KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/499
af 24. marts 2015
om gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende de procedurer, der skal følges i forbindelse med tilsynsmyndighedernes meddelelse af godkendelse af anvendelsen af elementer af det supplerende kapitalgrundlag i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (1), særlig artikel 92, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forsikrings- og genforsikringsselskaber bør udarbejde ansøgninger om godkendelse af elementer af det supplerende kapitalgrundlag på et forsvarligt og realistisk grundlag.
(2)
Ansøgningen vedrørende et element af det supplerende kapitalgrundlag er en strategisk beslutning, der træffes med henblik på risikostyring og kapitalplanlægning. På grund af administrations-, ledelses- eller tilsynsorganets ultimative ansvar for overholdelse, jf. artikel 40 i direktiv 2009/138/EF, bør dets inddragelse i beslutningsprocessen vedrørende ansøgningen overvejes nøje.
(3)
Forsikrings- eller genforsikringsselskabet bør inkludere alle relevante oplysninger, som er nødvendige for tilsynsmyndighedens vurdering, herunder forsikrings- eller genforsikringsselskabets vurdering af, hvordan elementet vil opfylde kriterierne for et element af det supplerende kapitalgrundlag og, hvis det indkræves, for klassificering som et element af basiskapitalgrundlaget, således at tilsynsmyndigheden kan træffe rettidige afgørelser baseret på passende dokumentation.
(4)
De oplysninger, som et forsikrings- eller genforsikringsselskab skal medtage i sin ansøgning, bør specificeres for at sikre et ensartet grundlag for tilsynsmyndighedens afgørelser.
(5)
På grund af den indbyrdes afhængighed mellem forskellige godkendelsesansøgninger i henhold til direktiv 2009/138/EF bør forsikrings- eller genforsikringsselskabet, når det ansøger om godkendelse af et element af det supplerende kapitalgrundlag, underrette tilsynsmyndigheden om andre ansøgninger vedrørende elementer omhandlet i artikel 308a, stk. 1, i direktiv 2009/138/EF, der er under behandling eller forventes behandlet inden for de næste seks måneder. Et sådant krav er nødvendigt for at sikre, at tilsynsmæssige vurderinger er baseret på gennemsigtige og objektive oplysninger.
(6)
Tilsynsmyndigheders og forsikrings- og genforsikringsselskabers evne til at vurdere status for en gruppe af modparter, som om der var tale om en enkelt modpart, anses for at være særlig relevant, hvis en gensidig eller en gensidiglignende virksomhed har et stort antal ensartede medlemmer, som er privatpersoner, og fra hvem den kan opkræve supplerende bidrag.
(7)
Processen for godkendelse af det supplerende kapitalgrundlag omfatter løbende kommunikation mellem tilsynsmyndighederne og forsikrings- og genforsikringsselskaberne. Dette omfatter kommunikation, inden den formelle ansøgning indsendes til tilsynsmyndigheden og, efter at en ansøgning er blevet godkendt, i forbindelse med tilsynsprocessen. En sådan løbende kommunikation er nødvendig for at sikre, at tilsynsmæssige vurderinger er baseret på relevante og ajourførte oplysninger.
(8)
Når den kompetente myndighed modtager underretning fra et forsikrings- eller genforsikringsselskab om, at der har været en nedgang i tabsabsorberingsevnen for et godkendt element af det supplerende kapitalgrundlag, bør tilsynsmyndigheden nedjustere det godkendte beløb eller tilbagekalde sin godkendelse af metoden for at sikre, at den er i overensstemmelse med den reducerede tabsabsorberingsevne.
(9)
Artikel 226 i direktiv 2009/138/EF tillader en koncern af forsikrings- eller genforsikringsselskaber at ansøge om godkendelse af et element af det supplerende kapitalgrundlag for et mellemliggende forsikringsholdingselskab eller et mellemliggende blandet finansielt holdingselskab. I disse tilfælde bør reglerne for det mellemliggende forsikringsholdingselskab eller det mellemliggende blandede finansielle holdingselskab finde anvendelse på samme måde som for et forsikrings- eller genforsikringsselskab. Dette bør også gælde, når moderselskabet i koncernen er et forsikringsholdingselskab eller et blandet finansielt holdingselskab, jf. artikel 235 direktiv 2009/138/EF.
(10)
Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger har forelagt Kommissionen.
(11)
Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for forsikrings- og genforsikringsordninger, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (2).
(12)
For at øge retssikkerheden om tilsynsordningen i den i artikel 308a i direktiv 2009/138/EF omhandlede indfasningsperiode, som påbegyndes den 1. april 2015, er det vigtigt at sikre, at denne forordning træder i kraft hurtigst muligt, det vil sige dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ansøgningens generelle kendetegn
1. Et forsikrings- eller genforsikringsselskab indgiver en skriftlig ansøgning om godkendelse af hvert enkelt element af det supplerende kapitalgrundlag til tilsynsmyndigheden.
2. Ansøgningen skal indgives på et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor forsikrings- eller genforsikringsselskabet har sit hovedsæde, eller på et sprog, som er blevet aftalt med tilsynsmyndigheden.
