RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 39/2013
af 21 januar 2013
om fastsættelse for 2013 af fiskerimuligheder for EU-fartøjer for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der ikke er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og på baggrund af rådgivning fra regionale rådgivende råd.
(2)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet for hver fiskebestand eller hvert fiskeri, og under behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(3)
Samlede tilladte fastmængder (TAC’er) bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på baggrund af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder på møder med de berørte regionale rådgivende råd.
(4)
For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør TAC'en fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. Følgelig bør TAC'er for bestande af sydlig kulmule, jomfruhummer og tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal, sild i farvandene vest for Skotland samt torsk i Kattegat, farvandene vest for Skotland og Det Irske Hav fastsættes i overensstemmelse med reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 af 20. december 2005 om foranstaltninger til genopretning af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i Det Cantabriske Hav og ud for den vestlige del af Den Iberiske Halvø (2), Rådets forordning (EF) nr. 509/2007 af 7. maj 2007 om en flerårig plan for bæredygtig udnyttelse af tungebestanden i den vestlige del af Den Engelske Kanal (3), Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en flerårig plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand (4) og Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande (5) ("torskeplanen"). Hvad angår den nordlige kulmulebestand (forordning (EF) nr. 811/2004 (6)) og tungebestanden i Biscayabugten (forordning (EF) nr. 388/2006 (7)), er minimumsmålene i de relevante forvaltnings- og genopretningsplaner nået, og det er derfor hensigtsmæssigt at følge den videnskabelige rådgivning for alt efter tilfældet at nå eller fastholde TAC’erne på niveauet for det maksimalt bæredygtige udbytte.
(5)
For bestande, for hvilke der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data til at udarbejde størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 3, litra i), i forordning (EF) nr. 2371/2002, samtidig med at der tages hensyn til bestandspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.
(6)
I henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (8) bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.
(7)
Hvis en TAC for en bestand tildeles én medlemsstat, er det hensigtsmæssigt at bemyndige den berørte medlemsstat til at fastlægge niveauet for denne TAC i henhold til artikel 2, stk. 1, i traktaten. Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre, at den berørte medlemsstat ved fastlæggelsen af niveauet for TAC’en handler i fuld overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik.
(8)
For visse TAC’er bør det være muligt for medlemsstaterne at give fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med de pågældende afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning, dvs. et system, hvor alle fangster bør landes og trækkes fra kvoter med henblik på at undgå udsmid og det affald fra ellers brugbare fiskeressourcer, det medfører. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed for fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sig selv fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør fuldt dokumenteret fiskeri omfatte alle aktiviteter til havs snarere end det, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne giver sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at sikre anvendelsen af intern tv-overvågning (CCTV) forbundet med et system af sensorer (under ét benævnt "CCTV-system"). Det bør gøre det muligt at foretage en nøje registrering af alle opbevarede og udsmidte dele af fangsterne. Et system baseret på observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV-systemer på nuværende tidspunkt en forudsætning for gennemførelsen af ordninger for udsmidsreduktion såsom fuldt dokumenteret fiskeri. Ved anvendelsen af et sådant system bør kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9) overholdes.
(9)
For at sikre, at afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri effektivt kan evaluere fangstkvoteordningers potentiale med hensyn til at kontrollere den absolutte fiskeridødelighed for de berørte bestande, er det nødvendigt, at alle fisk, der fanges i disse afprøvninger, herunder også fisk, som ikke opfylder mindstemålet, trækkes fra det deltagende fartøjs samlede tildeling, og at fiskeriaktiviteterne ophører, når den samlede tildeling er udnyttet fuldt ud af det pågældende fartøj. Det er også hensigtsmæssigt kun at tillade overdragelse af tildelinger mellem fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, og fartøjer, der ikke deltager heri, forudsat at det kan godtgøres, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
(10)
Det er nødvendigt at fastlægge den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2013 i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 2166/2005, artikel 5 i forordning (EF) nr. 509/2007 og artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008, under samtidig hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 af 27. juli 2009 om undtagelse af visse fartøjsgrupper fra fiskeriindsatsordningen i kapitel III i forordning (EF) nr. 1342/2008 (10).
(11)
For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor underlægges maksimale restriktioner gennem et generelt forbud mod fiskeri af sådanne arter.
(12)
Da de fire TAC-områder for den nordlige kulmulebestand svarer til den samme biologiske bestand, er det hensigtsmæssigt at give tilladelse til at gennemføre en fleksibel ordning for de medlemsstater, som deltager i dette fiskeri, mellem TAC'en for IIIa, EU-farvande i underområde 22-32, og TAC'en for EU-farvande i IIa og IV med henblik på at sikre fuld udnyttelse af fiskerimulighederne.
