának, továbbá a magánélet és a személyes adatok védelmének javításához.
(14)
Az elektronikus hírközlő hálózatok és elektronikus hírközlési szolgáltatások közös keretszabályozásáról szóló, 2002. március 7-i 2002/21/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (keretirányelv) (7) úgy rendelkezik, hogy a nyilvános hírközlő hálózatokat szolgáltató és a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások kötelesek megfelelő módon gondoskodni e hálózatok és szolgáltatások integritásának és biztonságának megőrzéséről, a nemzeti szabályozó hatóságok számára pedig előírja, hogy adott esetben tájékoztassák többek között az Ügynökséget a biztonság megsértésének és az integritás hiányának minden olyan esetéről, amely jelentős hatással volt a hálózatok működésére, illetve a szolgáltatások nyújtására, valamint, hogy a Bizottságnak és az Ügynökségnek évente összefoglaló jelentésben számoljanak be a beérkező bejelentésekről és a megtett intézkedésekről. A 2002/21/EK irányelv értelmében továbbá az Ügynökség köteles véleménynyilvánítás útján hozzájárulni az ilyen tárgyú műszaki és szervezési jellegű biztonsági intézkedések harmonizálásához.
(15)
Az elektronikus hírközlési ágazatban a személyes adatok kezeléséről és a magánélet védelméről szóló, 2002. július 12-i 2002/58/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (elektronikus hírközlési adatvédelmi irányelv) (8) úgy rendelkezik, hogy a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatások szolgáltatói kötelesek megfelelő műszaki és szervezeti intézkedéseket tenni szolgáltatásaik biztonságának biztosítása érdekében, továbbá előírja a közlések és az azokra vonatkozó forgalmi adatok titkosságának megőrzését is. A 2002/58/EK irányelv tájékoztatási és bejelentési kötelezettséget ír elő az elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozások számára a személyes adatokkal kapcsolatos jogsértésekre vonatkozóan. A 2002/58/EK irányelv továbbá arra kötelezi a Bizottságot, hogy a tájékoztatási és bejelentési kötelezettségek körülményeire és formájára, valamint az alkalmazandó eljárásokra vonatkozó műszaki végrehajtási intézkedések elfogadása előtt egyeztessen az Ügynökséggel. A személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) értelmében a tagállamok kötelesek gondoskodni arról, hogy az adatkezelők megfelelő technikai és szervezeti intézkedéseket alkalmazzanak a személyes adatoknak a véletlen vagy jogellenes megsemmisüléssel, a véletlen elvesztéssel, a megváltoztatással, a jogosulatlan nyilvánosságra hozatallal és a jogosulatlan hozzáféréssel szembeni védelme érdekében, különösen abban az esetben, ha az adatfeldolgozás az adatok hálózaton keresztüli továbbításával jár, továbbá ezen túlmenően a feldolgozás minden más jogellenes formájával szemben is.
(16)
A magánélet és a személyes adatok magasabb szintű védelme érdekében az Ügynökségnek hozzá kell járulnia a magas szintű hálózat- és információbiztonság megteremtéséhez, illetőleg az Unió polgárai, fogyasztói, vállalkozásai és közszektorbeli szervezetei javára részt kell vennie a hálózat- és információbiztonság kultúrájának kialakításában és előmozdításában, mindezzel pedig elő kell segítenie a belső piac megfelelő működését. Ennek elérése érdekében biztosítani kell az Ügynökség számára a szükséges költségvetési forrásokat.
(17)
Tekintettel a mára az európai gazdaság gerincét alkotó elektronikus hálózatok és hírközlés egyre növekvő fontosságára és a digitális gazdaság tényleges méretére, jelentősen meg kell növelni az Ügynökség számára elkülönített pénzügyi és emberi erőforrásokat, összhangban megnövekedett szerepével és feladataival, valamint azon kritikus pozíciójával, amelyet az európai digitális ökoszisztéma védelme terén tölt be.
(18)
Az Ügynökségnek referenciapontként kell működnie, és függetlensége, az általa nyújtott tanácsok és az általa terjesztett információk minősége, eljárásainak és működési módszereinek átláthatósága, valamint a feladatai ellátásában tanúsított gondossága révén bizalmat kell keltenie, és megbízhatóságot kell képviselnie. Az Ügynökségnek a nemzeti és az uniós szinten tett erőfeszítésekre kell támaszkodnia; ennek érdekében feladatait az uniós intézményekkel, szervekkel, hivatalokkal és ügynökségekkel, valamint a tagállamokkal teljes együttműködésben kell ellátnia, és nyitottnak kell lennie az ágazattal és más érdekeltekkel való kapcsolatra. Az Ügynökségnek emellett a magánszektor visszajelzéseire és a vele folytatott együttműködésre is indokolt támaszkodnia, mivel az fontos szerepet játszik az elektronikus hírközlés, az elektronikus infrastruktúra és az elektronikus szolgáltatások biztonságának megteremtésében.
(19)
A feladatmeghatározásnak indokolt tükröznie, hogy az Ügynökségnek hogyan kell céljait elérnie, de egyben rugalmasságot is biztosítania kell működéséhez. Az Ügynökség feladatkörének ki kell terjednie az elektronikus hírközlés, az elektronikus infrastruktúra és az elektronikus szolgáltatások biztonságát és ellenálló képességét fenyegető veszélyforrások elemzéséhez szükséges információk és adatok gyűjtésére, valamint az uniós hálózat- és információbiztonság állapotának a tagállamokkal, a Bizottsággal és szükség esetén az érintett érdekeltekkel együttműködésben történő felmérésére. Az Ügynökségnek koordinációs feladatokat kell ellátnia, valamint gondoskodnia kell az uniós intézményekkel, szervekkel, hivatalokkal és ügynökségekkel, valamint a tagállamokkal való együttműködésről, és javítania kell az európai érdekeltek közötti együttműködést; ennek érdekében indokolt bevonnia tevékenységébe a vonatkozó területen működő illetékes nemzeti és uniós szerveket és magas szintű magánszektorbeli szakembereket, különösen az elektronikus hírközlő hálózatok szolgáltatóit és az elektronikus hírközlési szolgáltatások nyújtóit, hálózati berendezések gyártóit és a szoftverek forgalmazóit, szem előtt tartva, hogy a hálózatok és az informatikai rendszerek hardver, szoftver és szolgáltatások kombinációiból épülnek fel. Az Ügynökségnek segítenie kell az uniós intézményeket és a tagállamokat a hardver- és a szoftvertermékekkel kapcsolatos biztonsági természetű problémák megoldása érdekében az iparral folytatott párbeszédükben, és ezáltal hozzá kell járulnia a hálózat- és információbiztonság területén megvalósuló együttműködéshez.
(20)
Az uniós intézmények, szervek, hivatalok, ügynökségek vagy a tagállamok által közzétett hálózat- és információbiztonsági stratégiákat be kell nyújtani az Ügynökséghez tájékoztatás céljából, és hogy elkerülhető legyen az erőfeszítések megkettőzése. Az Ügynökségnek elemeznie kell a stratégiákat, és elő kell mozdítania olyan formátumban történő közzétételüket, amely elősegíti az összehasonlíthatóságot. Az Ügynökségnek elektronikus formátumban hozzáférhetővé kell tennie a stratégiákat és elemzéseit a nyilvánosság számára.
(21)
Az Ügynökségnek tanáccsal, véleményezéssel és elemzések készítésével kell segítenie a Bizottságot a hálózat- és információbiztonságot - beleértve a kritikus információs infrastruktúrák védelmét és a támadásoknak való ellenállást - érintő szakpolitikák kidolgozásához kapcsolódó valamennyi uniós kérdésben. Az Ügynökségnek emellett adott esetben segítenie kell az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket, valamint adott esetben - kérésükre - a tagállamokat a hálózat- és információbiztonsági politika- és képességfejlesztő tevékenységükben.
(22)
Az Ügynökségnek teljes mértékben figyelembe kell vennie a folyamatban lévő - különösen a különböző uniós kutatási kezdeményezések keretében végzett - kutatási, fejlesztési és technológiaértékelési tevékenységeket a célból, hogy tanácsot adjon az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek, valamint adott esetben - kérésükre - a tagállamok számára a hálózat- és információbiztonság területét érintő kutatási igényekkel kapcsolatban.
(23)
Az Ügynökségnek segítenie kell az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket, valamint a tagállamokat a hálózat- és információbiztonság területét érintő problémák és váratlan események megelőzésével, észlelésével és kezelésével összefüggő határokon átívelő képesség és felkészültség kialakítására és fokozására irányuló erőfeszítéseikben. Ebben a vonatkozásban az Ügynökségnek elő kell segítenie a Bizottság és más uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek, valamint a tagállamok közötti együttműködést. E célból az Ügynökségnek támogatnia kell a tagállamokat azokban a folyamatos erőfeszítésekben, amelyek válaszadási képességeik javítására, továbbá váratlan biztonsági eseményekkel kapcsolatban európai - továbbá tagállami kérésre nemzeti - szintű gyakorlatok szervezésére és végrehajtására irányulnak.
(24)
A hálózat- és információbiztonság területén jelentkező kihívások jobb megértése érdekében célszerű, hogy az Ügynökség elemezze a meglévő és a kialakulóban lévő kockázatokat. Ebből a célból az Ügynökségnek a tagállamokkal és - az adott kérdés természetének megfelelően - a statisztikai szervekkel és másokkal együttműködve gyűjtenie kell a releváns információkat. Az Ügynökségnek emellett segítenie kell az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket, valamint a tagállamokat a hálózat- és információbiztonságra vonatkozó adatok gyűjtésére, elemzésére és terjesztésére irányuló tevékenységükben. Az elektronikus hírközlés, az elektronikus infrastruktúra és az elektronikus szolgáltatások biztonságát és ellenállóképességét fenyegető kockázatok elemzéséhez szükséges megfelelő statisztikai információk és adatok gyűjtésének a tagállamok által az uniós rendelkezéseknek és az uniós joggal összhangban álló tagállami rendelkezéseknek megfelelően szolgáltatott adatokra és azokra az ismeretekre kell épülnie, amelyekkel az Ügynökség az uniós intézmények IKT-infrastruktúráiról rendelkezik. Ezen információk alapján az Ügynökségnek tájékoztatást kell nyújtania az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek, valamint a tagállamok számára a hálózat- és információbiztonság aktuális helyzetéről és az ehhez kapcsolódó uniós tendenciákról.