3. Ansøgningen skal bestå af et følgebrev og dokumentation.
Artikel 2
Følgebrev
Det pågældende forsikrings- eller genforsikringsselskab skal indsende et følgebrev. Følgebrevet skal bekræfte alle de følgende punkter:
a)
at alle retlige eller kontraktretlige bestemmelser vedrørende elementet af det supplerende kapitalgrundlag eller enhver tilsluttet ordning er utvetydige og klart definerede
b)
at det beløb, som fastsættes for elementet i det supplerende kapitalgrundlag i ansøgningen, er i overensstemmelse med artikel 90, stk. 2, i direktiv 2009/138/EF
c)
at den økonomiske substans for elementet i det supplerende kapitalgrundlag, herunder hvordan elementet supplerer basiskapitalgrundlaget, hvis det indkræves, er fuldt afspejlet i ansøgningen
d)
at forsikrings- eller genforsikringsselskabet under hensyntagen til den sandsynlige fremtidige udvikling samt omstændighederne på ansøgningsdatoen sikrer, at elementet af det supplerende kapitalgrundlag opfylder kriterierne for klassificering af kapitalgrundlag
e)
at der ikke udelades fakta, som, hvis tilsynsmyndigheden havde kendskab til dem, kunne påvirke dens afgørelse om, hvorvidt den skal godkende et element af det supplerende kapitalgrundlag, det beløb, for hvilket godkendelse af elementet skal meddeles, eller den periode, hvor godkendelse af en beregningsmetode skal finde anvendelse.
Følgebrevet skal også indeholde en liste over alle andre ansøgninger, som forsikrings- eller genforsikringsselskabet har indgivet, eller som det forventer at indgive inden for de næste seks måneder, med henblik på godkendelse af elementer, der er omhandlet i artikel 308a, stk. 1, i direktiv 2009/138/EF, samt de relevante anvendelsesdatoer.
Artikel 3
Dokumentation for beløbet eller metoden
Den ansøgning, som forsikrings- eller genforsikringsselskabet indgiver, skal vedrøre godkendelse af et bestemt monetært beløb til et element af det supplerende kapitalgrundlag eller en metode til beregning af størrelsen af et element af det supplerende kapitalgrundlag.
Hvis forsikrings- eller genforsikringsselskabet søger godkendelse af et bestemt monetært beløb, skal ansøgningen omfatte en redegørelse for beregningen af beløbet, som skal være baseret på forsigtige og realistiske antagelser i overensstemmelse med artikel 90, stk. 2, i direktiv 2009/138/EF.
Hvis forsikrings- eller genforsikringsselskabet søger godkendelse af en beregningsmetode, skal det afgive følgende oplysninger:
a)
en redegørelse for metoden og den måde, hvorpå den afspejler tabsabsorberingsevnen for elementet af det supplerende kapitalgrundlag
b)
en redegørelse for eventuelle antagelser, som metoden bygger på, og grundlaget for, at disse antagelser kan betegnes som forsigtige og realistiske
c)
elementets forventede oprindelige beløb, der er beregnet i overensstemmelse med metoden, og en begrundelse for dette beløb
d)
en redegørelse for de valideringsprocedurer, som forsikrings- eller genforsikringsselskabet vil gennemføre for at sikre, at metodens resultater fortsat afspejler elementets tabsabsorberende evne løbende.
Artikel 4
Dokumentation for opfyldelse af godkendelseskriterierne
Dokumentationen skal omfatte oplysninger, der gør det muligt for tilsynsmyndigheden at vurdere, om ansøgningen opfylder de kriterier, der er fastsat i artikel 90 i direktiv 2009/138/EF og artikel 62-65 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/35 (3). Den skal mindst omfatte de oplysninger, der er beskrevet i denne artikels stk. 2-7.
Forsikrings- eller genforsikringsselskabet skal fremlægge oplysninger om arten af elementet af det supplerende kapitalgrundlag og den tabsabsorberende evne hos det element af basiskapitalgrundlaget, som elementet af det supplerende kapitalgrundlag konverteres til ved indkrævning, herunder følgende:
a)
lovbestemte eller aftalebaserede betingelser for elementet samt betingelserne for enhver tilsluttet ordning og bevis for, at modparten har indgået eller vil indgå aftalen og indgå i en eventuel tilsluttet ordning
b)
bevis for, at aftalen og eventuelle tilsluttede ordninger er juridisk bindende og kan fuldbyrdes i alle relevante retsområder, baseret på en juridisk udtalelse
c)
den periode, hvor aftalen er i kraft, og, hvis der ikke er sammenfald, den periode, hvor forsikrings- eller genforsikringsselskabet kan indkræve elementet
d)
bekræftelse af, at elementet af det supplerende kapitalgrundlag, når dette er blevet indkrævet og indbetalt, vil vise alle kendetegnene ved et element af basiskapitalgrundlaget klassificeret under tier 1 i overensstemmelse med artikel 71 i delegeret forordning (EU) 2015/35 eller alle kendetegnene ved et element af basiskapitalgrundlaget klassificeret under tier 2 i overensstemmelse med artikel 73 i delegeret forordning (EU) 2015/35
e)
bekræftelse af, at elementets aftalebaserede betingelser ikke indeholder nogen bestemmelse, der kan udgøre en hindring for forsikrings- eller genforsikringsselskabets indkrævning af elementet for at dække tab eller en begrænsning for elementets evne til at kunne indkræves
f)
bekræftelse af, at elementet af det supplerende kapitalgrundlag eller de dermed forbundne ydelser kun vil være tilgængelige for forsikrings- eller genforsikringsselskabet og ikke vil kunne overdrages eller henføres til en anden part eller kunne behæftes på nogen anden måde
g)
alle faktorer, der begrænser de betingelser, hvorunder forsikrings- eller genforsikringsselskabet måtte ønske at indkræve elementet, herunder, men ikke kun stressrelaterede betingelser, som er specifikke for forsikrings- og genforsikringsselskabet, eller bredere markedsstress
h)
dokumentation for, om forsikrings- eller genforsikringsselskabet har eller i fremtiden kan få en forpligtelse til eller en forventning eller aftale om, at det vil stille midler eller andre ydelser til rådighed for modparten eller en tredjepart i forbindelse med elementet, undtagen i tilfælde af tilbagebetaling af et element af basiskapitalgrundlaget, som ville være i overensstemmelse med kendetegnene i artikel 71, stk. 1, litra h), og artikel 73, stk. 1, litra d), i delegeret forordning (EU) 2015/35
i)
en kopi af kapitalforvaltningsplanen på mellemlang sigt, herunder en redegørelse for elementets bidrag til forsikrings- eller genforsikringsselskabets eksisterende kapitalstruktur og dette elements mulige bidrag til forsikrings- eller genforsikringsselskabets muligheder for at opfylde sine nuværende og fremtidige kapitalkrav.
