KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 666/2014
af 12. marts 2014
om fastsættelse af væsentlige krav til Unionens opgørelsessystem og om hensyntagen til ændringer i de globale opvarmningspotentialer og internationalt aftalte retningslinjer for opgørelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 af 21. maj 2013 om en mekanisme til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og rapportering af andre oplysninger vedrørende klimaændringer på nationalt plan og EU-plan og om ophævelse af beslutning nr. 280/2004/EF (1), særlig artikel 6, stk., 2, og artikel 7, stk. 6, litra b), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Mekanismen til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner er nødvendig for at gøre det muligt at vurdere de faktiske fremskridt hen imod opfyldelsen af EU's og medlemsstaternes forpligtelser vedrørende begrænsning eller reduktion af alle drivhusgasemissioner i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), godkendt ved Rådets afgørelse 94/69/EF (2), dens Kyotoprotokol godkendt ved Rådets afgørelse 2002/358/EF (3) og samlingen af retlige EU-foranstaltninger, der blev vedtaget i 2009, og som går under fællesbetegnelsen »klima- og energipakken«.
(2)
I UNFCCC-partskonferencens beslutning 19/CMP.1 i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen opstilles de retningslinjer for systemer, som parterne skal anvende nationalt. Reglerne for EU's opgørelsessystem bør derfor specificeres for at opfylde forpligtelserne i henhold til denne beslutning, idet det sikres, at rapporteringen af drivhusgasemissioner til UNFCCC-sekretariatet er rettidig, gennemsigtig, nøjagtig, ensartet, sammenlignelig og fuldstændig.
(3)
Det er nødvendigt at fastsætte yderligere regler for Unionens program for kvalitetssikring og -kontrol af drivhusgasopgørelser for at sikre kvaliteten af Unionens opgørelsessystem.
(4)
For at sikre, at Unionens opgørelse er fuldstændig i henhold til retningslinjerne for forberedelse af de nationale drivhusgasopgørelser, er det nødvendigt at sørge for de metodologier og data som Kommissionen skal bruge, når den hører og samarbejder tæt med den relevante medlemsstat i forbindelse med forberedelsen af overslag over de data, der mangler i medlemsstatens opgørelse i henhold til artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 525/2013.
(5)
For at sikre rettidig og effektiv gennemførelse af Unionens forpligtelser i henhold til Kyotoprotokollen under UNFCCC er det nødvendigt at fastlægge tidsplanerne for samarbejdet og koordineringen mellem medlemsstaterne og Unionen i den årlige rapporteringsproces og UNFCCC-revisionen.
(6)
Der bør tages højde for ændringer i de globale opvarmningspotentialer og de internationalt aftalte retningslinjer for nationale opgørelser over menneskeskabte emissioner fordelt på kilder og optag gennem dræn i henhold til de relevante beslutninger, der er vedtaget af UNFCCC's og Kyotoprotokollens organer.
(7)
For at sikre ensartethed med gennemførelsen af overvågnings- og rapporteringskravene i henhold til UNFCCC og Kyotoprotokollen bør denne forordning være gældende fra 1. januar 2015 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
1. Unionens drivhusgasopgørelse er summen af medlemsstaternes drivhusgasemissioner fra kilder og optag gennem dræn i Den Europæiske Unions område i overensstemmelse med artikel 52 i traktaten om Den Europæiske Union, og den udarbejdes på baggrund af medlemsstaternes drivhusgasopgørelser, der rapporteres i henhold til artikel 7 i forordning (EU) nr. 525/2013 i den fuldstændige tidsrække af opgørelsesår.
2. Ved denne forordning fastsættes der regler vedrørende krav til Unionens opgørelsessystem, idet der uddybes regler om forberedelse og administration af Unionens drivhusgasopgørelse, herunder regler om samarbejde med medlemsstaterne under den årlige rapporteringsproces og opgørelsesrevisionen i henhold til De Forenede Nationers Rammekonvention om klimaændringer.
3. Ved denne forordning fastsættes også regler vedrørende de globale opvarmningspotentialer og de internationalt aftalte retningslinjer for opgørelser, som medlemsstaterne og Kommissionen anvender ved udarbejdelse og rapportering af drivhusgasopgørelsen.