(25)
Feladatai végrehajtása során az Ügynökségnek elő kell segítenie az Unió és a tagállamok közötti együttműködést az uniós hálózat- és információbiztonság állapota ismertségének javítása céljából.
(26)
Az Ügynökségnek elő kell segítenie a tagállamok illetékes független szabályozó hatóságai közötti együttműködést, és ennek keretében támogatnia kell az oktatási és a tudatosságnövelő programok területén a helyes gyakorlati megoldások és a standardok kialakítását, előmozdítását és cseréjét. Ezt a tevékenységet segíti a tagállamok közötti fokozott információcsere. Az Ügynökségnek fel kell hívnia az elektronikus hírközlés, az elektronikus infrastruktúra és az elektronikus szolgáltatások egyéni felhasználóinak figyelmét többek között azáltal, hogy segíti a tagállamokat a vonatkozó közérdekű tájékoztatás nyújtásában a hálózat- és információbiztonság területén, amennyiben az egyetemes szolgáltatásról, valamint az elektronikus hírközlő hálózatokhoz és elektronikus hírközlési szolgáltatásokhoz kapcsolódó felhasználói jogokról szóló, 2002. március 7-i 2002/22/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben („egyetemes szolgáltatási irányelv”) (10) foglaltaknak megfelelően közérdekű tájékoztatási platform használatát választották, továbbá úgy, hogy segítséget nyújt az ilyen információk kidolgozásában, amelyeket mellékelni kell a nyilvános hírközlő hálózatok esetében alkalmazandó új eszközökkel való ellátás során. Az Ügynökségnek ugyancsak támogatnia kell az érdekeltek között uniós szinten folytatott együttműködést, és ennek érdekében elő kell mozdítania az információk egymás közötti megosztását, a tudatosságnövelő kezdeményezéseket, valamint az oktatási és a képzési programokat.
(27)
Az Ügynökségnek többek között segítenie kell az érintett uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket, valamint a tagállamokat a végfelhasználók közoktatását szolgáló kampányokban, melyek célja a biztonságosabb egyéni online magatartásformák elősegítése, valamint a figyelem felhívása a virtuális térben potenciálisan jelenlévő veszélyekre - ideértve a kiberbűnözést, mint például az adathalászatot, botneteket, pénzügyi és banki csalásokat -, továbbá az alapvető hitelesítési és adatvédelmi tanácsadás ösztönzése.
(28)
Céljainak maradéktalan megvalósítása érdekében az Ügynökségnek célszerű munkakapcsolatot kialakítani a megfelelő szervekkel, köztük a számítástechnikai bűnözéssel (például Europol) és az adatvédelemmel foglalkozó szervekkel annak érdekében, hogy meg lehessen osztani egymás között a gyakorlati ismereteket, illetve a bevált gyakorlatokat, valamint, hogy az Ügynökség tanácsadást tudjon biztosítani a hálózat- és információbiztonságnak az említett szervek munkájára esetlegesen hatást gyakorló vonatkozásairól. Az Ügynökségnek törekednie kell arra, hogy szinergiák jöjjenek létre az ezen szervek által és az Ügynökség által a hálózat- és információbiztonság továbbfejlesztése érdekében végzett erőfeszítések között. A nemzeti és uniós bűnüldöző és adatvédelmi hatóságok képviselőinek lehetőséget kell biztosítani arra, hogy képviseljék őket az Ügynökséghez tartozó érdekeltek állandó csoportjában. A bűnüldözési szervekkel a munkájukra esetlegesen hatást gyakorló hálózat- és információbiztonsági kérdésekre vonatkozóan folytatott együttműködés során az Ügynökségnek tiszteletben kell tartania a meglévő információs csatornákat és a létező hálózatokat.
(29)
A Bizottság a köz- és magánszféra közötti partnerség létrehozását kezdeményezte az ellenálló képesség területén, amely az elképzelések szerint egész Unióra kiterjedő rugalmas együttműködési platformként fogja szolgálni az IKT-infrastruktúra ellenálló képességének biztosítását, és amelynek keretében az Ügynökség előmozdíthatja az érdekeltek együttműködését a közpolitikai prioritások és a kihívások gazdasági és piaci vetületeinek megvitatásában, valamint az információs és kommunikációs technológiák ellenálló képességével kapcsolatos intézkedések előkészítésében.
(30)
A hálózat- és információbiztonság előmozdítása és az azzal kapcsolatos ismeretek elmélyítése érdekében az Ügynökségnek elő kell segítenie a tagállamok illetékes állami szervei közötti együttműködést, méghozzá a bevált gyakorlatok és a figyelemfelhívó kampányok kidolgozásának és cseréjének támogatása, valamint az e szervek által végzett tájékoztató tevékenységek megerősítése révén. Az Ügynökségnek támogatnia kell az érdekeltek, valamint az uniós intézmények közötti együttműködést is, részben az információmegosztás és a figyelemfelhívó tevékenységek ösztönzése révén.
(31)
Az uniós hálózat- és információbiztonság magas szintjének biztosítása érdekében az Ügynökségnek ösztönöznie kell az érintett szervezetek, például a számítógép-biztonsági és incidenskezelő csoportok (CSIRT) és a hálózatbiztonsági vészhelyzeteket elhárító csoportok (CERT) közötti önkéntes együttműködést, valamint az információk és a bevált gyakorlatok cseréjét.
(32)
A megfelelően működő CERT-ek uniós rendszerének az uniós hálózat- és információbiztonsági infrastruktúra sarokkövét kell alkotnia. Az Ügynökségnek támogatnia kell a tagállami CERT-eket és az uniós szintű CERT-et a CERT-ek hálózatának - amelybe beletartoznak az európai kormányzati CERT-ek tagjai is - működtetésében. Annak elősegítése érdekében, hogy minden egyes CERT kellően fejlett képességekkel rendelkezzen, és hogy ezek a képességek amennyire csak lehetséges, megegyezzenek a legfejlettebb CERT-ek képességeivel, az Ügynökség előmozdítja a CERT-ek szakmai értékelési rendszerének kialakítását és működtetését. Az Ügynökségnek továbbá elő kell mozdítania és támogatnia kell a megfelelő CERT-ek közötti együttműködést a legalább két CERT-et is érintő vagy potenciálisan érintő, az általuk kezelt vagy védett hálózatokat vagy infrastruktúrát érő váratlan események, támadások vagy fennakadások esetén.
(33)
A hatékony hálózat- és információbiztonsági politikáknak a köz- és a magánszektorban egyaránt kellően kidolgozott kockázatértékelési módszereken kell alapulniuk. A kockázatértékelési módszereket és eljárásokat különböző szinteken használják, és hatékony alkalmazásukat illetően nincs közös gyakorlat. A kockázatértékeléssel és az együttműködtethető kockázatkezelési megoldásokkal kapcsolatos bevált gyakorlatok ösztönzése és kialakítása a köz- és a magánszektorbeli szervezetekben fokozza az uniós hálózatok és informatikai rendszerek biztonságát. E célból az Ügynökségnek támogatnia kell a köz- és a magánszektorbeli érdekeltek uniós szintű együttműködését a kockázatkezelésre és az elektronikus termékek, rendszerek, hálózatok és szolgáltatások mérhető biztonságára vonatkozó európai és nemzetközi standardok kidolgozását és alkalmazását célzó erőfeszítések előmozdításán keresztül, amelyek a szoftverekkel együtt a hálózati és információs rendszerek alkotóelemei.
(34)
Amennyiben ez céljai és feladatköre szempontjából helyénvaló és hasznos, az Ügynökségnek tapasztalat- és általános információcserét kell folytatnia a hálózat- és információbiztonsággal foglalkozó uniós intézményekkel, szervekkel, hivatalokkal és ügynökségekkel. Az Ügynökségnek hozzá kell járulnia a kutatási prioritások uniós szinten való azonosításához a hálózati rugalmasság, valamint a hálózat- és infomációbiztonság területén, illetve el kell juttatnia az érintett kutatóintézetekhez az ipar szükségleteire vonatkozó ismereteket.
(35)
Az Ügynökségnek ösztönöznie kell a tagállamokat és a szolgáltatókat általános biztonsági előírásaik javítására, hogy ezáltal minden internetfelhasználó megtegye a saját személyes informatikai biztonságához szükséges lépéseket.
(36)
A hálózat- és információbiztonsági problémák globális jellegűek. Szorosabb nemzetközi együttműködés szükséges a biztonsági standardok (többek között a közös viselkedési normák és magatartási kódexek meghatározása) és a válaszlépések tekintetében a gyorsabb nemzetközi együttműködést elősegítő információcsere, valamint a hálózat- és információbiztonsági kérdéseket érintő közös globális megközelítésmód továbbfejlesztése érdekében. Az Ügynökségnek e célból támogatnia kell a további uniós részvételt és a harmadik országokkal és a nemzetközi szervezetekkel folytatott együttműködést, biztosítva adott esetben a szükséges szakértelmet és elemzést az érintett uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek számára.
(37)
Az Ügynökségnek egyrészről a szubszidiaritás elvével összhangban kell működnie, azaz megfelelő mértékű koordinációt kell biztosítania a tagállamok között a hálózat- és információbiztonságot érintő kérdésekben és a nemzeti politikák eredményességének javításában, ezáltal hozzáadott értéket képezve, továbbá az arányosság elvével összhangban kell működnie, azaz nem lépheti túl az e rendeletben meghatározott célok eléréséhez szükséges mértéket. Kívánatos, hogy az Ügynökség feladatainak ellátása erősítse meg, de ne érintse az elektronikus hírközlő hálózatokra és az elektronikus hírközlési szolgáltatásokra irányadó irányelvek szerinti nemzeti szabályozó hatóságok, az 1211/2009/EK rendelettel (11) létrehozott Elektronikus Hírközlési Szabályozók Testülete (Body of European Regulators for Electronic Communications - BEREC), a 2002/21/EK irányelv szerinti Hírközlési Bizottság, a 98/34/EK irányelv (12) szerinti európai szabványügyi testületek, nemzeti szabványügyi testületek és állandó bizottság, valamint a 95/46/EK irányelv szerinti független tagállami felügyelő hatóságok hatásköreit, ne zárja ki eleve a felsorolt szervek hatásköreinek gyakorlását és feladatainak ellátását, ne akadályozza azt, és ne legyen azzal átfedésben.