Medmindre artikel 63, stk. 6, i delegeret forordning (EU) 2015/35 finder anvendelse, og status for en gruppe af modparter kan vurderes, som om den var en enkelt modpart, skal forsikrings- eller genforsikringsselskabet tilvejebringe oplysninger om status for hver enkelt modpart, herunder følgende:
a)
navn på og en beskrivelse af hver enkelt modpart, herunder arten af forholdet mellem forsikrings- eller genforsikringsselskabet og modparten
b)
en vurdering af risikoen for misligholdelse fra modparternes side for at understøtte tilsynsmyndighedens vurdering, jf. artikel 63, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2015/35
c)
en vurdering af modparternes likviditetsstilling for at understøtte tilsynsmyndighedens vurdering, jf. artikel 63, stk. 3, i delegeret forordning (EU) 2015/35
d)
en vurdering af modparternes villighed til at betale for at understøtte tilsynsmyndighedens vurdering, jf. artikel 63, stk. 4, i delegeret forordning (EU) 2015/35
e)
en beskrivelse af den række af omstændigheder, hvorunder forsikrings- eller genforsikringsselskabet måtte ønske at indkræve elementet, herunder nuværende forventninger til, hvornår elementet kan blive indkrævet før eller på tidspunktet for manglende opfyldelse af solvenskapitalkravet eller minimumskapitalkravet
f)
oplysninger om andre faktorer af relevans for modparternes status for at understøtte tilsynsmyndighedens vurdering, jf. artikel 63, stk. 5, i delegeret forordning (EU) 2015/35.
Hvis modparterne behandles som en gruppe af modparter i overensstemmelse med artikel 63, stk. 6, i delegeret forordning (EU) 2015/35, indgives oplysningerne i stk. 3, litra a)-f), for gruppen af modparter.
Hvis modparten er medlem af samme koncern eller subkoncern som forsikrings- eller genforsikringsselskabet i medfør af artikel 213 i direktiv 2009/138/EF og har forpligtelser under elementer af det supplerende kapitalgrundlag over for forskellige enheder inden for koncernen, skal oplysningerne i stk. 3, litra b)-f), omfatte dokumentation for modpartens evne til at imødekomme flere indkrævninger af elementer af det supplerende kapitalgrundlag samtidigt under hensyntagen til omstændighederne og koncernens enheder.
Forsikrings- eller genforsikringsselskabet skal tilvejebringe oplysninger om mulighederne for at inddrive midlerne, herunder:
a)
nærmere oplysninger om ordninger, der kan forbedre mulighederne for at inddrive elementet, herunder tilgængeligheden af sikkerhedsstillelse
b)
nærmere oplysninger om, hvorvidt national ret, i de relevante retsområder, er til hinder for indkrævning eller indbetaling, herunder i tilfælde med afvikling, administration eller indledning af insolvensbehandling af forsikrings- eller genforsikringsselskabet
c)
nærmere oplysninger om ordninger eller omstændigheder, der er til hinder for indkrævning eller indbetaling i en situation med forværring af den finansielle situation, herunder manglende opfyldelse af solvenskapitalkravet eller minimumskapitalkravet.
Forsikrings- eller genforsikringsselskabet skal tilvejebringe oplysninger om tidligere indkrævninger, herunder:
a)
oplysninger om sine erfaringer med tidligere indkrævninger eller opkrævning af andre forfaldne midler fra de samme eller lignende modparter under samme eller lignende omstændigheder
b)
alle relevante tilgængelige markedsdata vedrørende tidligere indkrævninger eller opkrævning af andre forfaldne midler fra de samme eller lignende modparter under samme eller lignende omstændigheder
c)
en vurdering af relevansen og pålideligheden af de oplysninger, der er nævnt i litra a) og b), for så vidt angår det forventede udfald af forsikrings- eller genforsikringsselskabets fremtidige indkrævninger.
Forsikrings- eller genforsikringsselskabet skal forelægge en beskrivelse af sine processer for udpegning af eventuelle fremtidige ændringer, jf. artikel 62, stk. 1, litra d), i delegeret forordning (EU) 2015/35, som kan medføre, at tabsabsorberingsevnen for elementet af det supplerende kapitalgrundlag reduceres. Beskrivelsen skal omfatte følgende:
a)
hvorledes det har til hensigt at udpege ændringer af:
i)
ordningens struktur eller kontraktlige vilkår, herunder annullering eller udløb af et element af det supplerende kapitalgrundlag eller anvendelse eller hel eller delvis indkrævning af et element af det supplerende kapitalgrundlag
ii)
de berørte modparters status, herunder misligholdelse fra en modparts side
iii)
mulighederne for at inddrive elementet af det supplerende kapitalgrundlag, herunder indkrævninger af andre elementer af det supplerende kapitalgrundlag, der leveres af de samme modparter
b)
hvorledes det agter at underrette tilsynsmyndigheden om ændringer, der er udpeget, herunder hvilke mekanismer, det har indført til fastlæggelse af, hvornår ændringen bør forelægges selskabets administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan og tilsynsmyndigheden.
