KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 148/2013
af 19. december 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for de minimumsoplysninger, der skal indberettes til transaktionsregistre
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 9, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Af fleksibilitetshensyn bør en modpart kunne delegere indberetning af en aftale til den anden modpart eller til en tredjepart. Modparter bør også kunne aftale at delegere indberetning til en fælles tredjepartsenhed, herunder en central modpart (CCP), således at denne indgiver en enkelt indberetning indeholdende den relevante tabel til transaktionsregistret. I så fald og for at sikre datakvaliteten bør det i indberetningen angives, at den foretages på vegne af begge modparter og indeholder det fuldstændige sæt oplysninger, der ville være blevet indberettet, hvis aftalen var blevet indberettet særskilt.
(2)
For at undgå uoverensstemmelser i de fælles datatabeller bør hver modpart i en derivataftale sikre, at der er enighed om de fælles data, der indberettes, mellem begge parter i handelen. Hvis modparterne indberetter til forskellige transaktionsregistre, vil en entydig handelsidentifikator gøre det lettere at sammenholde oplysningerne.
(3)
For at undgå dobbeltindberetning og for at begrænse indberetningsbyrden, når en modpart eller CCP indberetter på vegne af begge modparter, bør modparten eller CCP'en kunne sende en enkelt indberetning til transaktionsregistret indeholdende de relevante oplysninger.
(4)
Værdiansættelse af derivataftaler er en forudsætning for, at reguleringsmyndighederne kan udføre deres opgaver, særlig når det drejer sig om finansiel stabilitet. Værdien af en aftale efter marking-to-market-princippet eller efter marking-to-model-princippet giver oplysning om fortegnet for og størrelsen af de med aftalen forbundne eksponeringer og supplerer oplysningerne om den oprindelige i aftalen angivne værdi.
(5)
For at sikre behørig overvågning af eksponeringerne er det vigtigt at have oplysninger om sikkerhedsstillelsen i forbindelse med en bestemt aftale. Med henblik herpå bør modparter, der anvender sikkerhedsstillelse for deres transaktioner, indberette sådanne oplysninger om sikkerhedsstillelsen på transaktionsbasis. Hvis sikkerhedsstillelsen beregnes på grundlag af nettopositioner opgjort ud fra et sæt aftaler og derfor ikke stilles på transaktionsbasis men på porteføljebasis, bør modparterne kunne indberette porteføljen under anvendelse af en entydig kode eller et entydigt nummereringssystem fastsat af modparten. Denne entydige kode bør angive den specifikke portefølje, vedrørende hvilken der udveksles sikkerhedsstillelse, hvis modparten har mere end én portefølje, og bør også sikre, at en derivataftale kan sammenknyttes med en bestemt portefølje, vedrørende hvilken der er stillet sikkerhed.
(6)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) har fremsendt til Kommissionen, og den afspejler den vigtige rolle, som transaktionsregistre spiller for at forbedre markedsgennemsigtigheden over for offentligheden og reguleringsmyndighederne, idet de oplysninger, der skal indberettes til, indsamles af og stilles til rådighed af transaktionsregistre, afhænger af derivatklassen og handelens art.
(7)
ESMA har hørt de relevante myndigheder og medlemmerne af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) før forelæggelsen af dette udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som denne forordning er baseret på. I overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (3) har ESMA også afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i nævnte forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Oplysninger, der skal være indeholdt i indberetninger i henhold til artikel 9, stk. 1 og 3, i forordning (EU) nr. 648/2012
1. Indberetninger til transaktionsregistre skal indeholde:
a)
de oplysninger, der er fastsat i tabel 1 i bilaget, vedrørende modparterne i en aftale
b)
de oplysninger, der er fastsat i tabel 2 i bilaget, vedrørende den derivataftale, der er indgået mellem de to modparter.
2. I stk. 1 forstås ved »indgå en aftale« at »foretage transaktioner«, jf. artikel 25, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (4).
3. Hvis der foretages en samlet indberetning på vegne af begge modparter, skal den indeholde de oplysninger, der er fastsat i tabel 1 i bilaget vedrørende begge modparter. De i tabel 2 i bilaget fastsatte oplysninger skal kun indberettes én gang.