Artikel 2
Unionens drivhusgasopgørelse
1. Når Kommissionen forbereder og administrerer Unionens drivhusgasopgørelse, sigter den mod at sikre:
a)
at Unionens drivhusgasopgørelse er fuldstændig ved at anvende proceduren i artikel 9, stk., 2, i forordning (EU) nr. 525/2013
b)
at Unionens drivhusgasopgørelse udgør en gennemsigtig opgørelse af medlemsstaternes drivhusgasemissioner og optag gennem dræn, og at den afspejler de emissioner og optag gennem dræn, som medlemsstaterne bidrager med til Unionens drivhusgasopgørelse på gennemsigtig vis
c)
at Unionens samlede drivhusgasemissioner og optag gennem dræn i et givet rapporteringsår svarer til summen af medlemsstaternes drivhusgasemissioner og optag gennem dræn, der rapporteres i henhold til artikel 7, stk. 1-5, i forordning (EU) nr. 525/2013 det givne år
d)
at Unionens drivhusgasopgørelse indeholder en ensartet tidsrække for emissioner og optag gennem dræn for alle rapporterede år.
2. Kommissionen og medlemsstaterne stræber efter at gøre medlemsstaternes drivhusgasopgørelser mere sammenlignelige.
Artikel 3
Unionens program for kvalitetssikring og -kontrol af drivhusgasopgørelser
1. Unionens program for kvalitetssikring og -kontrol, som der henvises til i artikel 6, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 525/2013, supplerer de programmer for kvalitetssikring og -kontrol, som medlemsstaterne har gennemført.
2. Medlemsstaterne sikrer kvaliteten af aktivitetsdataene, emissionsfaktorerne og de andre parametre, der anvendes i deres nationale drivhusgasopgørelser, bl.a. ved at anvende artikel 6 og 7.
3. Medlemsstaterne forsyner Kommissionen og det europæiske miljøagentur med alle relevante oplysninger fra deres arkiver, der er oprettet og bliver administreret i henhold til afsnit 16a i bilaget til beslutning 19/CMP.1 fra UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen, hvis dette er påkrævet under UNFCCC-revisionen af Unionens drivhusgasopgørelse.
Artikel 4
Afhjælpning af mangler
1. Kommissionens estimater over de data, der mangler i en medlemsstats drivhusgasopgørelse, som der henvises til i artikel 9, stk. 2, i forordning (EU) nr. 525/2013, baseres på følgende metodologier og data:
a)
hvis en medlemsstat det foregående rapporteringsår har indgivet en ensartet tidsrække af estimater vedrørende den relevante kildekategori, der ikke er blevet justeret i medfør af artikel 5, stk. 2, i Kyotoprotokollen, og hvis et af følgende indtræffer:
i)
den pågældende medlemsstat har indgivet en tilnærmet drivhusgasopgørelse for året x - 1 i henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013, der indeholder det manglende estimat på baggrund af dataene fra denne tilnærmede drivhusgasopgørelse
ii)
den pågældende medlemsstat har ikke indgivet en tilnærmet drivhusgasopgørelse for året x - 1 i henhold til artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013, men Unionen har udarbejdet et estimat over tilnærmede drivhusgasemissioner for medlemsstaterne i året x - 1 i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013 på baggrund af data fra Unionens tilnærmede drivhusgasopgørelse
iii)
det er ikke muligt at anvende data fra den tilnærmede drivhusgasopgørelse eller det kan føre til en meget upræcis vurdering, hvad angår manglende estimater for energisektoren, på baggrund af de data, der er indsamlet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1099/2008 (4)
iv)
det er ikke muligt at anvende data fra den tilnærmede drivhusgasopgørelse eller anvendelsen kan føre til en meget upræcis vurdering, hvad angår manglende estimater uden for energisektoren, på baggrund af et estimat, der er baseret på teknisk vejledning om metodologier til tilpasninger i henhold til artikel 5, stk. 2, i Kyotoprotokollen, dog uden brug af den i retningslinjerne fastsatte forsigtighedsfaktor.
b)
hvis estimatet for den berørte kildekategori i tidligere år har været genstand for justeringer efter Kyotoprotokollens artikel 5, stk. 2, og hvis medlemsstaten ikke har forelagt et revideret estimat vedrørende den grundlæggende justeringsmetode, der benyttes af ekspertgruppen efter de tekniske retningslinjer for justeringsmetoder i medfør af Kyotoprotokollens artikel 5, stk. 2, dog uden brug af den i retningslinjerne fastsatte forsigtighedsfaktor
c)
hvis et estimat inden for den relevante kategori i tidligere år har været genstand for tekniske ændringer i henhold til artikel 19, stk., 3, litra c), i forordning (EU) nr. 525/2013, og hvis den berørte medlemsstat ikke har forelagt et revideret estimat på baggrund af den metode, som den tekniske ekspertgruppe har anvendt til at beregne den tekniske ændring
d)
hvis der ikke foreligger en sammenhængende tidsrække af indberettede estimater for den berørte kildekategori, og hvis estimatet for kildekategorien ikke har været genstand for justeringer efter Kyotoprotokollens artikel 5, stk. 2, baseres beregningen på grundlag af de tekniske justeringsretningslinjer, dog uden brug af den i retningslinjerne fastsatte forsigtighedsfaktor.