Forsikrings- eller genforsikringsselskabet skal vedlægge dokumentation for sin interne beslutningsproces vedrørende ansøgningen.
Artikel 5
Vurdering af ansøgningen
Tilsynsmyndigheden bekræfter modtagelsen af forsikrings- eller genforsikringsselskabets ansøgning.
Tilsynsmyndigheden betragter en ansøgning som fuldstændig, hvis den dækker alle de i artikel 2, 3 og 4 omhandlede forhold.
Tilsynsmyndigheden bekræfter, om ansøgningen betragtes som fuldstændig eller ej så hurtigt som muligt og senest 30 dage efter datoen for modtagelsen.
Tilsynsmyndigheden sikrer, at den frist, inden for hvilken den træffer afgørelse om en ansøgning, er rimelig og ikke overstiger tre måneder efter modtagelsen af en fuldstændig ansøgning, medmindre der foreligger ekstraordinære omstændigheder, som meddeles forsikrings- eller genforsikringsselskabet skriftligt så hurtigt som muligt.
Hvis der foreligger ekstraordinære omstændigheder, træffer tilsynsmyndigheden afgørelse om en fuldstændig ansøgning senest seks måneder efter modtagelsen.
Hvis tilsynsmyndigheden har anset en ansøgning for at være fuldstændig, skal dette ikke forhindre denne i at anmode om supplerende oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre dens vurdering. I anmodningen specificeres det, hvilke yderligere oplysninger der er nødvendige, og årsagerne til anmodningen. Dagene mellem datoen for tilsynsmyndighedens anmodninger om sådanne oplysninger og datoen, hvor tilsynsmyndigheden modtager sådanne oplysninger, indgår ikke i de i stk. 4 og 5 omhandlede perioder.
Forsikrings- og genforsikringsselskaber underretter tilsynsmyndigheden om enhver ændring af de i ansøgningen beskrevne forhold.
Hvis et forsikrings- eller genforsikringsselskab underretter tilsynsmyndigheden om en ændring i ansøgningen, skal denne behandles som en ny ansøgning, medmindre:
a)
ændringen skyldes en anmodning fra tilsynsmyndigheden om yderligere oplysninger, eller
b)
tilsynsmyndigheden finder det godtgjort, at ændringen ikke i væsentligt omfang påvirker dens vurdering af ansøgningen.
Et forsikrings- eller genforsikringsselskab kan trække en ansøgning tilbage ved skriftlig underretning på et hvilket som helst tidspunkt, før tilsynsmyndigheden træffer afgørelse. Hvis forsikrings- eller genforsikringsselskabet efterfølgende genindsender ansøgningen eller indsender en ajourført ansøgning, behandler tilsynsmyndigheden denne som en ny ansøgning.
Artikel 6
Afgørelse vedrørende ansøgningen
Når tilsynsmyndigheden har truffet afgørelse om en ansøgning, meddeles forsikrings- eller genforsikringsselskabet straks denne afgørelse skriftligt.
Hvis tilsynsmyndigheden godkender et beløb, som er lavere end det, som forsikrings- eller genforsikringsselskabet ansøgte om, eller afviser en ansøgning om godkendelse, skal den angive de grunde, som afgørelsen er baseret på.
Hvis tilsynsmyndighedernes har meddelt godkendelse på den betingelse, at aftalen indgås, skal forsikrings- eller genforsikringsselskabet straks indgå aftalen på de vilkår, som godkendelsen er baseret på, og vedlægge en kopi af den underskrevne aftale til tilsynsmyndigheden.
Forsikrings- eller genforsikringsselskabet skal ikke betragte elementet af det supplerende kapitalgrundlag eller metoden som tilladelig, før aftalen er indgået.
Artikel 7
Revision af det godkendte beløb eller tilbagetrækning af godkendelsen af metoden
1. Hvis et element af det supplerende kapitalgrundlag ikke længere opfylder de betingelser, hvorunder godkendelsen af et beløb eller en beregningsmetode blev meddelt, træffer tilsynsmyndigheden afgørelse om enten:
a)
at reducere beløbet for et element af det supplerende kapitalgrundlag til et lavere beløb eller nul eller
b)
at tilbagetrække sin godkendelse af en beregningsmetode.
2. Tilsynsmyndigheden underretter straks forsikrings- eller genforsikringsselskabet og anfører sin begrundelse, når det har truffet en afgørelse i overensstemmelse med stk. 1.
Artikel 8
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2015.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/499 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2015. március 24.)
a 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvnek megfelelően a kiegészítő szavatolótőke-elemek alkalmazására vonatkozó felügyeleti jóváhagyás megadása során követendő eljárásokra vonatkozó végrehajtás-technikai standardok meghatározásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a biztosítási és viszontbiztosítási üzleti tevékenység megkezdéséről és gyakorlásáról szóló, 2009. november 25-i 2009/138/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) (Szolvencia II) és különösen annak 92. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
A biztosítók és viszontbiztosítók prudens és realisztikus alapon készítik el a kiegészítő szavatolótőke-elemek jóváhagyása iránti kérelmet.
(2)
A kiegészítő szavatolótőke-elem iránti kérelem a kockázatkezelés és a tőketervezés szempontjából stratégiai döntés. Az igazgatási, irányító vagy felügyelő testületnek a 2009/138/EK irányelv 40. cikkében rögzített, a megfelelésre vonatkozó végső felelősségét figyelembe véve gondosan mérlegelni kell e testület részvételét a kérelmet érintő határozathozatali folyamatban.
