EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 259/2013/EU
af 13. marts 2013
om ændring af beslutning nr. 574/2007/EF med henblik på at forhøje medfinansieringssatsen for Fonden for De Ydre Grænser for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, hvad angår deres finansielle stabilitet
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 574/2007/EF (2) blev Fonden for De Ydre Grænser oprettet for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme; der fastsættes i beslutningens bestemmelse om forskellige EU-medfinansieringssatser for foranstaltninger, der støttes af denne fond.
(2)
Den hidtil værste globale finansielle krise og økonomiske nedgang har skadet både den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet alvorligt og forårsaget en markant forringelse af de finansielle, økonomiske og sociale vilkår i en række medlemsstater. Nogle medlemsstater er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, navnlig hvad angår deres finansielle og økonomiske stabilitet, hvilket har ført til eller kan føre til en forværring af deres underskud og gældspositioner og truer den økonomiske vækst, hvilket forstærkes af de internationale økonomiske og finansielle rammebetingelser.
(3)
Der er allerede truffet en række vigtige foranstaltninger til at dæmme op for krisens negative virkninger, men finanskrisens virkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og samfundet mærkes overalt. Presset på medlemsstaternes finansielle ressourcer vokser, og derfor bør der tages yderligere skridt til at lette dette pres gennem maksimal og bedst mulig udnyttelse af Unionens midler.
(4)
I Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (3) fastsættes det, at Rådet kan yde mellemfristet finansiel støtte, når en medlemsstat, som ikke har indført euroen, er i vanskeligheder eller er alvorligt truet af vanskeligheder med hensyn til sin betalingsbalance.
(5)
Rumænien blev tildelt en sådan finansiel støtte ved Rådets beslutning 2009/459/EF af 6. maj 2009 om mellemfristet finansiel bistand fra Fællesskabet til Rumænien (4).
(6)
I overensstemmelse med konklusionerne fra samlingen i Rådet (ØKOFIN) den 9.-10. maj 2010 vedtog Rådet en omfattende pakke af foranstaltninger, herunder Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (5), og den 7. juni 2010 blev en europæisk finansiel stabilitetsfacilitet oprettet af euroområdets medlemsstater med henblik på at yde finansiel støtte til euroområdets medlemsstater, der er i vanskeligheder forårsaget af ekstraordinære omstændigheder, der ligger uden for deres kontrol, hvorved den finansielle stabilitet i såvel euroområdet som helhed som i medlemsstaterne sikres.
(7)
Irland og Portugal er blevet tildelt finansiel støtte inden for rammerne af den europæiske finansielle stabiliseringsmekanisme, jf. henholdsvis Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/77/EU (6) og 2011/344/EU (7). De har også modtaget midler fra den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet.
(8)
En aftale mellem kreditorerne og en lånefacilitetsaftale for Grækenland blev indgået den 8. maj 2010 og trådte i kraft den 11. maj 2010 som det første program for finansiel støtte til Grækenland. Den 12. marts 2012 suspenderede finansministrene fra medlemsstaterne i euroområdet det første program og godkendte det andet program for finansiel støtte til Grækenland. Det blev besluttet, at kreditformidleren for dette andet program skulle være den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet, som også skulle udbetale det resterende beløb, som euroområdet skulle have bidraget med inden for rammerne af det første program.
(9)
Den 2. februar 2012 undertegnede finansministrene fra medlemsstaterne i euroområdet traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme. Denne traktat følger Det Europæiske Råds afgørelse 2011/199/EU af 25. marts 2011 om ændring af artikel 136 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde med hensyn til en stabiliseringsmekanisme for de medlemsstater, der har euroen som valuta (8). I henhold til den pågældende traktat er den europæiske stabiliseringsmekanisme fra sin ikrafttræden den 8. oktober 2012 hovedformidleren af finansiel støtte til medlemsstater i euroområdet. Nærværende afgørelse bør således tages hensyn til den europæiske stabiliseringsmekanisme.