2. Kommissionen forbereder de i stk. 1 omhandlede estimater inden den 31. marts i rapporteringsåret i samarbejde med den berørte medlemsstat.
3. Den berørte medlemsstat anvender de i stk. 1 omhandlede estimater til deres nationale indsendelser til UNFCCC-sekretariatet den 15. april for at sikre ensartethed mellem Unionens drivhusgasopgørelse og medlemsstaternes drivhusgasopgørelser.
Artikel 5
Tidsplaner for samarbejdet og koordineringen under den årlige rapporteringsproces og UNFCCC-revisionen
1. Hvis en medlemsstat har til hensigt at genindsende sin opgørelse til UNFCCC-sekretariatet senest den 27. maj, rapporterer den forud den samme opgørelse til Kommissionen senest den 8. maj. De oplysninger, der er indrapporteret til Kommissionen må ikke afvige fra dem, der indsendes til UNFCCC-sekretariatet.
2. Hvis en medlemsstat har til hensigt at genindsende sin opgørelse til UNFCCC-sekretariatet efter den 27. maj, og hvis den indsendte opgørelse indeholder oplysninger, der afviger fra det, der allerede er blevet rapporteret til Kommissionen, rapporterer medlemsstaten disse nye oplysninger til Kommissionen senest en uge efter at oplysningerne er blevet genindsendt til UNFCCC-sekretariatet.
3. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om følgende:
a)
bemærkninger fra en ekspertgruppe om eventuelle potentielle problemer med medlemsstatens drivhusgasopgørelse vedrørende obligatoriske krav og som kunne føre til en justering eller et potentielt gennemførelsesspørgsmål (det såkaldte »Saturday paper«) indsendes senest en uge efter modtagelsen af oplysninger fra UNFCCC-sekretariatet
b)
ændringer til estimaterne vedrørende drivhusgasemissioner, der anvendes efter aftale mellem medlemsstaten og ekspertgruppen for revision, i forbindelse med indsendelsen af drivhusgasopgørelsen under revisionsprocessen som svar på bemærkningerne under litra a), indsendes senest en uge efter indsendelsen til UNFCCC-sekretariatet
c)
udkastet til den individuelle rapport om opgørelsen, der indeholder justerede estimater vedrørende drivhusgasemissioner eller et spørgsmål vedrørende gennemførelsen i tilfælde, hvor medlemsstaten ikke har løst det problem, som ekspertgruppen for revision har påpeget, indsendes senest en uge efter modtagelsen af rapporten fra UNFCCC-sekretariatet
d)
medlemsstatens reaktion på udkastet til den individuelle rapport om opgørelsen i tilfælde, hvor en foreslået justering ikke accepteres, sammen med et resumé, hvor medlemsstaten angiver, hvorvidt den accepterer eller afviser eventuelle justeringer, indsendes senest en uge efter indsendelse af svaret til UNFCCC-sekretariatet
e)
den endelige individuelle rapport om opgørelsen indsendes senest en uge efter modtagelsen af denne fra UNFCCC-sekretariatet
f)
eventuelle spørgsmål vedrørende gennemførelsen, der er forelagt Kyotoprotokollens overholdelseskomité, overholdelseskomitéens meddelelse om at fortsætte med et spørgsmål vedrørende gennemførelsen og alle forudgående konklusioner og beslutninger truffet af overholdelseskomitéen og dennes underafdelinger vedrørende medlemsstaten indsendes senest en uge efter, at medlemsstaten har modtaget oplysningerne fra UNFCCC-sekretariatet.
4. Kommissionens tjenestegrene udarbejder et resumé af oplysningerne i stk. 3 og sender det til alle medlemsstater.
5. Kommissionens tjenestegrene forsyner medlemsstaterne med oplysningerne som omhandlet i stk. 3, idet dette stykke finder tilsvarende anvendelse på Unionens drivhusgasopgørelse.
6. Eventuelle ændringer, som omhandlet i stk. 3, litra b), hvad angår indgivelsen af Unionens drivhusgasopgørelse gennemføres i samarbejde med den relevante medlemsstat.