(38)
Végre kell hajtani bizonyos elveket az Ügynökség irányítása vonatkozásában az EU decentralizált ügynökségeivel foglalkozó intézményközi munkacsoport által 2012 júliusában elfogadott együttes nyilatkozat és közös megközelítés teljesítése érdekében, amely együttes nyilatkozat és közös megközelítés célja az ügynökségek tevékenységeinek gördülékennyé tétele és teljesítményük javítása.
(39)
Az együttes nyilatkozatot és a közös megközelítést adott esetben az Ügynökség munkaprogramjának, az Ügynökség értékeléseinek és az Ügynökség jelentéstételi és adminisztratív gyakorlatának is tükröznie kell.
(40)
Az Ügynökség megfelelő működése érdekében a Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy az igazgatóság tagjainak kinevezendő személyek megfelelő szakértelemmel rendelkeznek. Az igazgatóság munkájának folytonosságát biztosítandó, a Bizottságnak és a tagállamoknak erőfeszítéseket kell tennie annak érdekében, hogy képviselőik ne cserélődjenek túl gyakran az igazgatóságban.
(41)
Fontos, hogy az Ügynökség megalapozza és fenntartsa pártatlanságát, integritását és magas szakmai színvonalát. Ennek megfelelően az igazgatóságnak átfogó szabályokat kell elfogadnia az Ügynökség egészére vonatkozóan az összeférhetetlenségek megelőzésére és kezelésére.
(42)
Tekintettel az Ügynökség egyedi körülményeire és az előtte álló nehéz kihívásokra, a nagyobb hatékonyság és eredményesség érdekében az Ügynökség szervezeti felépítését egyszerűbbé kell tenni és meg kell erősíteni. Ehhez többek között létre kell hozni egy végrehajtó testületet annak lehetővé tétele érdekében, hogy az igazgatóság a stratégiai jelentőségű ügyekre összpontosíthasson.
(43)
Az igazgatóságnak az Unió általános költségvetésére alkalmazandó 966/2012/EU, Euratom rendelet (költségvetési rendelet) (13) előírásainak megfelelően ki kell neveznie egy számvitelért felelős tisztviselőt.
(44)
Az Ügynökség munkája eredményességének biztosítása érdekében kívánatos, hogy a tagállamok és a Bizottság képviselettel rendelkezzék az Ügynökség tevékenységének általános irányát megszabó és az Ügynökség számára kijelölt feladatoknak e rendelettel összhangban történő ellátását biztosító igazgatóságban. Az igazgatóságot fel kell ruházni mindazokkal a hatáskörökkel, amelyek a költségvetés meghatározásához és végrehajtásának ellenőrzéséhez, a vonatkozó pénzügyi szabályzat elfogadásához, az Ügynökség átlátható határozathozatali eljárásainak kialakításához, az Ügynökség munkaprogramjának elfogadásához, saját eljárási szabályzatának és az Ügynökség belső működési szabályzatának elfogadásához, az ügyvezető igazgató kinevezéséhez, az Európai Parlament véleményének kézhezvételét követően az ügyvezető igazgató hivatali idejének meghosszabbításához való döntéshez és az ügyvezető igazgató felmentéséhez szükségesek. Az igazgatóságnak az adminisztratív és költségvetési kérdésekkel kapcsolatos feladatai elvégzésében való közreműködés céljából végrehajtó testületet kell létrehoznia.
(45)
Az Ügynökség zavartalan működése azt kívánja, hogy az ügyvezető igazgató kinevezése érdemei, igazolt igazgatási és vezetői készségei, valamint a hálózat- és információbiztonság területén szerzett szakmai hozzáértése és tapasztalatai alapján történjék, és hogy az ügyvezető igazgató feladatait az Ügynökség belső működésének szervezését illetően teljes mértékben független módon végezze. Ebből a célból az ügyvezető igazgatónak - a Bizottsággal folytatott előzetes konzultációt követően - javaslatot kell tennie az Ügynökség munkaprogramjára, és meg kell tennie mindazokat a lépéseket, amelyek az Ügynökség munkaprogramja helyes végrehajtásának biztosításához szükségesek. Az ügyvezető igazgatónak továbbá el kell készítenie az igazgatóságnak benyújtandó éves jelentést, össze kell állítania az Ügynökség bevételeire és kiadásaira vonatkozó kimutatás tervezetét, és végre kell hajtania a költségvetést.
(46)
Az ügyvezető igazgató részére lehetőséget kell biztosítani arra, hogy egyes konkrét - így különösen tudományos, műszaki, jogi vagy társadalmi-gazdasági - kérdésekben eseti munkacsoportokat hozzon létre. Az eseti munkacsoportok létrehozása során az ügyvezető igazgatónak azt a megfelelő külső szakértelmet kell felkutatnia és mozgósítania, amelynek révén az Ügynökség hozzájuthat az információs társadalom fejlődésével felmerülő biztonsági jellegű kihívásokról rendelkezésre álló legfrissebb információkhoz. Az ügyvezető igazgatónak biztosítania kell, hogy az eseti munkacsoportok tagjainak kiválasztása a lehető legmagasabb szintű szakértelem alapján, a csoport feladatkörének sajátosságaihoz igazodva a tagállami közigazgatási szervek, az uniós intézmények és a magánszektor - beleértve az ipart, a felhasználókat és a hálózat- és információbiztonság területén működő tudományos szakembereket - közötti reprezentatív egyensúly kellő figyelembevételével történjék. Adott esetben az ügyvezető igazgató a munkacsoport munkájában való részvételre eseti alapon egy-egy, az adott szakterületen elismert szakértőnek számító személyt is felkérhet. E részvétel költségeit az Ügynökségnek saját belső szabályzata szerint, és a költségvetési rendelet értelmében elfogadott pénzügyi szabályzatokkal összhangban kell fedeznie.
(47)
A magánszektorral, a fogyasztói szervezetekkel és más érdekeltekkel való rendszeres párbeszéd biztosítása céljából az Ügynökségen belül tanácsadó szervként indokolt létrehozni az érdekeltek állandó csoportját. Az ügyvezető igazgató javaslata alapján az igazgatóság által felállított érdekeltek állandó csoportja feladatául azt kell meghatározni, hogy az érdekeltek számára fontos kérdésekre összpontosítson, és ezekre a kérdésekre ráirányítsa az Ügynökség figyelmét. Az ügyvezető igazgatónak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy az ülések napirendjéhez igazodva az alkalmasnak ítélt körben meghívja az Európai Parlament és más illetékes szervek képviselőit a csoport üléseire.
(48)
Mivel az érdekeltek állandó csoportjában az érdekelteket kellő számban képviselik, és mivel ezzel a csoporttal konzultálni kell, különösen a munkaprogram tervezetével kapcsolatban, nem szükséges a továbbiakban az érdekeltek igazgatóságban való képviseletéről rendelkezni.
(49)
A dokumentumokhoz való hozzáférésről szóló 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (14) meghatározottak értelmében az Ügynökségnek alkalmaznia kell a vonatkozó uniós rendelkezéseket. Az Ügynökség által a belső működésével kapcsolatos célok elérése érdekében, valamint a feladatai elvégzése során felhasznált adatokra a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (15) előírásai vonatkoznak.
(50)
Az Ügynökségnek igazodnia kell különösen az uniós intézményekre alkalmazandó rendelkezésekhez, valamint a minősített dokumentumok kezelésére vonatkozó nemzeti jogszabályokhoz.
(51)
Teljes mértékű autonómiájának és függetlenségének biztosítása érdekében, valamint, hogy további és új feladatait - többek között váratlan, sürgős feladatokat - is teljesíteni tudja, az Ügynökség számára olyan elégséges és önálló költségvetést szükséges biztosítani, amelynek bevételei elsősorban az Unió és az Ügynökség munkájában részt vevő harmadik országok hozzájárulásából származnak. Az Ügynökség személyzetének többségét közvetlenül be kell vonni az Ügynökség megbízatásának operatív végrehajtásába. Lehetőséget kell biztosítani arra, hogy az Ügynökség fogadó tagállama vagy bármely más tagállam az Ügynökség bevételeihez önkéntes alapon hozzájáruljon. Az Európai Unió általános költségvetését terhelő támogatások vonatkozásában továbbra is az uniós költségvetési eljárást kell alkalmazni. Ezenkívül az átláthatóság és az elszámoltathatóság növelése érdekében a Számvevőszéknek ellenőriznie kell az Ügynökség elszámolásait.
(52)
Tekintettel a fenyegetések jellegének folyamatos változására és a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos uniós politika fejlődésére, továbbá a többéves pénzügyi kerethez való igazodás érdekében az Ügynökség megbízatásának időtartamát az időtartam meghosszabbításának lehetősége mellett hét évre kell korlátozni.
(53)
Az Ügynökség működését független értékelésnek kell alávetni. Az Ügynökséget értékelni kell a kitűzött célok teljesítésének eredményessége, a munkamódszerek hatékonysága és az elvégzett tevékenységek relevanciája szempontjából annak megállapítása céljából, hogy a kitűzött célok továbbra is érvényesek-e, és ennek alapján meg kell határozni, hogy megbízatásának időtartamát célszerű-e ismét meghosszabbítani, és ha igen, milyen időtartamra.
(54)
Amennyiben az Ügynökség megbízatása időtartamának vége felé a Bizottság nem tesz javaslatot a megbízatás meghosszabbítására, az Ügynökségnek és a Bizottságnak meg kell tennie a szükséges lépéseket a személyzeti szerződések és költségvetési kérdések tekintetében.