(13)
Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med gældende EU-ret.
(14)
Udnyttelsen af de fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (11), særlig artikel 33 og 34 i nævnte forordning om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at specificere de koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning.
(15)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af tildelingen til en enkelt medlemsstat af en tilladelse til benytte sig af systemet for fiskeriindsatstildelinger i overensstemmelse med en kilowatt-dageordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.
(16)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser for tildelingen af ekstra dage for endeligt ophør med fiskerivirksomhed og for bedre videnskabelig observatørdækning såvel som til at fastlægge formatet for regneark til indsamling og videresending af information vedrørende overførsel af havdage mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (12).
(17)
For at undgå afbrydelser i fiskeriaktiviteterne og sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2013 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende fiskeriindsatsbegrænsninger, som bør finde anvendelse fra den 1. februar 2013. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimulighederne for EU-fartøjer for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der ikke er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler.
2. De i stk. 1 omhandlede fiskerimuligheder omfatter:
a)
fangstbegrænsninger for 2013
b)
fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2013 til den 31. januar 2014.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på EU-fartøjer.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "EU-fartøj": et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b) "EU-farvande": de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag II til traktaten
c) "samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver fiskebestand
d) "kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen eller en medlemsstat
e) "internationale farvande": farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion
f) "maskestørrelse": maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til forordning (EF) nr. 517/2008 (13)
g) "EU-fiskerflåderegister": det register, der er etableret af Kommissionen i medfør af artikel 15, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2371/2002
h) "fiskerilogbog": den i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009 omhandlede logbog
i) "analytiske vurderinger": en kvantitativ evaluering af udviklingen i en given bestand på baggrund af data om bestandens biologi og udnyttelse, som ifølge videnskabelige undersøgelser er af den fornødne kvalitet til at kunne give videnskabelig rådgivning om fremtidige fangstoptioner.
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved:
a) "ICES-områder" (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (14)
b) "Skagerrak": farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c) "Kattegat": farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d) "Funktionel enhed 16 i ICES-underområde VII": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
53° 30′ N 15° 00′ V,
53° 30′ N 11° 00′ V,
51° 30′ N 11° 00′ V,
51° 30′ N 13° 00′ V,
51° 00′ N 13° 00′ V,
51° 00′ N 15° 00′ V,
53° 30′ N 15° 00′ V
e) "Cadizbugten": den geografiske del af ICES-afsnit IXa, der ligger øst for 7° 23′ 48″ V
f) "CECAF-områder" (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder som nævnt i bilag II til forordning (EF) nr. 216/2009 (15).
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER
Artikel 5
TAC’er og tildelinger
I bilag I fastsættes TAC’er for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse ikke-EU-farvande og fordelingen af disse TAC’er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant.
Artikel 6
TAC’er som skal fastlægges af medlemsstaterne
1. TAC’erne for visse fiskebestande fastlægges af den berørte medlemsstat. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. De TAC’er, en medlemsstat fastlægger, skal:
a)
være i overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik, navnlig princippet om bæredygtig udnyttelse af bestanden, og
b)
resultere i:
i)
en udnyttelse af bestanden, som er i overensstemmelse med, at der med den højest mulige sandsynlighed nås et maksimalt bæredygtigt udbytte i 2015 og tiden derefter, hvis der foreligger analytiske vurderinger
ii)
en udnyttelse af bestanden, som er i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning, hvis der ikke foreligger analytiske vurderinger eller kun foreligger ufuldstændige analytiske vurderinger.
3. Hver af de berørte medlemsstater indgiver senest den 15. marts 2013 følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
de vedtagne TAC’er
b)
de data, den berørte medlemsstat har indsamlet og vurderet, og som de vedtagne TAC’er er baseret på
c)
nærmere oplysninger om, hvorledes de vedtagne TAC’er er i overensstemmelse med stk. 2.
Artikel 7
Yderligere tildelinger til fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
1. For visse bestande kan en medlemsstat give en yderligere tildeling til fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. Den yderligere tildeling, jf. stk. 1, må ikke overstige den samlede grænse, der er fastsat i bilag I, som en procentdel af den kvote, der er tildelt den pågældende medlemsstat.