(10)
Det Europæiske Råd hilste i sine konklusioner af 23. og 24. juni 2011 Kommissionens plan om at skabe øget synergi mellem låneprogrammet for Grækenland og EU-fondene velkommen, ligesom det bakkede op om bestræbelserne på at øge Grækenlands kapacitet til at udnytte midler fra EU-fondene til at stimulere vækst og beskæftigelse ved igen at fokusere på at forbedre konkurrenceevnen og øge jobskabelsen. Endvidere udtrykte det tilfredshed med og støtte til, at Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne udarbejder et omfattende program for teknisk bistand til Grækenland. Ændringerne i nærværende afgørelse af beslutning nr. 574/2007/EF bidrager således til bestræbelserne for at øge synergien.
(11)
I lyset af de ekstraordinære omstændigheder blev Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (9) ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1311/2011 (10) for at gøre det muligt at øge den medfinansieringssats, der anvendes inden for rammerne af strukturfondene og Samhørighedsfonden i forbindelse med medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder, hvad angår deres finansielle stabilitet. Det blev vedtaget at anvende en lignende fremgangsmåde over for de samme medlemsstater inden for rammerne af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1312/2011 af 19. december 2011 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (11) og inden for rammerne af Den Europæiske Fiskerifond i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 387/2012 af 19. april 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 om den Europæiske Fiskerifond for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet (12). Disse medlemsstater bør støttes inden for rammerne af de fire fonde, der blev oprettet som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, nemlig Fonden for De Ydre Grænser, Den Europæiske Tilbagesendelsesfond, Den Europæiske Flygtningefond og Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere (»fondene«) for perioden 2007-2013.
(12)
Fondene udgør de vigtigste redskaber til at hjælpe medlemsstaterne med at imødegå vigtige udfordringer på områderne migration, asyl og ydre grænser såsom udviklingen af en omfattende EU-indvandringspolitik for at øge konkurrenceevnen og den sociale samhørighed i Unionen og oprettelsen af et fælles europæisk asylsystem.
(13)
For at gøre det lettere at forvalte EU-finansieringen på områderne migration, asyl og ydre grænser og for at forbedre finansieringsmulighederne for medlemsstaterne med henblik på gennemførelsen af deres årlige programmer inden for rammerne af fondene er det nødvendigt midlertidigt, og uden at det berører programmeringsperioden 2014-2020, at sikre en forhøjelse af Unionens medfinansieringssats inden for rammerne af fondene med et beløb, der svarer til 20 procentpoint over de medfinansieringssatser, der finder anvendelse på nuværende tidspunkt, i forbindelse med medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder, hvad angår deres finansielle stabilitet. Dette betyder, at fondenes årlige nationale tildeling i overensstemmelse med basisretsakterne forbliver uændret, samtidig med at den nationale medfinansiering mindskes tilsvarende. Det vil være nødvendigt at revidere igangværende årlige programmer for derved at afspejle de ændringer, som anvendelsen af Unionens højere medfinansieringssats medfører.
(14)
Alle medlemsstater, der ønsker at nyde godt af den højere medfinansieringssats, bør sende Kommissionen en skriftlig erklæring sammen med et udkast til årligt program eller et udkast til et revideret årligt program. Medlemsstaten bør i sin erklæring anføre en henvisning til den relevante rådsafgørelse eller en hvilken som helst afgørelse, der gør den berettiget til at nyde godt af Unionens højere medfinansieringssats.
(15)
Den hidtil værste krise på de internationale finansmarkeder og den økonomiske nedgang har i alvorlig grad skadet adskillige medlemsstaters finansielle stabilitet. Da det er nødvendigt med en hurtig reaktion for at dæmme op for virkningerne for økonomien som helhed, bør nærværende afgørelse træde i kraft snarest muligt.
(16)
Beslutning nr. 574/2007/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.
(17)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (13), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B i Rådets afgørelse 1999/437/EF (14) om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale.
(18)
For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (15), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (16).
(19)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (17), der henhører under det område, der er omhandlet i artikel 1, litra A og B, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (18).
(20)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne afgørelse til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne afgørelse i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.
(21)
Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (19); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(22)
Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (20); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ændringer af beslutning nr. 574/2007/EF
Artikel 16, stk. 4, i beslutning nr. 574/2007/EF affattes således:
»4. Unionens bidrag til de støttede projekter kan ikke overstige 50 % af de samlede omkostninger til en specifik foranstaltning for så vidt angår foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne i henhold til artikel 4.
