DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 468/2014
af 16. april 2014
om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen)
(ECB/2014/17)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 6, og artikel 132,
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 34,
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, artikel 6 og artikel 33, stk. 2,
under henvisning til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet og Den Europæiske Centralbank om de praktiske betingelser for udøvelsen af demokratisk ansvarlighed og tilsyn i forbindelse med udførelsen af de opgaver, som overdrages til ECB inden for rammerne af den fælles tilsynsmekanisme (2),
under henvisning til den offentlige høring og analyse, som er foretaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013,
under henvisning til forslaget fra Tilsynsrådet og i samråd med de kompetente nationale myndigheder, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1024/2013 (herefter »SSM-forordningen«) etablerer Den Fælles Tilsynsmekanisme (Single Supervisory Mechanism, SSM), som omfatter Den Europæiske Centralbank (ECB) og de kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater.
(2)
Inden for rammerne af artikel 6 i SSM-forordningen har ECB enekompetence til at udføre de mikroprudentielle opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til forordningens artikel 4, og som vedrører de kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater. ECB har ansvar for SSM's effektive og konsekvente virkemåde og for at føre kontrol med systemets funktion på grundlag af de ansvarsområder og procedurer, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6.
(3)
Hvor det er relevant, og uden at berøre ECB's ansvar og ansvarlighed med hensyn til de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til SSM-forordningen, har de kompetente nationale myndigheder ansvar for at bistå ECB på de betingelser, der er fastsat i SSM-forordningen og i nærværende forordning, med udarbejdelsen og gennemførelsen af retsakter i forbindelse med de opgaver, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 4 vedrørende alle kreditinstitutter, herunder bistand med kontrolaktiviteter. Med henblik herpå skal de kompetente nationale myndigheder følge de af ECB givne instrukser ved udførelsen af de opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 4.
(4)
ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder udfører de makroprudentielle opgaver, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 5, og følger de koordineringsprocedurer, som er fastsat deri, i denne forordning og i relevant EU-ret, uden at det berører Eurosystemets og Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis rolle.
(5)
Inden for SSM tildeles ECB og de kompetente nationale myndigheder de respektive tilsynsmæssige ansvarsområder på grundlag af signifikansen af de enheder, der er omfattet af SSM-forordningens anvendelsesområde. Denne forordning fastsætter navnlig den specifikke metode, som skal lægges til grund ved vurderingen af en sådan betydning i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 7. ECB har kompetence til at føre direkte tilsyn med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber, der er etableret i deltagende medlemsstater, og filialer i deltagende medlemsstater af kreditinstitutter, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som er signifikante. De kompetente nationale myndigheder har ansvar for at føre direkte tilsyn med de enheder, som er mindre signifikante, uden at det berører ECB's beføjelse til i særlige tilfælde at føre direkte tilsyn med sådanne enheder, hvor det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af tilsynsstandarderne.
(6)
Under hensyn til den seneste udvikling i EU-lovgivningen, for så vidt angår sanktioner, og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, for så vidt angår princippet om adskillelse mellem undersøgelses- og beslutningstagningsfasen, vil der blive nedsat en uafhængig undersøgelsesenhed af ECB, som skal foretage en uafhængig undersøgelse af eventuelle overtrædelser af tilsynsregler og -afgørelser.
(7)
Det følger af SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, at ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder og på grundlag af et forslag fra Tilsynsrådet skal vedtage og offentliggøre en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(8)
I henhold til SSM-forordningens artikel 33, stk. 2, skal ECB ved forordninger og afgørelser offentliggøre de detaljerede operationelle ordninger for gennemførelsen af de opgaver, som overdrages til den ved denne forordning. Nærværende forordning indeholder de bestemmelser, som gennemfører artikel 33, stk. 2, vedrørende samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM.
(9)
Som følge heraf udarbejdes og specificeres med denne forordning de samarbejdsprocedurer, som er fastsat i SSM-forordningen, mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM samt, hvor det er hensigtsmæssigt, med de udpegede nationale myndigheder, for herved at sikre SSM's effektive og konsekvente virkemåde.
(10)
ECB lægger stor vægt på den omfattende vurdering af kreditinstitutter, herunder af balancen, som ECB har pligt til at foretage, før den påbegynder udførelsen af sine opgaver. Dette udstrækker sig til medlemsstater, som tiltræder euroområdet, og således SSM, efter at tilsynet er påbegyndt i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 33, stk. 2.
(11)
Det er afgørende for at sikre en velfungerende SSM, at ECB og de kompetente nationale myndigheder samarbejder fuldt ud, og at de udveksler alle de oplysninger, som måtte kunne have en indvirkning på deres respektive opgaver, navnlig alle oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder anvender i forbindelse med procedurer, der kan have en indvirkning på sikkerheden og soliditeten af et kreditinstitut under tilsyn, eller som indgår som led i tilsynsprocedurerne for sådanne enheder -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
DEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand og formål
1. Denne forordning fastsætter regler om følgende:
a)
den i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, omhandlede ramme, dvs. en ramme for tilrettelæggelsen af de praktiske retningslinjer for gennemførelsen af SSM-forordningens artikel 6 vedrørende samarbejdet inden for SSM, som skal omfatte:
i)
den specifikke metode for vurdering og gennemgang af, hvorvidt en enhed under tilsyn er klassificeret som signifikant eller mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og de deraf følgende ordninger
ii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, også for så vidt angår de kompetente nationale myndigheders mulighed for at udarbejde udkast til afgørelser til ECB's overvejelse, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med signifikante enheder under tilsyn
iii)
definitionen af procedurerne, herunder tidsfristerne, for forbindelserne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til tilsynet med mindre signifikante enheder under tilsyn. Disse procedurer skal navnlig pålægge de kompetente nationale myndigheder afhængigt af de i denne forordning definerede tilfælde:
-
at underrette ECB om enhver væsentlig tilsynsprocedure
-
at foretage en yderligere vurdering af særlige aspekter af proceduren på ECB's anmodning
-
at fremsende væsentlige udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som ECB måtte ønske at udtrykke sin mening om
b)
samarbejdet og udvekslingen af oplysninger mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder inden for SSM vedrørende procedurerne i forbindelse med signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante enheder under tilsyn, herunder fælles procedurer for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af sådanne tilladelser og vurderingen af erhvervelser og afhændelser af kvalificerede andele
c)
procedurerne for samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder vedrørende makroprudentielle opgaver og redskaber som omhandlet i SSM-forordningens artikel 5
d)
procedurerne for udførelsen af det tætte samarbejde som omhandlet i SSM-forordningens artikel 7, og som finder anvendelse mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder
e)
procedurerne for samarbejdet mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder vedrørende SSM-forordningens artikel 10 til 13, herunder visse aspekter vedrørende tilsynsmæssig rapportering
f)
procedurerne for vedtagelse af tilsynsafgørelser rettet til enheder under tilsyn og andre personer
g)
sprogordningerne mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder og mellem ECB og enhederne under tilsyn og andre personer
h)
procedurerne, som gælder for ECB's og de kompetente nationale myndigheders beføjelser til at pålægge sanktioner inden for rammerne af SSM i forbindelse med de opgaver, som er blevet overdraget til ECB ved SSM-forordningen, og
i)
overgangsbestemmelserne.
2. Denne forordning berører ikke de tilsynsopgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og som derfor fortsat ligger hos de nationale myndigheder.
3. Denne forordning skal læses sammenholdt med navnlig afgørelse ECB/2004/2 (3) og forretningsordenen for Den Europæiske Centralbanks Tilsynsråd (4), navnlig vedrørende beslutningstagningsprocessen inden for SSM, herunder den procedure, som finder anvendelse mellem Tilsynsrådet og Styrelsesrådet, hvorefter en afgørelse anses for vedtaget, medmindre Styrelsesrådet gør indsigelse, i henhold til SSM-forordningens artikel 26, stk. 8, og andre relevante ECB-retsakter, herunder afgørelse ECB/2014/16 (5).
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning finder de i SSM-forordningen fastsatte definitioner anvendelse, medmindre andet fremgår, sammen med følgende definitioner:
1) »tilladelse« (»authorisation«): en tilladelse som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 42), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (6)
2) »filial« (»branch«): en filial, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 17), i forordning (EU) nr. 575/2013
3) »fælles procedurer« (»common procedures«): de procedurer, som fremgår af Del V, og som gælder for behandling af ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, inddragelse af en tilladelse til at drive en sådan virksomhed og afgørelser, der vedrører kvalificerede andele
4) »medlemsstat i euroområdet« (»euro area Member State«): en medlemsstat, der har euroen som valuta
5) »koncern« (»group«): en gruppe af virksomheder, hvoraf mindst en er et kreditinstitut, og som består af et moderselskab og dets datterselskaber, eller af virksomheder, hvorimellem der består en forbindelse som omhandlet i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (7), herunder eventuelle undergrupper
6) »fælles tilsynsteam« (»joint supervisory team«): et team af tilsynsførende, som har ansvar for at føre tilsyn med en signifikant enhed under tilsyn, eller en signifikant koncern under tilsyn
7) »mindre signifikant enhed under tilsyn« (»less significant supervised entity«): både a) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat uden for euroområdet, som er en deltagende medlemsstat
8) »mindre signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»less significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som ikke har status af en signifikant enhed under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
9) »kompetent national myndighed« (»national competent authority«) (herefter i visse forbindelser »NCA«): en kompetent national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 2). Denne definition berører ikke ordninger i henhold til national ret, hvorefter visse tilsynsopgaver overdrages til en national centralbank, der ikke er udpeget som en kompetent national myndighed. I så tilfælde udfører den nationale centralbank disse opgaver inden for de rammer, som er fastsat i den nationale lovgivning og i denne forordning. En henvisning til en kompetent national myndighed i denne forordning gælder i så tilfælde som en henvisning til den nationale centralbank for de opgaver, som er overdraget til denne i henhold til national ret
10) »kompetent national myndighed i tæt samarbejde« (»NCA in close cooperation«): en kompetent national myndighed udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (8)
11) »udpeget national myndighed« (»national designated authority«): en udpeget national myndighed som defineret i SSM-forordningens artikel 2, nr. 7)
12) »udpeget national myndighed i tæt samarbejde« (»NDA in close cooperation«): en udpeget national myndighed uden for euroområdet, som er udpeget af en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde med henblik på udførelsen af de opgaver, som vedrører SSM-forordningens artikel 5
13) »en medlemsstat uden for euroområdet« (»non-euro area Member State«): en medlemsstat, der ikke har euroen som valuta
14) »moderselskab« (»parent undertaking«): et moderselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15), i forordning (EU) nr. 575/2013
15) »deltagende medlemsstat i tæt samarbejde« (»participating Member State in close cooperation«): en medlemsstat uden for euroområdet, der har indledt et tæt samarbejde med ECB i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 7
16) »signifikant enhed under tilsyn« (»significant supervised entity«): både a) en signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, og b) en signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet
17) »signifikant enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet« (»significant supervised entity in a euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en medlemsstat i euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
18) »signifikant enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet« (»significant supervised entity in a participating non-euro area Member State«): en enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, og som har status af en signifikant enhed under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
19) »datterselskab« (»subsidiary«): et datterselskab, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 16), i forordning (EU) nr. 575/2013
20) »enhed under tilsyn« (»supervised entity«): enhver af følgende: a) et kreditinstitut etableret i en deltagende medlemsstat, b) et finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, c) et blandet finansielt holdingselskab etableret i en deltagende medlemsstat, såfremt det opfylder de i nr. 21), litra b), anførte betingelser, d) en filial i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat.
En central modpart (CCP), som defineret i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (9), som udgør et kreditinstitut i henhold til direktiv 2013/36/EU, betragtes som en enhed under tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen, nærværende forordning og relevant EU-ret uden at berøre de relevante kompetente nationale myndigheders tilsyn med centrale modparter i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012
21) »koncern under tilsyn« (»supervised group«): enhver af følgende:
a)
en koncern, hvis moderselskab er et kreditinstitut eller et finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat
b)
en koncern, hvis moderselskab er et blandet finansielt holdingselskab, der har sit hovedkontor i en deltagende medlemsstat, forudsat at koordinatoren for det finansielle konglomerat, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (10), er en myndighed, som har kompetence til at føre tilsyn med kreditinstitutter og som også er koordinator i sin funktion som tilsynsmyndighed for kreditinstitutter
c)
enheder under tilsyn, som hver for sig har deres hovedkontor i den samme deltagende medlemsstat, forudsat at de er fast tilknyttet et centralt organ, som fører tilsyn med dem i henhold til de betingelser, som er fastsat i artikel 10 i forordning (EU) nr. 575/2013, og som er etableret i den samme deltagende medlemsstat
22) »signifikant koncern under tilsyn« (»significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som har status af en signifikant koncern under tilsyn i henhold til en afgørelse truffet af ECB på grundlag af SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, eller artikel 6, stk. 5, litra b)
23) »mindre signifikant koncern under tilsyn« (»less significant supervised group«): en koncern under tilsyn, som ikke har status af en signifikant koncern under tilsyn som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
24) »ECB-tilsynsprocedure« (»ECB supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af ECB med henblik på at forberede udstedelsen af en ECB-tilsynsafgørelse, herunder fælles procedurer og pålæggelsen af administrative bøder. Alle ECB-tilsynsprocedurer er med forbehold af Del III. Del III finder også anvendelse på pålæggelsen af administrative bøder, medmindre andet fremgår af Del X
25) »NCA-tilsynsprocedure« (»NCA supervisory procedure«): enhver aktivitet udført af en kompetent national myndighed med henblik på at forberede udstedelsen af dennes tilsynsafgørelse, som er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, herunder pålæggelsen af administrative sanktioner
26) »ECB-tilsynsafgørelse« (»ECB supervisory decision«): enhver retsakt vedtaget af ECB i forbindelse med udøvelsen af de opgaver og beføjelser, som den er blevet overdraget ved SSM-forordningen, som er i form af en ECB-afgørelse, er rettet til en eller flere enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn eller en eller flere andre personer, og som ikke er en almengyldig retsakt
27) »tredjeland« (»third country«): et land, som hverken er en medlemsstat eller et land i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde
28) »arbejdsdag« (»working day«): en dag, som ikke er en lørdag, søndag eller en ECB-fridag i henhold til den kalender, der gælder for ECB (11).
DEL II
SSM-FORORDNINGENS OPBYGNING
AFSNIT 1
STRUKTURER FOR TILSYNET MED SIGNIFIKANTE OG MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
Artikel 3
Fælles tilsynsteam
1. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater. De enkelte fælles tilsynsteam skal bestå af medarbejdere fra ECB og fra de kompetente nationale myndigheder, som udpeges i overensstemmelse med artikel 4, og arbejde under koordination af en udpeget ECB-medarbejder (herefter »koordinatoren for det fælles tilsynsteam«) og en eller flere underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder, som yderligere fastsat i artikel 6.
2. Uden at berøre andre bestemmelser i nærværende forordning omfatter et fælles tilsynsteams opgaver, men er ikke begrænset til, følgende:
a)
udføre tilsynskontrols- og vurderingsprocessen (supervisory review and evaluation process - »SREP«), som omhandlet i artikel 97 i direktiv 2013/36/EU, for den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
b)
under hensyntagen til tilsynskontrols- og vurderingsprocessen at deltage i forberedelsen af et tilsynsprogram, der skal forelægges for Tilsynsrådet, herunder en plan for inspektion på stedet, som fastsat i artikel 99 i direktiv 2013/36/EU, for en sådan signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn
c)
gennemføre det af ECB godkendte tilsynsprogram og eventuelle ECB-tilsynsafgørelser, som vedrører den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn, som det fører tilsyn med
d)
sikre koordination med de team, der udfører inspektion på stedet, hvortil der henvises i Del XI, med henblik på gennemførelsen af planen for inspektion på stedet
e)
samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, hvor det er relevant.