3. Ved den yderligere tildeling, jf. stk. 1, skal følgende betingelser være opfyldt:
a)
fartøjet anvender videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer (i det følgende under ét benævnt "CCTV-system"), der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord på fartøjet
b)
den yderligere tildeling til et bestemt fartøj, som deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, overstiger ikke følgende grænser:
i)
75 % af udsmid af bestanden som anslået af den pågældende medlemsstat, som er foretaget af den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der er givet den yderligere tildeling, tilhører
ii)
30 % af den individuelle tildeling, som fartøjet havde, inden det begyndte at deltage i afprøvningerne
c)
alle det pågældende fartøjs fangster af den bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, herunder fisk, som ikke opfylder mindstemålet som defineret i bilag XII til forordning (EF) nr. 850/98 skal modregnes i fartøjets individuelle tildeling, der følger af yderligere tildelinger i henhold til denne artikel.
d)
når et fartøj fuldt ud har udnyttet den individuelle tildeling for en bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, skal det pågældende fartøj indstille alt fiskeri i det pågældende TAC-område
e)
for så vidt angår de bestande, for hvilke denne artikel kan finde anvendelse, kan medlemsstaterne give tilladelse til overdragelse af den individuelle tildeling eller dele heraf fra fartøjer, der ikke deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, til fartøjer, der deltager i disse afprøvninger, forudsat at det kan påvises, at udsmid fra de fartøjer, der ikke deltager, ikke øges.
4. Uanset stk. 3, litra b), nr. i), kan en medlemsstat undtagelsesvis give et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, som overstiger 75 % af det anslåede udsmid af bestanden, som er foretaget af den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der er givet den yderligere tildeling, tilhører, under forudsætning af:
a)
at andelen af udsmid pr. bestand som anslået for den pågældende fartøjstype er under 10 %
b)
at inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for evalueringen af CCTV-systemets potentiale med henblik på kontrol
c)
at en samlet grænse på 75 % af det anslåede udsmid pr. bestand, der foretages af samtlige de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, ikke overskrides.
5. I det omfang registreringerne i henhold til stk. 3, litra a), omfatter behandling af personoplysninger i den betydning, der er fastlagt i direktiv 95/46/EF, gælder direktivet for behandlingen af sådanne oplysninger.
6. Når en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i stk. 3, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2013.
7. En medlemsstat skal, før den giver den yderligere tildeling nævnt i stk. 1-6, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
b)
specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer
c)
kapaciteten og typen af samt specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer
d)
det anslåede udsmid for hver type fartøj, der deltager i afprøvningerne
e)
den fangstmængde, som de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, har taget i 2012 af den bestand, der er underlagt den relevante TAC.
8. Kommissionen kan anmode enhver medlemsstat, der anvender denne artikel, om at forelægge vurderingen af udsmid for hver type fartøj for et videnskabeligt rådgivende råd til fornyet undersøgelse med henblik på at overvåge gennemførelsen af det krav, der er fastlagt i stk. 3, litra b), nr. i). Foreligger der ikke en vurdering, som bekræfter et sådant udsmid, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kravet overholdes, og informerer Kommissionen herom.
Artikel 8
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og har en kvote, og hvis denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og hvis denne EU-kvote ikke er opbrugt.
Artikel 9
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fra den 1. februar 2013 til den 31. januar 2014 gælder de fiskeriindsatsforanstaltninger, der er fastsat i:
a)
bilag IIA for forvaltningen af torskebestande i Kattegat, ICES-afsnit VIIa og VIa, og EU-farvande i ICES-afsnit Vb
b)
bilag IIB for genopretningen af bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer i ICES-afsnit VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten
c)
bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-afsnit VIIe.
Artikel 10
Særlige bestemmelser om tildeling af fiskerimuligheder
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for:
a)
udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 eller artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008 (16)
c)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelser, jf. artikel 37, 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 11
Fiskeriforbudsperioder
1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter eller at opbevare disse arter om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. maj 2013: torsk, havtaske, glashvarre, kuller, hvilling, kulmule, jomfruhummer, rødspætte, lubbe, sej, rokker, tunge og pighaj.
2. Med henblik på denne artikel omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Breddegrad
Længdegrad
1
52° 27′ N
12° 19′ V
2
52° 40′ N
12° 30′ V
3
52° 47′ N
12° 39,600′ V
4
52° 47′ N
12° 56′ V
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ V
6
51° 22′ N
14° 24′ V
7
51° 22′ N
14° 03′ V
8
52° 10′ N
13° 25′ V
9
52° 32′ N
13° 07,500′ V
10
52° 43′ N
12° 55′ V
11
52° 43′ N
12° 43′ V
12
52° 38,800′ N
12° 37′ V
13
52° 27′ N
12° 23′ V
14
52° 27′ N
12° 19′ V
3. Uanset stk. 1 tillades gennemsejling af Porcupine Bank med de arter, der er omhandlet i samme stykke, om bord i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 12
Forbudte arter
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle farvande
b)
sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande, medmindre andet er fastsat i bilag I, del B
c)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
d)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
g)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i alle farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Artikel 13
Dataindberetning
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
AFSNIT III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 14
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved forordning (EF) nr. 2371/2002. Denne komité er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 15
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1 januar 2013.