Denne andel kan forhøjes til 75 % for projekter, der vedrører specifikke prioriteter, som er fastsat i de strategiske retningslinjer, jf. artikel 20.
Unionens andel forhøjes til 75 % i de medlemsstater, der er omfattet af Samhørighedsfonden.
Unionens andel kan forhøjes med 20 procentpoint i en medlemsstat, forudsat at den opfylder en af følgende betingelser på tidspunktet for indgivelsen af sit udkast til årligt program, jf. artikel 23, stk. 3, i nærværende beslutning eller et udkast til ændret årligt program, jf. artikel 23 i Kommissionens beslutning 2008/456/EF (21):
a)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (22)
b)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (23) eller har fået finansiel støtte stillet til rådighed af andre medlemsstater i euroområdet før den 13. maj 2010 (24), eller
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til den mellemstatslige aftale, der opretter den europæiske finansielle stabilitetsfacilitet eller traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme.
Den pågældende medlemsstat indgiver en skriftlig erklæring til Kommissionen sammen med dens udkast til årligt program eller udkast til ændret årligt program, som bekræfter, at den opfylder en af betingelserne i fjerde afsnit, litra a), b) eller c).
Et projekt, der medfinansieres med den forhøjede sats, videreføres fortsat på grundlag af denne sats, uanset om en af betingelserne i fjerde afsnit, litra a), b) eller c), stadig er opfyldt under gennemførelsen af det tilknyttede årlige program.
Artikel 2
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. marts 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 259/2013/EU HATÁROZATA
(2013. március 13.)
a Külső Határok Alap társfinanszírozási arányának növelése érdekében az 574/2007/EK határozatnak a pénzügyi stabilitás vonatkozásában súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségekkel fenyegetett bizonyos tagállamok tekintetében történő módosításáról
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 77. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezetének a nemzeti parlamentek számára való megküldését követően,
rendes jogalkotási eljárás keretében (1),
mivel:
(1)
A „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében az 574/2007/EK európai parlamenti és tanácsi határozat (2) létrehozta a Külső Határok Alapot a 2007-2013-as időszakra, és különböző uniós társfinanszírozási arányokat ír elő az Alapból támogatott intézkedések esetében.
(2)
A korábban példa nélküli globális pénzügyi válság és gazdasági visszaesés súlyosan visszavetette a gazdasági növekedést és a pénzügyi stabilitást, több tagállamban jelentősen rontva a pénzügyi, gazdasági és szociális feltételeket. Egyes tagállamokat komoly nehézségek sújtanak vagy fenyegetnek, különös tekintettel pénzügyi és gazdasági stabilitásukra, aminek következtében költségvetési hiányuk és adósságállományuk nő, a gazdasági növekedés pedig veszélybe kerül. A helyzetet a nemzetközi gazdasági és pénzügyi környezet is súlyosbítja.
(3)
Jóllehet a válság negatív hatásainak ellensúlyozására már születtek fontos intézkedések, a pénzügyi válságnak a reálgazdaságra, a munkaerőpiacra és általában a társadalomra kifejtett hatása széles körben érzékelhető. A pénzügyi mozgástér szűkülésével egyre nagyobb nyomás nehezedik a tagállamokra, amelynek enyhítésére további gyors intézkedéseket kell hozni az uniós finanszírozás maximális és optimális felhasználása révén.
(4)
A tagállamok fizetési mérlegéhez középtávú pénzügyi támogatási mechanizmus létrehozásáról szóló, 2002. február 18-i 332/2002/EK tanácsi rendelet (3) előírja, hogy a Tanács középtávú pénzügyi támogatást nyújthat a folyó fizetéseivel kapcsolatban nehézségeket tapasztaló vagy komoly nehézségekkel fenyegetett, euroövezeten kívüli tagállam részére.
(5)
Románia számára a Romániának nyújtandó középtávú közösségi pénzügyi támogatásról szóló, 2009. május 6-i 2009/459/EK tanácsi határozat (4) biztosított ilyen pénzügyi támogatást.