Artikel 4
Nedsættelse og sammensætning af fælles tilsynsteam
1. ECB er ansvarlig for at nedsætte og sammensætte de fælles tilsynsteam. Udpegningen af medarbejdere fra de kompetente nationale myndigheder til de fælles tilsynsteam foretages af de respektive kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med stk. 2.
2. I overensstemmelse med principperne, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 8, og uden at berøre forordningens artikel 31, udpeger de kompetente nationale myndigheder en eller flere af deres medarbejdere som medlem eller medlemmer af et fælles tilsynsteam. En medarbejder hos en kompetent national myndighed kan udpeges som medlem af mere end et tilsynsteam.
3. Uanset stk. 2 kan ECB kræve, at de kompetente nationale myndigheder ændrer den udpegning, de har foretaget, hvis det er hensigtsmæssigt af hensyn til sammensætningen af et fælles tilsynsteam.
4. Hvis mere end en kompetent national myndighed udfører tilsynsopgaver i en deltagende medlemsstat, eller hvis den nationale lov i en deltagende medlemsstat overdrager visse tilsynsopgaver til en national centralbank, og denne centralbank ikke er en kompetent national myndighed, skal de relevante myndigheder koordinere deres deltagelse inden for de fælles tilsynsteam.
5. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 5
Inddragelse af medarbejdere fra nationale centralbanker i deltagende medlemsstater
1. Nationale centralbanker i deltagende medlemsstater, der deltager i tilsynet med en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn i henhold til national ret, men som ikke er en kompetent national myndighed, kan også udpege en eller flere af deres medarbejdere til et fælles tilsynsteam.
2. ECB skal underrettes om sådanne udpegninger, og artikel 4 finder tilsvarende anvendelse.
3. Hvis medarbejdere hos nationale centralbanker i deltagende medlemsstater udpeges til et fælles tilsynsteam, skal henvisninger til kompetente nationale myndigheder i forbindelse med fælles tilsynsteam forstås som omfattende en henvisning til disse nationale centrale centralbanker.
Artikel 6
Koordinator og underkoordinatorer for det fælles tilsynsteam
1. Koordinatoren for det fælles tilsynsteam, skal, bistået af underkoordinatorer fra de kompetente nationale myndigheder som defineret i stk. 2, stå for koordineringen af det fælles tilsynsteams arbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam skal i den forbindelse følge koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser vedrørende deres arbejdsopgaver i teamet. Dette berører ikke deres opgaver og pligter i deres respektive kompetente nationale myndighed.
2. Hver enkelt kompetent national myndighed, som udpeger mere end én medarbejder til det fælles tilsynsteam, skal udpege en af disse som underkoordinator. Underkoordinatorerne fra de kompetente nationale myndigheder skal bistå koordinatoren for det fælles tilsynsteam med at organisere og koordinere det fælles tilsynsteams arbejdsopgaver, navnlig for så vidt angår de medarbejdere, som er udpeget af den samme kompetente nationale myndighed, som har udpeget den relevante underkoordinator. Underkoordinatoren kan give instrukser til de medlemmer af det fælles tilsynsteam, som den kompetente nationale myndighed har udpeget, såfremt disse ikke er i konflikt med de instrukser, som koordinatoren for det fælles tilsynsteam har givet.
KAPITEL 2
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn
Artikel 7
Inddragelse af medarbejdere fra andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam
Uden at berøre SSM-forordningens artikel 31, stk. 1, kan ECB, når denne, i forbindelse med tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn, finder det hensigtsmæssigt at inddrage medarbejdere fra en eller flere andre kompetente nationale myndigheder i en kompetent national myndigheds tilsynsteam, kræve, at sidstnævnte inddrager medarbejdere fra sådanne andre kompetente nationale myndigheder.
AFSNIT 2
TILSYN PÅ ET KONSOLIDERET GRUNDLAG OG ECB'S OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS DELTAGELSE I TILSYNSKOLLEGIER
Artikel 8
Tilsyn på et konsolideret grundlag
1. I henhold til artikel 111 i direktiv 2013/36/EU fører ECB tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er signifikante på et konsolideret grundlag, og hvor moderforetagendet enten er et moderselskab i en deltagende medlemsstat eller et moderselskab på EU-niveau, der er oprettet i en deltagende medlemsstat.
2. Den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsyn på et konsolideret grundlag med kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber eller blandede finansielle holdingselskaber, som er mindre signifikante på et konsolideret grundlag.
Artikel 9
ECB som formand for et tilsynskollegium
1. Hvis ECB er den konsoliderende tilsynsmyndighed, beklæder den formandsposten for det kollegium, der nedsættes i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor moderselskabet, datterselskaber og eventuelle signifikante filialer, som omhandlet i artikel 51 i direktiv 2013/36/EU, er etableret, har ret til at deltage i kollegiet som observatører.
2. Er der ikke nedsat et kollegium i henhold til artikel 116 i direktiv 2013/36/EU, og har en signifikant enhed under tilsyn filialer i ikke-deltagende medlemsstater, der betragtes som signifikante i henhold til artikel 51, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU, nedsætter ECB et tilsynskollegium sammen med de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten.
Artikel 10
ECB og de kompetente nationale myndigheder som medlemmer af et tilsynskollegium
Hvis den konsoliderende tilsynsmyndighed ikke er i en deltagende medlemsstat, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet i overensstemmelse med følgende regler og med den relevante EU-ret:
a)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB i tilsynskollegiet som medlem, mens de kompetente nationale myndigheder har ret til at deltage i kollegiet som observatører
b)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater alle er mindre signifikante enheder under tilsyn, deltager de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem
c)
hvis enhederne under tilsyn i de deltagende medlemsstater både er mindre signifikante enheder under tilsyn og signifikante enheder under tilsyn, deltager ECB og de kompetente nationale myndigheder i tilsynskollegiet som medlem. De kompetente nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater, hvor de signifikante enheder under tilsyn er etableret, har ret til at deltage i tilsynskollegiet som observatører.
AFSNIT 3
PROCEDURER FOR UDØVELSE AF ETABLERINGSRETTEN OG RETTEN TIL FRI UDVEKSLING AF TJENESTEYDELSER
KAPITEL 1
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Artikel 11
Kreditinstitutters etableringsret inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne skal fremsendes i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med kravene, som er fastsat i artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
3. Har ECB ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 1 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. ECB meddeler den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen etableres, disse oplysninger.
4. Har den kompetente nationale myndighed i hjemmedlemsstaten ikke truffet beslutning om det modsatte senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen, kan den i stk. 2 omhandlede filial etableres og påbegynde sin virksomhed. Den kompetente nationale myndighed meddeler disse oplysninger til ECB og den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen oprettes.
5. I tilfælde af ændringer i en eller flere af de oplysninger, der er meddelt i henhold til stk. 1 og 2, underretter enheden under tilsyn skriftligt den kompetente nationale myndighed, der modtog den første oplysning, om denne ændring, mindst en måned før ændringen gennemføres. Denne kompetente nationale myndighed underretter den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor filialen er etableret.
Artikel 12
Kreditinstitutters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
1. En signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor den signifikante enhed under tilsyn har sit hovedkontor, om sin hensigt. Oplysningerne fremsendes i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU artikel fastsatte krav. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. Den kompetente nationale myndighed fremsender også meddelelsen til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som for første gang ønsker at gennemføre den frie udveksling af tjenesteydelser ved at udøve dens aktiviteter på en anden deltagende medlemsstats område, underretter dens kompetente nationale myndighed i overensstemmelse med de i artikel 39, stk. 1, i direktiv 2013/36/EU fastsatte krav. Meddelelsen fremsendes til ECB og til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor tjenesteydelserne vil blive leveret.
KAPITEL 2
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM for kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 13
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af etableringsretten inden for SSM
1. Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat meddeler de oplysninger, som kræves i henhold til artikel 35, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, i overensstemmelse med den i direktivets artikel 35, stk. 3, fastsatte procedure til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen ønskes etableret, underretter denne kompetente nationale myndighed straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
2. Senest to måneder efter modtagelse af meddelelsen fra den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat forbereder ECB, såfremt det drejer sig om en filial, der er signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, eller den relevante kompetente nationale myndighed, såfremt det drejer sig om en filial, som er mindre signifikant i henhold til de kriterier, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 6 og nærværende forordnings Del IV, det foreskrevne tilsyn med filialen i overensstemmelse med artikel 40 til 46 i direktiv 2013/36/EU, og meddeler i givet fald de vilkår, som under hensyn til samfundsmæssige interesser gælder for filialens udøvelse af denne virksomhed i værtsmedlemsstaten.
3. De kompetente nationale myndigheder underretter ECB om de vilkår, hvorunder virksomheden, i henhold til national ret og under hensyn til samfundsmæssige interesser, kan udøves af en filial i deres medlemsstat.
4. En ændring af oplysningerne, som det kreditinstitut, der ønsker at etablere en filial efter artikel 35, stk. 2, litra b), c) eller d) i direktiv 2013/36/EU, har givet meddeles om, meddeles til den kompetente nationale myndighed, der henvises til i stk. 1.
Artikel 14
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for filialer
1. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4, stk. 2, udøver ECB de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, såfremt filialen er signifikant som omhandlet i forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Er filialen mindre signifikant, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, udøver den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor filialen er etableret, de beføjelser, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten.
Artikel 15
Meddelelse om kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstaters udøvelse af retten til fri udveksling af tjenesteydelser inden for SSM
Hvis den kompetente myndighed i en ikke-deltagende medlemsstat fremsender en meddelelse efter artikel 39, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, adresseres denne meddelelse til den kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor retten til fri udveksling af tjenesteydelser skal udøves. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB ved modtagelsen af en sådan meddelelse.
Artikel 16
Kompetent myndighed i værtsmedlemsstaten for retten til fri udveksling af tjenesteydelser
1. I overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, og inden for anvendelsesområdet for SSM-forordningens artikel 4, stk. 1, udfører ECB de opgaver, som henhører under den kompetente myndighed i værtsmedlemsstaten, i forbindelse med kreditinstitutter etableret i ikke-deltagende medlemsstater, som udøver retten til fri udveksling af tjenesteydelser i deltagende medlemsstater.
2. Hvis retten til fri udveksling af tjenesteydelser tjener samfundsmæssige interesser, under forbehold af visse betingelser i henhold til national ret i de deltagende medlemsstater, underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om disse betingelser.
KAPITEL 3
Procedurer for udøvelse af etableringsretten og retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
Artikel 17
Etableringsretten og udøvelsen af retten til fri udveksling af tjenesteydelser i forhold til ikke-deltagende medlemsstater
1. En signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den kompetente nationale myndighed underretter straks ECB om modtagelse af denne meddelelse. ECB udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn, som ønsker at oprette en filial eller at udøve retten til fri udveksling af tjenesteydelser på en ikke-deltagende medlemsstats område, underretter den relevante kompetente nationale myndighed om sin hensigt i overensstemmelse med gældende EU-ret. Den relevante kompetente nationale myndighed udøver de beføjelser, som tilkommer den kompetente myndighed i hjemmedlemsstaten.
AFSNIT 4
SUPPLERENDE TILSYN MED FINANSIELLE KONGLOMERATER
Artikel 18
Koordinator
1. ECB varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn.
2. Den kompetente nationale myndighed varetager opgaven som koordinator for et finansielt konglomerat i overensstemmelse med kriterierne i den relevante EU-ret, for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn.
DEL III
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE DRIFTEN AF SSM
AFSNIT 1
PRINCIPPER OG FORPLIGTELSER
Artikel 19
Oversigt
Denne Del fastsætter a) generelle regler for ECB's og de kompetente nationale myndigheders drift af SSM, og b) de bestemmelser, som ECB skal iagttage ved udførelsen af en ECB-tilsynsprocedure.
De generelle principper og bestemmelser, som finder anvendelse mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde, fremgår af Del IX.
Artikel 20
Pligt til at samarbejde i god tro
Både ECB og de kompetente nationale myndigheder er omfattet af en forpligtelse til at samarbejde i god tro og til udveksling af oplysninger.
Artikel 21
Generel forpligtelse til at udveksle oplysninger
1. Uden at berøre ECB's beføjelser til direkte at modtage eller have direkte adgang til oplysninger, som løbende indberettes af enheder under tilsyn, fremsender de kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed navnlig alle de oplysninger til ECB, som måtte være nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Sådanne oplysninger skal omfatte oplysninger fra de kompetente nationale myndigheders kontroller og aktiviteter på stedet.
2. Hvis ECB indhenter oplysninger direkte fra de juridiske eller fysiske personer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender den sådanne oplysninger til de pågældende kompetente nationale myndigheder rettidigt og under udvisning af nøjagtighed. Sådanne oplysninger skal navnlig omfatte de oplysninger, som måtte være nødvendige for, at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres opgave med at bistå ECB.
3. Uanset stk. 2 giver ECB de kompetente nationale myndigheder regelmæssig adgang til de opdaterede oplysninger, der er nødvendige, for at de kompetente nationale myndigheder kan udføre deres tilsynsopgaver.
Artikel 22
ECB's ret til at give instrukser til kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder om at gøre brug af deres beføjelser og træffe foranstaltninger, hvis ECB har en tilsynsopgave, men ingen dertil knyttede beføjelser
1. I det omfang det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, kan ECB ved hjælp af instrukser pålægge de kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder eller begge at gøre brug af deres beføjelser i henhold til og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i national ret og som fastsat i SSM-forordningens artikel 9, såfremt SSM-forordningen ikke tillægger ECB sådanne beføjelser.
2. De kompetente nationale myndigheder og/eller, for så vidt angår SSM-forordningens artikel 5, de udpegede nationale myndigheder informerer uden ugrundet ophold ECB om udøvelsen af disse beføjelser.
Artikel 23
Sprogordningen mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder
ECB og de kompetente nationale myndigheder vedtager ordninger for deres kommunikation inden for SSM, herunder det (de) sprog, der skal anvendes.
Artikel 24
Sprogordningen mellem ECB og juridiske eller fysiske personer, herunder enheder under tilsyn
1. Ethvert dokument, som en enhed under tilsyn eller enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, fremsender til ECB, kan udarbejdes på et hvilket som helst af de officielle EU-sprog efter den pågældende enhed eller persons eget valg.
2. ECB, enhederne under tilsyn og enhver anden juridisk eller fysisk person, som individuelt er underlagt ECB's tilsynsprocedurer, kan aftale at udfærdige deres skriftlige kommunikation på et af de officielle EU-sprog, herunder vedrørende ECB-tilsynsafgørelser.
Tilbagekaldelse af en sådan aftale om anvendelse af ét sprog vil kun have virkning for de aspekter af ECB's tilsynsprocedure, som endnu ikke er udført.
Hvis deltagere i en mundtlig høring anmoder om at blive hørt på et andet officielt EU-sprog end det sprog, som ECB's tilsynsprocedure gennemføres på, skal der gives meddelelse herom til ECB i tilstrækkelig god tid, således at de nødvendige foranstaltninger kan blive truffet.