Artikel 9 anvendes dog fra den 1. februar 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2013.
A TANÁCS 39/2013/EU RENDELETE
(2013. január 21.)
a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá nem tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek a 2013. évre történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (1) előírja, hogy a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférést és a halászati tevékenységek fenntartható folytatását szabályozó intézkedéseket a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által készített jelentések figyelembevételével, valamint a regionális tanácsadó testületek javaslataira tekintettel kell meghatározni.
(2)
A Tanács feladata, hogy intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan, beleértve - adott esetben - bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára viszonylag stabil halászati tevékenység legyen biztosítható valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében, és az elosztás során kellően figyelembe kell venni a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit.
(3)
A teljes kifogható mennyiségeket (TAC) a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell meghatározni, biztosítva ugyanakkor az egyes halászati ágazatokkal szembeni méltányos bánásmódot; ezenkívül figyelembe kell venni az érdekeltekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményeket is, különös tekintettel az érintett regionális tanácsadó testületek ülésein elhangzottakra.
(4)
Többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a teljes kifogható mennyiségeket a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban kell meghatározni. Következésképpen szürke tőkehal déli állományai, a norvég homár állományai, a La Manche csatorna nyugati részén élő közönséges nyelvhal, a Skóciától nyugatra fekvő területeken előforduló hering, valamint a Kattegatban, a Skóciától nyugatra fekvő területeken és az Ír-tengerben élő közönséges tőkehal állományai tekintetében a teljes kifogható mennyiségeket a következő jogi aktusokban megállapított szabályoknak megfelelően kell meghatározni: a Kantábriai-tenger és az Ibériai-félsziget nyugati részének déli szürketőkehal- és norvéghomár-állományának helyreállítását célzó intézkedésekről szóló, 2005. december 20-i 2166/2005/EK tanácsi rendelet (2); a La Manche csatorna nyugati része nyelvhalállományának fenntartható kiaknázására vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. május 7-i 509/2007/EK tanácsi rendelet (3); a Skóciától nyugatra fekvő területen élő heringállományra és az állomány halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1300/2008/EK tanácsi rendelet (4); és a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1342/2008/EK tanácsi rendelet (5) (a tőkehalállományokra vonatkozó terv). Ami viszont a szürke tőkehal északi állományát (811/2004/EK rendelet (6)) és a Vizcayai-öböl nyelvhalállományát illeti (388/2006/EK rendelet (7)), a vonatkozó helyreállítási és gazdálkodási tervekben előírt minimumcélokat sikerült megvalósítani, ezért helyénvaló követni a tudományos szakvéleményben foglaltakat azért, hogy - az adott esettől függően - elérhetők vagy szinten tarthatók legyenek a legnagyobb fenntartható hozamnak megfelelő TAC-értékek.
(5)
Azon állományok vonatkozásában, amelyekről nincs elegendő vagy megbízható adat az állomány méretére vonatkozó becslésekhez, a gazdálkodási intézkedéseknek és a teljes kifogható mennyiségek szintjeinek a 2371/2002/EK tanácsi rendelet 3. cikkének i) pontjában meghatározott, a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatos megközelítést kell követniük, az állományspecifikus tényezők számításba vételével, ideértve különösen az állomány tendenciáiról és a vegyes halászattal kapcsolatos megfontolásokról rendelkezésre álló információkat.
(6)
A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet (8) 2. cikkével összhangban meg kell határozni az említett cikkben előírt különböző intézkedések hatálya alá tartozó állományokat.
(7)
Amennyiben egy adott állományra vonatkozó teljes kifogható mennyiséget csak egyetlen tagállamnak osztanak ki, a Szerződés 2. cikkének (1) bekezdésével összhangban indokolt felhatalmazni az érintett tagállamot az említett teljes kifogható mennyiség szintjének meghatározására. Rendelkezéseket kell hozni annak biztosítására, hogy a szóban forgó teljes kifogható mennyiség meghatározásakor az érintett tagállam teljes mértékben a közös halászati politika alapelveinek és szabályainak megfelelően járjon el.