(3)
A biztosító vagy viszontbiztosító csatol minden, a felügyeleti hatóság általi értékeléshez szükséges lényeges tényt, beleértve a biztosító vagy viszontbiztosító által arra vonatkozóan tett értékelést, hogy a tőkeelem hogyan teljesíti a kiegészítő szavatolótőke-elemekre vonatkozó kritériumokat, és lehívás esetén az alapvető szavatolótőke-elemként való besorolásra vonatkozó kritériumokat, annak érdekében, hogy a felügyeleti hatóság kellő időben, megfelelő bizonyíték alapján hozhasson határozatot.
(4)
Meg kell határozni a biztosító vagy viszontbiztosító által a kérelmébe foglalandó információt, hogy a felügyeleti hatóság következetes alapon hozhasson határozatot.
(5)
A 2009/138/EK irányelv szerinti különböző jóváhagyás iránti kérelmek közötti kölcsönhatások miatt a kiegészítő szavatolótőke-elem jóváhagyásának kérelmezése során a biztosító vagy viszontbiztosító tájékoztatja a felügyeleti hatóságot a 2009/138/EK irányelv 308a. cikkének (1) bekezdésében felsorolt elemekre irányuló más, jelenleg folyamatban lévő vagy az elkövetkező hat hónapban benyújtani tervezett kérelmekről. Ez a követelmény szükséges annak biztosításához, hogy a felügyeleti értékelés átlátható és tárgyilagos információkon alapuljon.
(6)
A felügyeleti hatóság és a biztosító vagy viszontbiztosító lehetősége arra, hogy a partnerek csoportjának a státusát úgy értékelje, mintha az egyetlen partner lenne, akkor tekintendő különösen lényegesnek, ha valamely biztosító egyesületnek vagy egyesületi formához hasonlóan működő biztosítónak nagy számú homogén nem vállalati tagja van, amelyektől pótlólagos befizetést hívhat le.
(7)
A kiegészítő szavatolótőke-elemek jóváhagyásának folyamata folyamatos kommunikációt irányoz elő a felügyeleti hatóság és a biztosító vagy viszontbiztosító között. Ez magában foglalja a hivatalos kérelem benyújtása előtti és a kérelem jóváhagyását követő kommunikációt egyaránt - utóbbira a felügyeleti felülvizsgálati folyamat révén kerül sor. E folyamatos kommunikációra szükség van annak biztosításához, hogy a felügyeleti értékelés releváns és aktuális információkon alapuljon.
(8)
Ha a felügyeleti hatóságot arról értesíti a biztosító vagy viszontbiztosító, hogy valamely jóváhagyott kiegészítő szavatolótőke-elem veszteségelnyelő képessége csökkent, a felügyeleti hatóság lefelé módosítja a jóváhagyott összeget, vagy visszavonja a módszer jóváhagyását annak biztosítása érdekében, hogy összhangban legyen a csökkent veszteségelnyelő képességgel.
(9)
A 2009/138/EK irányelv 226. cikke lehetővé teszi a biztosítók vagy viszontbiztosítók egy csoportjának, hogy egy köztes biztosítói holdingtársaság vagy köztes vegyes pénzügyi holdingtársaság tekintetében kiegészítő szavatolótőke-elem jóváhagyását kérelmezze. Ilyen esetekben ugyanazok a szabályok alkalmazandók a köztes biztosítói holdingtársaságra vagy köztes vegyes pénzügyi holdingtársaságra, mint ha biztosító vagy viszontbiztosító lenne. Ez akkor is érvényes, ha a csoport élén a 2009/138/EK irányelv 235. cikkével összhangban biztosítói holdingtársaság vagy vegyes pénzügyi holdingtársaság áll.
(10)
Ez a rendelet az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság által a Bizottságnak benyújtott végrehajtás-technikai standardtervezeteken alapul.
(11)
Az Európai Biztosítás- és Foglalkoztatóinyugdíj-hatóság nyilvános konzultációt folytatott az e rendelet alapját képező végrehajtás-technikai standardtervezetekről, elemezte az esetleges kapcsolódó költségeket és hasznot, továbbá kikérte az 1094/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (2) 37. cikkével összhangban létrehozott biztosítási és viszontbiztosítási érdekképviseleti csoport véleményét.
(12)
A 2009/138/EK irányelv 308a. cikkében meghatározott, 2015. április 1-jén kezdődő bevezetési időszakban a felügyeleti rendszerrel kapcsolatos jogbiztonság javítása érdekében biztosítani kell, hogy e rendelet a lehető leghamarabb, az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetés napját követő napon hatályba lépjen,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A kérelem általános jellemzői
(1) A biztosító vagy viszontbiztosító minden egyes kiegészítő szavatolótőke-elem jóváhagyása céljából írásbeli kérelmet nyújt be a felügyeleti hatósághoz.
(2) A kérelmet azon tagállam valamely hivatalos nyelvén kell benyújtani, amelyben a biztosító vagy viszontbiztosító központi irodája található, vagy a felügyeleti hatósággal egyeztetett nyelven.
(3) A kérelem kísérőlevelet és bizonyítékot foglal magában.