4. Hvis der foretages en samlet indberetning på vegne af begge modparter, skal dette anføres i indberetningen, jf. felt 9 i tabel 1 i bilaget.
5. Hvis en modpart indberetter oplysninger om en aftale til et transaktionsregister på vegne af den anden modpart, eller hvis en tredjepartsenhed indberetter en aftale til et transaktionsregister på vegne af en eller begge modparter, skal de indberettede oplysninger være lige så fuldstændige, som hvis aftalerne var blevet indberettet til transaktionsregistret af hver modpart særskilt.
6. Hvis en derivataftale har kendetegn, der er karakteristiske for mere end ét underliggende aktiv, jf. tabel 2 i bilaget, skal det i indberetningen angives, hvilken aktivklasse modparterne er enige om ligner aftalen mest, før der foretages indberetning til et transaktionsregister.
Artikel 2
Clearede handler
1. Hvis en indgået aftale efterfølgende cleares af en CCP, skal clearingen indberettes som en ændring af den indgåede aftale.
2. Hvis en aftale indgås på en markedsplads og cleares af en CCP, således at en modpart ikke er klar over den anden modparts identitet, skal den indberettende modpart angive den pågældende CCP som sin modpart.
Artikel 3
Indberetning af eksponeringer
1. Oplysningerne om sikkerhedsstillelse i tabel 1 i bilaget skal omfatte al sikkerhedsstillelse, der er stillet.
2. Hvis en modpart ikke stiller sikkerhed på transaktionsbasis, skal modparterne til et transaktionsregister indberette sikkerhedsstillelse, der er stillet, på porteføljebasis.
3. Hvis sikkerhedsstillelsen i tilknytning til en aftale indberettes på porteføljebasis, skal den indberettende modpart til transaktionsregistret indberette en identifikationskode for den portefølje af sikkerhedsstillelse, der er stillet til den anden modpart i tilknytning til den indberettede aftale.
4. Ikke-finansielle modparter, undtagen dem, der er omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, skal ikke indberette sikkerhedsstillelse og værdiansættelse efter marking-to-market-princippet eller efter marking-to-model-princippet vedrørende de aftaler, der er omhandlet i tabel 1 i bilaget.
5. For aftaler, der cleares af en CCP, skal værdiansættelser efter marking-to-market-princippet kun indgives af CCP'en.
Artikel 4
Indberetningslog
Ændringer til de oplysninger, der er registreret i transaktionsregistre, skal gemmes i en log, der identificerer den eller de personer, der anmodede om ændringen, herunder i givet fald transaktionsregistret selv, årsagen eller årsagerne til ændringerne, en dato og et tidsstempel samt en klar beskrivelse af ændringerne, herunder det gamle og nye indhold af de relevante oplysninger, jf. felt 58 og 59 i tabel 2 i bilaget.
Artikel 5
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
A BIZOTTSÁG 148/2013/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2012. december 19.)
a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a kereskedési adattáraknak bejelentendő adatok minimális részleteit meghatározó szabályozási technikai standardok tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Központi Bank véleményére (1),
tekintettel a tőzsdén kívüli származtatott ügyletekről, a központi szerződő felekről és a kereskedési adattárakról szóló, 2012. július 4-i 648/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 9. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A rugalmasság biztosítása érdekében az egyik szerződő fél számára lehetővé kell tenni, hogy az ügylet bejelentésének feladatát átruházza a másik szerződő félre vagy egy harmadik félre. A szerződő felek számára emellett lehetővé kell tenni, hogy megállapodjanak a bejelentés feladatának egy közösen meghatározott harmadik jogalanyra, például egy központi szerződő félre való átruházásáról, amely a kereskedési adattárnak egyetlen, a vonatkozó táblázatokat tartalmazó bejelentést nyújt be. Fenti esetekben az adatminőség biztosítása érdekében fel kell tüntetni a bejelentésben, hogy azt mindkét szerződő fél nevében nyújtották be, és hogy a bejelentés minden olyan adatot tartalmaz, amelyet az ügylet külön történő bejelentése esetében is benyújtottak volna.