(55)
Mivel e rendelet célkitűzését, nevezetesen az Európai Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökségnek a magas szintű hálózat- és információbiztonsághoz való hozzájárulás, és az ezzel kapcsolatos tudatosság növelése, az Unió polgárai, fogyasztói, vállalkozásai és közszektorbeli szervezetei javára hálózat- és információbiztonsági kultúra kialakítása és a társadalomban való előmozdítása érdekében való létrehozását - hozzájárulva ezáltal a belső piac megteremtéséhez és megfelelő működéséhez -, tagállami szinten nem lehet kielégítően megvalósítani, és az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében meghatározott szubszidiaritás elvével összhangban intézkedéseket fogadhat el. Az említett cikkben foglalt arányossági elvvel összhangban ez a rendelet nem lépi túl az e célkitűzés eléréséhez szükséges mértéket.
(56)
A 460/2004/EK rendeletet hatályon kívül kell helyezni.
(57)
A 45/2001/EK rendelet 28. cikke (2) bekezdésével összhangban egyeztetésre került sor az európai adatvédelmi biztossal, aki 2010. december 20-án elfogadta véleményét (16),
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. SZAKASZ
HATÁLY, CÉLOK ÉS FELADATOK
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) A kijelölt feladatok ellátása céljából, valamint annak érdekében, hogy az Unión belül hozzájáruljon a magas szintű hálózat- és információbiztonsághoz, növelje a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos tudatosságot, és az Unió polgárai, fogyasztói, vállalkozásai és közszektorbeli szervezetei érdekében hálózat- és információbiztonsági kultúrát alakítson ki és mozdítson elő a társadalomban, ezáltal pedig hozzájáruljon a belső piac megteremtéséhez és megfelelő működéséhez, ez a rendelet létrehozza az Európai Uniós Hálózat- és Információbiztonsági Ügynökséget (ENISA, a továbbiakban: Ügynökség).
(2) Az Ügynökség céljai és feladatai nem sértik a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos tagállami hatásköröket, sem pedig általában a közbiztonsággal, a védelemmel és a nemzetbiztonsággal kapcsolatos tevékenységeket (beleértve az állam gazdasági jólétével kapcsolatos tevékenységeket is, ha nemzetbiztonsági kérdésekkel függnek össze), továbbá az államnak a büntetőjog területén folytatott tevékenységét.
(3) E rendelet alkalmazásában a „hálózat- és információbiztonság” valamely hálózat vagy informatikai rendszer arra való képessége, hogy meghatározott megbízhatósággal ellenálljon az olyan véletlen eseményeknek, illetve jogellenes, vagy rosszindulatú cselekményeknek, amelyek veszélyeztetik a rajta tárolt vagy továbbított adatok és az ezen adatokkal kapcsolatban általa nyújtott vagy rajta keresztül elérhető szolgáltatások hozzáférhetőségét, hitelességét, integritását és titkosságát.
2. cikk
Célok
(1) Az Ügynökség magas szintű szakértelmet alakít ki és tart fenn.
(2) Az Ügynökség segíti az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket a hálózat- és információbiztonsági politikák kidolgozásában.
(3) Az Ügynökség segíti az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket, valamint a tagállamokat a hálózat- és információbiztonság területén az Unió jelenlegi és jövőbeni jogi aktusai értelmében alkalmazandó jogi és szabályozási követelmények teljesítéséhez szükséges politikák végrehajtásában, ezáltal pedig hozzájárul a belső piac megfelelő működéséhez.
(4) Az Ügynökség segítséget nyújt az Uniónak és a tagállamoknak a hálózat- és információbiztonságot érintő problémák és váratlan események megelőzéséhez, észleléséhez és kezeléséhez szükséges képességeik és felkészültségük fejlesztéséhez és megerősítéséhez.
(5) Az Ügynökség szakértelmének felhasználásával ösztönzi a köz- és a magánszektorbeli szereplők közötti széles körű együttműködést.
3. cikk
Feladatok
(1) Az 1. cikkben meghatározott cél keretén belül és a 2. cikkben meghatározott célkitűzések elérése érdekében - ugyanakkor tiszteletben tartva az 1. cikk (2) bekezdését - az Ügynökség a következő feladatokat látja el:
a)
támogatja az uniós politika és jog fejlesztését azáltal, hogy:
i.
segítséget nyújt és tanácsot ad az uniós hálózat- és információbiztonsági politikához és joghoz kapcsolódó valamennyi kérdésben;
ii.
előkészítő munkát végez, tanácsot ad és elemzéseket készít az uniós hálózat- és információbiztonsági politika és jog fejlesztésével és naprakésszé tételével kapcsolatban;
iii.
elemzi a nyilvánosan elérhető hálózat- és információbiztonsági stratégiákat és előmozdítja közzétételüket;
b)
támogatja a képességek fejlesztését azáltal, hogy:
i.
kérésükre támogatja a tagállamokat a hálózat- és információbiztonságot érintő problémák és váratlan események megelőzésének, észlelésének, elemzésének és az ilyen problémák és események kezelése képességének kialakítására és javítására irányuló erőfeszítéseikben, továbbá biztosítja számukra a szükséges ismereteket;
ii.
elősegíti és megkönnyíti a tagállamok között, illetve az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek, valamint a tagállamok között a hálózat- és információbiztonságot érintő, határokon átnyúló hatással rendelkező problémák és váratlan események megelőzése, észlelése és kezelése érdekében folytatott együttműködést;
iii.
segíti az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket a hálózat- és információbiztonságot érintő problémák és váratlan események megelőzésének, észlelésének, elemzésének és az ilyen problémák és események kezelésére vonatkozó képességnek a fejlesztésére irányuló erőfeszítéseikben különösen azáltal, hogy támogatja egy őket segítő, hálózatbiztonsági vészhelyzeteket elhárító csoport (CERT) működését;
iv.
támogatja a nemzeti/kormányzati és uniós CERT-ek képességeinek fejlesztését többek között a párbeszéd és az információcsere elősegítése révén annak biztosítása érdekében, hogy a jelenlegi helyzetre való tekintettel valamennyi CERT rendelkezzen egy sor minimumképességgel, és a bevált gyakorlatok szerint működjön;
v.
támogatja az uniós hálózat- és információbiztonsági gyakorlatok szervezését és végzését, továbbá kérésükre tanácsot ad a tagállamoknak a nemzeti gyakorlatokra vonatkozóan;
vi.
segíti az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket, valamint a tagállamokat a hálózat- és információbiztonságra vonatkozó adatok gyűjtésére, elemzésére és a tagállamok biztonsági követelményeinek megfelelő terjesztésére irányuló erőfeszítéseikben; valamint az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek, valamint a tagállamok által az uniós rendelkezéseknek, illetve az uniós jog rendelkezéseivel összhangban álló nemzeti rendelkezéseknek megfelelően nyújtott információk alapján gondoskodik az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek, valamint a tagállamok Unión belüli hálózat- és információbiztonság helyzetére vonatkozó ismereteinek naprakészen tartásáról;
vii.
támogatja a tagállamok saját mechanizmusait kiegészítő, uniós korai előrejelzési mechanizmus kifejlesztését;
viii.
a megfelelő állami szervek számára hálózat- és információbiztonsági képzéseket kínál adott esetben együttműködve az érdekeltekkel;
c)
támogatja az illetékes állami szervek önkéntes együttműködését, illetve az érdekeltek, köztük az Unióban működő egyetemek és kutatóközpontok közötti együttműködést, valamint a figyelemfelkeltő tevékenységeket többek között azáltal, hogy:
i.
előmozdítja a nemzeti és a kormányzati CERT-ek vagy a számítógép-biztonsági és incidenskezelő csoportok (CSIRT), többek között az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek CERT-jei közötti együttműködést;
ii.
előmozdítja a bevált gyakorlatok kidolgozását és megosztását a magas szintű hálózat- és információbiztonság elérése érdekében;
iii.
elősegíti a bevált gyakorlatok kidolgozására és cseréjére irányuló párbeszédet és erőfeszítéseket;
iv.
előmozdítja az információ megosztásával és a figyelemfelkeltéssel kapcsolatos bevált gyakorlatokat;
v.
támogatja az uniós intézményeket, szerveket, hivatalokat és ügynökségeket, valamint - kérésükre - a tagállamokat és megfelelő intézményeiket, többek között az egyéni felhasználók szintjén a figyelemfelkeltést szolgáló tevékenységeik és más tájékoztató tevékenységek szervezésében annak érdekében, hogy a bevált gyakorlatok és iránymutatások rendelkezésre bocsátásával fokozza a hálózat- és információbiztonságot, valamint láthatóságát;
d)
támogatja a kutatást és fejlesztést, továbbá a szabványosítást azáltal, hogy:
i.
elősegíti a kockázatkezelésre és az elektronikus termékek, rendszerek, hálózatok és szolgáltatások biztonságára vonatkozó európai és nemzetközi standardok kidolgozását és alkalmazását;
ii.
tanácsokkal látja el az Uniót és a tagállamokat a tekintetben, hogy a hálózat- és információbiztonság területén milyen további kutatásokra van szükség ahhoz, hogy hatékonyan lehessen kezelni a hálózat- és információbiztonságot érintő jelenlegi és jövőbeli kockázatokat és fenyegetéseket, beleértve az új és kialakulóban lévő információs és kommunikációs technológiákat érintő kockázatokat is, illetve ahhoz, hogy eredményesen lehessen alkalmazni a kockázatmegelőző technológiákat;
e)
együttműködik az uniós intézményekkel, szervekkel, hivatalokkal és ügynökségekkel, köztük a kiberbűnözés elleni fellépéssel és a magánélet, illetve a személyes adatok védelmével foglalkozókkal is a közös érdekű ügyekkel kapcsolatos problémák kezelése érdekében többek között azáltal, hogy:
i.
biztosítja a know-how és a bevált gyakorlatok cseréjét;
ii.
tanácsot ad a hálózat- és információbiztonság megfelelő vonatkozásaival kapcsolatban a szinergiák kialakítása érdekében;
f)
a hálózat- és információbiztonsággal kapcsolatos kérdésekre vonatkozó nemzetközi együttműködés elősegítése érdekében hozzájárul a harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel folytatandó együttműködésre irányuló uniós erőfeszítésekhez többek között azáltal, hogy:
i.
adott esetben megfigyelőként részt vesz nemzetközi gyakorlatokon, illetve e gyakorlatok szervezésében, valamint az ilyen gyakorlatok eredményeiről elemzést és jelentést készít;
ii.
elősegíti a megfelelő szervezetek bevált gyakorlatainak cseréjét;
iii.
szakértelmet biztosít az uniós intézmények számára.