(8)
Bizonyos teljes kifogható mennyiségek esetében a tagállamok számára lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat osszanak ki. Ezek a próbák a fogási kvótarendszer, vagyis az összes fogás kirakodására és kvótákból való levonására vonatkozó rendszer vizsgálatára irányulnak annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a visszadobás gyakorlata és a visszadobott - egyébként felhasználható - halak elpocsékolása. A halak ellenőrizetlen visszadobása fenyegetést jelent a halak mint közjavak hosszú távú fenntarthatósága és ezáltal a közös halászati politika célkitűzései tekintetében is. Ezzel szemben a fogási kvótarendszerek eleve ösztönzőt teremtenek a halászok számára ahhoz, hogy tevékenységük végzése során optimalizálják a fogási szelektivitást. A visszadobás gyakorlatának ésszerű kezelése érdekében a teljes körűen dokumentált halászat során minden tengeri műveletről be kell számolni, nem csupán a kikötőben kirakodott rakományról. Ezért a tagállamok általi ilyen kiegészítő kvótakiosztás feltételei között szerepelnie kell egy arra vonatkozó kötelezettségnek is, hogy a hajón érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerák (CCTV) működjenek (CCTV-rendszer). Ez lehetővé teszi a fogás megtartott és visszadobott részeinek pontos nyilvántartását. A fedélzeten valós időben tevékenységet folytató megfigyelők alkalmazásán alapuló rendszer kevésbé eredményes, költségesebb és kevésbé megbízható. Következésképpen a CCTV-rendszerek használata jelenleg előfeltétel a visszadobás-csökkentésre irányuló programok - így például a teljes körűen dokumentált halászatok - megvalósításához. Ilyen rendszer használata esetén be kell tartani a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) követelményeit.
(9)
Annak biztosítására, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbák keretében hatékonyan értékelhető legyen a fogási kvótarendszereknek az érintett állományok abszolút halászati mortalitásának megfékezésére vonatkozó potenciálja, elengedhetetlen, hogy a próbák során fogott valamennyi halat - beleértve a legkisebb kirakodási méret alatti halakat is - levonják a halászatban részt vevő hajó teljes kvótájából, valamint hogy a halászati műveleteket beszüntessék, amikor az adott hajó teljes mértékben felhasználta e kvótáját. Célszerű lehetővé tenni továbbá a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók és az ilyen próbákban részt nem vevő hajók közötti kvótaátadást, feltéve, hogy a próbákban részt nem vevő hajók által visszadobott halak mennyisége bizonyítható módon nem növekszik.
(10)
A 2166/2005/EK rendelet 8. cikkével, az 509/2007/EK rendelet 5. cikkével, valamint az 1342/2008/EK rendelet 11. és 12. cikkével összhangban meg kell határozni a 2013. évre vonatkozó halászati erőkifejtés felső határait, figyelembe véve az egyes hajócsoportoknak az 1342/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt erőkifejtési rendszerből történő kizárásáról szóló, 2009. július 27-i 754/2009/EK tanácsi rendeletet is (10).
(11)
Bizonyos fajok, mint például egyes cápafajok védelme szempontjából még a korlátozott halászati tevékenység is komoly kockázatot jelenthet. Következésképpen az ilyen fajokra vonatkozó halászati lehetőségeket a halászatukra vonatkozó általános tilalom bevezetése révén teljes mértékben meg kell vonni.
(12)
Mivel a szürke tőkehal északi állományára vonatkozó négy TAC ugyanarra a biológiai állományra vonatkozik, a halászati lehetőségek teljes körű kiaknázásának biztosítása érdekében célszerű lehetővé tenni, hogy az érintett tagállamok rugalmas rendszert alkalmazzanak a IIIa övezetre, a 22-32 alkörzet uniós vizeire, valamint a IIa és IV övezet uniós vizeire vonatkozó TAC-ok tekintetében.
(13)
A halászati lehetőségeket az alkalmazandó uniós joggal teljes összhangban kell felhasználni.
(14)
Az e rendeletben meghatározott, az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségek igénybevétele a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet (11), és különösen annak a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartásáról, valamint a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatok bejelentéséről szóló 33. és 34. cikkne hatálya alá tartozik. Ezért meg kell határozni azokat a kódokat, amelyeket a tagállamoknak az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásai tekintetében a Bizottság felé teljesítendő adatszolgáltatás során használniuk kell.
(15)
Az annak végrehajtására vonatkozó egységes feltételek biztosítása érdekében, hogy egyes tagállamoknak engedélyezzék a halászati erőkifejtés mennyiségeinek kilowattnapok szerinti rendszer alapján történő szabályozását, a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni.