(2)
A közös adatokat tartalmazó táblázatokban esetlegesen felmerülő következetlenségek elkerülésére egy adott származtatott ügylet egyes szerződő felei kötelesek garantálni, hogy egyeztették egymás között a bejelentett közös adatokat. Az ügyletre vonatkozó egyedi azonosító elősegíti az adatok egyeztetését olyan esetekben, amikor a szerződő felek a bejelentést különböző kereskedési adattárakhoz nyújtják be.
(3)
Annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a kettős jelentéstétel, valamint, hogy csökkenthetők legyenek a bejelentéssel kapcsolatos ráfordítások, azokban az esetekben, amikor az egyik szerződő fél vagy a központi szerződő fél a bejelentést mindkét szerződő fél nevében nyújtja be, a szerződő fél vagy a központi szerződő fél számára lehetővé kell tenni, hogy a kereskedési adattárnak egyetlen, valamennyi vonatkozó adatot tartalmazó bejelentést nyújtson be.
(4)
A szabályozó hatóságok - különösen a pénzügyi stabilitást érintő - megbízatásainak teljesítéséhez alapvető fontosságú a származtatott ügyletek értékelése. Egy ügyletnek a piaci értéken történő vagy modell alapú értékelése jelzi az ügylettel kapcsolatos kitettségek előjelét és mértékét, valamint kiegészíti a szerződésben az eredeti érték vonatkozásában meghatározott adatokat.
(5)
A kitettségek megfelelő ellenőrzésének biztosításához elengedhetetlen az adott szerződéshez kapcsolódó biztosítékeszközökre vonatkozó információk összegyűjtése. Ezért az ügyleteiket biztosítékeszközökkel fedező szerződő feleknek az egyes ügyletek vonatkozásában be kell jelenteniük az azokhoz kapcsolódó biztosítékeszközök adatait. Ha a biztosítékeszközök kiszámítása egy ügyletcsomagból adódó nettó pozíciók alapján történik, és így a biztosítékeszközök nyújtására nem ügyleti, hanem portfóliószinten kerül sor, a szerződő felek számára lehetővé kell tenni, hogy a portfóliót az egyik szerződő fél által megállapított egyedi kóddal vagy számozási rendszer alkalmazásával jelentsék be. Az egyedi kódnak az egynél több portfólióval rendelkező szerződő felek esetében annak a meghatározott portfóliónak a beazonosítására kell szolgálnia, amellyel kapcsolatban a biztosítékeszközöket nyújtják, továbbá az egyedi kódnak biztosítania kell a származtatott ügyletnek egy meghatározott, biztosítékeszközökkel fedezett portfólióhoz való hozzárendelhetőségét.
(6)
Ez a rendelet az Európai Értékpapírpiaci Hatóság (EÉPH) által a Bizottságnak benyújtott szabályozási technikaistandard-tervezeten alapul és egyrészt tükrözi a kereskedési adattárak abban vállalt fontos szerepét, hogy a piac átláthatóbbá váljon a közvélemény és a szabályozó hatóságok számára, másrészt meghatározza a kereskedési adattárak felé bejelentendő, általuk feldolgozandó és rendelkezésre bocsátandó adatokat, amelyek a származtatott termékek kategóriájától és a kereskedés fajtájától függenek.
(7)
Az e rendelet alapját képező szabályozási technikaistandard-tervezetek benyújtása előtt az EÉPH konzultált az érintett hatóságokkal és a Központi Bankok Európai Rendszerének (KBER) tagjaival. Az EÉPH az európai felügyeleti hatóság (Európai Értékpapírpiaci Hatóság) létrehozásáról szóló, 2010. november 24-i 1095/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 10. cikkével összhangban nyilvános konzultációkat folytatott továbbá e szabályozási technikaistandard-tervezetek kapcsán, elemezte a lehetséges kapcsolódó költségeket és hasznokat, és kikérte az említett rendelet 37. cikke szerint létrehozott EÉPH Értékpapírpiaci Érdekképviseleti Csoport véleményét,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 648/2012/EU rendelet 9. cikke (1) és (3) bekezdésének megfelelő bejelentésekben meghatározandó részletes adatok
(1) A kereskedési adattárnak benyújtott bejelentések a következőket tartalmazzák:
a)
az ügylet szerződő feleire vonatkozó, a melléklet 1. táblázatában meghatározott adatok;
b)
a két szerződő fél által megkötött származtatott ügyletre vonatkozó, a melléklet 2. táblázatában meghatározott adatok.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában „egy ügylet megkötése” a 2004/39/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) 25. cikkének (3) bekezdésében említett „ügyletek végzését” jelenti.