(6)
Az euroövezet egésze, valamint az euroövezeti tagállamok pénzügyi stabilitásának megőrzése céljából a Tanács a 2010. május 9-10-i ECOFIN Tanács következtetéseivel összhangban átfogó intézkedéscsomagot fogadott el, amelynek részét képezte az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmus létrehozásáról szóló, 2010. május 11-i 407/2010/EU tanácsi rendelet (5), valamint az euroövezeti tagállamok által 2010. június 7-én létrehozott Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz, az általuk nem befolyásolható rendkívüli események folytán nehézségekkel küzdő euroövezeti tagállamok számára pénzügyi támogatás nyújtása érdekében.
(7)
Írország, illetve Portugália részére a 2011/77/EU tanácsi végrehajtási határozat (6), illetve a 2011/344/EU tanácsi végrehajtási határozat (7) biztosította az európai pénzügyi stabilizációs mechanizmusból nyújtott pénzügyi támogatást. A két ország az Európai Pénzügyi Stabilitási Eszközből is pénzeszközökhöz jutott.
(8)
2010. május 8-án Görögországra vonatkozóan egy hitelezők közötti megállapodás és egy hitelmegállapodás került megkötésre, és 2010. május 11-én lépett hatályba, mint a Görögország számára nyújtandó pénzügyi támogatás első programja. Az euroövezetbe tartozó tagállamok pénzügyminiszterei ezt az első programot 2012. március 12-én megszakították, és egy második programot hagytak jóvá a Görögország számára nyújtandó pénzügyi támogatás tekintetében. Döntés született arról, hogy e második program finanszírozási eszköze az Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz lesz, és az első program alapján az euroövezet által fizetendő, fennmaradó összeget is ebből fogják folyósítani.
(9)
Az euroövezetbe tartozó tagállamok pénzügyminiszterei 2012. február 2-án aláírták az Európai Stabilitási Mechanizmus létrehozásáról szóló szerződést. E szerződés szerint - amely „az Európai Unió működéséről szóló szerződés 136. cikkének módosításáról egy, azon tagállamok számára létrehozandó stabilizációs mechanizmus tekintetében, amelyek pénzneme az euro” című, 2011. március 25-i 2011/199/EU európai tanácsi határozaton (8) alapul - a szerződés 2012. október 8-i esedékes hatálybelépésétől kezdve az euroövezeti tagállamok elsősorban az Európai Stabilitási Mechanizmusból fognak pénzügyi támogatáshoz jutni. E határozatnak ezért tekintettel kell lennie az Európai Stabilitási Mechanizmusra.
(10)
Az Európai Tanács 2011. június 23-24-i következtetéseiben üdvözölte a Bizottság azon szándékát, hogy fejlessze a Görögország számára nyújtandó kölcsön programja és az uniós források közötti szinergiákat, és támogatta a Görögország uniós források felvételére való képességének fokozására irányuló erőfeszítéseket annak érdekében, hogy a versenyképesség javítását és a munkahelyteremtést ismételten középpontba állítva ösztönözze a növekedést és a foglalkoztatást. Ezenkívül üdvözölte és támogatta azt a kezdeményezést is, hogy a Bizottság a tagállamokkal közösen dolgozzon ki átfogó programot a Görögországnak nyújtandó technikai segítségre vonatkozóan. Az 574/2007/EK határozat e határozatban előírt módosításai hozzájárul a szinergiák fejlesztésére irányuló fenti erőfeszítésekhez.