AFSNIT 2
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE RETFÆRDIG PROCEDURE FOR VEDTAGELSE AF ECB-TILSYNSAFGØRELSER
KAPITEL 1
ECB's tilsynsprocedurer
Artikel 25
Generelle principper
1. En ECB-tilsynsprocedure, som indledes i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 4 og Kapitel III, Afdeling 2, skal gennemføres i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 22 og bestemmelserne i dette afsnit.
2. Bestemmelserne i dette afsnit finder ikke anvendelse på procedurer, som gennemføres af Det Administrative Klagenævn.
Artikel 26
Parter
1. Parterne i en ECB-tilsynsprocedure er:
a)
de, der indgiver en ansøgning
b)
de, som ECB forventer at rette, eller som ECB har rettet en ECB-tilsynsafgørelse til.
2. De kompetente nationale myndigheder anses ikke som parter.
Artikel 27
Repræsentation af en part
1. En part kan lade sig repræsentere af sine retlige repræsentanter eller af en hvilken som helst anden repræsentant, som er bemyndiget ved skriftlig fuldmagt til at træffe alle foranstaltninger i forbindelse med ECB's tilsynsprocedure.
2. En tilbagekaldelse af fuldmagten er kun gyldig, såfremt ECB modtager en skriftlig tilbagekaldelse. ECB bekræfter modtagelsen af en sådan tilbagekaldelse.
3. Hvis en part har udpeget en repræsentant i en ECB-tilsynsprocedure, kontakter ECB kun den udpegede repræsentant i den pågældende tilsynsprocedure, medmindre særlige omstændigheder kræver, at ECB kontakter parten direkte. I sidstnævnte tilfælde underrettes repræsentanten herom.
Artikel 28
Generelle forpligtelser for ECB og parterne i en ECB-tilsynsprocedure
1. En ECB-tilsynsprocedure kan indledes ex officio eller på anmodning af en part. Under forbehold af stk. 3 fastsætter ECB de fakta, som vil være relevante for vedtagelsen af dens endelige afgørelse i hver enkelt ECB-tilsynsprocedure ex officio.
2. ECB skal ved sin vurdering tage hensyn til alle relevante omstændigheder.
3. Under forbehold af EU-retten har en part pligt til at deltage i en ECB-tilsynsprocedure og at yde bistand med henblik på at belyse forholdene. I ECB-tilsynsprocedurer, som er indledt på anmodning af en part, kan ECB begrænse sin undersøgelse af de faktiske forhold til at anmode parten om at fremsende de relevante faktuelle oplysninger.
Artikel 29
Dokumentation i ECB's tilsynsprocedurer
1. Ved fastlæggelsen af de faktiske forhold i en sag har ECB ret til at gøre brug af den dokumentation, som den, efter behørig hensyntagen, finder passende.
2. Parterne har, under forbehold af EU-retten, pligt til at bistå ECB med at fastlægge sagens faktiske forhold. Parterne har navnlig, under forbehold af EU-rettens begrænsninger med hensyn til sanktionsprocedurer, pligt til sandfærdigt at oplyse de faktiske forhold, som de har kendskab til.
3. ECB kan fastsætte en tidsfrist for parternes fremsendelse af dokumentation.
Artikel 30
Vidner og eksperter i ECB's tilsynsprocedurer
1. ECB kan høre vidner og eksperter, hvis den finder det nødvendigt.
2. Hvis ECB udpeger en ekspert, skal den definere ekspertens opgaver i en aftale og fastsætte en tidsfrist for ekspertens fremsendelse af sin rapport.
3. Hvis ECB hører vidner eller eksperter, har de ved ansøgning herom ret til godtgørelse af deres rejse- og opholdsudgifter. Vidner har ret til erstatning for tabt arbejdsfortjeneste og eksperter til det aftalte honorar for deres tjeneste, efter at de har indsendt deres opgørelse. Godtgørelsen udbetales i overensstemmelse med de gældende bestemmelser for henholdsvis godtgørelse af vidner og honorering af eksperter ved Den Europæiske Unions Domstol.
4. ECB kan kræve, at de i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), omhandlede personer møder op som vidne i ECB's lokaler eller et hvilket som helst andet sted i en deltagende medlemsstat, som udpeges af ECB. Hvis en person nævnt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1, litra c), er en juridisk person, har de fysiske personer, som repræsenterer en sådan juridisk person, pligt til at møde op i medfør af foregående sætning.
Artikel 31
Retten til at blive hørt
1. Før ECB kan vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, skal parten gives mulighed for at udtale sig skriftligt over for ECB om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. Finder ECB det hensigtsmæssigt, kan den give parterne mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der måtte være relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde. Af meddelelsen, hvorved ECB giver parten mulighed for at udtale sig, skal fremgå det væsentlige indhold af den påtænkte ECB-tilsynsafgørelse og de væsentlige faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for sin afgørelse. Kapitel III, afdeling 1, i SSM-forordningen er ikke underlagt bestemmelserne i denne artikel.
2. Hvis ECB giver en part mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, på et møde, kan partens fravær, bortset fra i særligt undskyldte tilfælde, ikke begrunde en udsættelse af mødet. Hvis parten er særligt undskyldt, kan ECB udsætte mødet eller give parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen. ECB udarbejder et skriftligt referat fra mødet, som skal undertegnes af begge parter, og tilstiller parterne en kopi af referatet.
3. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger efter modtagelse af en skrivelse, hvoraf fremgår de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, som ECB agter at lægge til grund for ECB-tilsynsafgørelsen.
Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, hvor det er relevant.
Under særlige omstændigheder kan ECB indskrænke tidsfristen til tre arbejdsdage. Tidsfristen indskrænkes også til tre arbejdsdage i de situationer, som er omfattet af SSM-forordningens artikel 14 og 15.
4. Uanset stk. 3, og under forbehold af stk. 5, kan ECB vedtage en ECB-tilsynsafgørelse rettet til en part, som vil påvirke en sådan parts rettigheder negativt, uden at give parten mulighed for at udtale sig om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, før dens vedtagelse, hvis det er bydende nødvendigt at træffe en afgørelse for at forhindre væsentlig skade på det finansielle system.
5. Hvis en presserende ECB-tilsynsafgørelse vedtages i overensstemmelse med stk. 4, gives parten mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold, indvendinger og retlige grunde, der er relevante for ECB-tilsynsafgørelsen, hurtigst muligt efter dens vedtagelse. Parten skal som en hovedregel gives mulighed for at udtale sig skriftligt inden for en tidsfrist på to uger fra modtagelse af ECB-tilsynsafgørelsen. Efter partens ansøgning herom kan ECB forlænge tidsfristen, som dog ikke må overskride seks måneder. ECB skal tage ECB-tilsynsafgørelsen op til fornyet overvejelse i lyset af partens udtalelse og enten bekræfte den, tilbagekalde den, ændre den, eller tilbagekalde og lade den erstatte af en ny ECB-tilsynsafgørelse.
6. Stk. 4 og 5 finder ikke anvendelse på ECB-tilsynsprocedurer, der vedrører sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18 og nærværende forordnings Del X.
Artikel 32
Indsigt i sagsakter i en ECB-tilsynsprocedure
1. De berørte parters ret til forsvar respekteres fuldt ud i ECB's tilsynsprocedurer. I forbindelse hermed, og efter at ECB's tilsynsprocedure er indledt, har parterne ret til indsigt i ECB's sagsakter med forbehold af den legitime interesse i beskyttelsen af deres forretningshemmeligheder, som tilkommer andre juridiske og fysiske personer end den relevante part. Retten til aktindsigt omfatter ikke fortrolige oplysninger. De kompetente nationale myndigheder fremsender enhver anmodning om aktindsigt, de har modtaget i forbindelse med ECB's tilsynsprocedurer, til ECB uden ugrundet ophold.
2. Sagsakterne består af alle de dokumenter, der er indhentet, udfærdiget eller indsamlet af ECB under ECB's tilsynsprocedure, uanset lagringsmediet.
3. Intet i denne artikel er til hinder for, at ECB eller de kompetente nationale myndigheder offentliggør og anvender de oplysninger, som måtte være nødvendige for at bevise en overtrædelse.
4. ECB kan beslutte, at der skal gives aktindsigt på en eller flere af følgende måder, idet der tages hensyn til parternes tekniske muligheder:
a)
ved hjælp af cd-rommer eller ethvert andet elektronisk lagringsmedium, herunder medier, der måtte blive tilgængelige i fremtiden
b)
ved papirkopier af dokumenter omfattet af aktindsigten, som fremsendes med posten
c)
ved en opfordring til i ECB's lokaler at gennemse de dokumenter, som de har aktindsigt i.
5. For så vidt angår denne artikel, kan fortrolige oplysninger omfatte ECB's og de kompetente nationale myndigheders interne dokumenter og korrespondance mellem ECB og en kompetent national myndighed eller mellem de kompetente nationale myndigheder.
KAPITEL 2
ECB's tilsynsafgørelser
Artikel 33
Begrundelse for ECB's tilsynsafgørelser
1. En ECB-tilsynsafgørelse ledsages af en begrundelse for afgørelsen, jf. stk. 2.
2. Begrundelsen skal indeholde de væsentlige faktiske forhold og retlige begrundelser, som danner grundlag for ECB-tilsynsafgørelsen.
3. Under forbehold af artikel 31, stk. 4, må ECB kun basere en ECB-tilsynsafgørelse på faktiske forhold og indvendinger, som en part har haft mulighed for at udtale sig om.
Artikel 34
Opsættende virkning
Uden at berøre artikel 278 TEUF og SSM-forordningens artikel 24, stk. 8, kan ECB beslutte at suspendere anvendelsen af en ECB-tilsynsafgørelse a) ved at anføre det i ECB-tilsynsafgørelsen, eller b) i andre tilfælde end hvor der er fremsat en anmodning om revision i Det Administrative Klagenævn, på anmodning af den, som ECB-tilsynsafgørelsen er rettet til.
Artikel 35
Meddelelse af ECB's tilsynsafgørelser
1. ECB kan meddele en ECB-tilsynsafgørelse til en part a) mundtligt, b) ved forkyndelse eller personlig levering af en kopi af tilsynsafgørelsen, c) ved anbefalet brev med en kvittering for modtagelse, d) med ekspres kurertjeneste, e) pr. fax, eller f) elektronisk i overensstemmelse med stk. 10.
2. Såfremt en repræsentant er befuldmægtiget ved et skriftligt mandat, kan ECB meddele ECB-tilsynsafgørelsen til repræsentanten. I så tilfælde er ECB ikke forpligtet til også at meddele ECB-tilsynsafgørelsen til enheden under tilsyn, som er repræsenteret ved en sådan repræsentant.
3. I tilfælde af at ECB-tilsynsafgørelsen meddeles mundtligt, anses meddelelsen om afgørelsen for at være forkyndt for adressaten, hvis en medarbejder hos ECB har informeret a) den pågældende fysiske person, såfremt adressaten er en fysisk person, eller b) en repræsentant, som er bemyndiget til at modtage meddelelsen for den juridiske person, til hvem ECB-tilsynsafgørelsen er rettet, såfremt adressaten er en juridisk person. Efter en sådan mundtlig meddelelse fremsendes en skriftlig kopi af ECB's tilsynsafgørelse til adressaten uden ugrundet ophold.
4. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved anbefalet brev med en kvittering, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være forkyndt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til postselskabet, medmindre kvitteringen for modtagelse indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
5. Hvis en ECB-tilsynsafgørelse meddeles ved ekspres kurertjeneste, anses ECB's tilsynsafgørelse for at være meddelt for adressaten den tiende dag, efter at brevet blev overdraget til kurertjenesten, medmindre kurertjenestens kvittering for levering indikerer, at brevet blev modtaget på en anden dato.
6. For så vidt angår stk. 4 og 5, skal ECB's tilsynsafgørelse være rettet til en adresse, som kan gøres til genstand for forkyndelse (en gyldig adresse). En gyldig adresse er:
a)
i tilfælde af en ECB-tilsynsafgørelse indledt på anmodning af eller ansøgning fra adressaten for en ECB-tilsynsafgørelse, den adresse, som adressaten har oplyst i sin anmodning eller ansøgning
b)
i tilfælde af en enhed under tilsyn, hovedkontorets seneste forretningsadresse, som enheden under tilsyn har oplyst til ECB
c)
i tilfælde af en fysisk person, den seneste adresse, som er oplyst til ECB, og hvis ingen adressat er oplyst til ECB, og den fysiske person er en medarbejder, chef eller aktionær i en enhed under tilsyn, enheden under tilsyns forretningsadresse i overensstemmelse med litra b).
7. Hver enkelt person, som er part i en ECB-tilsynsprocedure, skal på anmodning oplyse en gyldig adresse til ECB.
8. Hvis en person er etableret eller hjemmehørende i en stat, som ikke er en medlemsstat, kan ECB kræve, at parten inden for en rimelig tidsfrist udpeger en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant, som er bosiddende i en medlemsstat, eller som har forretningslokaler i en medlemsstat. Skulle en forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant ikke være udpeget efter en sådan anmodning, henholdsvis indtil en sådan forkyndelsesbefuldmægtiget repræsentant er udpeget, kan enhver meddelelse forkyndes i overensstemmelse med stk. 3 til 5 og 9 på den adresse på parten, som ECB har kendskab til.
9. Hvis personen, som er adressat for en ECB-tilsynsafgørelse, har oplyst et faxnummer til ECB, kan ECB meddele en ECB-tilsynsafgørelse ved at fremsende en kopi af ECB-tilsynsafgørelsen pr. fax. ECB's tilsynsafgørelse anses for at være meddelt til adressaten, hvis ECB har modtaget en bekræftelse på, at telefaxen er leveret.
10. ECB kan fastsætte de kriterier, hvorunder en ECB-tilsynsafgørelse kan forkyndes elektronisk eller ved tilsvarende kommunikationsformer.
AFSNIT 3
INDBERETNING AF OVERTRÆDELSER
Artikel 36
Indberetning af overtrædelser
Enhver person i god tro kan foretage en indberetning direkte til ECB, hvis den pågældende person har rimelige grunde til at antage, at indberetningen vil dokumentere, at kreditinstitutter, finansielle holdingselskaber, blandede finansielle holdingselskaber eller kompetente myndigheder (herunder ECB selv) har overtrådt de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter.
Artikel 37
Passende beskyttelse ved indberetning af overtrædelser
1. Hvis en person foretager en indberetning i god tro om enheder under tilsyns eller kompetente myndigheders formodede overtrædelse af de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, omhandlede retsakter, skal indberetningen behandles som en beskyttet indberetning.
2. Alle personlige oplysninger vedrørende både den person, som foretager en beskyttet indberetning, og den person, som formodes at være ansvarlig for overtrædelsen, skal beskyttes i overensstemmelse med de gældende EU-rammer for databeskyttelse.
3. ECB må ikke afsløre identiteten på en person, som har foretaget en beskyttet indberetning, uden først at have indhentet den pågældende persons udtrykkelige samtykke, medmindre en sådan offentliggørelse kræves ved retskendelse som led i yderligere undersøgelser eller efterfølgende retssager.
Artikel 38
Procedurer for opfølgning på indberetninger
1. ECB vurderer alle indberetninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn. ECB vurderer indberetninger vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn i forhold til overtrædelse af ECB's forordninger eller afgørelser. I sidstnævnte tilfælde, hvor de kompetente nationale myndigheder modtager disse indberetninger, fremsender de disse til ECB uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
2. Uden at berøre stk. 1 fremsender ECB indberetninger, som vedrører mindre signifikante enheder under tilsyn, til den relevante kompetente nationale myndighed uden at oplyse identiteten på den person, som har foretaget indberetningen, medmindre den pågældende person har givet sit udtrykkelige samtykke hertil.