(16)
E rendeletnek a halászati tevékenység végleges beszüntetése esetén, illetve fokozott tudományos megfigyelési program ideje alatt a tagállamoknak többletnapok kiosztása, valamint az ugyanazon tagállam lobogója alatt közlekedő halászhajók között napok átadására vonatkozó, adatok összegyűjtésére és megküldésére szolgáló táblázatok formátumának meghatározása tekintetében egységes feltételek mellett történő végrehajtásának biztosítása érdekében a Bizottságot végrehajtási hatáskörökkel kell felruházni. Ezeket a hatásköröket a Bizottság végrehajtási hatásköreinek gyakorlására vonatkozó tagállami ellenőrzési mechanizmusok szabályainak és általános elveinek megállapításáról szóló, 2011. február 16-i 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (12) összhangban kell gyakorolni.
(17)
A halászati tevékenységek megszakításának elkerülése és az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni, a halászati erőkifejtés korlátozására vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyeket 2013. február 1-jétől kell alkalmazni. A sürgősségre tekintettel e rendeletnek a kihirdetését követően azonnal hatályba kell lépnie,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá nem tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségeket határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett halászati lehetőségek körébe a következők tartoznak:
a)
a 2013. évre szóló fogási korlátozások;
b)
a 2013. február 1-jétől2014. január 31-ig tartó időszakra vonatkozó halászati erőkifejtési korlátozások.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet az uniós hajókra alkalmazandó.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)
„uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő és az Európai Unióban lajstromozott halászhajó;
b)
„uniós vizek”: a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizek a Szerződés II. mellékletében felsorolt tengerentúli országokkal és területekkel szomszédos vizek kivételével;
c)
„teljes kifogható mennyiség” (TAC): az egyes halállományokból évente kifogható és kirakodható mennyiség;
d)
a teljes kifogható mennyiségnek az Európai Unió vagy valamely tagállam részére kiosztott hányada;
e)
„nemzetközi vizek”: az egyes államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;
f)
„szembőség”: a halászhálóknak az 517/2008/EK rendelettel (13) összhangban megállapított szembősége;
g)
„uniós halászhajóflotta-nyilvántartás”: a 2371/2002/EK rendelet 15. cikkének (3) bekezdésével összhangban a Bizottság által létrehozott nyilvántartás;
h)
„halászati napló”: az 1224/2009/EK rendelet 14. cikkében említett napló;
i)
„analitikai értékelések”: egy adott állomány alakulásának az állomány biológiai jellemzőin és kiaknázási mértékén alapuló mennyiségi értékelése, amely a tudományos vizsgálat szerint kellő minőségű ahhoz, hogy tudományos szakvéleményként szolgáljon a fogásokkal kapcsolatos jövőbeli lehetőségek mérlegelésénél.
4. cikk
Halászati övezetek
E rendelet alkalmazásában a következő övezeti meghatározásokat kell alkalmazni:
a) „ICES-övezetek” (ICES, Nemzetközi Tengerkutatási Tanács): a 218/2009/EK rendelet (14) III. mellékletének meghatározása szerinti földrajzi területek;
b) „Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
c) „Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenøretől Gnibens Spidsig, Korshagétől Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
d) „az ICES VII alterület 16. funkcionális egysége”: a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi terület:
é. sz. 53° 30′, ny. h. 15° 00′,
é. sz. 53° 30′, ny. h. 11° 00′,
é. sz. 51° 30′, ny. h. 11° 00′,
é. sz. 51° 30′, ny. h. 13° 00′,
é. sz. 51° 00′, ny. h. 13° 00′,
é. sz. 51° 00′, ny. h. 15° 00′,
é. sz. 53° 30′, ny. h. 15° 00′;
e) „Cádizi-öböl”: az ICES IXa körzetnek a nyugati hosszúság 7° 23′ 48″-től keletre eső része;
f) „CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság): a 216/2009/EK rendelet (15) II. mellékletének meghatározása szerinti földrajzi területek.
II. CÍM
HALÁSZATI LEHETŐSÉGEK
5. cikk
Teljes kifogható mennyiségek és elosztásuk
Az uniós vizeken vagy a bizonyos nem uniós vizeken tartózkodó uniós hajókra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket, azok tagállamok közötti elosztását és - adott esetben - a teljes kifogható mennyiségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételeket az I. melléklet határozza meg.
6. cikk
A tagállamok által meghatározandó teljes kifogható mennyiségek
(1) Egyes halállományok vonatkozásában a teljes kifogható mennyiségeket az érintett tagállamok határozzák meg. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg.
(2) A tagállamok által meghatározandó teljes kifogható mennyiségeknek:
a)
összhangban kell lenniük a közös halászati politika elveivel és szabályaival, különösen az állományok fenntartható kiaknázásának elvével; valamint
b)
az alábbiakat kell eredményezniük:
i.
amennyiben az analitikai értékelések rendelkezésre állnak, 2015-től a lehető legnagyobb valószínűséggel az állománynak a legnagyobb fenntartható hozammal összhangban történő kiaknázása;
ii.
amennyiben az analitikai értékelések nem vagy csak hiányos formában állnak rendelkezésre, az állománynak a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatos megközelítéssel összhangban álló kiaknázása.