7. I tilfælde, hvor der gennemføres justeringer af en medlemsstats drivhusgasopgørelse i henhold til Kyotoprotokollens overholdelsesmekanisme, koordinerer medlemsstaten sin reaktion på revisionsprocessen med Kommissionen i forhold til forpligtelserne i forordning (EU) nr. 525/2013 inden for følgende tidsfrister:
a)
inden for de i medfør af Kyotoprotokollen fastsatte frister, hvis de justerede estimater i et enkelt år eller de kumulative justeringer i flere på hinanden følgende år i forpligtelsesperioden for en eller flere medlemsstater ville medføre justeringer af Unionens drivhusgasopgørelse med en mængde, der ville resultere i misligholdelse af metode- og rapporteringskravene efter Kyotoprotokollens artikel 7, stk. 1, for så vidt angår opfyldelse af deltagelseskravene som fastsat i retningslinjerne efter Kyotoprotokollens artikel 7
b)
senest to uger inden indsendelse af:
i)
anmodning om generhvervelse af deltagelsesretten til de relevante organer under Kyotoprotokollen
ii)
en reaktion på en beslutning om viderebehandling af et spørgsmål vedrørende gennemførelsen eller på foreløbige konklusioner fra overholdelseskomitéen.
8. I den uge, hvor UNFCCC reviderer Unionens opgørelse, indgiver medlemsstaterne så hurtigt som muligt svar på spørgsmål fra UNFCCC-revisorerne, der vedrører deres ansvarsområder i henhold til artikel 4, stk. 2, og 3, i nærværende forordning.
Artikel 6
Retningslinjer for drivhusgasopgørelsen
Medlemsstaterne og Kommissionen fastlægger drivhusgasopgørelser som omhandlet i forordning (EU) nr. 525/2013, artikel 7, stk., 1-5, i overensstemmelse med:
a)
retningslinjerne fra 2006 for nationale drivhusgasopgørelser fra det mellemstatslige panel om klimaændringer (IPPC)
b)
IPCC's reviderede vejledning om supplerende metoder og god praksis med baggrund i Kyotoprotokollen fra 2013
c)
tilføjelsen fra 2013 til IPCC-retningslinjerne fra 2006 om nationale drivhusgasopgørelser: vådområder, der skal drænes eller genoprettes som anført i artikel 7, stk., 1, litra d), i forordning (EU) nr. 525/2013
d)
UNFCC-retningslinjerne (del I) om udarbejdelse af nationale meddelelser fra parterne i konventionens bilag I: UNFCCC's rapporteringsretningslinjer om årlige opgørelser som omhandlet i UNFCCC-partskonferencens beslutning 24/CP.19
e)
retningslinjer om forberedelse af information som påkrævet i artikel 7 i Kyotoprotokollen som vedtaget af UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen.
Artikel 7
Globale opvarmningspotentialer
Medlemsstaterne og Kommissionen anvender de globale opvarmningspotentialer i bilag III til UNFCCC-partskonferencens beslutning 24/CP.19 med henblik på udarbejdelse og rapportering af drivhusgasopgørelser i henhold til forordning (EU) nr. 525/2013, artikel 7, stk. 1-5, og Unionens drivhusgasopgørelse.
Artikel 8
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. marts 2014.
A BIZOTTSÁG 666/2014/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. március 12.)
az 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően az uniós nyilvántartási rendszerre vonatkozó érdemi követelmények megállapításáról, valamint a globális felmelegedési potenciálokban és a nemzetközileg elfogadott nyilvántartási iránymutatásokban bekövetkezett változások figyelembevételéről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásának nyomon követésére és bejelentésére, valamint az éghajlatváltozással kapcsolatos egyéb információk nemzeti és uniós szintű bejelentésére szolgáló rendszerről, valamint a 280/2004/EK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. május 21-i 525/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 6. cikke (2) bekezdésére és 7. cikke (6) bekezdésének b) pontjára,
mivel:
(1)
Az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) - melyet a 94/69/EK tanácsi határozat (2) hagyott jóvá -, a keretegyezményhez tartozó, a 2002/358/EK tanácsi határozattal (3) jóváhagyott Kiotói Jegyzőkönyv, valamint a 2009-ben elfogadott, integrált energiaügyi és éghajlat-változási csomagként említett uniós jogszabálycsomag értelmében fennálló, az üvegházhatást okozó gázok összes kibocsátásának korlátozásával vagy csökkentésével kapcsolatos uniós és tagállami kötelezettségek teljesítésében elért tényleges haladás értékelésének lehetővé tétele érdekében az üvegházhatásúgáz-kibocsátás nyomon követésére és jelentésére vonatkozó mechanizmusra van szükség.
