KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1077/2012
af 16. november 2012
om en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (1), særlig artikel 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Et af formålene med direktiv 2004/49/EF er at forbedre adgangen til markedet for jernbanetransportydelser ved at fastsætte fælles principper for forvaltningen og reguleringen af og tilsynet med jernbanesikkerheden. Direktiv 2004/49/EF sikrer også ligebehandling af alle jernbanevirksomheder ved at indføre de samme krav til sikkerhedscertificering i hele EU.
(2)
I overensstemmelse med direktiv 2004/49/EF gav Kommissionen den 5. oktober 2009 Det Europæiske Jernbaneagentur (agenturet) mandat til at udfærdige et udkast til en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse til jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere. Agenturet indgav sin anbefaling til den fælles sikkerhedsmetode ledsaget af en konsekvensanalyse til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens mandat. Denne anbefaling ligger til grund for nærværende forordning.
(3)
Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (2) fastsætter en metode til vurdering af overensstemmelse med kravene for at opnå sikkerhedscertifikater efter artikel 10, stk. 2, litra a), og artikel 10, stk. 2, litra b), i direktiv 2004/49/EF. Forordningen definerer de kriterier, der ligger til grund for de nationale sikkerhedsmyndigheders vurdering, beskriver de procedurer, der skal følges, og fastlægger de principper, som de nationale sikkerhedsmyndigheder skal overholde under tilsynet som defineret i forordningen efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat.
(4)
Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedsgodkendelser (3) omfatter alle de harmoniserede krav og vurderingsmetoder, som nationale sikkerhedsmyndigheder kan bruge til at udstede sikkerhedsgodkendelser til infrastrukturforvaltere i henhold til artikel 11 i direktiv 2004/49/EF, som både omfatter sikkerhedsledelsessystemets overordnede hensigtsmæssighed og eventuelle netspecifikke godkendelser. Den pågældende forordning definerer også de kriterier, der ligger til grund for de nationale sikkerhedsmyndigheders vurdering, beskriver de procedurer, der skal følges, og fastlægger de principper, som de nationale sikkerhedsmyndigheder skal overholde under tilsynet som defineret i forordningen efter udstedelse af en sikkerhedsgodkendelse.
(5)
Efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse skal den nationale sikkerhedsmyndighed indføre ordninger med henblik på løbende at kontrollere, om de resultater, der er beskrevet i ansøgningen om et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse, opnås under driften, og at alle nødvendige krav fortsat opfyldes som omhandlet i artikel 16, stk. 2, litra e), og artikel 17, stk. 2, i direktiv 2004/49/EF.
(6)
For at kunne udføre sine opgaver i henhold til artikel 16, stk. 2, litra f), i direktiv 2004/49/EF skal den nationale sikkerhedsmyndighed også ud fra sine tilsynsaktiviteter vurdere effektiviteten af den overordnede sikkerhedslovgivning. »Tilsyn« er den ordning, der oprettes af den nationale sikkerhedsmyndighed for at overvåge den sikkerhedsmæssige indsats, efter at den har udstedt et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
(7)
Når den nationale sikkerhedsmyndighed gennemfører tilsynet, skal den anvende de grundlæggende principper for de nationale sikkerhedsmyndigheders tilsynsaktiviteter - principperne om proportionalitet, konsistens, målrettethed, gennemsigtighed, ansvarlighed og samarbejde - jf. forordning (EU) nr. 1158/2010 og forordning (EU) nr. 1169/2010. Der skal dog også vedtages en ramme og proces for disse principper, således at de kan anvendes i praksis i den nationale sikkerhedsmyndigheds daglige aktiviteter. Denne forordning fastlægger den nødvendige ramme og proces for de nationale sikkerhedsmyndigheder, samtidig med at den styrker den gensidige tillid til deres tilgange til og beslutningsprocesser under tilsynsaktiviteterne.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som blev nedsat ved artikel 27, stk. 1, i direktiv 2004/49/EF -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Denne forordning fastsætter en fælles sikkerhedsmetode for tilsynet med den sikkerhedsmæssige indsats efter udstedelsen af et sikkerhedscertifikat til jernbanevirksomheder eller en sikkerhedsgodkendelse til infrastrukturforvaltere som omhandlet i henholdsvis bilag IV til forordning (EU) nr. 1158/2010 og bilag III til forordning (EU) nr. 1169/2010.
2. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal anvende den fælles sikkerhedsmetode til at overvåge, om en jernbanevirksomhed eller infrastrukturforvalter overholder sin retlige forpligtelse til at anvende et sikkerhedsledelsessystem med henblik på at sikre, at alle risici, der hidrører fra deres aktiviteter, herunder vedligeholdelsesaktiviteter, levering af materiel og brug af kontrahenter, beherskes, og, hvor det er hensigtsmæssigt, til at kontrollere anvendelsen af Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse samt af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (4).
3. De nationale sikkerhedsmyndigheder skal anvende denne forordning til at udføre deres tilsynsopgaver i henhold til artikel 16, stk. 2, litra f), i direktiv 2004/49/EF og til at underrette medlemsstaterne om effektiviteten af den overordnede sikkerhedslovgivning.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås »tilsyn« som fastlagt i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1158/2010 og artikel 2 i forordning (EU) nr. 1169/2010.
Artikel 3
Tilsynsstrategi og -plan(er)
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal udvikle og gennemføre en tilsynsstrategi og en eller flere tilsynsplaner, som beskriver, hvordan den målretter sine aktiviteter, og fastlægger prioriteringer for tilsynet som fastsat i bilaget.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal indsamle og analysere oplysninger fra en lang række kilder. Den skal anvende de indsamlede oplysninger og resultaterne af tilsynet til de formål, der er fastsat i artikel 1.
3. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal regelmæssigt evaluere tilsynsstrategien og tilsynsplanen (eller planerne) på baggrund af de indsamlede oplysninger og resultaterne af tilsynet.
Artikel 4
Teknikker til gennemførelse af tilsyn
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal vedtage teknikker til gennemførelse af tilsynsaktiviteter. Disse teknikker omfatter almindeligvis samtaler med personer på forskellige niveauer i en organisation, gennemgang af dokumenter og registreringer i relation til sikkerhedsledelsessystemet og undersøgelse af dette systems sikkerhedsmæssige resultater som observeret under inspektion eller tilknyttede aktiviteter.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed sikrer, at dens tilsynsaktiviteter omfatter kontrol af
a)
sikkerhedsledelsessystemets effektivitet
b)
effektiviteten af individuelle elementer eller delelementer af sikkerhedsledelsessystemet, herunder driftsaktiviteter.
Artikel 5
Sammenhæng mellem vurdering og tilsyn
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal anvende de oplysninger, der indsamles under vurderingen af en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem, i forbindelse med sit tilsyn med den fortsatte anvendelse af sikkerhedsledelsessystemet efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal også anvende de oplysninger, der indsamles under tilsynsaktiviteterne, til at revurdere en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem inden fornyelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse.
Artikel 6
Kompetencekrav til personer, der er beskæftiget med tilsynsaktiviteter
Den nationale sikkerhedsmyndighed indfører et system, som sikrer, at tilsynsaktiviteterne udføres af kompetent personale.
Artikel 7
Beslutningskriterier
1. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal fastlægge og offentliggøre beslutningskriterier for den måde, hvorpå den overvåger, fremmer og i relevante tilfælde håndhæver overensstemmelse med den overordnede sikkerhedslovgivning. Disse kriterier skal også omfatte manglende overensstemmelse i forbindelse med den kontinuerlige anvendelse af en jernbanevirksomheds eller infrastrukturforvalters sikkerhedsledelsessystem og med den overordnede sikkerhedslovgivning.
2. Den nationale sikkerhedsmyndighed skal vedtage og offentliggøre en procedure, som giver jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere mulighed for at klage over beslutninger, der træffes under tilsynsaktiviteter, uden derved at indskrænke muligheden for domstolsprøvelse af sådanne beslutninger.
Artikel 8
Samordning og samarbejde
1. Nationale sikkerhedsmyndigheder, som deltager i tilsynet med en jernbanevirksomhed, der opererer i mere end én medlemsstat, skal samordne deres tilgang til tilsyn med henblik på at sikre, at jernbanevirksomhedens sikkerhedsledelsessystem er effektivt og dækker alle relevante aktiviteter. Samordningen skal omfatte en aftale om, hvilke oplysninger der udveksles mellem nationale sikkerhedsmyndigheder, med henblik på at sikre en fælles tilgang til tilsynet med den pågældende jernbanevirksomhed. Samordningen skal også omfatte udveksling af oplysninger om den pågældende nationale sikkerhedsmyndigheds tilsynsstrategi og -plan(er), herunder eventuelle relevante resultater, med henblik på at muliggøre en fælles tilgang til håndtering af manglende overholdelse.