(2) Az uniós intézmények, szervek, hivatalok és ügynökségek, valamint a tagállami szervek tanácsot kérhetnek az Ügynökségtől a biztonság sérülése és az integritás megszűnése esetén, amennyiben ezek jelentős hatással járnak a hálózatok vagy a szolgáltatások működése szempontjából.
(3) Az Ügynökség ellátja az Unió jogi aktusai által ráruházott feladatokat.
(4) Az Ügynökség független módon fejezi ki saját, az e rendelet hatáskörébe és célkitűzései közé tartozó kérdésekre vonatkozó következtetéseit, iránymutatásait és tanácsait.
2. SZAKASZ
SZERVEZET
4. cikk
Az Ügynökség összetétele
(1) Az Ügynökség szervei:
a)
az igazgatóság;
b)
az ügyvezető igazgató és a személyi állomány; valamint
c)
az érdekeltek állandó csoportja.
(2) Az igazgatóság az Ügynökség működési hatékonysága fokozásának előmozdítása érdekében végrehajtó testületet hoz létre.
5. cikk
Igazgatóság
(1) Az igazgatóság meghatározza az Ügynökség működésének általános irányát, és gondoskodik arról, hogy az Ügynökség az e rendeletben megállapított szabályoknak és elveknek megfelelően végezze tevékenységét. Az igazgatóság biztosítja, hogy az Ügynökség munkája összhangban legyen a tagállamok által és az Unió szintjén folytatott tevékenységekkel.
(2) Az igazgatóság elfogadja az Ügynökség éves és többéves munkaprogramját.
(3) Az igazgatóság elfogadja az Ügynökség tevékenységéről szóló éves jelentést, és a következő év július 1-jéig megküldi azt az Európai Parlament, a Tanács, a Bizottság és a Számvevőszék részére. Az éves jelentésnek tartalmaznia kell a költségvetést, és ismertetnie kell, hogy az Ügynökség hogyan teljesítette teljesítménymutatóit. Az éves jelentést közzé kell tenni.
(4) Az igazgatóság olyan csalás elleni stratégiát fogad el, amely a végrehajtandó intézkedések költség-haszon elemzését figyelembe véve arányos a csalási kockázatokkal.
(5) Az igazgatóság biztosítja az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) által végzett vizsgálatokból, valamint a különböző belső vagy külső ellenőrzési jelentésekből és értékelésekből következő megállapítások és ajánlások megfelelő nyomon követését.
(6) Az igazgatóság szabályokat fogad el az összeférhetetlenségek megelőzése és kezelése tekintetében.
(7) Az Ügynökség személyzete tekintetében az igazgatóság gyakorolja a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletben (17) megállapított, az Európai Unió tisztviselőinek személyzeti szabályzata, valamint az Európai Unió egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételei (a továbbiakban: a személyzeti szabályzat, illetve az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételei) által a kinevezésre jogosult hatóságra, illetve a szerződéskötésre feljogosított hatóságra ruházott hatáskört.
Az igazgatóság a személyzeti szabályzat 110. cikkében foglalt eljárásnak megfelelően, a személyzeti szabályzat 2. cikkének (1) bekezdésében, valamint az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek 6. cikkében foglaltak alapján határozatot fogad el, amely az ügyvezető igazgatóra ruházza a megfelelő kinevezési hatósági hatásköröket. Az ügyvezető igazgató továbbruházhatja e hatásköröket.
Amennyiben kivételes körülmények szükségessé teszik, az igazgatóság visszavonhatja az ügyvezető igazgatóra ruházott kinevezési hatósági hatásköröket, illetve az ügyvezető igazgató által továbbruházott hatásköröket. Ebben az esetben az igazgatóság korlátozott időre az egyik tagjára vagy az ügyvezető igazgató kivételével a személyzet egyik tagjára ruházhatja e hatásköröket.
(8) Az igazgatóság a személyzeti szabályzat 110. cikkében foglalt eljárásnak megfelelően megfelelő szabályokat fogad el a személyzeti szabályzat és az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek végrehajtására.
(9) Az igazgatóság kinevezi az ügyvezető igazgatót, és az e rendelet 24. cikkében foglaltakkal összhangban jogosult hivatali idejének meghosszabbítására vagy a hivatalból való felmentésére.
(10) Az igazgatóság a Bizottsággal való konzultációt követően elfogadja saját és a végrehajtó testület eljárási szabályzatát. Az eljárási szabályzat rendelkezik az írásbeli eljárás keretében vagy telekonferencia révén hozott gyorsított határozatokról.
(11) Az igazgatóság a bizottsági szolgálatokkal folytatott konzultációt követően elfogadja az Ügynökség belső működési szabályzatát. Ezt a szabályzatot nyilvánosan közzé kell tenni.
(12) Az igazgatóság elfogadja az Ügynökség pénzügyi szabályzatát. E szabályok nem térhetnek el az Európai Közösségek általános költségvetésére alkalmazandó költségvetési rendeletről szóló 1605/2002/EK, Euratom tanácsi rendelet 185. cikkében említett szervekre vonatkozó költségvetési keretrendeletről szóló, 2002. november 19-i 2343/2002/EK, Euratom bizottsági rendelettől (18), hacsak az ilyen eltérést kifejezetten nem teszi szükségessé az Ügynökség működése, és a Bizottság nem adta hozzá előzetes hozzájárulását.
(13) Az igazgatóság - a Bizottság szolgálataival folytatott konzultációt, valamint az Európai Parlament és a Tanács megfelelő tájékoztatását követően - többéves személyzetpolitikai tervet fogad el.
6. cikk
Az igazgatóság összetétele
(1) Az igazgatóság tagállamonként egy-egy képviselőből és a Bizottság által kijelölt két képviselőből áll. Valamennyi képviselő rendelkezik szavazati joggal.
(2) Az igazgatóság minden egyes tagja rendelkezik egy helyettessel, aki a tagot képviseli annak távollétében.
(3) Az igazgatóság tagjait és helyetteseiket az Ügynökség feladataira és céljaira vonatkozó ismereteik alapján nevezik ki, figyelembe véve az 5. cikkben felsorolt feladatok teljesítéséhez szükséges vezetői, adminisztratív és költségvetési felkészültségüket. Az igazgatóság munkájának folytonosságát biztosítandó, a Bizottság és a tagállamok erőfeszítéseket tesznek annak korlátozása érdekében, hogy képviselőik túl gyakran cserélődjenek az igazgatóságban. A Bizottság és a tagállamok törekednek a nők és férfiak igazgatóságbeli kiegyensúlyozott képviseletének kialakítására.
(4) Az igazgatósági tagok és póttagok hivatali ideje négy év. A hivatali idő megújítható.
7. cikk
Az igazgatóság elnöke
(1) Az igazgatóság tagjai közül három évre elnököt és elnökhelyettest választ; e személyek hivatali ideje megújítható. Az elnökhelyettes hivatalból helyettesíti az elnököt abban az esetben, ha az elnök nem tudja ellátni feladatait.
(2) Az elnök felkérhető, hogy tegyen nyilatkozatot az Európai Parlament vonatkozó bizottsága(i) előtt, és válaszoljon a képviselők által feltett kérdésekre.
8. cikk
Ülések
(1) Az igazgatóság üléseit az elnök hívja össze.
(2) Az igazgatóság évente legalább egy rendes ülést tart. Az igazgatóság az elnök vagy tagjai legalább egyharmadának kérésére rendkívüli ülést tart.
(3) Az ügyvezető igazgató - szavazati jog nélkül - részt vesz az igazgatóság ülésein.
9. cikk
Szavazás
(1) Az igazgatóság tagjai abszolút többségi szavazatával hozza meg határozatait.
(2) Az igazgatóság eljárási szabályzata, az Ügynökség belső működési szabályzata, a költségvetés, az éves és a többéves munkaprogram elfogadásához, valamint az ügyvezető igazgató kinevezéséhez, hivatali idejének meghosszabbításához és felmentéséhez, továbbá az igazgatóság elnökének kijelöléséhez az igazgatóság valamennyi tagjának kétharmados szavazattöbbségére van szükség.
10. cikk
Végrehajtó testület
(1) Az igazgatóságot a végrehajtó testület segíti.
(2) A végrehajtó testület csak az igazgatóság által adminisztratív és költségvetési ügyekben elfogadandó határozatokat készíti elő.
A végrehajtó testület az igazgatósággal együtt biztosítja az OLAF által végzett vizsgálatokból, valamint a különböző belső vagy külső ellenőrzési jelentésekből és értékelésekből következő megállapítások és ajánlások megfelelő nyomon követését.
Az ügyvezető igazgató 11. cikkben foglalt feladatainak sérelme nélkül a végrehajtó testület az ügyvezető igazgatót segíti és számára tanácsot ad az igazgatóság adminisztratív és költségvetési ügyekben hozott határozatainak végrehajtásában.
(3) A végrehajtó testület az igazgatósági tagok közül kinevezett öt tagból áll, köztük az igazgatóság elnökéből - aki betöltheti a végrehajtó testület elnöki tisztségét is -, valamint a Bizottság egyik képviselőjéből.
(4) A végrehajtó testület tagjainak hivatali ideje azonos az igazgatóság tagjainak a 6. cikk (4) bekezdésében meghatározott hivatali idejével.
(5) A végrehajtó testület legalább háromhavonta ülésezik. A végrehajtó testület elnöke a tagok kérésére további üléseket hív össze.
11. cikk
Az ügyvezető igazgató feladatai
(1) Az Ügynökséget az ügyvezető igazgató vezeti, aki a feladatai ellátásában független.