2. cikk
Kísérőlevél
A biztosító vagy viszontbiztosító kísérőlevelet nyújt be. A kísérőlevél valamennyi következő elemet megerősíti:
a)
a kiegészítő szavatolótőke-elemre vagy a kapcsolódó megállapodásokra irányadó jogi vagy szerződéses feltételek meghatározása egyértelmű és világos;
b)
a kérelemben a kiegészítő szavatolótőke-elemhez rendelt összeg megfelel a 2009/138/EK irányelv 90. cikke (2) bekezdésének;
c)
a kiegészítő szavatolótőke-elem gazdasági tartalma teljes mértékben tükröződik a kérelemben, beleértve azt, hogy lehívás esetén az elem hogyan szolgál alapvető szavatolótőke-elemként;
d)
figyelembe véve a valószínű jövőbeli fejleményeket, valamint a kérelem időpontjában fennálló körülményeket, a biztosító vagy viszontbiztosító úgy véli, hogy a kiegészítő szavatolótőke-elem megfelel a szavatoló tőke besorolására vonatkozó kritériumoknak;
e)
minden olyan tényt feltüntettek, amelynek ismerete befolyásolhatja a felügyeleti hatóság határozatát egy adott kiegészítő szavatolótőke-elem jóváhagyására vonatkozóan, azon összegre vonatkozóan, amellyel kapcsolatban az elem jóváhagyását kérik, vagy azon időtartamra vonatkozóan, amelyre a számítási módszer jóváhagyása érvényes.
A kísérőlevél felsorolja emellett a biztosító vagy viszontbiztosító által benyújtott, vagy a következő hat hónapban benyújtani tervezett azon egyéb kérelmeket is, amelyek a 2009/138/EK irányelv 308a. cikkének (1) bekezdésében felsorolt elemek jóváhagyására irányulnak, a kérelmek benyújtási dátumával együtt.
3. cikk
Az összegre vagy a módszerre vonatkozó bizonyíték
A biztosító vagy viszontbiztosító által benyújtott kérelem a kiegészítő szavatolótőke-elem meghatározott, pénzben kifejezett összegének, vagy a kiegészítő szavatolótőke-elem összegének meghatározására szolgáló módszernek a jóváhagyására irányul.
Ha a biztosító vagy viszontbiztosító egy meghatározott, pénzben kifejezett összeg jóváhagyását kéri, a kérelemnek tartalmaznia kell az összeg prudens és realisztikus feltevések alapján történő számításának magyarázatát, a 2009/138/EK irányelv 90. cikke (2) bekezdésének megfelelően.
Ha a biztosító vagy viszontbiztosító egy számítási módszer jóváhagyását kéri, a következő információkat kell benyújtania:
a)
a módszer magyarázata, és hogy hogyan tükrözi a kiegészítő szavatolótőke-elem veszteségelnyelő képességét;
b)
a módszer alapjául szolgáló feltevések leírása, és hogy ezek a feltevések menyire prudensek és realisztikusak;
c)
az elemnek a módszerrel összhangban kiszámított várható kezdeti összege és ezen összeg igazolása;
d)
a biztosító vagy viszontbiztosító által annak biztosítására alkalmazandó érvényesítési folyamatok magyarázata, hogy a módszer eredményei továbbra is folyamatosan tükrözik az elem veszteségelnyelő képességét.
4. cikk
A jóváhagyási kritériumokhoz kapcsolódó bizonyíték
A bizonyíték elegendő információt tartalmaz ahhoz, hogy a felügyeleti hatóság értékelni tudja, hogy a kérelem megfelel-e a 2009/138/EK irányelv 90. cikkében és az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (3) 62-65. cikkében meghatározott kritériumoknak. A bizonyíték legalább az e cikk második-hetedik bekezdésében leírt információkat tartalmazza.
A biztosító vagy viszontbiztosító információt szolgáltat a kiegészítő szavatolótőke-elem jellegéről és azon alapvető szavatolótőke-elem veszteségelnyelő kapacitásáról, amellyé a kiegészítő szavatolótőke-elem a lehívása esetén alakul, beleértve a következőket:
a)
a tőkeelemre vonatkozó jogi vagy szerződéses feltételek, a kapcsolódó megállapodások feltételeivel együtt, és annak bizonyítéka, hogy a partner megkötötte, vagy meg fogja kötni a szerződést és a kapcsolódó megállapodásokat;
b)
annak bizonyítéka, hogy a szerződés és a kapcsolódó megállapodások minden érintett joghatóságban jogilag kötelező erejűek és végrehajthatók, jogi vélemény alapján;
c)
a szerződés érvényességének időtartama, és ha eltér, az az időtartam, amelynek során a biztosító vagy viszontbiztosító lehívhatja a tőkeelemet;
d)
annak megerősítése, hogy a kiegészítő szavatolótőke-elem, ha már lehívták és befizették, rendelkezik az 1. szintre besorolt alapvető szavatolótőke-elem minden jellemzőjével az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 71. cikkének megfelelően, vagy a 2. szintre besorolt alapvető szavatolótőke-elem minden jellemzőjével az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 73. cikkének megfelelően;
e)
annak megerősítése, hogy a tőkeelemre vonatkozó szerződéses feltételek nem tartalmaznak olyan rendelkezést, amely visszatarthatja biztosítót vagy viszontbiztosítót a tőkeelem veszteségelnyelés céljából történő lehívásától, vagy amely korlátozza az igény szerinti lehívhatóságát;
f)
annak megerősítése, hogy a kiegészítő szavatolótőke-elem vagy az ahhoz kapcsolódó előnyök csak a biztosító vagy viszontbiztosító számára hozzáférhetők és nem ruházhatók át vagy rendelhetők hozzá más félhez, és nem terhelhetők semmilyen más módon;
g)
olyan tényezők, amelyek korlátozhatják azokat a feltételeket, amelyek alapján a biztosító vagy viszontbiztosító le kívánhatja hívni az elemet, beleértve, de nem kizárólagosan a biztosító vagy viszontbiztosító egyéni stresszhelyzetét vagy a szélesebb körű piaci stresszt;
h)
a biztosítónak vagy viszontbiztosítónak van-e, vagy a jövőben lesz-e kötelezettsége arra, vagy várható-e vagy ismert-e, hogy az elemhez kapcsolódóan kifizetéseket teljesít vagy más szolgáltatást nyújt a partner vagy egy harmadik fél számára, az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 71. cikke (1) bekezdésének h) pontjában és 73. cikke (1) bekezdésének d) pontjában szereplő jellemzőket teljesítő alapvető szavatolótőke-elem visszafizetésétől eltérő esetben;
i)
a középtávú tőkekezelési terv egy példánya, beleértve, hogy a tőkeelem hogyan járul hozzá a biztosító vagy viszontbiztosító meglévő tőkeszerkezetéhez, és hogy a tőkeelem hogyan teheti lehetővé a biztosító vagy viszontbiztosító számára jelenlegi vagy jövőbeli tőkekövetelményének teljesítését.