2. Nationale sikkerhedsmyndigheder udvikler samarbejdsordninger med undersøgelsesorganer, certificeringsorganer for enheder med ansvar for vedligeholdelsen og andre kompetente myndigheder med henblik på at udveksle oplysninger og samordne deres reaktion på manglende overholdelse af den overordnede sikkerhedslovgivning.
Artikel 9
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 7. juni 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2012.
A BIZOTTSÁG 1077/2012/EU RENDELETE
(2012. november 16.)
a nemzeti biztonsági hatóságok által a biztonsági tanúsítvány vagy a biztonsági engedély kiadását követő felügyelet céljára alkalmazandó közös biztonsági módszerről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a közösségi vasutak biztonságáról, valamint a vasúttársaságok engedélyezéséről szóló 95/18/EK tanácsi irányelv és a vasúti infrastruktúrakapacitás elosztásáról, továbbá a vasúti infrastruktúra használati díjának felszámításáról és a biztonsági tanúsítványról szóló 2001/14/EK irányelv módosításáról szóló, 2004. április 29-i 2004/49/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvre (1) és különösen annak 6. cikkére,
mivel:
(1)
A 2004/49/EK irányelv egyik célja, hogy a vasútbiztonság irányítására, szabályozására és felügyeletére vonatkozó közös elvek meghatározása révén megkönnyítse a vasúti szállítási szolgáltatások piacához való hozzáférést. A 2004/49/EK irányelv azonos biztonsági tanúsítási követelmények alkalmazásával az Európai Unió teljes területén egyenlő bánásmódot biztosít valamennyi vasúttársaság számára.
(2)
A Bizottság a 2004/49/EK irányelvnek megfelelően 2009. október 5-én megbízást adott az Európai Vasúti Ügynökségnek (a továbbiakban: az ügynökség), hogy kidolgozza a nemzeti biztonsági hatóságok által a biztonsági tanúsítványnak vagy a biztonsági engedélynek a vasúttársaságok vagy pályahálózat-működtetők részére történt kiadását követő felügyelet céljára alkalmazandó közös biztonsági módszer tervezetét. Az ügynökség a Bizottságtól kapott megbízással összhangban benyújtotta a közös biztonsági módszerről szóló, hatásvizsgálattal alátámasztott ajánlását a Bizottságnak. Ez a rendelet az ügynökség ajánlásán alapul.
(3)
A vasútbiztonsági tanúsítvány megszerzéséhez szükséges követelményeknek való megfelelés értékelésére szolgáló közös biztonsági módszerről szóló, 2010. december 9-i 1158/2010/EU bizottsági rendelet (2) rendelkezik a 2004/49/EK irányelv 10. cikke (2) bekezdésének a) és b) pontja szerinti biztonsági tanúsítványok megszerzéséhez szükséges követelményeknek való megfelelés értékelésére szolgáló módszerről. Az említett rendelet meghatározza nemzeti hatóságok által történő értékelés elvégzésének alapjául szolgáló kritériumokat, leírja a követendő eljárásokat, és megállapítja a nemzeti biztonsági hatóságok által a biztonsági tanúsítvány kiadását követően az említett rendeletben meghatározott, a felügyelet során betartandó elveket.
(4)
A vasútbiztonsági engedély megszerzéséhez szükséges követelményeknek való megfelelés teljesítésének értékelésére szolgáló közös biztonsági módszerről szóló, 2010. december 10-i 1169/2010/EU bizottsági rendelet (3) tartalmazza valamennyi harmonizált követelményt és értékelési módszert, amely alapján a nemzeti biztonsági hatóságok a pályahálózat-működtetők részére a 2004/49/EK irányelv 11. cikke értelmében megadhatják a biztonságirányítási rendszer egészének megfelelőségét igazoló engedélyt, illetve bármilyen más, hálózatspecifikus engedélyt. Az említett rendelet meghatározza továbbá a nemzeti hatóságok által történő értékelés elvégzésének alapjául szolgáló kritériumokat, leírja a követendő eljárásokat, és megállapítja a nemzeti biztonsági hatóságok által a biztonsági engedély kiadását követően az említett rendeletben meghatározott, a felügyelet során betartandó elveket.