(2)
Az UNFCCC részes feleinek a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgáló konferenciáján elfogadott 19/CMP.1. határozat meghatározza a nemzeti rendszerekre vonatkozó iránymutatásokat, amelyeket a feleknek alkalmazniuk kell. Az uniós nyilvántartási rendszerre vonatkozó szabályokat ezért az említett határozat szerinti kötelezettségek teljesítésének lehetővé tétele érdekében meg kell állapítani, biztosítva, hogy az UNFCCC titkárságának történő jelentéstételre a határidő betartásával, átlátható, pontos, egységes, összehasonlítható és hiánytalan módon kerüljön sor.
(3)
Az uniós nyilvántartási rendszer minőségének biztosítása érdekében az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési programja tekintetében további szabályokat kell megállapítani.
(4)
Az uniós jegyzék teljességének az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó iránymutatásokkal összhangban történő biztosítása érdekében meg kell határozni azokat a módszereket és adatokat, amelyeket a Bizottság - az érintett tagállamokkal folytatott konzultáció és szoros együttműködés során - a tagállami jegyzékről hiányzó adatok vonatkozásában az 525/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően készített becslések kapcsán alkalmaz.
(5)
Az UNFCCC Kiotói Jegyzőkönyve értelmében fennálló uniós kötelezettségek időben történő és hatékony végrehajtása érdekében meg kell határozni az éves jelentéstételi folyamat és az UNFCCC által végzett felülvizsgálat során a tagállamok és az Unió között megvalósuló együttműködés és koordináció ütemtervét.
(6)
Figyelembe kell venni a globális felmelegedési potenciál értékeinek változásait, valamint az üvegházhatást okozó gázok emberi eredetű, forrásonkénti kibocsátásainak, továbbá gáznyelőnkénti eltávolításának nemzeti jegyzékeire vonatkozó, nemzetközi szinten elfogadott iránymutatásokat, az UNFCCC és a Kiotói Jegyzőkönyv testületei által elfogadott vonatkozó határozatoknak megfelelően.
(7)
Az UNFCCC és a Kiotói Jegyzőkönyv értelmében fennálló nyomonkövetési és jelentéstételi kötelezettségek végrehajtásával való egységesség biztosítása érdekében e rendelet 2015. január 1-jétől alkalmazandó,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
(1) Az üvegházhatású gázok európai uniós nyilvántartása az Európai Uniónak az Európai Unióról szóló szerződés 52. cikke szerinti területére vonatkozó, az üvegházhatást okozó gázok forrásokból kibocsátott, valamint nyelők által eltávolított tagállami mennyiségeinek összege, melyet az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének megfelelően, a tárgyévek teljes idősorára vonatkozóan jelentett tagállami üvegházhatásúgáz-jegyzékek alapján határoznak meg.
(2) E rendelet megállapítja az uniós nyilvántartási rendszerre vonatkozó követelményeket, és további szabályokat határoz meg az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának elkészítése és vezetése vonatkozásában, ideértve a tagállamokkal az éves jelentéstételi folyamat során, valamint az ENSZ Éghajlat-változási Keretegyezménye (UNFCCC) nyilvántartásának felülvizsgálata folyamán megvalósuló együttműködésre vonatkozó szabályokat.
(3) E rendelet ezen túlmenően megállapítja a globális felmelegedési potenciál értékeire, valamint az üvegházhatású gázok nyilvántartásának meghatározása és jelentése során a tagállamok és a Bizottság által alkalmazandó, nemzetközi szinten elfogadott iránymutatásokra vonatkozó szabályokat.
2. cikk
Az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása
(1) Az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának elkészítése és vezetése során a Bizottság a következőkre törekszik:
a)
annak biztosítása az 525/2013/EU rendelet 9. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárás alkalmazásával, hogy az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása hiánytalan legyen;
b)
annak szavatolása, hogy az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása a tagállami üvegházhatásúgáz-kibocsátások és gáznyelők révén való eltávolítások átlátható összesítését biztosítsa, továbbá hogy átlátható módon tükrözze azt, hogy a tagállami üvegházhatásúgáz-kibocsátások és gáznyelők révén való eltávolítások miként járulnak hozzá az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásához;
c)
annak biztosítása, hogy az adott jelentéstételi év tekintetében az üvegházhatású gázok unióbeli kibocsátásának és gáznyelők révén való eltávolításainak összege egyenlő legyen az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (1)-(5) bekezdése szerint jelentett tagállami üvegházhatásúgáz-kibocsátások és gáznyelők révén való eltávolítások összegével;
d)
annak biztosítása, hogy az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása valamennyi jelentett év tekintetében tartalmazza a kibocsátások és a gáznyelőnkénti eltávolítások következetes idősorait.