3. ECB udveksler informationer med de kompetente nationale myndigheder a) for at fastslå, om indberetningerne er blevet sendt til både ECB og den relevante kompetente nationale myndighed, og for at koordinere indsatsen, og b) for at få kendskab til resultatet af opfølgningen på de indberetninger, der er foretaget til de kompetente nationale myndigheder.
4. ECB skal udøve et rimeligt skøn ved vurderingen af, hvorledes de modtagne indberetninger skal vurderes, og hvilke foranstaltninger der skal træffes.
5. I tilfælde af påståede overtrædelser fra enhederne under tilsyns side, skal den relevante enhed under tilsyn fremsende alle oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne vurdere de modtagne indberetninger.
6. I tilfælde af påståede overtrædelser fra kompetente myndigheders side (bortset fra ECB), anmoder ECB den relevante myndighed om at udtale sig om de indberettede fakta.
7. ECB redegør i sin årsrapport, som beskrevet i SSM-forordningens artikel 20, stk. 2, for de modtagne indberetninger i forkortet eller aggregeret form, således at individuelle enheder under tilsyn eller personer ikke kan identificeres.
DEL IV
FASTSÆTTELSE AF EN ENHED UNDER TILSYNS STATUS SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
AFSNIT 1
GENERELLE BESTEMMELSER VEDRØRENDE KLASSIFIKATIONEN SOM SIGNIFIKANT ELLER MINDRE SIGNIFIKANT
Artikel 39
Klassificering af en enhed under tilsyn på et individuelt grundlag som signifikant
1. En enhed under tilsyn anses for at være en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB træffer afgørelse herom i en ECB-afgørelse rettet til den relevante enhed under tilsyn i henhold til artikel 43 til 49, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse.
2. En enhed under tilsyn ophører med at være klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn, hvis ECB i en ECB-afgørelse rettet til enheden under tilsyn, hvoraf fremgår de underliggende begrundelser for en sådan afgørelse, fastslår, at den er en mindre signifikant enhed under tilsyn eller ikke længere er en enhed under tilsyn.
3. En enhed under tilsyn kan klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn på grundlag af en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
dens størrelse, som fastsat i overensstemmelse med artikel 50 til 55 (herefter »størrelseskriteriet«)
b)
dens betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, som fastsat i overensstemmelse med artikel 56 til 58 (herefter »kriteriet om økonomisk betydning«)
c)
dens betydning med hensyn til grænseoverskridende aktiviteter, som fastsat i overensstemmelse med artikel 59 og 60 (herefter »kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter«)
d)
en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra den europæiske stabilitetsmekanisme (ESM), som fastsat i overensstemmelse med artikel 61 til 64 (herefter »kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte«)
e)
den omstændighed, at enheden under tilsyn er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 og 66.
4. Signifikante enheder under tilsyn er underlagt direkte tilsyn af ECB, medmindre særlige omstændigheder begrunder, at den relevante kompetente nationale myndighed fører tilsynet i overensstemmelse med afsnit 9 i denne del.
5. ECB fører også direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse, der er vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), således at ECB udøver alle de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, omhandlede relevante beføjelser direkte. I henseende til SSM klassificeres en sådan mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn som signifikant.
6. ECB rådfører sig med de relevante kompetente nationale myndigheder, før den træffer de i denne artikel omhandlede ECB-afgørelser. Hver enkelt ECB-afgørelse, som omhandlet i denne artikel, meddeles også til de relevante kompetente nationale myndigheder.
Artikel 40
Klassificering af enheder under tilsyn, som er en del af en koncern, som signifikante
1. Hvis en eller flere enheder under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, anvendes kriterierne for fastsættelsen af, om de er signifikante, på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit 3 til 7 i Del IV.
2. Hver enkelt af enhederne under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, anses for at være en signifikant enhed under tilsyn under en eller flere af følgende omstændigheder:
a)
hvis koncernen under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater opfylder størrelseskriteriet, kriteriet om økonomisk betydning eller kriteriet om grænseoverskridende aktiviteter
b)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, opfylder kriteriet om direkte offentlig finansiel støtte
c)
hvis en af enhederne under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
3. Hvis der træffes afgørelse om, at en koncern under tilsyn er signifikant, eller at den ikke længere er signifikant, vedtager ECB en ECB-afgørelse om klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn eller om ophævelsen af klassifikationen som signifikant enhed under tilsyn og meddeler hver enkelt enhed under tilsyn, som er en del af den pågældende koncern under tilsyn, om start- og slutdatoen for ECB's direkte tilsyn i overensstemmelse med de i artikel 39 fastsatte kriterier og procedurer.
Artikel 41
Særlige bestemmelser vedrørende filialer af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater
1. Alle filialer, som oprettes i den samme deltagende medlemsstat, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, anses for at være en enkelt enhed under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
2. Filialer, som oprettes i forskellige deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, behandles individuelt som adskilte enheder under tilsyn som omhandlet i denne forordning.
3. Uden at berøre stk. 1 vurderes filialer af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, individuelt som adskilte enheder under tilsyn, og adskilt fra datterselskaber af det samme kreditinstitut, ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
Artikel 42
Særlige bestemmelser vedrørende datterselskaber af kreditinstitutter, som er etableret i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande
1. Datterselskaber, som er etableret i en eller flere deltagende medlemsstater, af et kreditinstitut, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, vurderes adskilt fra kreditinstituttets filialer ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt.
2. Følgende datterselskaber vurderes adskilt ved fastsættelsen af, hvorvidt et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, er opfyldt:
a)
datterselskaber, der er etableret i en deltagende medlemsstat,
b)
datterselskaber, der tilhører en koncern, hvis moderselskab har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, og
c)
datterselskaber, der ikke tilhører en koncern under tilsyn i de deltagende medlemsstater.
AFSNIT 2
PROCEDURE FOR KLASSIFICERING AF ENHEDER UNDER TILSYN SOM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
KAPITEL 1
Klassificering af en enhed under tilsyn som signifikant
Artikel 43
Revurdering af status for en enhed under tilsyn
1. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager ECB mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fortsat opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
2. Medmindre andet fremgår af denne forordning, tager hver enkelt kompetente nationale myndighed mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4. Drejer det sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, foretager den relevante kompetente nationale myndighed i den deltagende medlemsstat, hvor moderselskabet, fastsat på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, er etableret, denne revurdering.
3. ECB kan til enhver tid, efter at have modtaget relevante oplysninger, tage op til fornyet vurdering, navnlig i de tilfælde, der er specificeret i artikel 52, a) om en enhed under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og b) om en signifikant enhed under tilsyn ikke længere opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
4. Hvis en kompetent national myndighed vurderer, at en mindre signifikant enhed under tilsyn eller en mindre signifikant koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, underretter den pågældende kompetente nationale myndighed ECB herom uden ugrundet ophold.
5. På anmodning af ECB eller en kompetent national myndighed skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at fastslå, om en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn opfylder et eller flere af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4.
6. Hvis ECB a) træffer afgørelse om at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn eller b) træffer afgørelse om, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn skal ophøre, skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed samarbejde om at sikre en smidig overførsel af tilsynskompetencer. Navnlig skal en rapport over enheden under tilsyns tilsynshistorik og risikoprofil udarbejdes af den pågældende kompetente nationale myndighed, når ECB overtager det direkte tilsyn med en enhed under tilsyn, og af ECB, når den pågældende kompetente nationale myndighed får kompetence til at føre tilsyn med den berørte enhed.
7. ECB fastslår, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant, på grundlag af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i den rækkefølge, som de fremgår heri, dvs. a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, d) anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, og e) den omstændighed, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
Artikel 44
Procedure, som skal anvendes ved fastsættelsen af en enhed under tilsyns signifikans
1. ECB anvender procedurereglerne i nærværende forordnings Del III, afsnit 2, når den træffer afgørelse om klassificeringen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant i henhold til dette afsnit.
2. ECB meddeler inden for den i artikel 45 fastsatte tidsramme skriftligt en ECB-afgørelse om klassifikationen af en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn som signifikant til den enkelte berørte enhed under tilsyn og meddeler også afgørelsen til den relevante kompetente nationale myndighed. For så vidt angår enheder under tilsyn, som er en del af en signifikant koncern under tilsyn, skal ECB meddele ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og sikre, at alle enheder under tilsyn i den signifikante koncern er behørigt underrettet.
3. For enheder under tilsyn, der ikke er blevet underrettet af ECB i henhold til stk. 1, tjener listen i artikel 49, stk. 2, som meddelelse om deres klassifikation som mindre signifikante.
4. ECB giver den enkelte relevante enhed under tilsyn mulighed for at udtale sig skriftligt, før en ECB-afgørelse vedtages i henhold til stk. 1.
5. Endvidere giver ECB i overensstemmelse med artikel 39, stk. 6, de relevante kompetente nationale myndigheder mulighed for at fremsætte bemærkninger og kommentarer skriftligt, og ECB tager behørigt hensyn til disse.
6. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn fra datoen for meddelelse af ECB-afgørelsen, hvori det fastsættes, at den er en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn.
KAPITEL 2
Påbegyndelse og ophør af ECB's direkte tilsyn
Artikel 45
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn
1. ECB angiver i en ECB-afgørelse den dato, hvorfra den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn, der er blevet klassificeret som en signifikant enhed under tilsyn eller en signifikant koncern under tilsyn. Denne ECB-afgørelse kan være den samme som den i artikel 44, stk. 2, omhandlede afgørelse. ECB meddeler ECB-afgørelsen til den enkelte berørte enhed under tilsyn mindst en måned før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn, jf. dog stk. 2.
2. Hvis ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn på grundlag af en anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, skal ECB meddele den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn i god tid, dvs. mindst en uge før den dato, på hvilken den overtager opgaven med at føre direkte tilsyn.
3. ECB fremsender en kopi af de i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelser til de relevante kompetente nationale myndigheder.
4. ECB overtager opgaven med at føre direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn senest 12 måneder efter den dato, hvor ECB meddeler enheden under tilsyn eller koncernen under tilsyn en ECB-afgørelse i henhold til artikel 44, stk. 2.
5. For så vidt angår denne artikel meddeler ECB i forhold til en koncern under tilsyn, ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for koncernen er behørigt underrettet inden udløbet af den relevante frist.
Artikel 46
Ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Hvis ECB fastslår, at ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn skal ophøre, udsteder ECB en ECB-afgørelse til den enkelte berørte enhed under tilsyn med angivelse af dato og begrundelse for, hvorfor det direkte tilsyn ophører. ECB vedtager en sådan afgørelse mindst en måned før den dato, hvor ECB's direkte tilsyn ophører. ECB fremsender også en kopi af denne ECB-afgørelse til de relevante kompetente nationale myndigheder. Artikel 45, stk. 5, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
2. Før en ECB-afgørelse i henhold til stk. 1 udstedes, giver ECB de pågældende enheder under tilsyn lejlighed til at udtale sig skriftligt.
3. En ECB-afgørelse, som angiver den dato, hvor ECB's direkte tilsyn med en enhed under tilsyn vil ophøre, kan udstedes sammen med afgørelsen, hvori enheden under tilsyn klassificeres som mindre signifikant.
Artikel 47
Begrundelser for ophør af ECB's direkte tilsyn
1. Såfremt det drejer sig om en signifikant enhed under tilsyn, der er klassificeret som sådan på grundlag af sin a) størrelse, b) betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi, eller c) betydningen af grænseoverskridende aktiviteter, eller fordi den er en del af en koncern under tilsyn, der opfylder mindst et af disse kriterier, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af klassifikationen som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis ingen af de i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, fastsatte kriterier i en periode på tre på hinanden følgende år har været opfyldt enten på et individuelt grundlag eller af koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører.
2. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at der er blevet anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM af a) enheden selv, b) koncernen under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, eller c) en enhed under tilsyn, som tilhører denne koncern, og som ikke er signifikant på andre grundlag, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den direkte offentlige finansielle støtte er blevet afslået, fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt. En sådan afgørelse kan i tilfælde af tilbagebetaling eller ophør af den direkte offentlige finansielle støtte først træffes tre kalenderår, efter at den direkte offentlige finansielle støtte er blevet fuldt ud tilbagebetalt eller er ophørt.
3. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, der er klassificeret som signifikant på grundlag af, at den er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat, som fastsat i overensstemmelse med artikel 65 til 66, eller som tilhører samme koncern under tilsyn som et sådant kreditinstitut, og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af dens klassifikation som en signifikant enhed under tilsyn og det direkte tilsyn, hvis den pågældende enhed under tilsyn i en periode på tre på hinanden følgende kalenderår ikke har været et af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat.
4. Såfremt det drejer sig om en enhed under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn i henhold til en ECB-afgørelse vedtaget i medfør af SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), og som ikke er signifikant af andre grunde, vedtager ECB en ECB-afgørelse, som fastsætter ophøret af ECB's direkte tilsyn, hvis direkte tilsyn efter dens rimelige skøn ikke længere er nødvendigt for at sikre en konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
Artikel 48
Igangværende procedurer
1. I tilfælde af at der skal ske en ændring i kompetencefordelingen mellem ECB og en kompetent national myndighed, informerer den myndighed, hvis kompetence vil ophøre (herefter »den myndighed, hvis kompetence ophører«), den myndighed som får kompetence (herefter »den myndighed, som får kompetence«) om enhver tilsynsprocedure, som er formelt indledt, og som kræver, at der træffes en afgørelse. Den myndighed, hvis kompetence ophører, fremsender disse oplysninger straks efter at have fået kendskab til den forestående kompetenceændring. Den myndighed, hvis kompetence ophører, opdaterer disse oplysninger løbende, og som hovedregel en gang om måneden, når der foreligger nye oplysninger om en tilsynsprocedure. Den myndighed, der får tilsynskompetence, kan i behørigt begrundede tilfælde tillade mindre hyppig rapportering. Med henblik på artikel 48 og 49 betyder en tilsynsprocedure en ECB- eller NCA-tilsynsprocedure.
Før kompetenceændringen gennemføres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, uden ugrundet ophold samarbejde tæt med den myndighed, som får kompetence, efter at en ny tilsynsprocedure, som kræver at der træffes en afgørelse, er blevet formelt indledt.
2. Hvis tilsynskompetencen ændres, skal den myndighed, hvis kompetence ophører, bestræbe sig på at færdiggøre eventuelle igangværende tilsynsprocedurer, som kræver, at der træffes en afgørelse, før den dato, hvor ændringen i tilsynskompetencen skal gælde fra.
3. Hvis en formelt indledt tilsynsprocedure, som kræver, at der træffes en afgørelse, ikke kan færdiggøres før den dato, hvor en ændring i tilsynskompetencen skal gælde fra, forbliver den myndighed, hvis kompetence ophører, kompetent, indtil den pågældende tilsynsprocedure er færdiggjort. I den forbindelse bevarer den myndighed, hvis kompetence ophører, også alle relevante beføjelser, indtil tilsynsproceduren er blevet færdiggjort. Den myndighed, hvis kompetence ophører, færdiggør den pågældende igangværende tilsynsprocedure i overensstemmelse med gældende lov under sine bevarede beføjelser. Den myndighed, hvis kompetence ophører, informerer den myndighed, som får kompetence, før den træffer afgørelse i en tilsynsprocedure, som var igangværende før kompetenceændringen. Den fremsender en kopi af den trufne afgørelse og alle relevante dokumenter, der vedrører denne, til den myndighed, som får kompetence.