(5)
A 2004/49/EK irányelv 16. cikke (2) bekezdésének e) pontjában és 17. cikkének (2) bekezdésében előírtak szerint a nemzeti biztonsági hatóságnak a biztonsági tanúsítvány vagy a biztonsági engedély kiadását követően intézkedéseket kell hoznia annak vizsgálatára, hogy a biztonsági tanúsítvány vagy biztonsági engedély iránti kérelemben bemutatott eredmények teljesülnek-e az üzemeltetés során, valamint hogy folyamatosan teljesül-e az összes szükséges követelmény.
(6)
A nemzeti biztonsági hatóságnak annak érdekében, hogy el tudja végezni a 2004/49/EK irányelv 16. cikkének (2) bekezdése f) pontja szerinti feladatait, felügyeleti tevékenysége alapján meg kell ítélnie a biztonsági keretszabályok eredményességét is. A „felügyelet” a vasútbiztonsági teljesítménynek a biztonsági engedély megadását követő figyelemmel kísérése céljából a nemzeti vasútbiztonsági hatóság által bevezetett intézkedéseket jelenti.
(7)
A felügyelet végzése során a nemzeti biztonsági hatóságnak a nemzeti biztonsági hatóságok által végzett felügyeleti tevékenységre vonatkozóan az 1158/2010/EU rendeletben és az 1169/2010/EU rendeletben meghatározott alapelveket kell alkalmaznia, melyek a következők: arányosság, következetesség, célzottság, átláthatóság, elszámoltathatóság és együttműködés. Ahhoz azonban, hogy ezeket az alapelveket a nemzeti biztonsági hatóságok napi gyakorlatuk során alkalmazni tudják, egy bizonyos keret és eljárás kialakítására is szükség van. Ez a rendelet biztosítaná a szükséges keretet és eljárást a nemzeti biztonsági hatóságok számára, ezzel egyidejűleg erősítené az egymás megközelítési és döntéshozatali módszereibe vetett kölcsönös bizalmat a felügyeleti tevékenységek során.
(8)
Az ebben a rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a 2004/49/EK irányelv 27. cikkének (1) bekezdése szerint létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy és hatály
(1) Ez a rendelet az 1158/2010/EU rendelet IV. mellékletével, illetve az 1169/2010/EU rendelet III. mellékletével összhangban létrehozza a vasútbiztonsági teljesítménynek a biztonsági tanúsítványnak a vasúttársaságok, illetve a biztonsági engedélynek a pályahálózat-működtetők részére történt kiadását követően végzendő felügyeletének céljára alkalmazandó közös biztonsági módszert.
(2) A nemzeti biztonsági hatóságok a közös biztonsági módszert a célból alkalmazzák, hogy felügyeljék, hogy a vasúttársaságok vagy a pályahálózat-működtetők teljesítik-e azt a jogi kötelezettségüket, hogy biztonságirányítási rendszer segítségével biztosítják a tevékenységükkel összefüggő valamennyi kockázat ellenőrzését, beleértve a karbantartást, az anyagbeszerzést és a vállalkozók igénybevételét, továbbá adott esetben ellenőrzik a nyomon követésre vonatkozó közös biztonsági módszerről szóló, 2012. november 16-i 1078/2012/EU bizottsági rendeletnek (4) a vasúttársaságok és pályahálózat-működtetők általi, a biztonsági tanúsítvány vagy biztonsági engedély után történő, illetve a karbantartásért felelős szervezetek általi alkalmazását.
(3) A nemzeti biztonsági hatóságok ezt a rendeletet alkalmazzák a 2004/49/EK irányelv 16. cikke (2) bekezdésének f) pontja szerinti felügyeleti tevékenységük gyakorlása és a tagállamoknak a biztonsági keretszabályok eredményességével kapcsolatban nyújtott tanácsadásuk során.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a „felügyelet” az 1158/2010/EU rendelet 2. cikkében és az 1169/2010/EU rendelet 2. cikkében meghatározottak szerint értendő.
3. cikk
Felügyeleti stratégia és terv(ek)
(1) A nemzeti biztonsági hatóság felügyeleti stratégiát és terv(ek)et dolgoz ki és hajt végre, melyekben a mellékletben meghatározott módon feltünteti, hogyan teszi célzottá tevékenységeit, valamint megállapítja a felügyelet elsődleges szempontjait.
(2) A nemzeti biztonsági hatóság gyűjti és elemzi a legkülönbözőbb forrásokból származó információkat. Az összegyűjtött információkat és a felügyelet eredményeit az 1. cikkben rögzített célokra használja fel.