(2) A Bizottság és a tagállamok törekednek a tagállami üvegházhatásúgáz-jegyzékek közötti összehasonlíthatóság fokozására.
3. cikk
Az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásának minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési programja
(1) Az 525/2013/EU rendelet 6. cikke (1) bekezdésének a) pontjában említett uniós minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési program kiegészíti a tagállamok által végrehajtott minőségbiztosítási és minőség-ellenőrzési programokat.
(2) A tagállamok - többek között a 6. és a 7. cikk alkalmazása révén - biztosítják a tevékenységi adatok, a kibocsátási tényezők és a nemzeti üvegházhatásúgáz-jegyzékük tekintetében felhasznált más paraméterek minőségét.
(3) A tagállamok - amennyiben az UNFCCC által az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása vonatkozásában végzett felülvizsgálat alatt ez szükségessé válik - a Bizottság és az Európai Környezetvédelmi Ügynökség rendelkezésére bocsátanak minden releváns információt, amelyet az UNFCCC részes feleinek a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgáló konferenciáján elfogadott 19/CMP.1. határozat melléklete (16) bekezdése a) pontjának megfelelően létrehozott és kezelt archívumaikban tárolnak.
4. cikk
A hiányzó adatok pótlása
(1) Az 525/2013/EU rendelet 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően a Bizottság által végzett, a tagállamok üvegházhatásúgáz-jegyzékeiről hiányzó adatokra vonatkozó becslések a következő módszereken és adatokon alapulnak:
a)
amennyiben az adott tagállam az előző jelentési tárgyévben az érintett forráskategória vonatkozásában a becslések tekintetében következetes idősorokat nyújtott be, melyeket a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerint nem igazítottak ki, továbbá az alábbiak bármelyikének bekövetkezése esetén:
i.
az érintett tagállam az 525/2013/EU rendelet 8. cikkének (1) bekezdése szerint az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzéket nyújtott be az X - 1 év vonatkozásában, amely tartalmazza a hiányzó becslést, a becslés alapját a megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzék adatai biztosítják;
ii.
az érintett tagállam nem nyújtott be az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzéket az X - 1 év vonatkozásában az 525/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően, viszont az Unió az adott tagállam tekintetében, az 525/2013/EU rendelet 8. cikke (1) bekezdésének megfelelően elvégezte az X - 1 évre nézve az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó becslést, a becslés alapja az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó uniós nyilvántartás;
iii.
az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzékből származó adatok használata nem lehetséges, vagy az energiaágazat vonatkozásában hiányzó adatok következtében nagymértékben pontatlan becsléshez vezetne, a becslés alapját az 1099/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (4) megfelelően kapott adatok biztosítják;
iv.
az üvegházhatást okozó gázok kibocsátásáról megközelítőleges adatokat tartalmazó jegyzékből származó adatok használata nem lehetséges, vagy a nem az energiaágazatok vonatkozásában hiányzó adatok következtében nagymértékben pontatlan számításhoz vezetne, a becslés alapját a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése értelmében végzett kiigazításokra vonatkozó módszerekről szóló technikai iránymutatások követésével, az érintett iránymutatásban meghatározott konzervatív tényező alkalmazása nélkül végzett számítás biztosítja;
b)
amennyiben az adott forráskategóriára vonatkozó becslést a korábbi években a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerint kiigazították, az érintett tagállam pedig nem nyújtott be felülvizsgált becslést, a becslés alapja a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerinti kiigazításokra vonatkozó módszerekről szóló technikai útmutatóban előírt, a szakértői felülvizsgáló csoport által alkalmazott alapvető kiigazítási módszer (az útmutatóban meghatározott konzervatív tényező alkalmazása nélkül);
c)
amennyiben valamely releváns kategória esetében a becslés tekintetében a korábbi években az 525/2013/EU rendelet 19. cikke (3) bekezdésének c) pontja szerint technikai korrekciót alkalmaztak, és az érintett tagállam nem nyújtott be felülvizsgált becslést, a becslés alapja a technikai szakértői felülvizsgálói csoport által a technikai korrekció kiszámítására alkalmazott módszer;
d)
amennyiben az érintett forráskategóriára vonatkozó jelentett becsült értékek összefüggő idősorozata nem áll rendelkezésre, és amennyiben a forráskategória becsült értékét nem igazították ki a Kiotói Jegyzőkönyv 5. cikkének (2) bekezdése szerint, a becslés alapja a módosítások technikai útmutatója, az ezen útmutatóban meghatározott konzervatív tényező alkalmazása nélkül.