4. Uanset stk. 3 kan ECB inden for en måned efter at have modtaget de oplysninger, som er nødvendige for at færdiggøre sin vurdering af den pågældende formelt indledte tilsynsprocedure, og i samråd med den pågældende kompetente nationale myndighed, beslutte at overtage den pågældende tilsynsprocedure. Hvis en ECB-afgørelse i henhold til den nationale ret kræves truffet før udløbet af ovennævnte vurderingsperiode, skal den kompetente nationale myndighed fremsende alle nødvendige oplysninger til ECB og navnlig angive tidsrammen, inden for hvilken ECB skal træffe afgørelse om, hvorvidt den agter at overtage proceduren eller ej. Overtager ECB en tilsynsprocedure, underretter ECB den relevante kompetente nationale myndighed og parterne om sin afgørelse om at overtage den pågældende tilsynsprocedure. ECB specificerer konsekvenserne af at overtage en sådan tilsynsprocedure i sin ECB-afgørelse.
5. ECB og den relevante kompetente nationale myndighed skal samarbejde om færdiggørelsen af eventuelle igangværende procedurer og kan udveksle alle relevante oplysninger til dette formål.
6. Denne artikel finder ikke anvendelse på fælles procedurer.
KAPITEL 3
Fortegnelse over enheder under tilsyn
Artikel 49
Offentliggørelse
1. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, hvormed ECB fører direkte tilsyn, der indikerer, hvor det er relevant, hvilken koncern under tilsyn, som enheden under tilsyn tilhører, og det specifikke retlige grundlag for et sådant direkte tilsyn. Fortegnelsen skal, såfremt det drejer sig om en klassifikation som signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, omfatte den samlede værdi af enheden eller koncernen under tilsyns aktiver. ECB offentliggør også navnene på enheder under tilsyn, som, selv om de opfylder et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, og derfor opfylder betingelserne for at være signifikant, ikke desto mindre betragtes som mindre signifikante af ECB på grund af særlige omstændigheder i overensstemmelse med afsnit 9 i Del IV og derfor ikke er underlagt ECB's direkte tilsyn.
2. ECB offentliggør en fortegnelse over navnene på alle de enheder under tilsyn, hvormed en kompetent national myndighed fører direkte tilsyn, og navnet på den pågældende kompetente nationale myndighed.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser offentliggøres elektronisk og vil være tilgængelige på ECB's websted.
4. De i stk. 1 og 2 omhandlede fortegnelser opdateres regelmæssigt.
AFSNIT 3
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF STØRRELSE
Artikel 50
Fastsættelse af signifikans på grundlag af størrelse
1. Spørgsmålet, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, skal afgøres på baggrund af den samlede værdi af dens aktiver.
2. En enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 30 milliarder EUR (herefter »størrelsesgrænsen«).
Artikel 51
Grundlag for at fastslå, hvorvidt en enhed under tilsyn er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet
1. Hvis enheden under tilsyn er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det konsoliderede regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året for koncernen under tilsyn i overensstemmelse med gældende ret.
2. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 1 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af aktiverne på grundlag af det seneste reviderede konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS), således som disse finder anvendelse i EU i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (12) og, hvis dette årsregnskab ikke foreligger, det konsoliderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
3. Hvis enheden under tilsyn ikke er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det individuelle regnskab udarbejdet i tilsynsøjemed ultimo året i overensstemmelse med gældende ret.
4. Hvis de samlede aktiver ikke kan fastsættes på grundlag af de i stk. 3 omhandlede data, fastsættes den samlede værdi af dens aktiver på grundlag af det seneste reviderede årsregnskab udarbejdet i overensstemmelse med IFRS, som finder anvendelse inden for EU i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002, og hvis dette årsregnskab ikke foreligger, årsregnskabet, som er udarbejdet i overensstemmelse med den gældende nationale regnskabslovgivning.
5. Hvis enheden under tilsyn er en filial af et kreditinstitut, der er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, skal den samlede værdi af dens aktiver fastlægges på grundlag af de statistiske oplysninger, der er indberettet i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (13).
Artikel 52
Grundlag for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet i særlige eller ekstraordinære omstændigheder
1. Hvis der, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant enhed under tilsyn, er en ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå, hvorvidt størrelseskriteriet er opfyldt eller ej, undersøger den pågældende kompetente nationale myndighed, om størrelseskriteriet fortsat er opfyldt eller ej.
Opstår en sådan ændring for en signifikant enhed under tilsyn, undersøger ECB, om størrelsesgrænsen fortsat er opfyldt eller ej.
En ekstraordinær betydelig ændring i de omstændigheder, der er relevante for at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet, omfatter ethvert af følgende forhold: a) fusion mellem to eller flere kreditinstitutter, b) salg eller overførsel af en betydelig forretningsenhed, c) overførsel af aktier i et kreditinstitut, så det ikke længere tilhører en koncern under tilsyn, som det tilhørte før salget, d) en endelig afgørelse om at gennemføre en velordnet afvikling af enheden (eller koncernen) under tilsyn, og e) tilsvarende faktiske situationer.
2. En mindre signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en mindre signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
En signifikant enhed under tilsyn og, såfremt det drejer sig om en signifikant koncern under tilsyn, enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, skal informere ECB om enhver ændring som omhandlet i stk. 1.
3. Uanset den i artikel 47, stk. 1-3, fastsatte treårsregel, og såfremt der foreligger ekstraordinære omstændigheder, herunder sådanne som er omhandlet i stk. 1, træffer ECB i samråd med de kompetente nationale myndigheder afgørelse om, hvorvidt de berørte enheder under tilsyn er signifikante eller mindre signifikante, samt datoen, hvorfra ECB eller de kompetente nationale myndigheder skal føre tilsyn.
Artikel 53
Koncerner af konsoliderede virksomheder
1. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet består en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn af de virksomheder, der skal konsolideres i tilsynsøjemed i henhold til EU-lovgivningen.
2. Med henblik på at fastslå signifikans på grundlag af størrelseskriteriet omfatter en koncern af konsoliderede virksomheder under tilsyn datterselskaber og filialer i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande.
Artikel 54
Metode til konsolidering
Konsolideringen foretages på grundlag af den konsolideringsmetode, som finder anvendelse i henhold til EU-rettens bestemmelser om tilsyn.
Artikel 55
Metode til beregning af de samlede aktiver
Med henblik på at fastslå, om et kreditinstitut er signifikant på grundlag af størrelseskriteriet, udledes den »samlede værdi af aktiverne« af linjen »Aktiver i alt« på en balance, som er udarbejdet i overensstemmelse med EU-retten i tilsynsøjemed.
AFSNIT 4
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN FOR UNIONENS ELLER EN DELTAGENDE MEDLEMSSTATS ØKONOMI
Artikel 56
Grænseværdier for betydning for den nationale økonomi
En enhed under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat, eller en koncern under tilsyn, hvis moderselskab er etableret i en deltagende medlemsstat, klassificeres som signifikant på grundlag af dens betydning for økonomien i den pågældende deltagende medlemsstat, hvis:
(grænseværdi for betydning for den nationale økonomi)
og
A ≥ 5 mia. EUR
hvorved
A
er den samlede værdi af aktiver fastsat i overensstemmelse med artikel 51 til 55 i et givet kalenderår, og
B
er bruttonationalproduktet i markedspriser som defineret i punkt 8.89 i bilag A til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (14) (ENS 2010) og offentliggjort af Eurostat i et givet kalenderår.
Artikel 57
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
1. ECB skal tage hensyn til følgende kriterier, navnlig ved fastsættelsen af, hvorvidt en enhed under tilsyn eller en koncern under tilsyn har betydning for Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi af andre grunde end dem, som fremgår af artikel 56:
a)
enheden eller koncernen under tilsyns betydning for særlige økonomiske sektorer i Unionen eller en deltagende medlemsstat
b)
enheden eller koncernen under tilsyns sammenkobling med Unionens eller en deltagende medlemsstats økonomi
c)
enheden eller koncernen under tilsyns substituerbarhed som både markedsdeltager og leverandør af kundetjenester
d)
enheden eller koncernen under tilsyns forretningsmæssige, strukturelle og driftsmæssige kompleksitet.
2. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 58
Fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen for en deltagende medlemsstats økonomi på anmodning af en kompetent national myndighed
1. En kompetent national myndighed kan meddele ECB, at den betragter en enhed under tilsyn som havende betydning for den indenlandske økonomi.
2. ECB vurderer den kompetente nationale myndigheds meddelelse på grundlag af kriteriet i artikel 57, stk. 1.
3. Artikel 57 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 5
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF BETYDNINGEN AF GRÆNSEOVERSKRIDENDE AKTIVITETER
Artikel 59
Kriterier for fastsættelse af signifikans på grundlag af betydningen af en koncern under tilsyns grænseoverskridende aktiviteter
1. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis koncernen under tilsyns moderselskab har etableret datterselskaber, som selv er kreditinstitutter, i mere end én anden deltagende medlemsstat.
2. En koncern under tilsyn kan kun betragtes som signifikant af ECB på grundlag af dens grænseoverskridende aktiviteter, hvis den samlede værdi af dens aktiver overstiger 5 milliarder EUR og:
a)
de grænseoverskridende aktiver i forhold til dens samlede aktiver overstiger 20 %, eller
b)
de grænseoverskridende passiver i forhold til dens samlede passiver overstiger 20 %.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 60
Grænseoverskridende aktiver og passiver
1. »Grænseoverskridende aktiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede aktiver, for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
2. »Grænseoverskridende passiver«, for så vidt angår en koncern under tilsyn, er den del af de samlede passiver for hvilke modparten er et kreditinstitut eller en anden juridisk eller fysisk person med hjemsted i en anden deltagende medlemsstat end den medlemsstat, hvori moderselskabet til den pågældende koncern under tilsyn har sit hovedkontor.
AFSNIT 6
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF EN ANMODNING OM ELLER MODTAGELSE AF OFFENTLIG FINANSIEL STØTTE FRA ESM
Artikel 61
Anmodning om eller modtagelse af direkte offentlig finansiel støtte fra ESM
1. Der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte til en enhed under tilsyn, hvis et medlem af ESM har fremsat en anmodning om, at der ydes finansiel støtte fra ESM til enheden i overensstemmelse med en afgørelse truffet af repræsentantskabet for ESM i henhold til artikel 19 i traktaten om oprettelse af den europæiske stabilitetsmekanisme om direkte rekapitalisering af et kreditinstitut og med de instrumenter, som er vedtaget i henhold til denne afgørelse.
2. Direkte offentlig finansiel støtte er modtaget af et kreditinstitut, hvis kreditinstituttet har modtaget finansiel støtte i henhold til den i stk. 1 omhandlede afgørelse og instrumenter.
Artikel 62
De kompetente nationale myndigheders forpligtelse til at underrette ECB om en eventuel anmodning om eller modtagelse af offentlig finansiel støtte af en mindre signifikant enhed under tilsyn
1. Uden at berøre den i artikel 96 fastsatte forpligtelse til at underrette ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation forværres, skal den kompetente nationale myndighed underrette ECB, så snart den bliver bekendt med et eventuelt behov for, at der ydes offentlig finansiel støtte til en mindre signifikant enhed under tilsyn på nationalt plan indirekte fra ESM og/eller af ESM.
2. Den kompetente nationale myndighed skal fremsende sin vurdering af den mindre signifikante enhed under tilsyns finansielle situation til ECB til overvejelse, før den fremsendes til ESM, bortset fra i behørigt begrundede nødstilfælde.
Artikel 63
Påbegyndelse og ophør af direkte tilsyn
1. En enhed under tilsyn, for hvilken der er anmodet om direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, eller som har modtaget direkte offentlig finansiel støtte fra ESM, klassificeres som en signifikant enhed under tilsyn fra den dato, hvor der er blevet fremsat en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte på dennes vegne.
2. Datoen, hvorfra ECB påbegynder direkte tilsyn, fastsættes i en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
3. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
Artikel 64
Anvendelsesområde
Hvis der fremsættes en anmodning om direkte offentlig finansiel støtte for en enhed under tilsyn, som er en del af en koncern under tilsyn, klassificeres alle de enheder under tilsyn, som er en del af koncernen under tilsyn, som signifikante.
AFSNIT 7
FASTSÆTTELSE AF SIGNIFIKANS PÅ GRUNDLAG AF, AT ENHEDEN UNDER TILSYN ER ET AF DE TRE MEST SIGNIFIKANTE KREDITINSTITUTTER I EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT
Artikel 65
Kriterier for fastsættelse af de tre mest signifikante kreditinstitutter i en deltagende medlemsstat
1. Et kreditinstitut eller en koncern under tilsyn klassificeres som signifikant, hvis det er et af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller en af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat.
2. Ved fastsættelsen af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat skal ECB og den pågældende kompetente nationale myndighed tage hensyn til størrelsen af henholdsvis enheden under tilsyn og koncernen under tilsyn, som fastsat i artikel 50 til 55.
Artikel 66
Revurderingsproces
1. For hver deltagende medlemsstat fastsætter ECB senest den 1. oktober i et kalenderår, hvorvidt tre kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn, der er etableret med et moderselskab i en sådan deltagende medlemsstat, skal klassificeres som signifikante enheder under tilsyn.
2. På ECB's anmodning underretter de kompetente nationale myndigheder ECB om de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i deres respektive deltagende medlemsstater senest den 1. oktober i det pågældende kalenderår. De kompetente nationale myndigheder fastslår de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn på grundlag af kriterierne i artikel 50 til 55.
3. For hvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater fremsender den relevante kompetente nationale myndighed en rapport til ECB, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for hver enkelt, medmindre kreditinstituttet eller koncernen under tilsyn allerede er klassificeret som signifikant.
Efter at have modtaget de i stk. 2 omhandlede oplysninger foretager ECB sin egen vurdering. ECB kan til dette formål anmode den relevante kompetente nationale myndighed om at fremsende relevante oplysninger.
4. Hvis en eller flere af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller koncerner under tilsyn i en deltagende medlemsstat den 1. oktober i et givet år ikke er klassificeret som signifikante enheder under tilsyn, vedtager ECB en afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2 vedrørende ethvert af de tre mest signifikante kreditinstitutter eller enhver af de tre mest signifikante koncerner under tilsyn, der ikke er klassificeret som signifikante.
5. Artikel 52, stk. 3, finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
AFSNIT 8
ECB-AFGØRELSE OM AT FØRE DIREKTE TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 6, STK. 5, LITRA B)
Artikel 67
Kriterier for en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b)
1. ECB kan i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), til enhver tid træffe afgørelse i form af en ECB-afgørelse om at føre direkte tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, når det er nødvendigt for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Før ECB træffer den i stk. 1 omhandlede ECB-afgørelse, tager den bl.a. hensyn til enhver af følgende faktorer:
a)
hvorvidt den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn er tæt på at opfylde et af kriterierne i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4
b)
den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyns sammenkobling med andre kreditinstitutter
c)
hvorvidt den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn er et datterselskab af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland og har etableret et eller flere datterselskaber, som også er kreditinstitutter, eller en eller flere filialer i deltagende medlemsstater, hvoraf en eller flere er signifikante
d)
den omstændighed, at ECB's instrukser ikke er blevet fulgt af den kompetente nationale myndighed
e)
den omstændighed, at den kompetente nationale myndighed ikke har overholdt de retsakter, hvortil der henvises i SSM-forordningens artikel 4, stk. 3, første afsnit
f)
den omstændighed, at den mindre signifikante enhed under tilsyn har anmodet om eller modtaget indirekte finansiel støtte fra EFSF eller ESM.