(3) Minden érintett tagállam 2013. március 15-ig benyújtja a Bizottságnak a következő információkat:
a)
az elfogadott teljes kifogható mennyiségek;
b)
az érintett tagállam által összegyűjtött és értékelt adatok, amelyeken az elfogadott teljes kifogható mennyiségek alapulnak;
c)
annak részletes bemutatása, hogy az elfogadott teljes kifogható mennyiségek miként felelnek meg a (2) bekezdésnek.
7. cikk
Kiegészítő kvóták a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára
(1) Egyes állományok tekintetében a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat oszthatnak ki. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett nem lépheti túl az I. mellékletben az érintett tagállamnak kiosztott kvóta százalékában meghatározott általános határértéket.
(3) Az (1) bekezdésben említett kiegészítő kvóta odaítélése az alábbi feltételek szerint történik:
a)
a hajókon érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerákat (CCTV) működtetnek (a továbbiakban együtt: CCTV-rendszer), amelyek minden halászati műveletet és a hajó fedélzetén végzett valamennyi feldolgozási tevékenységet rögzítenek;
b)
a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő egyes hajók számára kiosztott kiegészítő kvóta mennyisége az alábbi értékek egyikét sem haladhatja meg:
(i)
a kiegészítő kvótában részesülő hajó típusa esetében az érintett tagállam becslése szerint várható, az állományt érintő visszadobások 75 %-a,
(ii)
a hajó részére a próbákban való részvétel előtti időszakban kiosztott egyéni kvóta 30 %-a;
c)
a hajó által a kiegészítő kvótával érintett állományból ejtett valamennyi fogást, a 850/98/EK rendelet XII. mellékletében meghatározott legkisebb fogható méret alatti halakat is ideértve, le kell vonni a hajónak az e cikk alapján odaítélt bármilyen kiegészítő kvótával növelt egyéni kvótájából;
d)
amikor valamely hajó teljes mértékben felhasználta egy kiegészítő kvótával érintett adott állományra vonatkozó egyéni kvótáját, az adott hajónak be kell szüntetnie a TAC hatálya alá tartozó érintett területen folytatott halászatot;
e)
azon halállományok vonatkozásában, amelyekre ez a cikk alkalmazható, a tagállamok lehetővé tehetik, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt nem vevő hajók az egyéni kvótáik egy részét vagy egészét átadják az ilyen próbákban részt vevő hajóknak, feltéve, hogy megállapítható, hogy a próbákban részt nem vevő hajók által visszadobott halak mennyisége nem nő.
(4) A (3) bekezdés b) pontjának (i) pontja ellenére a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő valamely hajónak kivételes esetben kioszthatnak olyan kiegészítő kvótát is, amely meghaladja a kiegészítő kvótában részesülő hajó típus esetében az adott állomány vonatkozásában becsült visszadobások 75 %-át, amennyiben:
a)
az adott hajótípusra vonatkozó becslés szerint az állományt érintő visszadobások mértéke nem éri el a 10 %-ot;
b)
az adott hajótípus felvétele fontos a CCTV-rendszer ellenőrzési célú felhasználásában rejlő potenciál értékelése szempontjából;
c)
a próbákban részt vevő hajók esetében az állományt érintő, valamennyi hajó általi becsült visszadobások együttesen nem haladják meg a 75 %-os határértéket.
(5) Amennyiben a (3) bekezdés a) pontja szerinti felvételek a 95/46/EK irányelv szerinti személyes adatok feldolgozásával járnak, a hivatkozott irányelv alkalmazandó az ilyen adatok feldolgozására.
(6) Amennyiben egy tagállam azt észleli, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő valamely hajó nem teljesíti az e cikk (3) bekezdésében előírt feltételeket, a tagállam azonnal visszavonja az érintett hajó számára odaítélt kiegészítő kvótát, és a 2013-as év hátralévő részére kizárja a hajót a szóban forgó próbákban való részvételből.
(7) A tagállamok az (1)-(6) bekezdésben említett kiegészítő kvóták kiosztása előtt benyújtják a Bizottságnak a következő információkat:
a)
a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók listája;
b)
az e hajók fedélzetén felszerelt elektronikus távellenőrzési berendezés jellemzői;
c)
az e hajók által használt halászeszközök kapacitása, típusa és jellemzői;
d)
a visszadobások becsült mértéke a próbákban részt vevő valamennyi hajótípus esetében;
e)
a vonatkozó teljes kifogható mennyiség alapján a próbákban részt vevő hajók által az állományból 2012-ben kifogott mennyiség.