(2) A Bizottság az (1) bekezdésben említett becsléseket az érintett tagállamokkal folytatott konzultáció mellett a jelentés tárgyévének március 31-éig elkészíti.
(3) Az érintett tagállam az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása és az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzéke közötti egységesség biztosítása érdekében az UNFCCC számára április 15-ig benyújtandó tagállami adatokhoz az (1) bekezdésben említett becsléseket használja.
5. cikk
Az éves jelentéstételi folyamat, valamint az UNFCCC által végzett felülvizsgálat során megvalósuló együttműködésre és koordinációra vonatkozó ütemtervek
(1) Ha a tagállam május 27-ig ismételten be kívánja nyújtani jegyzékét az UNFCCC titkárságának, ugyanezt a jegyzéket előzetesen, május 8-ig jelentenie kell a Bizottság számára. A Bizottságnak jelentett információknak meg kell egyezniük az UNFCCC titkársága számára továbbított információkkal.
(2) Ha a tagállam május 27-ét követően ismételten be kívánja nyújtani jegyzékét az UNFCCC titkárságának, és a jegyzékben foglalt információk eltérnek a Bizottság számára már jelentett információktól, az érintett tagállam az információkat legkésőbb egy héttel az UNFCCC számára történő ismételt benyújtást követően jelenti a Bizottságnak.
(3) A tagállamok jelentést tesznek a Bizottságnak az alábbi információkról:
a)
szakértői felülvizsgálói csoporttól származó, arra vonatkozó jelzés, hogy az üvegházhatást okozó gázok tagállami jegyzékével kapcsolatban kötelező jellegű kötelezettségekhez kapcsolódó potenciális problémák merülhetnek fel, amelyek kiigazításhoz vezethetnek vagy megkérdőjelezhetik a végrehajtást (az úgynevezett „Saturday paper”, vagyis a felülvizsgálat utolsó napján kibocsátott dokumentum); az UNFCCC titkárságától kapott információk kézhezvételétől számított egy héten belül;
b)
a tagállam és a szakértői felülvizsgálói csoport megegyezésével az üvegházhatású gázok kibocsátásának benyújtott jegyzékében az üvegházhatású gázok kibocsátására vonatkozó becslések javítása a felülvizsgálati folyamat során; az a) pontban említett jelzésre válaszul, az UNFCCC titkárságának történő benyújtást követő egy héten belül;
c)
a jegyzékre vonatkozó egyedi felülvizsgálati jelentéstervezet, amely tartalmazza az üvegházhatásúgáz-kibocsátások kiigazított becsléseit vagy - amennyiben a tagállam nem orvosolta a szakértői felülvizsgáló csoport által jelzett problémát - a végrehajtással kapcsolatos kérdést; az UNFCCC titkársága által küldött jelentés kézhezvételétől számított egy héten belül;
d)
a tagállam válasza a jegyzékre vonatkozó egyedi felülvizsgálati jelentéstervezetre abban az esetben, ha a javasolt kiigazítást nem fogadják el; a választ összefoglaló kíséri, amelyben a tagállam jelzi, hogy elfogadja vagy elutasítja-e a javasolt kiigazításokat; a válasznak az UNFCCC titkárságának történő benyújtásától számított egy héten belül;
e)
a jegyzékre vonatkozó végleges egyedi felülvizsgálati jelentés; az UNFCCC titkársága által küldött dokumentum kézhezvételétől számított egy héten belül;
f)
a Kiotói Jegyzőkönyv Megfelelési Bizottságának benyújtott, a végrehajtással kapcsolatos bármiféle kérdés, továbbá a Megfelelési Bizottság arra vonatkozó bejelentése, hogy megkezdi egy, a végrehajtással kapcsolatos kérdés vizsgálatát, valamint a Megfelelési Bizottságnak és társszervezeteinek a tagállammal kapcsolatos valamennyi előzetes megállapítása és döntése; az UNFCCC titkársága által küldött dokumentum kézhezvételétől számított egy héten belül.
(4) A bizottsági szolgálatok a (3) bekezdésben említett információkról összefoglalót küldenek a tagállamoknak.