Artikel 68
Procedure for udarbejdelse af en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på en kompetent national myndigheds anmodning
1. ECB vurderer på anmodning af en kompetent national myndighed, hvorvidt det er nødvendigt at føre direkte tilsyn i overensstemmelse med SSM-forordningen med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal a) identificere den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed mener, at ECB bør føre direkte tilsyn med, og b) anføre, hvorfor det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Den kompetente nationale myndigheds anmodning skal ledsages af en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for den pågældende mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn.
4. Hvis ECB ikke er enig med den kompetente nationale myndigheds anmodning, skal ECB høre den pågældende kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
5. Hvis ECB træffer afgørelse om, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
Artikel 69
Procedure for udarbejdelse af ECB-afgørelser i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra b), på ECB's eget initiativ
1. ECB kan anmode en kompetent national myndighed om at fremsende en rapport, hvoraf fremgår tilsynshistorikken og risikoprofilen for en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn. ECB skal anføre en dato, på hvilken en sådan rapport skal fremsendes til ECB.
2. ECB skal høre den kompetente nationale myndighed, før den foretager sin endelige vurdering af, hvorvidt det er nødvendigt, at ECB fører tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller den mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
3. Hvis ECB konkluderer, at det er nødvendigt, at ECB fører direkte tilsyn med den mindre signifikante enhed under tilsyn eller mindre signifikante koncern under tilsyn for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder, vedtager den en ECB-afgørelse i overensstemmelse med afsnit 2.
AFSNIT 9
SÆRLIGE OMSTÆNDIGHEDER, DER KAN BEGRUNDE KLASSIFIKATION AF EN ENHED UNDER TILSYN SOM MINDRE SIGNIFIKANT, SELV OM KRITERIERNE FOR KLASSIFIKATION SOM SIGNIFIKANT ER OPFYLDT
Artikel 70
Særlige omstændigheder, der fører til klassifikation af en signifikant enhed under tilsyn som mindre signifikant
1. Særlige omstændigheder, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 4, andet og femte afsnit (herefter »særlige omstændigheder«), foreligger, hvor der er specifikke og faktuelle omstændigheder, som medfører, at klassifikationen af en enhed under tilsyn som signifikant ikke er hensigtsmæssig under hensyn til formålet med og principperne for SSM-forordningen, og navnlig behovet for at sikre konsekvent anvendelse af høje tilsynsstandarder.
2. Begrebet »særlige omstændigheder« skal fortolkes indskrænkende.
Artikel 71
Vurdering af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder
1. Vurderingen af, hvorvidt der foreligger særlige omstændigheder, der begrunder en klassifikation af, hvad der ellers ville være en signifikant enhed under tilsyn, som mindre signifikant, foretages fra sag til sag og specifikt for den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, og ikke for kategorier af enheder under tilsyn.
2. Artikel 40 finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
3. Artikel 44 til 46 og artikel 48 og 49 finder anvendelse i overensstemmelse hermed. ECB skal i en ECB-afgørelse anføre de grunde, der har ført til dens konklusion af, at der foreligger særlige omstændigheder.
Artikel 72
Revurdering
1. ECB tager med de relevante kompetente nationale myndigheders støtte mindst en gang årligt op til fornyet vurdering, om der fortsat foreligger særlige omstændigheder for en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, der er klassificeret som mindre signifikant på grund af særlige omstændigheder.
2. Den pågældende enhed under tilsyn skal fremsende alle de oplysninger og dokumenter, som ECB måtte anmode om for at kunne foretage den i stk. 1 omhandlede revurdering.
3. Hvis ECB mener, at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder, træffer den en ECB-afgørelse rettet til den pågældende enhed under tilsyn, hvori det fastslås, at den klassificeres som signifikant, og at der ikke længere foreligger særlige omstændigheder.
4. Afsnit 2 i Del IV finder anvendelse i overensstemmelse hermed.
DEL V
FÆLLES PROCEDURER
AFSNIT 1
SAMARBEJDE OM ANSØGNINGER OM TILLADELSE TIL AT PÅBEGYNDE VIRKSOMHED SOM KREDITINSTITUT
Artikel 73
Underretning af ECB om ansøgninger om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. En kompetent national myndighed, som modtager en ansøgning om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut, der påtænkes etableret i en deltagende medlemsstat, skal underrette ECB om modtagelsen af en sådan ansøgning inden for 15 arbejdsdage.
2. Den kompetente nationale myndighed skal også informere ECB om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om ansøgningen skal være truffet og meddelt til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Er ansøgningen ufuldstændig, skal den kompetente nationale myndighed, enten på eget initiativ eller på ECB's anmodning, bede ansøgeren om at fremsende de oplysninger, som yderligere kræves. Den kompetente nationale myndighed skal sende sådanne yderligere oplysninger, som den modtager, til ECB inden for 15 arbejdsdage efter modtagelse heraf.
Artikel 74
Kompetente nationale myndigheders vurdering af ansøgninger
Den kompetente nationale myndighed, som en ansøgning er indgivet til, vurderer, hvorvidt ansøgeren opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i lovgivningen for den kompetente nationale myndigheds medlemsstat.
Artikel 75
Kompetente nationale myndigheders afslag på en ansøgning
De kompetente nationale myndigheder afslår ansøgninger, som ikke opfylder de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, og sender en kopi af deres afgørelse til ECB.
Artikel 76
Kompetente nationale myndigheders udkast til afgørelse om tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut
1. Hvis den kompetente nationale myndighed finder det godtgjort, at ansøgningen opfylder alle de betingelser for at opnå tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning, udarbejder den et udkast til afgørelse, hvori den henstiller, at ECB giver ansøgeren tilladelse til at påbegynde virksomhed som kreditinstitut (herefter et »udkast til afgørelse om tilladelse«).
2. Den kompetente nationale myndighed skal sikre, at udkastet til afgørelse om tilladelse meddeles til ECB og ansøgeren mindst 20 arbejdsdage før udløbet af den maksimale vurderingsperiode i henhold til den relevante nationale lovgivning.
3. Den kompetente nationale myndighed kan henstille, at der knyttes henstillinger, betingelser og/eller restriktioner til et udkast til en afgørelse om tilladelse i overensstemmelse med den nationale ret og EU-retten. I så tilfælde har den kompetente nationale myndighed ansvar for at vurdere, hvorvidt de pågældende betingelser og/eller restriktioner er opfyldt.
Artikel 77
ECB's vurdering af ansøgninger og høring af ansøgerne
1. ECB vurderer ansøgningen på grundlag af de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante EU-ret. Hvis ECB mener, at disse betingelser ikke er opfyldt, giver ECB ansøgeren mulighed for at udtale sig skriftligt om de faktiske forhold og indvendinger, som er relevante for vurderingen, i overensstemmelse med artikel 31.
2. Hvis et møde vurderes at være nødvendigt og i alle andre tilfælde, som er behørigt begrundede, kan ECB forlænge tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse om en ansøgning skal være truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 14, stk. 3. En eventuel forlængelse meddeles til ansøgeren i overensstemmelse med artikel 35 i nærværende forordning.
Artikel 78
ECB's afgørelser om ansøgninger
1. ECB træffer afgørelse om et udkast til afgørelse om tilladelse, som den har modtaget fra den kompetente nationale myndighed, inden for ti arbejdsdage, medmindre der er truffet en afgørelse om at forlænge tidsfristen i overensstemmelse med artikel 77, stk. 2. Den kan støtte udkastet til afgørelse om tilladelse, og dermed give sit samtykke til tilladelsen, eller gøre indsigelse imod udkastet til afgørelse om tilladelse.
2. ECB skal basere sin afgørelse på sin vurdering af ansøgningen, udkastet til afgørelse om tilladelse og eventuelle skriftlige kommentarer fra ansøgeren i henhold til artikel 77.
3. Hvis ECB ikke træffer en afgørelse inden for den i stk. 1 nævnte frist, anses den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om tilladelse for at være vedtaget.
4. ECB vedtager en afgørelse om at meddele tilladelse, hvis ansøgeren opfylder alle betingelserne for at opnå tilladelse i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret i den medlemsstat, hvor ansøgeren er etableret.
5. Afgørelsen om at meddele tilladelse skal dække ansøgerens aktiviteter som kreditinstitut, som omhandlet i den relevante nationale ret, uden at berøre yderligere krav om tilladelse i henhold til relevant national ret, som skal være opfyldt for at kunne udføre andre aktiviteter end at tage imod indskud eller andre tilbagebetalingspligtige midler fra offentligheden og yde lån for egen regning.
Artikel 79
Procedure for bortfald af tilladelsen
Tilladelsen bortfalder i de situationer, der er omhandlet i artikel 18, litra a), i direktiv 2013/36/EU, hvis den relevante nationale ret indeholder bestemmelser herom. De kompetente nationale myndigheder underetter ECB om de enkelte tilfælde, hvor en tilladelse bortfalder. ECB offentliggør bortfaldet af tilladelsen i overensstemmelse med den relevante nationale lovgivning efter at have underrettet den pågældende kompetente nationale myndighed og den berørte enhed under tilsyn.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED INDDRAGELSE AF EN TILLADELSE
Artikel 80
Kompetente nationale myndigheders forslag om at inddrage en tilladelse
1. Hvis den relevante kompetente nationale myndighed er af den opfattelse, at et kreditinstituts tilladelse bør inddrages helt eller delvist i overensstemmelse med den relevante EU-ret eller nationale ret, herunder på kreditinstituttets anmodning, fremsender den et udkast til afgørelse med forslag om inddragelse af tilladelsen til ECB (herefter et »udkast til afgørelse om inddragelse«) sammen med eventuel supplerende dokumentation.
2. Den kompetente nationale myndighed koordinerer med den nationale myndighed, som har kompetence til at afvikle kreditinstitutter (herefter den »nationale afviklingsmyndighed«), med henblik på udarbejdelse af alle udkast til afgørelse om inddragelse, der er relevante for den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 81
ECB's vurdering af et udkast til afgørelse om inddragelse
1. ECB vurderer udkastet til afgørelse om inddragelse uden ugrundet ophold. Den skal navnlig tage hensyn til eventuelle begrundelser fra den kompetente nationale myndighed om, at sagen er af hastende karakter.
2. Retten til at blive hørt som omhandlet i artikel 31 finder anvendelse.
Artikel 82
Vurdering på ECB's eget initiativ og høring af de kompetente nationale myndigheder
1. Hvis ECB får kendskab til omstændigheder, der kan begrunde, at en tilladelse inddrages, vurderer den på eget initiativ, hvorvidt tilladelsen bør inddrages i overensstemmelse med den relevante EU-ret.
2. ECB kan til enhver tid rådføre sig med de relevante kompetente nationale myndigheder. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den høre den kompetente nationale myndighed i den medlemsstat, hvor kreditinstituttet er etableret, mindst 25 arbejdsdage før den dato, hvor den planlægger at træffe sin afgørelse. I behørigt begrundede sager af hastende karakter kan tidsfristen for høring indskrænkes til fem arbejdsdage.
3. Hvis ECB har til hensigt at inddrage en tilladelse, skal den informere de relevante kompetente nationale myndigheder om eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet. Kreditinstituttets ret til at blive i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
4. ECB koordinerer med den nationale afviklingsmyndighed med henblik på udarbejdelse af et forslag om inddragelse af tilladelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 5. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed.
Artikel 83
ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse
1. ECB træffer afgørelse om inddragelse af en tilladelse uden ugrundet ophold. I forbindelse hermed kan den godkende eller afvise det pågældende udkast til afgørelse om inddragelse.
2. I forbindelse med at ECB træffer afgørelse, skal den tage hensyn til følgende: a) dens vurdering af de omstændigheder, der berettiger inddragelse, b) alt efter omstændighederne, den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse om inddragelse, c) høringen af den relevante kompetente nationale myndighed og, såfremt den kompetente nationale myndighed ikke er den nationale afviklingsmyndighed, den nationale afviklingsmyndighed (sammen med den kompetente nationale myndighed herefter de »nationale myndigheder«), og d) eventuelle bemærkninger fremsat af kreditinstituttet i henhold til artikel 81, stk. 2 og artikel 82, stk. 3.
3. ECB træffer også afgørelse i de i artikel 84 anførte tilfælde, hvis den relevante nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af tilladelsen, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet.
Artikel 84
Procedure i tilfælde af potentielle afviklingsforanstaltninger, som skal træffes af de nationale myndigheder
1. Hvis den nationale afviklingsmyndighed underretter ECB om sin indsigelse mod ECB's hensigt om at inddrage en tilladelse, indgår ECB og den nationale afviklingsmyndighed aftale om en tidsperiode, hvor ECB skal afstå fra at gennemføre inddragelsen af tilladelsen. ECB informerer den kompetente nationale myndighed straks efter at have taget kontakt til den nationale afviklingsmyndighed med henblik på at indgå denne aftale.
2. Efter udløbet af den aftalte periode vurderer ECB, hvorvidt den har til hensigt at gennemføre inddragelsen af tilladelsen eller at forlænge den aftalte tidsperiode i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 14, stk. 6, under hensyntagen til de eventuelle fremskridt, der er gjort. ECB hører både den relevante kompetente nationale myndighed og den nationale afviklingsmyndighed, hvis denne er forskellig fra den kompetente nationale myndighed. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB om de foranstaltninger, som disse myndigheder har truffet, og dens vurdering af følgerne af en inddragelse.
3. Hvis den nationale afviklingsmyndighed ikke gør indsigelse mod inddragelsen af en tilladelse, eller ECB fastslår, at de nationale myndigheder ikke har gennemført de foranstaltninger, der er nødvendige for at opretholde den finansielle stabilitet, finder artikel 83 anvendelse.
AFSNIT 3
SAMARBEJDE I FORBINDELSE MED ERHVERVELSE AF KVALIFICEREDE ANDELE
Artikel 85
Anmeldelse af erhvervelse af en kvalificeret andel til de kompetente nationale myndigheder
1. En kompetent national myndighed, der modtager en anmeldelse om en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, der er etableret i den deltagende medlemsstat, underretter ECB om en sådan anmeldelse senest fem arbejdsdage efter anerkendelse af modtagelsen i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU.
2. Den kompetente nationale myndighed underretter ECB, hvis den er nødt til at suspendere vurderingsperioden som følge af en anmodning om yderligere oplysninger. Den kompetente nationale myndighed sender sådanne yderligere oplysninger til ECB senest fem arbejdsdage efter dens modtagelse heraf.
3. Den kompetente nationale myndighed underretter også ECB om den dato, hvor afgørelsen om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen af en kvalificeret andel skal meddeles til ansøgeren i henhold til den relevante nationale lovgivning.
Artikel 86
Vurdering af potentielle erhvervelser
1. Den kompetente nationale myndighed, som har modtaget en anmeldelse af en hensigt om at erhverve en kvalificeret andel i et kreditinstitut, skal vurdere, hvorvidt den potentielle erhvervelse opfylder alle de betingelser, som er fastsat i den relevante EU-ret og nationale ret. Efter at have foretaget denne vurdering udarbejder den kompetente nationale myndighed et udkast til afgørelse til ECB med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen.
2. Den kompetente nationale myndighed fremsender udkastet til afgørelse med forslag om at modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen til ECB mindst 15 arbejdsdage før udløbet af vurderingsperioden som fastsat i den relevante EU-ret.
Artikel 87
ECB's afgørelse om erhvervelse
ECB træffer afgørelse om, hvorvidt den skal modsætte sig eller ikke modsætte sig erhvervelsen på grundlag af dens vurdering af den påtænkte erhvervelse og den kompetente nationale myndigheds udkast til afgørelse. Retten til at blive hørt i henhold til artikel 31 finder anvendelse.