(11)
Az Európai Regionális Fejlesztési Alapra, az Európai Szociális Alapra és a Kohéziós Alapra vonatkozó általános rendelkezések megállapításáról szóló, 2006. július 11-i 1083/2006/EK tanácsi rendeletet (9) a kivételes körülményekre tekintettel módosította az 1311/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (10), a pénzügyi stabilitásuk vonatkozásában komoly nehézségekkel küzdő tagállamok esetében lehetővé téve a strukturális alapok és a Kohéziós Alap keretében alkalmazott társfinanszírozási arány növelését. Ugyanezen tagállamok tekintetében hasonló megközelítés került elfogadásra az Európai Mezőgazdasági Vidékfejlesztési Alap az 1698/2005/EK tanácsi rendeletnek egyes, a pénzügyi stabilitásuk vonatkozásában komoly nehézségekkel küzdő vagy komoly nehézségek által fenyegetett tagállamok pénzügyi irányításával kapcsolatos rendelkezések tekintetében történő módosításáról szóló, 2011. december 19-i 1312/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (11) és az Európai Halászati Alap vonatkozásában az 1198/2006/EK tanácsi rendeletnek a pénzügyi stabilitás vonatkozásában súlyos nehézségekkel küzdő vagy súlyos nehézségekkel fenyegetett bizonyos tagállamok esetében a pénzügyi irányításra vonatkozó egyes rendelkezések tekintetében történő módosításáról szóló, 2012. április 19-i 387/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelettel (12). Emellett e tagállamokat támogatni kell a „Szolidaritás és a migrációs áramlások igazgatása” általános program keretében a 2007-2013-as időszakra létrehozott négy alap, nevezetesen a Külső Határok Alap, az Európai Visszatérési Alap, az Európai Menekültügyi Alap, valamint a harmadik országok állampolgárainak beilleszkedését segítő európai alap (a továbbiakban: az Alapok) vonatkozásában is.
(12)
Az Alapok fontos segítséget nyújtanak a tagállamoknak a migráció, a menedékjog és a külső határok terén jelentkező olyan jelentős kihívások leküzdéséhez, mint amilyen az átfogó uniós bevándorlási politika kialakítása az Unió versenyképességének és társadalmi kohéziójának javítása érdekében, valamint közös európai menekültügyi rendszer létrehozása.
(13)
Az európai uniós finanszírozás irányításának a migráció, a menedékjog és a külső határok terén történő megkönnyítése érdekében, valamint azért, hogy a tagállamok az Alapok keretében elfogadott éves programjaik végrehajtása céljából javítani tudják forrásellátottságukat, a pénzügyi stabilitásuk vonatkozásában komoly nehézségekkel küzdő tagállamok esetében - átmenetileg, a 2014-2020-as programozási időszakot nem érintve - az Alapok kapcsán érvényesülő uniós társfinanszírozási arány olyan mértékű emelése szükséges, amelynek révén a jelenleg alkalmazandó társfinanszírozási arányok 20 százalékponttal emelkednek. Ez azt jelenti, hogy az Alapokból az egyes országoknak az alap jogi aktusokkal összhangban járó éves összeg nem fog változni, míg a nemzeti társfinanszírozás megfelelően csökkenni fog. A megemelt uniós társfinanszírozási arány alkalmazásából eredő változások tükrözése érdekében szükség lesz a folyamatban lévő éves programok felülvizsgálatára.
(14)
Indokolt, hogy a megemelt társfinanszírozási arányból részesülni kívánó bármely tagállam éves programjának tervezetével vagy felülvizsgált éves programjának tervezetével együtt írásbeli nyilatkozatot nyújtson be a Bizottsághoz. Nyilatkozatában az érintett tagállamnak utalnia kell a vonatkozó tanácsi határozatra vagy bármely olyan vonatkozó határozatra, amely alapján jogosult a megemelt uniós társfinanszírozási arány alkalmazására.
(15)
A nemzetközi pénzpiacokat sújtó, korábban példa nélküli válság és a gazdasági visszaesés több tagállam pénzügyi stabilitását is súlyosan megrendítette. A gazdaság egészét érő kedvezőtlen hatások gyors enyhítése érdekében e határozatnak a lehető leghamarabb hatályba kell lépnie.
(16)
Ezért az 574/2007/EK határozatot megfelelően módosítani kell.
(17)
Izland és Norvégia tekintetében e határozat az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság között, e két államnak a schengeni vívmányok rendelkezései végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról kötött megállapodás (13) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az említett megállapodás alkalmazását szolgáló egyes szabályokról szóló 1999/437/EK tanácsi határozat (14) 1. cikkének A és B. pontjában említett területekhez tartoznak.
(18)
Svájc tekintetében e határozat az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (15) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkének A. és B. pontjában említett terület alá tartoznak, összefüggésben a 2008/146/EK tanácsi határozat (16) 3. cikkével.