(5) A bizottsági szolgálatok a (3) bekezdésben említett információkat értelemszerűen az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása tekintetében is megküldik a tagállamoknak.
(6) A (3) bekezdés b) pontjában említett, az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartásában eszközölt bármely javítást az érintett tagállammal együttműködésben kell elvégezni.
(7) Amennyiben a Kiotói Jegyzőkönyv megfelelési mechanizmusa értelmében valamelyik tagállam esetében kiigazítják az üvegházhatást okozó gázok nemzeti jegyzékét, az érintett tagállam a Bizottsággal egyezteti a felülvizsgálati folyamatra adott válaszát az 525/2013/EU rendeletnek megfelelő kötelezettségei vonatkozásában, az alábbi időkereteken belül:
a)
a Kiotói Jegyzőkönyv alapján biztosított időkereten belül, amennyiben egyetlen év kiigazított becsült értékei vagy a kötelezettségvállalási időszak egymás után következő éveinek összeadódó kiigazításai egy vagy több tagállam esetében a mennyiség tekintetében az uniós nyilvántartás olyan mértékű kiigazítását vonnák maguk után, amelynek következményeként a Kiotói Jegyzőkönyv 7. cikkének (1) bekezdése szerinti módszertani és jelentéstételi követelmények a jogosultsági követelmények tekintetében a Kiotói Jegyzőkönyv 7. cikke szerint elfogadott útmutatóban foglaltak szerint nem teljesülnének;
b)
a következő dokumentumok benyújtását megelőző két héten belül:
i.
a Kiotói Jegyzőkönyv szerinti érintett testületekhez küldött, a jogosultság visszaállítására vonatkozó kérelem;
ii.
a végrehajtással kapcsolatos kérdés vizsgálatáról rendelkező határozatra vagy a Megfelelési Bizottság előzetes megállapításaira adott válasz.
(8) Azon a héten, melynek során az UNFCCC által az üvegházhatású gázok uniós nyilvántartása vonatkozásában végzett felülvizsgálatra sor kerül, a tagállamok a lehető leghamarabb választ adnak az UNFCCC által végzett felülvizsgálat nyomán felmerülő, a 4. cikk (2) és (3) bekezdése értelmében az illetékességük alá tartozó problémákkal kapcsolatos kérdésekre.
6. cikk
Az üvegházhatású gázok jegyzékére vonatkozó iránymutatások
A tagállamok és a Bizottság az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (1)-(5) bekezdésében említett, az üvegházhatású gázokra vonatkozó jegyzékeket az alábbiaknak megfelelően határozzák meg:
a)
az Éghajlat-változási Kormányközi Testületnek (IPCC) az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó, 2006. évi iránymutatásai;
b)
a Kiotói Jegyzőkönyvből fakadó, kiegészítő módszereket is tartalmazó átdolgozott IPCC-iránymutatások, valamint a bevált módszerekre vonatkozó iránymutatások (2013);
c)
az Éghajlat-változási Kormányközi Testületnek (IPCC) az üvegházhatású gázok nemzeti jegyzékeire vonatkozó 2006. évi iránymutatásaihoz készült, a vizes élőhelyekre vonatkozó 2013. évi kiegészítés a vizes élőhelyeknek az 525/2013/EU rendelet 7. cikke (1) bekezdése d) pontjában említett lecsapolása és elárasztással való helyreállítása tekintetében;
d)
az egyezmény I. mellékletében szereplő, a felek nemzeti közleményeinek elkészítésére vonatkozó UNFCCC-iránymutatások, I. rész: az UNFCCC részes feleinek konferenciáján elfogadott 24/CP.19. határozatban foglalt, az éves jegyzékek jelentésére vonatkozó UNFCCC-iránymutatások;
e)
a Kiotói Jegyzőkönyvnek az UNFCCC részes feleinek a Kiotói Jegyzőkönyvben részes felek találkozójául szolgáló konferenciáján elfogadott 7. cikke értelmében előírt információk összeállítására vonatkozó iránymutatások.
7. cikk
Globális felmelegedési potenciálok
A tagállamok és a Bizottság az üvegházhatást okozó gázoknak az 525/2013/EU rendelet 7. cikkének (1)-(5) bekezdése szerinti jegyzékei, valamint az üvegházhatást okozó gázok uniós nyilvántartása meghatározása és jelentése céljából az UNFCCC részes feleinek konferenciáján elfogadott 24/CP.19. határozat III. mellékletében felsorolt globális felmelegedési potenciálokat használják.
8. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A rendeletet 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. március 12-én.