Azt az esetet kivéve, ha az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 63. cikkének (6) bekezdése alkalmazandó és a partnerek csoportjának a státusa úgy értékelhető, mint ha az egyetlen partner lenne, a biztosító vagy viszontbiztosító információt szolgáltat minden egyes partner státusáról, beleértve a következőket:
a)
az egyes partnerek neve és ismertetése, beleértve a biztosító vagy viszontbiztosító és a partner közötti kapcsolat jellegét;
b)
a partnerek nemteljesítésének kockázatára vonatkozó értékelés, amely segíti a felügyeleti hatóságok által elvégzendő, az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 63. cikkének (2) bekezdésében meghatározott értékelést;
c)
a partnerek likviditási helyzetére vonatkozó értékelés, amely segíti a felügyeleti hatóságok által elvégzendő, az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 63. cikkének (3) bekezdésében meghatározott értékelést;
d)
a partnerek fizetési hajlandóságára vonatkozó értékelés, amely segíti az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 63. cikkének (4) bekezdésében meghatározott felügyeleti értékelést;
e)
azon körülmények körének leírása, amelyek mellett a biztosító vagy viszontbiztosító le kívánhatja hívni a tőkeelemet, többek között az arra vonatkozó jelenlegi várakozások, hogy a tőkeelem a szavatolótőke-szükségletnek vagy a minimális tőkeszükségletnek való meg nem felelést megelőzően vagy annak pillanatában mikor kerülhet lehívásra;
f)
a partnerek státusa kapcsán lényeges minden más tényezőre vonatkozó információ, amely segíti a felügyeleti hatóságok által elvégzendő, az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 63. cikkének (5) bekezdésében meghatározott értékelést.
Ha a partnereket az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 63. cikkének (6) bekezdése szerint partnerek csoportjaként kezelik, a partnerek csoportja tekintetében meg kell adni minden, a harmadik bekezdés a)-f) pontjában meghatározott információt.
Ha a 2009/138/EK irányelv 213. cikke értelmében a partner ugyanazon csoport vagy alcsoport tagja, mint a biztosító vagy viszontbiztosító, és a csoporton belül különböző egységek felé rendelkezik kiegészítő szavatolótőke-elemekhez kapcsolódó kötelezettségvállalással, a b)-f) pontban szereplő információnak bizonyítékot kell tartalmaznia arról, hogy a partner - figyelemmel a körülményekre és a csoport egységeire - képes a kiegészítő szavatolótőke-elemek több lehívását egyidejűleg kielégíteni.
A biztosító vagy viszontbiztosító információt szolgáltat a tőkeelemek beszedhetőségéről, beleértve a következőket:
a)
a tőkeelem beszedhetőségét esetlegesen javító megállapodások részletei, beleértve a biztosíték elérhetőségét;
b)
arra vonatkozó információ, hogy valamely érintett joghatóság nemzeti joga gátolja-e a lehívást vagy annak kielégítését, többek között a biztosító vagy viszontbiztosító tekintetében kezdeményezett szanálási, közigazgatási vagy fizetésképtelenségi eljárások esetén;
c)
azon megállapodások vagy körülmények részletei, amelyek romló pénzügyi helyzet, többek között a szavatolótőke-szükségletnek vagy a minimális tőkeszükségletnek való meg nem felelés esetén gátolhatják a lehívást vagy annak kielégítését.
A biztosító vagy viszontbiztosító információt szolgáltat a múltbeli lehívásokról, beleértve a következőket:
a)
az ugyanazon vagy hasonló partnerektől ugyanolyan vagy hasonló körülmények között eszközölt lehívásokkal vagy a tőlük esedékes tőkeelemek beszedésével kapcsolatos tapasztalat;
b)
az ugyanazon vagy hasonló partnerektől ugyanolyan vagy hasonló körülmények között eszközölt lehívásokkal vagy a tőlük esedékes tőkeelemek beszedésével kapcsolatos minden lényeges rendelkezésre álló piaci adat;
c)
a jövőbeli lehívások várt kimenetele tekintetében az a) és b) pontban leírt információ relevanciájára és megbízhatóságára vonatkozóan a biztosító vagy viszontbiztosító által végzett értékelés.