(2) Az ügyvezető igazgató feladatai kiterjednek:
a)
az Ügynökség napi szintű igazgatására;
b)
az igazgatóság által elfogadott határozatok végrehajtására;
c)
az igazgatósággal való konzultációt követően az éves munkaprogram és a többéves munkaprogram elkészítésére és a Bizottsággal folytatott konzultációt követően az igazgatósághoz való benyújtására;
d)
az éves munkaprogram és a többéves munkaprogram végrehajtására, valamint arra, hogy végrehajtásukról beszámoljon az igazgatóságnak;
e)
az Ügynökség tevékenységeiről szóló éves jelentés elkészítésére és az igazgatósághoz jóváhagyás céljából való benyújtására;
f)
az utólagos értékelések következtetésein alapuló cselekvési terv elkészítésére és a Bizottság számára kétévente az eredményekről való beszámolásra;
g)
az Unió pénzügyi érdekeinek védelmére a csalást, a korrupciót és más jogellenes tevékenységeket megelőző intézkedések alkalmazásával, hatékony ellenőrzésekkel és - ha szabálytalanságok feltárására kerül sor - a helytelenül kifizetett összegek visszatéríttetésével, valamint szükség esetén hatékony, arányos és visszatartó erejű közigazgatási vagy pénzügyi szankciókkal;
h)
az Ügynökség csalás elleni stratégiájának elkészítésére és az igazgatósághoz jóváhagyás céljából történő benyújtására;
i)
annak biztosítására, hogy az Ügynökség - különösen az általa nyújtott szolgáltatások megfelelőségét illetően - a szolgáltatásait igénybe vevők igényeinek megfelelően végezze tevékenységét;
j)
kapcsolat kialakítására és fenntartására az uniós intézményekkel, szervekkel, hivatalokkal és ügynökségekkel;
k)
kapcsolat kialakítására és fenntartására az üzleti élet szereplőivel és a fogyasztói szervezetekkel, az érdekeltekkel folytatott rendszeres párbeszéd biztosítása érdekében;
l)
az e rendeletben az ügyvezető igazgatóra vonatkozóan előírt további feladatokra.
(3) Szükség esetén és az Ügynökség céljai és feladatai által kijelölt keretek között az ügyvezető igazgató - többek között az illetékes tagállami hatóságoktól érkező - szakértőkből eseti munkacsoportokat hozhat létre. Az igazgatóságot erről előzetesen tájékoztatni kell. Az Ügynökség belső működési szabályzatában meg kell határozni a különösen az eseti munkacsoportok összetételével, a szakértőknek az ügyvezető igazgató általi kinevezésével, valamint az eseti munkacsoportok működésével kapcsolatos eljárásokat.
(4) Az ügyvezető igazgató szükség szerint adminisztratív kiszolgáló személyzetet és más erőforrásokat bocsát az igazgatóság és a végrehajtó testület rendelkezésére.
12. cikk
Az érdekeltek állandó csoportja
(1) Az igazgatóság az ügyvezető igazgató javaslatára létrehozza az érdekeltek állandó csoportját a releváns érdekelteket, így különösen az IKT-ágazatot, a nyilvános elektronikus hírközlő hálózatokat szolgáltató és a nyilvánosan elérhető elektronikus hírközlési szolgáltatásokat nyújtó vállalkozásokat, a fogyasztói csoportokat és a hálózat- és információbiztonság területén tevékenykedő tudományos szakembereket képviselő elismert szakértőkből, valamint a 2002/21/EK irányelv értelmében értesített nemzeti szabályozó hatóságok, a bűnüldöző és a magánélet védelmével foglalkozó hatóságok képviselőiből.
(2) Az Ügynökség belső működési szabályzatában meg kell határozni és nyilvánosan közzé kell tenni a különösen az érdekeltek állandó csoportjának létszámával, összetételével, tagjainak az igazgatóság általi kinevezésével, az ügyvezető igazgató általi javaslattétellel, valamint a csoport működésével kapcsolatos eljárásokat.
(3) Az érdekeltek állandó csoportjában az elnöki teendőket az ügyvezető igazgató vagy az általa eseti alapon kinevezett személy látja el.
(4) Az érdekeltek állandó csoportja tagjainak hivatali ideje két és fél évre szól. Az érdekeltek állandó csoportjának nem lehetnek tagjai az igazgatóság tagjai. Az érdekeltek állandó csoportjának ülésein jelen lehetnek, és munkájában részt vehetnek a Bizottságtól és a tagállamokból érkező szakértők. Az érdekeltek állandó csoportjának üléseire és az e csoport munkájában való részvételre meghívhatók az ügyvezető igazgató által relevánsnak ítélt egyéb szervek képviselői is, akik nem tagjai az érdekeltek állandó csoportjának.
(5) Az érdekeltek állandó csoportja tanácsadással segíti az Ügynökséget tevékenységeinek ellátásában. A csoport tanácsokat ad különösen az ügyvezető igazgatónak az Ügynökség munkaprogramjára vonatkozó javaslat elkészítéséhez és a releváns érdekeltekkel a munkaprogramot érintő valamennyi kérdésről folytatandó párbeszéd biztosításához.
3. SZAKASZ
MŰKÖDÉS
13. cikk
Munkaprogram
(1) Az Ügynökség az éves és többéves munkaprogramnak megfelelően végzi munkáját, amelynek tartalmaznia kell az Ügynökség valamennyi tervezett tevékenységét.
(2) A munkaprogram a célok tekintetében elért eredmények tényleges értékelésének lehetővé tételére szabott teljesítménymutatókat is tartalmaz.
(3) Az ügyvezető igazgató a Bizottság szolgálataival folytatott előzetes konzultációt követően gondoskodik az Ügynökség munkaprogramja tervezetének összeállításáról. Az ügyvezető igazgató minden évben március 15-ig átadja az igazgatóságnak a következő évi munkaprogram tervezetét.
(4) Az igazgatóság a Bizottság véleményének kézhezvételét követően minden évben november 30-ig elfogadja az Ügynökség következő évi munkaprogramját. A munkaprogramnak többéves kitekintést is tartalmaznia kell. Az igazgatóság biztosítja, hogy a munkaprogram igazodjon az Ügynökség céljaihoz és az Unió által a hálózat- és információbiztonság területén meghatározott jogalkotási és politikai prioritásokhoz.
(5) A munkaprogramot a tevékenységalapú irányítás elvének megfelelően kell összeállítani. A munkaprogramnak összhangban kell lennie az Ügynökség tervezett bevételeire és kiadásaira vonatkozó kimutatással és az Ügynökség ugyanezen pénzügyi évre vonatkozó költségvetésével.
(6) Miután a munkaprogramot az igazgatóság elfogadta, az ügyvezető igazgató megküldi azt az Európai Parlament, a Tanács, a Bizottság és a tagállamok részére, és közzéteszi azt. Az Európai Parlament vonatkozó bizottságának felkérésére az ügyvezető igazgató ismerteti az elfogadott éves munkaprogramot, és véleménycserét tart arról.
14. cikk
Az Ügynökség megkeresése
(1) Az Ügynökség céljai és feladatai keretén belül a tanácsadásra és a segítségnyújtásra vonatkozó megkereséseket az ügyvezető igazgatóhoz kell intézni, és mellékelni kell hozzájuk a megoldandó kérdéssel kapcsolatos háttér-információkat. Az ügyvezető igazgató tájékoztatja az igazgatóságot és a végrehajtó testületet a beérkezett megkeresésekről, az általuk az Ügynökség erőforrásaira gyakorolt esetleges következményekről, valamint - megfelelő időben - a megkeresések nyomán megtett lépésekről. Ha az Ügynökség elutasít egy megkeresést, döntését megindokolja.
(2) Az (1) bekezdés alapján a következő szervek intézhetnek megkeresést az Ügynökséghez:
a)
az Európai Parlament;
b)
a Tanács;
c)
a Bizottság;
d)
bármely tagállam bármely kijelölt illetékes hatósága, mint például a 2002/21/EK irányelv 2. cikke szerinti nemzeti szabályozó hatóság.
(3) Az igazgatóság az Ügynökség belső működési szabályzatában megállapítja az (1) és a (2) bekezdés alkalmazására, ezenbelül különösen az Ügynökséghez intézett megkeresések benyújtására, fontossági sorrendjük megállapítására, a megkeresések nyomán megteendő lépésekre, valamint az igazgatóságnak és a végrehajtó testületnek a megkeresésekkel kapcsolatos tájékoztatására vonatkozó gyakorlati szabályokat.
15. cikk
Érdekeltségi nyilatkozat
(1) Az igazgatóság tagjai, az ügyvezető igazgató és a tagállamok által ideiglenesen kirendelt tisztviselők mindegyike kötelezettségvállalási nyilatkozatot tesz, továbbá nyilatkozik arról, hogy van-e olyan közvetlen vagy közvetett érdeke, amelyről feltehető, hogy függetlenségét befolyásolhatja. A nyilatkozatnak pontosnak és teljes körűnek kell lennie, azt évente írásban kell megtenni, és - amikor szükséges - naprakésszé kell tenni.
(2) Az igazgatóság tagjai, az ügyvezető igazgató és az eseti munkacsoportok munkájában részt vevő külső szakértők mindegyike legkésőbb az adott ülés kezdetén pontosan és teljes körűen nyilatkozik az egyes napirendi pontokkal kapcsolatos minden olyan érdekéről, amelyről feltehető, hogy függetlenségét befolyásolhatja, valamint tartózkodik a kérdéses napirendi pontok megvitatásában való részvételtől és az azokról való szavazástól.
(3) Az Ügynökség a belső működési szabályzatában megállapítja az (1) és a (2) bekezdésben említett érdekeltségi nyilatkozatok szabályaira vonatkozó gyakorlati intézkedéseket.
16. cikk
Átláthatóság
(1) Az Ügynökség biztosítja, hogy tevékenységét magas fokú átláthatóság mellett, a 17. és a 18. cikknek megfelelően végzi.
(2) Az Ügynökség biztosítja, hogy a nyilvánosság és minden érdekelt fél - különösen az Ügynökség munkájának eredményeiről - megfelelő, tárgyilagos, megbízható és könnyen hozzáférhető tájékoztatást kapjon. Az Ügynökség továbbá köteles a nyilvánosság elé tárni a 15. cikkel összhangban tett érdekeltségi nyilatkozatokat.