(19)
Liechtenstein tekintetében e határozat az Európai Unió, az Európai Közösség, a Svájci Államszövetség és a Liechtensteini Hercegség között a Liechtensteini Hercegségnek az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodáshoz való csatlakozásáról aláírt jegyzőkönyv (17) értelmében a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyek az 1999/437/EK határozat 1. cikkének A. és B. pontjában említett terület alá tartoznak, összefüggésben a 2011/350/EU tanácsi határozat (18) 3. cikkével.
(20)
Az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló 22. jegyzőkönyv 1. és 2. cikke értelmében Dánia nem vesz részt az e határozat elfogadásában, és az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó. Mivel e rendelet a schengeni vívmányokon alapul, Dánia az említett jegyzőkönyv 4. cikkének megfelelően az e rendeletről szóló tanácsi döntést követő hat hónapos időszakon belül határoz arról, hogy azt nemzeti jogában végrehajtja-e.
(21)
E határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyekben az Egyesült Királyság nem vesz részt, összhangban a Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2000. május 29-i 2000/365/EK tanácsi határozattal (19); az Egyesült Királyság tehát nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó.
(22)
E határozat a schengeni vívmányok azon rendelkezéseinek továbbfejlesztését jelenti, amelyekben Írország az Írországnak a schengeni vívmányok egyes rendelkezései alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről szóló, 2002. február 28-i 2002/192/EK tanácsi határozattal (20) összhangban nem vesz részt; Írország tehát nem vesz részt e határozat elfogadásában, az rá nézve nem kötelező és nem alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
Az 574/2007/EK határozat módosítása
Az 574/2007/EK határozat 16. cikkének (4) bekezdése helyébe a következő szöveg lép:
„(4) A támogatott projektekre nyújtott uniós hozzájárulás a tagállamokban a 4. cikk szerint végrehajtott intézkedések esetén nem haladhatja meg az adott intézkedés összköltségének 50 %-át.
Ez az arány a 20. cikkben meghatározott stratégiai iránymutatásokban megállapított prioritásokra vonatkozó projektek esetén 75 %-ra növelhető.
A Kohéziós Alapba tartozó tagállamok esetén az uniós hozzájárulás aránya 75 %-ra emelkedik.
Az uniós hozzájárulás 20 százalékponttal növelhető egy tagállamban, amennyiben az érintett tagállam az e határozat 23. cikkének (3) bekezdése szerinti éves programtervezetének vagy a 2008/456/EK bizottsági határozat (21) 23. cikke szerinti felülvizsgált éves programtervezetének benyújtásakor megfelel a következő feltételek egyikének:
a)
a 332/2002/EK tanácsi rendelet (22) alapján középtávú pénzügyi támogatás áll rendelkezésére;
b)
a 407/2010/EU tanácsi rendelet (23) alapján pénzügyi támogatás áll rendelkezésére, vagy 2010. május 13. előtt más euroövezeti tagállamok bocsátottak rendelkezésére ilyen támogatást; vagy
c)
az Európai Pénzügyi Stabilitási Eszköz létrehozásáról szóló kormányközi megállapodás vagy az Európai Stabilitási Mechanizmus létrehozásáról szóló szerződés alapján pénzügyi támogatás áll rendelkezésére.
Éves programjának tervezetével vagy felülvizsgált éves programjának tervezetével együtt az érintett tagállam olyan írásbeli nyilatkozatot nyújt be a Bizottsághoz, amelyben megerősíti, hogy megfelel a negyedik albekezdés a), b) vagy c) pontjában említett egyik feltételnek.
A megemelt arány szerint társfinanszírozott projekt attól függetlenül megtarthatja e magasabb társfinanszírozási arányát, hogy a negyedik albekezdés a), b) vagy c) pontjában említett egyik feltétel a kapcsolódó éves program végrehajtása során is teljesül-e vagy sem.
2. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
3. cikk
Címzettek
Ennek a határozatnak a Szerződéseknek megfelelően a tagállamok a címzettjei.
Kelt Strasbourgban, 2013. március 13-án.