(8) A Bizottság - a (3) bekezdés b) pontjának (i) pontjában meghatározott követelmények végrehajtásának figyelemmel kísérése érdekében - kérheti bármely olyan tagállamtól, amelyik él az e cikkben foglalt lehetőségekkel, hogy a hajótípusonkénti visszadobások mértékére vonatkozó értékelésüket ellenőrzésre benyújtsák valamely tudományos tanácsadó testületnek. A visszadobásokat megerősítő értékelés hiányában az érintett tagállam megtesz minden szükséges intézkedést az említett követelmény teljesítésének biztosítására, és arról értesíti a Bizottságot.
8. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:
a)
a fogásokat kvótával rendelkező tagállam lobogója alatt közlekedő hajók ejtették, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy
b)
a fogások olyan uniós kvótából való részesedésnek felelnek meg, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és a szóban forgó uniós kvóta még nincs kimerítve.
9. cikk
A halászati erőkifejtés korlátozásai
A halászati erőkifejtési korlátozásokat 2013. február 1-jétől2014. január 31-ig a következők szerint kell alkalmazni:
a)
a Kattegatban, az ICES VIIa és VIa körzetben, valamint az ICES Vb körzet uniós vizeiben előforduló közönséges tőkehal állományaival folytatott gazdálkodásra a IIA. melléklet alkalmazandó;
b)
az ICES VIIIc és IXa körzetben - a Cádizi-öböl kivételével - előforduló déli szürketőkehal és norvég homár állományainak helyreállítására a IIB. melléklet alkalmazandó;
c)
az ICES VIIe körzetben előforduló nyelvhalállományokkal folytatott gazdálkodásra a IIC. melléklet alkalmazandó.
10. cikk
A halászati lehetőségek kiosztására vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az e rendeletben meghatározott, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:
a)
a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke vagy az 1006/2008/EK rendelet (16) 10. cikkének (4) bekezdése alapján végrehajtott újraelosztások;
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;
e)
az 1224/2009/EK rendelet 37., 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.
(2) Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó.
11. cikk
Halászati tilalmi időszak
(1) A Porcupine-pad térségében a 2013. május 1-jétőlmájus 31-ig tartó időszakban tilos az alábbi fajok halászata vagy fedélzeten való tárolása: közönséges tőkehal, rombuszhalak, ördöghalfélék, foltos tőkehal, vékonybajszú tőkehal, szürke tőkehal, norvég homár, sima lepényhal, sávos tőkehal, fekete tőkehal, rájaalakúak, közönséges nyelvhal és tüskéscápa.
(2) E cikk alkalmazásában a Porcupine-pad a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi terület:
Pont
Földrajzi szélesség
Földrajzi hosszúság
1.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
2.
é. sz. 52° 40′
ny. h. 12° 30′
3.
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 39,600′
4.
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 56′
5.
é. sz. 52° 13,5′
ny. h. 13° 53,830′
6.
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 24′
7.
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 03′
8.
é. sz. 52° 10′
ny. h. 13° 25′
9.
é. sz. 52° 32′
ny. h. 13° 07,500′
10.
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 55′
11.
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 43′
12.
é. sz. 52° 38,800′
ny. h. 12° 37′
13.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 23′
14.
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
(3) E cikk (1) bekezdésétől eltérve, a Porcupine-padon keresztül történő, az (1) bekezdésben említett fajok szállítását célzó áthaladást az 1224/2009/EK rendelet 50. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésével összhangban lehetővé kell tenni.
12. cikk
Tilalmak
(1) Az uniós hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten tárolása, átrakása vagy kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) valamennyi vízterületen;
b)
heringcápa (Lamna nasus) valamennyi vízterületen, azon vizek kivételével, amelyek tekintetében az I. melléklet B. része ettől eltérő módon rendelkezik;
c)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken;
d)
sima rája (Dipturus batis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
cifra rája (Raja undulata) és fehér rája (Raja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
f)
fűrészes rájafélék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein;
g)
atlanti ördögrája (Manta birostris) minden vízterületen.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
13. cikk
Adatküldés
Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottsághoz benyújtják a kihalászott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.
III. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
14. cikk
Bizottsági eljárás
(1) A Bizottságot munkájában a 2371/2002/EK rendelettel létrehozott halászati és akvakultúra-ágazati bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
15. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni.
A 9. cikk azonban 2013. február 1-jétől alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. január 21-én.