(3) Az igazgatóság az ügyvezető igazgató javaslatára engedélyezheti, hogy meghatározott érdekelt felek az Ügynökség egyes tevékenységeiben megfigyelőként részt vegyenek.
(4) Az Ügynökség a belső működési szabályzatában megállapítja az (1) és a (2) bekezdésben említett átláthatósági szabályok végrehajtására vonatkozó gyakorlati intézkedéseket.
17. cikk
Titoktartás
(1) A 18. cikk sérelme nélkül az Ügynökség nem adhatja tovább harmadik felek részére az általa kezelt vagy hozzá beérkezett olyan információkat, amelyek tekintetében indokolással ellátott kérelmet nyújtottak be teljes vagy részben bizalmas kezelés iránt.
(2) Az igazgatóság tagjai, az ügyvezető igazgató, az érdekeltek állandó csoportjának tagjai, az eseti munkacsoportok munkájában részt vevő külső szakértők és az Ügynökség személyzetének tagjai - beleértve a tagállamok által ideiglenesen kirendelt tisztviselőket is - még feladataik megszűntét követően is az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 339. cikke szerinti titoktartási kötelezettségek hatálya alá tartoznak.
(3) Az Ügynökség belső működési szabályzatában megállapítja az (1) és (2) bekezdésben említett titoktartási szabályok végrehajtására vonatkozó gyakorlati intézkedéseket.
(4) Amennyiben az Ügynökség feladatainak ellátása ezt szükségessé teszi, az igazgatóság annak lehetővé tételéről határoz, hogy az Ügynökség minősített adatokat is kezeljen. Ebben az esetben az igazgatóság a Bizottság szolgálataival egyetértésben belső működési szabályzatot fogad el az eljárási szabályzatának módosításáról szóló, 2001. november 29-i 2001/844/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozatban (19) meghatározott biztonsági elvek alkalmazásáról. Ennek a szabályzatnak különösen a minősített információk cseréjére, feldolgozására és tárolására vonatkozóan kell rendelkezéseket tartalmaznia.
18. cikk
A dokumentumokhoz való hozzáférés
(1) Az Ügynökség birtokában lévő dokumentumokra alkalmazni kell az 1049/2001/EK rendeletet.
(2) Az igazgatóság az Ügynökség létrejöttét követően hat hónapon belül elfogadja az 1049/2001/EK rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezéseket.
(3) Az Ügynökség által az 1049/2001/EK rendelet 8. cikke alapján elfogadott határozatokkal szemben az EUMSZ 228. cikke alapján az ombudsmannál panasznak, vagy az EUMSZ 263. cikke alapján az Európai Unió Bíróságánál keresetindításnak van helye.
4. SZAKASZ
PÉNZÜGYI RENDELKEZÉSEK
19. cikk
A költségvetés elfogadása
(1) Az Ügynökség bevételeit az Unió költségvetéséből származó hozzájárulás, a 30. cikk értelmében az Ügynökség munkájában részt vevő harmadik országok hozzájárulásai, valamint a tagállamok önkéntes, pénzbeli vagy természetbeni hozzájárulásai alkotják. Az önkéntes hozzájárulást nyújtó tagállamok e hozzájárulásért cserébe nem tarthatnak igényt semmilyen különös jogra vagy ellenszolgáltatásra.
(2) Az Ügynökség kiadásait különösen a személyi, az adminisztratív és a műszaki támogatási, az infrastrukturális és a működési kiadások, valamint a harmadik felekkel kötött szerződésekből eredő kiadások alkotják.
(3) Az ügyvezető igazgató minden évben március 1-jéig elkészíti és a létszámterv tervezetével együtt továbbítja az igazgatóságnak az Ügynökség következő pénzügyi évre tervezett bevételeire és kiadásaira vonatkozó kimutatás tervezetét.
(4) A bevételeknek és kiadásoknak egyensúlyban kell állniuk egymással.
(5) Az igazgatóság az ügyvezető igazgató által összeállított, a tervezett bevételekről és kiadásokról szóló kimutatás tervezete alapján évente elkészíti az Ügynökség következő költségvetési évre vonatkozó tervezett bevételeiről és kiadásairól szóló kimutatást.
(6) Az igazgatóság minden évben március 31-ig megküldi a tervezett bevételekre és kiadásokra vonatkozó, a létszámterv tervezetét és az ideiglenes munkaprogramot is magában foglaló kimutatást a Bizottságnak és azoknak az harmadik országoknak, amelyekkel az Unió a 30. cikk értelmében megállapodást kötött.
(7) A Bizottság a kimutatást az Unió általános költségvetésének tervezetével együtt továbbítja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(8) A Bizottság e kimutatás alapján bevezeti az Unió általános költségvetésének tervezetébe a létszámtervhez szükségesnek ítélt előirányzatokat és az általános költségvetést terhelő támogatás összegét, majd az EUMSZ 314. cikkének megfelelően a tervezetet benyújtja az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak.
(9) Az Európai Parlament és a Tanács engedélyezi az Ügynökségnek szánt támogatási előirányzatokat.
(10) Az Európai Parlament és a Tanács elfogadja az Ügynökség létszámtervét.
(11) Az igazgatóság a munkaprogrammal együtt elfogadja az Ügynökség költségvetését. A költségvetés az Unió általános költségvetésének végleges elfogadásával válik véglegessé. Az igazgatóság az Ügynökség költségvetését és munkaprogramját szükség szerint az Unió általános költségvetéséhez igazítja. Az igazgatóság haladéktalanul továbbítja a költségvetést az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és a Bizottságnak.
20. cikk
Csalás elleni küzdelem
(1) A csalás, korrupció és más jogellenes tevékenységek elleni, az 1073/1999/EK rendelet (20) szerinti küzdelem elősegítése érdekében az Ügynökség, legkésőbb hat hónappal működésének megkezdése után csatlakozik az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) belső vizsgálatai tárgyában létrejött 1999. május 25-i intézményközi megállapodáshoz (21), és - a megállapodás mellékletében szereplő sablont használva - elfogadja az Ügynökség valamennyi alkalmazottjára alkalmazandó megfelelő rendelkezéseket.
(2) A Számvevőszék jogosult dokumentumalapú és helyszíni ellenőrzést végezni a támogatások kedvezményezettjeinél, valamint az Ügynökségtől uniós forrásokban részesülő vállalkozóknál és alvállalkozóknál.
(3) Az OLAF az 1073/1999/EK rendeletben és az Európai Közösségek pénzügyi érdekeinek csalással és egyéb szabálytalanságokkal szembeni védelmében a Bizottság által végzett helyszíni ellenőrzésekről és vizsgálatokról szóló, 1996. november 11-i 2185/96/Euratom, EK tanácsi rendeletben (22) előírt rendelkezéseknek és eljárásoknak megfelelően helyszíni ellenőrzéseket és vizsgálatokat is végezhet annak megállapítására, hogy az Ügynökség által finanszírozott támogatással vagy szerződéssel összefüggésben történt-e az Unió pénzügyi érdekeit sértő csalás, korrupció vagy más jogellenes cselekmény.
(4) Az (1), a (2) és a (3) bekezdés sérelme nélkül az Ügynökség által harmadik országokkal és nemzetközi szervezetekkel kötött együttműködési megállapodásoknak, továbbá az általa kötött szerződéseknek, támogatási megállapodásoknak és támogatási határozatoknak olyan rendelkezéseket kell tartalmazniuk, amelyek kifejezetten felhatalmazzák a Számvevőszéket és az OLAF-ot arra, hogy saját hatáskörüknek megfelelően lefolytassák az ilyen ellenőrzéseket és vizsgálatokat.
21. cikk
A költségvetés végrehajtása
(1) Az Ügynökség költségvetésének végrehajtásáért az ügyvezető igazgató felel.
(2) A Bizottság belső ellenőre ugyanazokkal a hatáskörökkel rendelkezik az Ügynökséggel szemben, mint a Bizottság szervezeti egységeivel szemben.
(3) Az Ügynökség számvitelért felelős tisztviselője minden pénzügyi évet követően március 1-jéig (az N+1-edik év március 1-je) megküldi a Bizottság számvitelért felelős tisztviselője részére az előzetes beszámolókat, valamint a szóban forgó pénzügyi évre vonatkozó költségvetési és pénzgazdálkodási jelentést. A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője az intézmények és a decentralizált szervek előzetes beszámolóit a költségvetési rendelet 147. cikkének megfelelően összevonja.
(4) A Bizottság számvitelért felelős tisztviselője minden N+1-edik év március 31-ig megküldi a Számvevőszék részére az Ügynökség előzetes beszámolóját, valamint az adott pénzügyi évre vonatkozó költségvetési és pénzgazdálkodásról szóló jelentést. Az adott pénzügyi évre vonatkozó költségvetési és pénzgazdálkodási jelentést az Európai Parlament és a Tanács részére is meg kell küldeni.
(5) Az ügyvezető igazgató, miután a költségvetési rendelet 148. cikkének megfelelően kézhez kapta a Számvevőszék által az Ügynökség előzetes beszámolóira vonatkozóan tett észrevételeket, saját felelősségi körében elkészíti és véleményezésre az igazgatóságnak megküldi az Ügynökség végleges beszámolóit.
(6) Az igazgatóság véleményt nyilvánít az Ügynökség végleges beszámolóiról.
(7) Az ügyvezető igazgató minden N+1-edik év július 1-jéig megküldi az Európai Parlament, a Tanács, a Bizottság és a Számvevőszék részére a végleges beszámolókat - beleértve az adott pénzügyi évre vonatkozó költségvetési és pénzgazdálkodásról szóló jelentést és a Számvevőszék észrevételeit - az igazgatóság véleményével együtt.
(8) Az ügyvezető igazgató a végleges beszámolókat közzéteszi.
(9) Az ügyvezető igazgató minden N+1-edik év szeptember 30-ig válaszol a Számvevőszéknek az általa tett észrevételekre, és e válaszról másolatot küld az igazgatóságnak.