(3) A nemzeti biztonsági hatóság a tapasztalatok birtokában, az összegyűjtött információk és a felügyelet eredményeinek felhasználásával rendszeresen felülvizsgálja a stratégiát és a tervet vagy terveket.
4. cikk
A felügyelet végzésére szolgáló módszerek
(1) A nemzeti biztonsági hatóság a felügyeleti tevékenységek végzésére szolgáló módszereket fogad el. E módszerek között általában a szervezet különböző szintjein található személyekkel folytatott interjúk, a biztonságirányítási rendszerrel kapcsolatos dokumentumok és nyilvántartások felülvizsgálata, valamint az irányítási rendszernek az ellenőrzések vagy vonatkozó tevékenységek során a biztonsággal kapcsolatosan megállapított eredményeinek vizsgálata szerepel.
(2) A nemzeti biztonsági hatóság biztosítja, hogy felügyeleti tevékenysége kiterjed a következők ellenőrzésére:
a)
a biztonságirányítási rendszer eredményessége;
b)
a biztonságirányítási rendszer egyedi vagy részleges elemeinek eredményessége, beleértve a működési tevékenységeket is.
5. cikk
Az értékelés és a felügyelet közötti kapcsolat
(1) A nemzeti biztonsági hatóság a vasúttársaság vagy a pályahálózat-működtető biztonságirányítási rendszerének értékelése során szerzett információkat felhasználja azok biztonságirányítási rendszerének a biztonsági tanúsítvány vagy biztonsági engedély kiadása után történő folyamatos alkalmazására vonatkozó felügyelet céljából.
(2) A nemzeti biztonsági hatóság a felügyeleti tevékenysége során gyűjtött információkat felhasználja egy vasúttársaság vagy pályahálózat-működtető biztonságirányítási rendszerének a biztonsági tanúsítvány vagy biztonsági engedély megújítása előtti újraértékeléséhez is.
6. cikk
A felügyeleti tevékenységekben részt vevő személyek szakértelme
A nemzeti biztonsági hatóság olyan rendszert tart fenn, amely biztosítja, hogy a felügyeleti tevékenységeket hozzáértő személyek végzik.
7. cikk
Döntéshozatali kritériumok
(1) A nemzeti biztonsági hatóság megállapítja és közzéteszi azokat a döntéshozatali kritériumokat, amelyek alapján nyomon követi, elősegíti és adott esetben betartatja a biztonsági keretszabályoknak való megfelelést. E kritériumok kiterjednek a biztonságirányítási rendszernek a vasúttársaság vagy a pályahálózat-működtető általi folyamatos alkalmazásával és a biztonsági keretszabályokkal kapcsolatos meg nem felelési kérdésekre is.
(2) A nemzeti biztonsági hatóság eljárást fogad el és tesz közzé annak lehetővé tétele érdekében, hogy a vasúttársaságok és a pályahálózat-működtetők panaszt nyújthassanak be a felügyeleti tevékenységek során hozott határozatokkal kapcsolatban, az említett határozatok bírósági felülvizsgálatára vonatkozó kötelezettség követelményének sérelme nélkül.
8. cikk
Koordináció és együttműködés
(1) Azok a nemzeti biztonsági hatóságok, amelyek több tagállamban működő vasúttársaság felügyeletében vesznek részt, összehangolják a felügyeletben alkalmazott megközelítésüket annak biztosítása érdekében, hogy a vasúttársaság biztonságirányítási rendszere eredményes legyen, és valamennyi vonatkozó tevékenységre kiterjedjen. A koordinációs tevékenységek magukban foglalják az arról szóló megállapodást, hogy a nemzeti biztonsági hatóságok mely információkat osztják meg egymással a vonatkozó vasúttársaság felügyeletével kapcsolatos közös megközelítés biztosítása érdekében. A koordináció kiterjed az érintett vasútbiztonsági hatóságok felügyeleti stratégiájára és tervére vagy terveire vonatkozó információ megosztására is, beleértve azok bármely lényeges eredményét is, a meg nem felelés kezelésére alkalmazandó közös megközelítés lehetővé tétele érdekében.
(2) A nemzeti biztonsági hatóságok az információmegosztás és a biztonsági keretszabályoknak való meg nem felelés esetén történő fellépés összehangolása érdekében kialakítják a nemzeti vizsgáló testületekkel, a karbantartásért felelős szervezeteket tanúsító testületekkel és más illetékes hatóságokkal való együttműködésre vonatkozó eljárásokat.
9. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2013. június 7-től kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. november 16-án.