AFSNIT 4
MEDDELELSE OM AFGØRELSER OM FÆLLES PROCEDURER
Artikel 88
Procedurer for meddelelse om afgørelser
1. ECB meddeler uden ugrundet ophold parterne om følgende afgørelser i overensstemmelse med artikel 35:
a)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
2. ECB meddeler uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om følgende afgørelser:
a)
en ECB-afgørelse om en ansøgning om tilladelse som kreditinstitut
b)
en ECB-afgørelse om inddragelse af en tilladelse som kreditinstitut
c)
en ECB-afgørelse om erhvervelse af en kvalificeret andel i et kreditinstitut.
3. Den kompetente nationale myndighed meddeler ansøgeren, som har ansøgt om tilladelse, om følgende afgørelser:
a)
et udkast til en afgørelse om tilladelse
b)
en NCA-afgørelse om at afvise ansøgningen om tilladelse, såfremt ansøgeren ikke opfylder de betingelser for tilladelse, som er fastsat i den relevante nationale lovgivning
c)
en ECB-afgørelse om at gøre indsigelse mod det i litra a) omhandlede udkast til afgørelse om tilladelse
d)
en ECB-afgørelse om tilladelse.
4. Den kompetente nationale myndighed meddeler den relevante nationale afviklingsmyndighed om ECB-afgørelsen om inddragelse af tilladelsen som kreditinstitut.
5. ECB underretter Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) om alle ECB-afgørelser om at give eller inddrage en tilladelse som kreditinstitut samt ethvert bortfald af tilladelse. I den forbindelse skal ECB specificere grundene til afgørelserne om at inddrage en tilladelse eller bortfald af en tilladelse.
DEL VI
PROCEDURER FOR TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
TILSYN MED SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS BISTAND
Artikel 89
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn
ECB fører direkte tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med procedurerne fastsat i Del II, navnlig for så vidt angår de fælles tilsynsteams opgaver og sammensætning.
Artikel 90
De kompetente nationale myndigheders rolle, når de bistår ECB
1. Den kompetente nationale myndighed bistår ECB i udførelsen af dens opgaver i henhold til de i SSM-forordningen og nærværende forordning fastsatte betingelser og udfører navnlig følgende aktiviteter:
a)
Fremsender udkast til afgørelser til ECB vedrørende signifikante enheder under tilsyn, som er etableret i dens deltagende medlemsstat, i overensstemmelse med artikel 91
b)
Bistår ECB med at udarbejde og gennemføre retsakter vedrørende udøvelsen af de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, herunder bistand med kontrolaktiviteter og daglige vurderinger af en signifikant enhed under tilsyns situation
c)
Bistår ECB med at håndhæve sine afgørelser, om nødvendigt under anvendelse af de i SSM-forordningens artikel 9, stk. 1, tredje afsnit, og artikel 11, stk. 2, omhandlede beføjelser.
2. Når den kompetente nationale myndighed bistår ECB, følger den ECB's instrukser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 91
Udkast til afgørelser, som skal udarbejdes af de kompetente nationale myndigheder til ECB's overvejelse
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 3, og artikel 6, stk. 7, litra b), kan ECB anmode en kompetent national myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse vedrørende udøvelsen af de i SSM-forordningens artikel 4 omhandlede opgaver til dens overvejelse.
Anmodningen skal anføre en tidsfrist for fremsendelse af udkastet til afgørelse til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan også på eget initiativ fremsende et udkast til afgørelse vedrørende en signifikant enhed under tilsyn til ECB's overvejelse gennem det fælles tilsynsteam.
Artikel 92
Udveksling af oplysninger
ECB og de kompetente nationale myndigheder udveksler uden ugrundet ophold oplysninger vedrørende signifikante enheder under tilsyn, hvor der er en alvorlig indikation af, at disse signifikante enheder under tilsyn ikke længere frembyder garanti for at kunne opfylde deres forpligtelser over for deres kreditorer og især ikke længere frembyder sikkerhed for de midler, som dets indskydere har betroet dem, eller hvor der er en alvorlig indikation af, at der foreligger omstændigheder, som kan føre til en konstatering af, at det pågældende kreditinstitut ikke er i stand til at tilbagebetale indskuddene som omhandlet i artikel 1, stk. 3, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF (15). Dette skal ECB og de kompetente nationale myndigheder gøre, før der træffes afgørelse om en sådan konstatering.
AFSNIT 2
OPFYLDELSE AF KRAV TIL EGNETHED OG HÆDERLIGHED VEDRØRENDE DE PERSONER, SOM ER ANSVARLIGE FOR FORVALTNINGEN AF KREDITINSTITUTTER
Artikel 93
Vurdering af egnethed hos medlemmerne af ledelsesorganerne i signifikante enheder under tilsyn
1. For at sikre, at institutterne har solide styringsordninger, og uden at berøre den relevante EU-ret, nationale ret og Del V, skal en signifikant enhed under tilsyn underrette den relevante kompetente nationale myndighed om enhver ændring i sammensætningen af medlemmer i dens ledelsesorganer i deres ledelses- og tilsynsfunktion (herefter »lederne«) som omhandlet i artikel 3, stk. 1 og 7, og artikel 3, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, herunder fornyelse af ledernes mandatperiode. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter ECB om enhver sådan ændring uden ugrundet ophold og informerer den om tidsfristen, inden for hvilken en afgørelse skal træffes og meddeles i henhold til den relevante nationale lovgivning.
2. I forbindelse med vurderingen af egnetheden af lederne i de signifikante enheder under tilsyn har ECB samme tilsynsmæssige beføjelser, som tilkommer de kompetente myndigheder i henhold til den relevante EU-ret og nationale ret.
Artikel 94
Løbende vurdering af ledernes egnethed
1. En signifikant enhed under tilsyn underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om alle nye faktiske forhold, som måtte kunne påvirke den første vurdering af egnethed eller ethvert andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed, så snart disse faktiske forhold eller anliggender er kommet til enheden under tilsyns eller den pågældende leders kendskab. Den relevante kompetente nationale myndighed underretter uden ugrundet ophold ECB om sådanne nye faktiske forhold eller anliggender.
2. ECB kan iværksætte en ny vurdering baseret på de nye faktiske forhold eller anliggender, som omhandlet i stk. 1, eller hvis ECB bliver bekendt med nye faktiske forhold, der måtte kunne påvirke den første vurdering af den pågældende leder, eller et hvilket som helst andet anliggende, som måtte kunne påvirke en leders egnethed. ECB træffer herefter afgørelse om, hvilke foranstaltninger der vil være hensigtsmæssige i overensstemmelse med den relevante EU-ret og nationale ret, og underretter uden ugrundet ophold den relevante kompetente nationale myndighed om sådanne foranstaltninger.
AFSNIT 3
ANDRE PROCEDURER, SOM SKAL FØLGES AF DE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 95
Anmodninger, meddelelser og ansøgninger fra signifikante enheder under tilsyn
1. Uden at berøre de særlige procedurer, som navnlig er fastsat i Del V, og uden at berøre dens almindelige samarbejde med de kompetente nationale myndigheder, skal en signifikant enhed under tilsyn rette alle anmodninger, meddelelser og ansøgninger, som vedrører udførelsen af de opgaver, som er overdraget til ECB, til ECB.
2. ECB gør sådanne anmodninger, meddelelser og ansøgninger tilgængelige for den pågældende kompetente nationale myndighed og kan anmode den kompetente nationale myndighed om at udarbejde et udkast til afgørelse i overensstemmelse med artikel 91.
3. I tilfælde af at der foreligger væsentlige ændringer i forhold til den oprindelige anmodning, meddelelse eller ansøgning, skal den signifikante enhed under tilsyn rette en ny anmodning, meddelelse eller ansøgning til ECB i overensstemmelse med den i stk. 1 omhandlede procedure.
DEL VII
PROCEDURER FOR TILSYN MED MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
AFSNIT 1
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS UNDERRETNING AF ECB OM VÆSENTLIGE NCA-TILSYNSPROCEDURER OG VÆSENTLIGE UDKAST TIL TILSYNSAFGØRELSER
Artikel 96
Forværring af en mindre signifikant enhed under tilsyns finansielle situation
De kompetente nationale myndigheder underretter ECB, hvis en mindre signifikant enhed under tilsyns situation forværres hurtigt og betydeligt, særlig hvis en sådan forværring kunne føre til en anmodning om direkte eller indirekte finansiel støtte fra ESM, uden at det berører anvendelsen af artikel 62.
Artikel 97
De kompetente nationale myndigheders underretning af ECB om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder oplysninger om væsentlige NCA-tilsynsprocedurer vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn til ECB. ECB definerer generelle kriterier, navnlig under hensyntagen til den berørte mindre signifikante enhed under tilsyns risikosituation og potentielle indflydelse på det indenlandske finansielle system, for at fastslå hvilke oplysninger der skal meddeles om hvilke mindre signifikante enheder under tilsyn. Oplysningerne skal tilvejebringes af de kompetente nationale myndigheder før eller i behørigt begrundede nødstilfælde, samtidig med at der indledes en procedure.
2. Væsentlige NCA-tilsynsprocedurer, som omhandlet i stk. 1, består af:
a)
afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, som overtager ledelsen af den mindre signifikante enhed under tilsyn, og
b)
procedurer, som har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed under tilsyn.
3. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, kan ECB på ethvert tidspunkt anmode de kompetente nationale myndigheder om oplysninger om udførelsen af de opgaver, der udføres af dem i forhold til mindre signifikante enheder under tilsyn.
4. I tillæg til de oplysningskrav, som ECB har fastsat i overensstemmelse med denne artikel, underretter de kompetente nationale myndigheder på eget initiativ ECB om andre NCA-tilsynsprocedurer:
a)
som efter deres opfattelse er væsentlige, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
5. Hvis ECB anmoder en kompetent national myndighed om at foretage en yderligere vurdering af specifikke aspekter af en væsentlig NCA-tilsynsprocedure, skal det fremgå af anmodningen, hvilke aspekter det drejer sig om. ECB og den kompetente nationale myndighed henholdsvis sikrer, at den anden part har tilstrækkelig tid til at gennemføre proceduren, og at SSM som helhed fungerer effektivt.
Artikel 98
De kompetente nationale myndigheders meddelelse til ECB om væsentlige udkast til tilsynsafgørelser
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med systemets funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), fremsender de kompetente nationale myndigheder udkast til tilsynsafgørelser til ECB, som opfylder kriterierne i stk. 2 og 3, hvis udkastet til afgørelse vedrører mindre signifikante enheder, som ECB mener, at den bør underrettes om under hensyn til de generelle kriterier, som ECB har fastsat for deres risikosituation og potentielle indvirkning på det indenlandske finansielle system.
2. Med forbehold af stk. 1 sendes udkast til tilsynsafgørelser til ECB, før de rettes til mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis sådanne afgørelser:
a)
vedrører afsættelse af medlemmer af bestyrelsen i mindre signifikante enheder under tilsyn og udpegning af administratorer, eller
b)
har en betydelig indflydelse på den mindre signifikante enhed.
3. I tillæg til de i stk. 1 og 2 fastsatte oplysningskrav fremsender de kompetente nationale myndigheder andre udkast til tilsynsafgørelser til ECB:
a)
som de ønsker, at ECB tager stilling til, eller
b)
som kan påvirke SSM's omdømme negativt.
4. De kompetente nationale myndigheder sender udkast til afgørelser, som opfylder de i stk. 1, 2 og 3 fastsatte kriterier, og som derfor betragtes som væsentlige udkast til tilsynsafgørelse, til ECB mindst ti dage før den dato, hvor afgørelsen planlægges vedtaget. ECB skal udtrykke sin holdning til udkastet til afgørelse inden for en rimelig tidsfrist, før afgørelsen planlægges vedtaget. I nødstilfælde fastsætter den relevante kompetente nationale myndighed en passende frist for fremsendelse til ECB af et udkast til afgørelse, som opfylder kriterierne i stk. 1, 2 og 3.
AFSNIT 2
DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERS EFTERFØLGENDE INDBERETNING TIL ECB VEDRØRENDE MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 99
De kompetente nationale myndigheders generelle forpligtelse til at foretage indberetning til ECB
1. For at gøre det muligt for ECB at føre kontrol med SSM's funktion, som fastsat i SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra c), og uden at berøre Kapitel 1, kan ECB stille krav om, at de kompetente nationale myndigheder regelmæssigt foretager indberetning til ECB om de foranstaltninger, de har truffet, og om udførelsen af de opgaver, som påhviler dem i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6. ECB underretter en gang årligt de kompetente nationale myndigheder om kategorierne af mindre signifikante enheder under tilsyn og arten af de oplysninger, som kræves.
2. Kravene, som er fastsat i overensstemmelse med stk. 1, berører ikke ECB's ret til at gøre brug af de beføjelser, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 10 til 13 med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn.
Artikel 100
Hyppighed og omfang af de indberetninger, som de kompetente nationale myndigheder skal fremsende til ECB
De kompetente nationale myndigheder fremsender en gang årligt en rapport til ECB over mindre signifikante enheder under tilsyn, mindre signifikante koncerner under tilsyn eller kategorier af mindre signifikante enheder under tilsyn i overensstemmelse med ECB's krav.
DEL VIII
SAMARBEJDE MELLEM ECB, DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER OG DE UDPEGEDE NATIONALE MYNDIGHEDER OM MAKROPRUDENTIELLE OPGAVER OG REDSKABER
AFSNIT 1
DEFINITION AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 101
Generelle bestemmelser
1. I denne Del betyder makroprudentielle redskaber et eller flere af følgende instrumenter:
a)
kapitalbuffere som omhandlet i artikel 130 til 142 i direktiv 2013/36/EU
b)
foranstaltningerne for indenlandsk godkendte kreditinstitutter eller en del af disse kreditinstitutter i henhold til artikel 458 i forordning (EU) nr. 575/2013
c)
andre foranstaltninger, som skal vedtages af kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, som omhandlet i og underlagt procedurerne i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der er specifikt fastlagt i den relevante EU-ret.
2. De makroprudentielle procedurer, der er omhandlet i SSM-forordningens artikel 5, stk. 1 og 2, udgør ikke ECB- eller NCA-tilsynsafgørelser som omhandlet i denne forordning, uden at dette berører SSM-forordningens artikel 22, for så vidt angår afgørelser rettet til individuelle enheder under tilsyn.
Artikel 102
ECB's anvendelse af makroprudentielle redskaber
ECB anvender de i artikel 101 omhandlede makroprudentielle redskaber i overensstemmelse med denne forordning og med SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, og artikel 9, stk. 2, og hvor de makroprudentielle redskaber er fastsat i et direktiv, i henhold til gennemførelsen af det pågældende direktiv i national ret. Har en udpeget national myndighed ikke fastsat en buffersats, er det ikke til hinder for, at ECB sætter et bufferkrav i overensstemmelse med denne forordning og SSM-forordningens artikel 5, stk. 2.
AFSNIT 2
PROCEDUREMÆSSIGE BESTEMMELSER FOR BRUG AF MAKROPRUDENTIELLE REDSKABER
Artikel 103
Fortegnelse over kompetente nationale myndigheder og udpegede nationale myndigheder, som har ansvar for de makroprudentielle redskaber
ECB indsamler oplysninger fra de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder i de deltagende medlemsstater om identiteten af de myndigheder, som er udpeget til de respektive makroprudentielle redskaber, der er omhandlet i artikel 101, og de makroprudentielle redskaber, som disse myndigheder kan gøre brug af.