(10) Az ügyvezető igazgató a költségvetési rendelet 165. cikke (3) bekezdésének megfelelően az Európai Parlament kérésére benyújtja az Európai Parlamenthez a szóban forgó pénzügyi évre vonatkozó mentesítési eljárás szabályszerű lefolytatásához szükséges valamennyi információt.
(11) Az Európai Parlament a Tanács ajánlása alapján az N + 2-edik év május 15. előtt mentesíti az ügyvezető igazgatót az N-edik év költségvetésének végrehajtása alól.
5. SZAKASZ
SZEMÉLYZET
22. cikk
Általános rendelkezések
Az Ügynökség személyzetére személyzeti szabályzat, valamint az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételei, továbbá az uniós intézmények közötti megállapodás útján elfogadott, a személyzeti szabályzat alkalmazására vonatkozó szabályok irányadók.
23. cikk
Kiváltságok és mentességek
Az Ügynökségre és személyzetére alkalmazni kell az Európai Unióról szóló szerződéshez és az EUMSZ-hez csatolt, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyvet.
24. cikk
Ügyvezető igazgató
(1) Az ügyvezető igazgatót az Ügynökség ideiglenes alkalmazottjaként alkalmazzák, az egyéb alkalmazottak alkalmazási feltételei 2. cikkének a) pontja szerint.
(2) Az ügyvezető igazgatót az igazgatóság nevezi ki a Bizottság által javasolt jelöltek jegyzéke alapján, amelyet nyílt és átlátható kiválasztási eljárást követően állítanak össze.
Az ügyvezető igazgató szerződésének megkötése vonatkozásában az Ügynökséget az igazgatóság elnöke képviseli.
Kinevezése előtt az igazgatóság által kiválasztott jelölt felkérést kap, hogy az Európai Parlament vonatkozó bizottsága előtt nyilatkozatot tegyen, és válaszoljon a képviselők által feltett kérdésekre.
(3) Az ügyvezető igazgató hivatali ideje öt év. Ezen időszak végén a Bizottság értékelést készít, amely figyelembe veszi az ügyvezető igazgató teljesítményének értékelését, valamint az Ügynökség jövőbeni feladatait és az előtte álló kihívásokat.
(4) Az igazgatóság - a Bizottság által a (3) bekezdés szerinti értékelés figyelembevételével készített javaslat alapján és az Európai Parlament véleményének kikérését követően - egy alkalommal, legfeljebb öt évvel meghosszabbíthatja az ügyvezető igazgató hivatali idejét.
(5) Amennyiben az igazgatóság meg kívánja hosszabbítani az ügyvezető igazgató hivatali idejét, erről tájékoztatja az Európai Parlamentet. Legfeljebb három hónappal hivatali idejének meghosszabbítása előtt az ügyvezető igazgató - amennyiben felkérik - az Európai Parlament vonatkozó bizottsága előtt nyilatkozatot tesz, és válaszol a képviselők kérdéseire.
(6) Az az ügyvezető igazgató, akinek a hivatali ideje meghosszabbításra került, nem vehet részt az ugyanazon tisztség betöltését célzó kiválasztási eljárásban.
(7) Az ügyvezető igazgató csak az igazgatóság határozata alapján menthető fel.
25. cikk
Kirendelt nemzeti szakértők és egyéb alkalmazottak
(1) Az Ügynökség igénybe vehet kirendelt nemzeti szakértőket és egyéb, nem az Ügynökség alkalmazásában álló személyzetet. Az ilyen személyzetre a személyzeti szabályzat és az egyéb alkalmazottakra vonatkozó alkalmazási feltételek nem vonatkoznak.
(2) Az igazgatóság határozatot fogad el a nemzeti szakértők Ügynökséghez való kirendelésére vonatkozó szabályokról.
6. SZAKASZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
26. cikk
Jogállás
(1) Az Ügynökség az Unió szerve. Az Ügynökség jogi személy.
(2) Az Ügynökség valamennyi tagállamban az adott tagállam joga értelmében a jogi személyek részére biztosított legszélesebb körű jogképességgel rendelkezik. Jogosult különösen ingó és ingatlan vagyont szerezni és elidegeníteni, valamint bírósági eljárásban félként részt venni.
(3) Az Ügynökséget az ügyvezető igazgató képviseli.
(4) Az Athénban nyitott irodát az Ügynökség működési hatékonyságának fokozása érdekében fenn kell tartani.
27. cikk
Felelősség
(1) Az Ügynökség szerződéses felelősségére az adott szerződésre alkalmazandó jog irányadó.
Az Európai Unió Bírósága hatáskörrel rendelkezik arra, hogy az Ügynökség által kötött szerződésekben foglalt választott bírósági kikötés alapján határozatot hozzon.
(2) Szerződésen kívüli felelősség esetén az Ügynökség az általa vagy alkalmazottai által feladataik ellátása során okozott károkért a tagállamok jogában közös általános jogelvekkel összhangban felel.
Az Európai Unió Bírósága hatáskörrel rendelkezik az ilyen károk megtérítésére vonatkozó jogviták tekintetében.
(3) Az alkalmazottak Ügynökség felé fennálló személyes felelősségét illetően az Ügynökség személyzetére alkalmazandó vonatkozó feltételek az irányadók.
28. cikk
Nyelvek
(1) Az Ügynökségre az Európai Gazdasági Közösség által használt nyelvek meghatározásáról szóló, 1958. április 15-i 1. rendelet (23) alkalmazandó. A tagállamok és az általuk kijelölt egyéb szervek az Unió intézményeinek bármely hivatalos nyelvén fordulhatnak az Ügynökséghez, és jogosultak ugyanezen a nyelven választ kapni.
(2) Az Ügynökség működéséhez szükséges fordítási szolgáltatásokat az Európai Unió Szerveinek Fordítóközpontja biztosítja.
29. cikk
A személyes adatok védelme
(1) Az egyénekre vonatkozó adatok feldolgozásakor - különösen akkor, amikor erre a feladatainak teljesítése során kerül sor - az Ügynökség tiszteletben tartja a személyes adatok védelmére vonatkozó elveket, és a 45/2001/EK rendelet rendelkezéseinek hatálya alá tartozik.
(2) Az igazgatóság elfogadja a 45/2001/EK rendelet 24. cikkének (8) bekezdésében említett végrehajtási intézkedéseket. Az igazgatóság további, a 45/2001/EK rendelet Ügynökség általi alkalmazásához szükséges intézkedéseket fogadhat el.
30. cikk
Harmadik országok részvétele
(1) Az Ügynökség nyitott azon harmadik országok részvétele előtt, amelyek az Európai Unióval olyan megállapodást kötöttek, amelynek értelmében az e rendelet hatálya alá tartozó területen átvették és alkalmazzák az Unió jogi aktusait.
(2) Az említett megállapodások vonatkozó rendelkezései alapján rendelkezni kell a szóban forgó országoknak az Ügynökség munkájában való részvétele jellegéről, terjedelméről és módjáról, ezenbelül különösen az Ügynökség kezdeményezéseiben való részvételre, a pénzügyi hozzájárulásra és a személyi állományra vonatkozó szabályokról.
31. cikk
A minősített adatok védelmére vonatkozó biztonsági szabályok
Az Ügynökség alkalmazza az EU-minősített adatok és a nem minősített érzékeny adatok védelmét szolgáló bizottsági biztonsági szabályokat, a 2001/844/EK, ESZAK, Euratom határozat mellékletének megfelelően. Ez többek között az ilyen adatok cseréjére, feldolgozására és tárolására vonatkozó rendelkezésekre terjed ki.
7. SZAKASZ
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
32. cikk
Értékelés és felülvizsgálat
(1) A Bizottság 2018. június 20-ig értékelést készíttet különösen az Ügynökség és munkamódszerei hatásosságáról, hatékonyságáról és eredményességéről. Az értékelés arra is kitér, hogy szükség van-e az Ügynökség megbízásának esetleges módosítására, valamint egy esetleges ilyen módosítás pénzügyi következményeire.
(2) Az (1) bekezdésben említett értékelés tekintetbe veszi az Ügynökséghez a tevékenységével kapcsolatosan eljuttatott visszajelzéseket.
(3) A Bizottság továbbítja az értékelő jelentést és az abban szereplő következtetéseket az Európai Parlamentnek, a Tanácsnak és az igazgatóságnak. Az értékelés megállapításait közzé kell tenni.
(4) Az értékelés részeként azt is meg kell vizsgálni, hogy milyen eredményeket ért el az Ügynökség a céljaira, a megbízatására és a feladataira tekintettel. Amennyiben a Bizottság indokoltnak tartja az Ügynökség további működtetését annak céljaira, megbízatására és feladataira tekintettel, javasolhatja az Ügynökség 36. cikkben meghatározott megbízatásának meghosszabbítását.
33. cikk
A fogadó tagállam együttműködése
A fogadó tagállam a lehető legjobb feltételeket biztosítja az Ügynökség megfelelő működéséhez, ideértve a székhely megközelíthetőségét, a személyzet gyermekeinek megfelelő oktatási lehetőségeit, valamint a személyzet gyermekeinek és házastársainak a munkaerőpiachoz, a társadalombiztosításhoz és egészségügyi ellátáshoz való hozzáférését is.
34. cikk
Igazgatási felügyelet
Az ombudsman az EUMSZ 228. cikkének megfelelően az Ügynökség működése felett felügyeleti jogkört gyakorol.
35. cikk
Hatályon kívül helyezés és jogutódlás
(1) A 460/2004/EK rendelet hatályát veszti.
A 460/2004/EK rendeletre és az ENISA-ra való hivatkozásokat erre a rendeletre, illetőleg az Ügynökségre való hivatkozásként kell értelmezni.
(2) Az Ügynökség mindennemű tulajdonviszony, megállapodás, jogi természetű kötelezettség, munkaszerződés, pénzügyi kötelezettségvállalás és felelősség vonatkozásában a 460/2004/EK rendelettel létrehozott ügynökség jogutódja.
36. cikk
Időtartam
Az Ügynökség 2013. június 19-től kezdődően hétéves időtartamra jön létre.
37. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napját követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. május 21-én.