A biztosító vagy viszontbiztosító leírást ad az (EU) 2015/35 felhatalmazáson alapuló rendelet 62. cikke (1) bekezdésének d) pontjában meghatározottak szerinti, azon jövőbeli változások azonosítására szolgáló folyamatokról, amelyek következtében csökkenhet az adott kiegészítő szavatolótőke-elem veszteségelnyelő képessége. A leírás magában foglalja a következőket:
a)
hogyan szándékozik azonosítani a változásokat a következőkben:
i.
a megállapodás struktúrája vagy szerződéses feltételei, többek között a kiegészítő szavatolótőke-elem törlése vagy lejárata vagy a kiegészítő szavatolótőke-elem részleges vagy teljes felhasználása vagy lehívása;
ii.
az érintett partnerek státusa, többek között a partner nemteljesítése;
iii.
a kiegészítő szavatolótőke-elem beszedhetősége, többek között az ugyanazon partnerek által nyújtott más kiegészítő szavatolótőke-elemek lehívása;
b)
hogyan tervezi tájékoztatni a felügyeleti hatóságokat az azonosított változásokról, többek között milyen mechanizmusokat hozott létre annak megállapítására, hogy a változásról mikor kell értesíteni a biztosító vagy viszontbiztosító igazgatási, irányító vagy felügyelő testületét és a felügyeleti hatóságot.
A biztosító vagy viszontbiztosító dokumentált bizonyítékot nyújt be a kérelemhez kapcsolódó belső döntéshozatali eljárásáról.
5. cikk
A kérelem értékelése
A felügyeleti hatóság visszaigazolja a biztosító vagy viszontbiztosító kérelmének kézhezvételét.
A felügyeleti hatóság akkor tekinti hiánytalannak a kérelmet, ha a kérelem a 2., 3. és 4. cikkben meghatározott minden témára kiterjed.
A felügyeleti hatóság időben és legalább a kérelem kézhezvételének időpontjától számított 30 napon belül visszaigazolja, hogy a kérelem hiánytalannak minősül-e vagy sem.
A felügyeleti hatóság biztosítja, hogy az az időtartam, amelyen belül határoz a kérelemről, ésszerű legyen és ne haladja meg a hiánytalan kérelem kézhezvételétől számított három hónapot, kivéve, ha kivételes körülmények állnak fenn, amelyekről időben, írásban értesíti a biztosítót vagy viszontbiztosítót.
Kivételes körülmények fennállása esetén a felügyeleti hatóság nem vehet igénybe a hiánytalan kérelem kézhezvételétől számított hat hónapnál több időt a kérelemről való határozathozatalra.
Ha a felügyeleti hatóság hiánytalannak tekint egy kérelmet, az nem zárja ki, hogy az adott felügyeleti hatóság az értékelés elvégzéséhez szükséges kiegészítő információkat kérjen. A kérésben meg kell határozni a szükséges kiegészítő információkat és a kérés indokait. A felügyeleti hatóság ilyen információkérésének időpontja és az ilyen információk felügyeleti hatóság általi kézhezvételének időpontja között eltelt napok nem számítanak bele az ötödik és hatodik bekezdésben megállapított időtartamokba.
A biztosító vagy viszontbiztosító a kérelmének részleteiben bekövetkező valamennyi változásról tájékoztatja a felügyeleti hatóságot.
Amennyiben a biztosító vagy viszontbiztosító kérelmének változásáról tájékoztatja a felügyeleti hatóságot, ez az alábbiak kivételével új kérelemként kezelendő:
a)
a változás a felügyeleti hatóság kiegészítő információ iránti kéréséből ered; vagy
b)
a felügyeleti hatóság meggyőződött arról, hogy a változás nem befolyásolja lényegesen a kérelemre vonatkozó értékelését.
A biztosító vagy viszontbiztosító a határozathozatalt megelőzően bármikor visszavonhatja a kérelmet azáltal, hogy írásban értesíti a felügyeleti hatóságot. Ha a biztosító vagy viszontbiztosító ezt követően újra benyújtja a kérelmet vagy aktualizált kérelmet nyújt be, a felügyeleti hatóság ezt új kérelemként kezeli.
6. cikk
A kérelemről hozott határozat
Ha a felügyeleti hatóság határozatot hozott a kérelemről, erről haladéktalanul, írásban értesíti a biztosítót vagy viszontbiztosítót.
Ha a felügyeleti hatóság a biztosító vagy viszontbiztosító által kérelmezettnél alacsonyabb összeget hagy jóvá, vagy elutasítja a jóváhagyás iránti kérelmet, a határozatot indokolással kell ellátnia.
Ha a felügyeleti jóváhagyást azzal a feltétellel adták meg, hogy megkötik a szerződést, a biztosító vagy viszontbiztosító a jóváhagyás alapjául szolgáló feltételekkel haladéktalanul megköti a szerződést, és az aláírt szerződés másolatát benyújtja a felügyeleti hatóságnak.
A biztosító vagy viszontbiztosító nem tekintheti elfogadhatónak a kiegészítő szavatolótőke-elemet vagy a módszert, amíg meg nem kötötte a szerződést.
7. cikk
A jóváhagyott összeg módosítása vagy a módszer jóváhagyásának visszavonása
(1) Ha valamely kiegészítő szavatolótőke-elem már nem teljesíti azokat a feltételeket, amelyek alapján az összeget vagy a számítási módszert jóváhagyták, a felügyeleti hatóság a következő intézkedések valamelyikéről határoz:
a)
a kiegészítő szavatolótőke-elem összegének alacsonyabb összegre vagy nullára csökkentése;
b)
a számítási módszerre vonatkozó jóváhagyásának visszavonása.
(2) A felügyeleti hatóság, amint az (1) bekezdésnek megfelelően meghozta határozatát, erről indoklással együtt haladéktalanul értesíti a biztosítót vagy viszontbiztosítót.
8. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2015. március 24-én.