(3) Ha a két szerződő fél nevében egy bejelentés készül, az mindkét szerződő fél vonatkozásában tartalmazza a melléklet 1. táblázatában meghatározott adatokat. A melléklet 2. táblázatában meghatározott adatokat csak egyszer kell benyújtani.
(4) Ha a két szerződő fél nevében egy bejelentés készül, a melléklet 1. táblázata 9. mezőjének megfelelően jelezni kell ezt a tényt.
(5) Ha valamely ügylet adatait a kereskedési adattár felé az egyik szerződő fél jelenti be a másik szerződő fél nevében, vagy ha az ügylet adatait a kereskedési adattár felé egy harmadik jogalany jelenti be egyik vagy mindkét szerződő fél nevében, a bejelentett adatoknak tartalmazniuk kell valamennyi olyan adatot, amelyet az egyes szerződő felek az ügylet egymástól függetlenül történő bejelentése esetén közölnének a kereskedési adattár felé.
(6) Ha egy származtatott ügylet olyan jellemzőkkel rendelkezik, amelyek a melléklet 2. táblázatában meghatározott, alapul szolgáló eszközök közül egynél többre is vonatkozhatnak, a bejelentésben meg kell jelölni azt az eszközosztályt, amelyhez az ügylet - a szerződő feleknek a bejelentés kereskedési adattárnak történő benyújtását megelőzően hozott megállapodása értelmében - leginkább sorolandó.
2. cikk
Elszámolt ügyletek
(1) Ha egy meglévő ügylet elszámolása a későbbiekben egy központi szerződő félen keresztül történik, az elszámolást a meglévő ügylet módosításaként kell bejelenteni.
(2) Ha az ügylet megkötésére kereskedési helyszínen, elszámolására pedig egy központi szerződő fél által kerül sor oly módon, hogy az egyik szerződő fél előtt nem ismert a másik szerződő fél személyazonossága, a bejelentést végző szerződő fél a központi szerződő felet adja meg másik szerződő félként.
3. cikk
A kitettségek bejelentése
(1) A melléklet 1. táblázatában a biztosítékeszközök tekintetében előírt adatok valamennyi nyújtott biztosítékeszközre kiterjednek.
(2) Ha a biztosítékeszközök nem ügyleti szinten nyújtanak fedezetet, a szerződő felek a portfólió szintjén nyújtott biztosítékeszközöket jelentik be a kereskedési adattárnak.
(3) Ha az ügylethez kapcsolódó biztosítékeszközöket portfóliószinten jelentik be, a bejelentő szerződő fél a kereskedési adattár felé közöl egy azonosító kódot, amely alapján beazonosítható azoknak a biztosítékoknak a portfóliója, amelyeket a bejelentett ügylethez kapcsolódóan a másik szerződő fél számára nyújtottak.
(4) A 648/2012/EU rendelet 10. cikkében említetteken kívüli nem pénzügyi szerződő felek nem kötelesek a melléklet 1. táblázatában említett biztosítékeszközöknek, valamint az ügyletek piaci értéken történő vagy modell alapú értékelésének a bejelentésére.
(5) Az olyan ügyletek esetében, amelyek elszámolására a központi szerződő félen keresztül kerül sor, a piaci értéken történő értékeléseket csak a központi szerződő félnek kell bejelentenie.
4. cikk
Változásnapló
A kereskedési adattárakban nyilvántartott adatok változásait naplóban kell rögzíteni olyan módon, hogy beazonosítható(k) legyen(ek) a módosítást kérelmező személy(ek), és adott esetben a kereskedési adattár is, a változás oka, a módosítás dátuma, időbélyegzője és egyértelmű leírása, ideértve a vonatkozó adat régi és új tartalmát, a melléklet 2. táblázatának 58. és 59. mezőjének megfelelően.
5. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. december 19-én.