Artikel 104
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med en kompetent national myndigheds eller udpeget national myndigheds brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 1, skal den relevante kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed underrette ECB, når den har til hensigt at gøre brug af sådanne redskaber, ti arbejdsdage inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal en kompetent national myndighed eller en udpeget national myndighed, hvis denne har til hensigt at gøre brug af et makroprudentielt redskab, underrette ECB så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og hvor det er muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Meddelelsen om en hensigt skal fremsendes af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed til ECB.
3. Hvis ECB gør indsigelse mod en kompetent national myndigheds eller en udpeget national myndigheds foranstaltning, skal ECB anføre sine begrundelser herfor senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelse af hensigtsmeddelelsen. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. Den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed skal behørigt overveje ECB's grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
Artikel 105
Udveksling af oplysninger og samarbejde i forbindelse med ECB's brug af makroprudentielle redskaber
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 5, stk. 2, skal ECB, hvis den på eget initiativ eller på anmodning af en kompetent national myndighed eller udpeget national myndighed har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici, samarbejde tæt med de udpegede nationale myndigheder i de berørte medlemsstater og navnlig underrette den udpegede nationale myndighed eller den kompetente nationale myndighed om sin hensigt ti arbejdsdage, inden den træffer en sådan beslutning. Dog skal ECB, hvis den har til hensigt at stille krav om højere kapitalbuffere eller at anvende strengere foranstaltninger, der har til formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici på kreditinstitutniveau i henhold til de procedurer, der er fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU i de tilfælde, der udtrykkeligt er fastsat i EU-retten, underrette den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed så tidligt som muligt om, at den har identificeret en makroprudentiel eller systemisk risiko for det finansielle system, og om muligt give en nærmere beskrivelse af det påtænkte redskab. Sådanne meddelelser skal i videst muligt omfang omfatte specifikke detaljer om den påtænkte foranstaltning, herunder den dato, hvor den forventes anvendt.
2. Hvis en eller flere af de berørte kompetente nationale myndigheder eller udpegede nationale myndigheder gør indsigelse mod ECB's påtænkte foranstaltning, skal den anføre sine grunde over for ECB senest fem arbejdsdage efter modtagelse af ECB's hensigtsmeddelelse. En sådan indsigelse skal være skriftlig og anføre begrundelserne for indsigelsen. ECB skal behørigt overveje disse grunde, inden den går videre med beslutningen, hvor det er relevant.
DEL IX
PROCEDURER FOR TÆT SAMARBEJDE
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER OG FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 106
Procedure for etablering af et tæt samarbejde
ECB vurderer anmodninger fra medlemsstater uden for euroområdet om etablering af et tæt samarbejde i overensstemmelse med proceduren, som er fastsat i afgørelse ECB/2014/5 (16).
Artikel 107
Principper, som skal anvendes, når der er etableret et tæt samarbejde
1. Fra den dato, hvor en ECB-afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, om etablering af et tæt samarbejde mellem ECB og en kompetent national myndighed i en medlemsstat uden for euroområdet finder anvendelse, og indtil et sådant tæt samarbejde afsluttes eller suspenderes, udfører ECB de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver med hensyn til enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den pågældende deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6.
2. Hvis der er etableret et tæt samarbejde i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 2, befinder ECB og den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sig, med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og koncerner og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, i en position, der svarer til signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, som er etableret i medlemsstater i euroområdet, dog med forbehold af at ECB ikke har direkte anvendelige beføjelser over signifikante enheder og koncerner under tilsyn og mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn, der er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde.
3. I overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 6 kan ECB udstede instrukser til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde for så vidt angår signifikante enheder og koncerner under tilsyn, men kun generelle instrukser for så vidt angår mindre signifikante enheder og koncerner under tilsyn.
4. Det tætte samarbejde ophører på den dato, hvor undtagelsen i henhold til artikel 139 TEUF ophæves for en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, og bestemmelserne i denne Del ophører herefter med at finde anvendelse.
Artikel 108
Retlige instrumenter vedrørende tilsyn i forbindelse med tæt samarbejde
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, og artikel 5 omhandlede opgaver, kan ECB give instrukser, fremsætte anmodninger eller udstede retningslinjer.
2. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning, der vedrører de i SSM-forordningens artikel 4, stk. 1 og 2, omhandlede opgaver, bør vedtages af den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde med hensyn til en enhed eller koncern under tilsyn, retter den følgende til den pågældende kompetente nationale myndighed:
a)
for så vidt angår en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje med krav om, at der udstedes en tilsynsafgørelse vedrørende den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, eller
b)
for så vidt angår en mindre signifikant enhed under tilsyn eller mindre signifikant koncern under tilsyn, en generel instruks eller en retningslinje.
3. Hvis ECB er af den opfattelse, at en foranstaltning vedrørende de i SSM-forordningens artikel 5 omhandlede opgaver bør vedtages af den kompetente nationale myndighed eller den udpegede nationale myndighed i tæt samarbejde, kan den rette en generel eller specifik instruks, en anmodning eller en retningslinje til den pågældende kompetente nationale myndighed eller udpegede nationale myndighed med krav om, at der anvendes krav om højere kapitalbuffere eller strengere foranstaltninger med det formål at imødegå systemiske eller makroprudentielle risici.
4. ECB fastsætter i instruksen, anmodningen eller retningslinjen en tidsfrist, inden for hvilken den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal have vedtaget foranstaltningen, som ikke må være mindre end 48 timer, medmindre tidligere vedtagelse heraf er nødvendig for at hindre uoprettelig skade. Ved fastsættelsen af tidsfristen skal ECB tage højde for de forvaltnings- og procesretlige bestemmelser, som den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde skal overholde.
5. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde træffer alle de foranstaltninger, som måtte være nødvendige for at efterleve ECB's instrukser, anmodninger eller retningslinjer, og underretter uden ugrundet ophold ECB om de foranstaltninger, den har truffet.
AFSNIT 2
TÆT SAMARBEJDE MED HENSYN TIL DEL III, IV, V, VIII, X OG XI
Artikel 109
Sprogordning i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Ordningerne i artikel 23 finder tilsvarende anvendelse for de kompetente nationale myndigheder i tæt samarbejde.
Artikel 110
Vurdering af kreditinstitutters signifikans under ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del IV om fastsættelse af status for enheder under tilsyn eller koncerner under tilsyn som signifikante eller mindre signifikante finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at de i Del IV fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del IV, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
Artikel 111
Fælles procedurer i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del V om fælles procedurer finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde, i henhold til bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed skal sikre, at de i Del V fastsatte procedurer kan anvendes på enheder under tilsyn, der er etableret i dens medlemsstat. Navnlig skal den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og al den dokumentation, som måtte være nødvendig for at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen.
3. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
4. Under omstændigheder, hvor det følger af Del V, at den relevante kompetente nationale myndighed kan udarbejde et udkast til afgørelse, fremsender en kompetent national myndighed i tæt samarbejde et udkast til afgørelse til ECB og anmoder om instrukser.
Artikel 112
Makroprudentielle redskaber i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
Bestemmelserne i Del VIII om samarbejde mellem ECB, de kompetente nationale myndigheder og de udpegede nationale myndigheder med hensyn til makroprudentielle opgaver og redskaber finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
Artikel 113
Administrative sanktioner i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del X om administrative sanktioner finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i de deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. Under omstændigheder, hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 i forbindelse med nærværende forordnings Del X, at ECB kan rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, udsteder ECB instrukser til den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde, i stedet for at rette en afgørelse til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, hvorefter den pågældende kompetente nationale myndighed retter en afgørelse til den pågældende enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn i overensstemmelse med disse instrukser.
3. I tilfælde hvor det følger af SSM-forordningens artikel 18 eller nærværende forordnings Del X, at den relevante kompetente nationale myndighed kan rette en afgørelse til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn, indleder en kompetent national myndighed i tæt samarbejde en procedure med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at der kun pålægges passende administrative sanktioner efter ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde underretter ECB, så snart en afgørelse er blevet vedtaget.
Artikel 114
Undersøgelsesbeføjelser i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i forbindelse med ordningen om tæt samarbejde
1. Bestemmelserne i Del XI, som vedrører samarbejde med hensyn til SSM-forordningens artikel 10 til 13, finder tilsvarende anvendelse på enheder under tilsyn og koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal gøre brug af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13 i overensstemmelse med ECB's instrukser.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal fremsende de resultater, som følger af brugen af undersøgelsesbeføjelserne i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13, til ECB.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB kan deltage som observatører i en hvilken som helst undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 10 til 13.
AFSNIT 3
TÆT SAMARBEJDE OM SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN
Artikel 115
Tilsyn med signifikante enheder under tilsyn i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde
1. Del II og VI finder tilsvarende anvendelse på signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, der er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at ECB modtager alle de oplysninger og indberetninger fra og vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn, som den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde selv modtager, og som er nødvendige for at udføre de opgaver, som er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen.
3. Der nedsættes et fælles tilsynsteam, som fører tilsyn med de enkelte signifikante enheder under tilsyn eller signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Medlemmerne af det fælles tilsynsteam udpeges i overensstemmelse med artikel 4. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde udpeger den underkoordinator fra den kompetente nationale myndighed, som skal handle direkte i forhold til den signifikante enhed under tilsyn eller signifikante koncern under tilsyn i overensstemmelse med koordinatoren for det fælles tilsynsteams instrukser.
4. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal sikre, at særligt udpegede ansatte hos ECB inviteres til at deltage i inspektioner på stedet, som udføres hos en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn. ECB kan fastsætte antallet af ansatte hos ECB, som skal deltage som observatører.
5. I forbindelse med konsolideret tilsyn og tilsynskollegier, og under omstændigheder, hvor et moderselskab er etableret i en medlemsstat i euroområdet eller i en deltagende medlemsstat uden for euroområdet, er ECB som kompetent myndighed den konsoliderende tilsynsmyndighed og formand for tilsynskollegiet. ECB inviterer den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde til at udpege en medarbejder hos den kompetente nationale myndighed som observatør. ECB kan træffe foranstaltninger ved at give instrukser til den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde.
Artikel 116
Afgørelser vedrørende signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn
1. Uden at berøre de kompetente nationale myndigheders beføjelser med hensyn til opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, vedtager en kompetent national myndighed i tæt samarbejde kun afgørelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn og signifikante koncerner under tilsyn i dens medlemsstat på ECB's instrukser. Den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde kan også anmode om instrukser fra ECB.
2. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal straks forelægge ECB enhver afgørelse med hensyn til en signifikant enhed under tilsyn eller signifikant koncern under tilsyn.
3. En kompetent national myndighed i tæt samarbejde skal informere ECB om både a) afgørelser, som den vedtager i henhold til sine beføjelser til at udføre opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, og b) afgørelser, som den vedtager i henhold til ECB's instrukser eller i overensstemmelse med bestemmelserne i denne del.
AFSNIT 4
TÆT SAMARBEJDE OM MINDRE SIGNIFIKANTE ENHEDER UNDER TILSYN OG MINDRE SIGNIFIKANTE KONCERNER UNDER TILSYN
Artikel 117
Tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn
1. Del VII finder tilsvarende anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn og mindre signifikante koncerner under tilsyn i deltagende medlemsstater i tæt samarbejde i overensstemmelse med følgende bestemmelser.
2. For at sikre konsistens i tilsynsresultaterne inden for SSM kan ECB udstede generelle instrukser og retningslinjer og fremsætte anmodninger til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde med krav om at vedtage en tilsynsafgørelse med hensyn til mindre signifikante enheder under tilsyn eller mindre signifikante koncerner under tilsyn, som er etableret i den deltagende medlemsstat i tæt samarbejde. Sådanne generelle instrukser, retningslinjer og anmodninger kan omfatte grupper eller kategorier af kreditinstitutter.
3. ECB kan også rette en anmodning til en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om at foretage en yderligere vurdering af aspekter af en væsentlig NCA-procedure som omhandlet i SSM-forordningens artikel 6, stk. 7, litra c), nr. ii).
AFSNIT 5
PROCEDURE I TILFÆLDE AF UENIGHED HOS EN DELTAGENDE MEDLEMSSTAT I TÆT SAMARBEJDE
Artikel 118
Procedure i tilfælde af uenighed med Tilsynsrådets udkast til afgørelse i henhold til SSM-forordningens artikel 7, stk. 8
1. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse med hensyn til en enhed under tilsyn eller koncern under tilsyn, som er beliggende i en deltagende medlemsstat i tæt samarbejde, under forbehold af fortrolighedskravene i henhold til EU-retten.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den Styrelsesrådet skriftligt om begrundelserne for dens uenighed senest fem arbejdsdage efter at have modtaget det færdige udkast til afgørelse.
3. Styrelsesrådet træffer herefter afgørelse om spørgsmålet senest fem arbejdsdage efter at have modtaget en sådan underretning under fuld hensyntagen til de anførte begrundelser og underretter skriftligt den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde om begrundelserne for sin afgørelse.
4. En deltagende medlemsstat i tæt samarbejde kan anmode ECB om, at det tætte samarbejde afsluttes med umiddelbar virkning, og vil herefter ikke være bundet af en efterfølgende afgørelse fra Styrelsesrådet.
Artikel 119
Procedure i tilfælde af uenighed med Styrelsesrådets indsigelse mod et udkast fra Tilsynsrådet til afgørelse i henhold til SSM-forordningen artikel 7, stk. 7
1. ECB underretter en kompetent national myndighed i tæt samarbejde om enhver indsigelse fra Styrelsesrådet mod et færdigt udkast til afgørelse fra Tilsynsrådet.
2. Hvis den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde er uenig i Styrelsesrådets indsigelse mod Tilsynsrådets færdige udkast til afgørelse, underretter den senest fem arbejdsdage efter at have modtaget Styrelsesrådets indsigelse ECB om begrundelserne for dens uenighed.
3. Styrelsesrådet afgiver skriftlig udtalelse om den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejdes begrundede uenighed senest 30 dage efter at have modtaget den begrundede uenighed og bekræfter sin indsigelse eller trækker den tilbage med angivelse af årsagerne hertil. ECB underretter den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde herom.
4. Hvis Styrelsesrådet bekræfter sin indsigelse, kan den kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde senest fem dage efter at være blevet underrettet om, at Styrelsesrådet har bekræftet sin indsigelse, meddele ECB, at den ikke vil være bundet af en eventuel afgørelse, som træffes, efter at det oprindelige færdige udkast til afgørelse, som Styrelsesrådet har gjort indsigelse mod, er blevet ændret.
ECB overvejer herefter muligheden for at suspendere eller afslutte det tætte samarbejde med den pågældende kompetente nationale myndighed i tæt samarbejde under behørigt hensyn til et effektivt tilsyn og træffer afgørelse herom. ECB tager navnlig hensyn til de i SSM-forordningens artikel 7, stk. 7, omhandlede overvejelser.
DEL X
ADMINISTRATIVE SANKTIONER
AFSNIT 1
DEFINITIONER OG FORHOLDET TIL RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 2532/98 (17)
Artikel 120
Definition af administrative sanktioner
I denne del betyder »administrative sanktioner« en af følgende:
a)
administrative bøder som omhandlet i og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1
b)
bøder og tvangsbøder som omhandlet i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2532/98 og pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7.
Artikel 121
Forholdet til forordning (EF) nr. 2532/98
1. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, omhandlede procedurer, finder procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, anvendelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 18, stk. 4.
2. Hvad angår de i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, omhandlede procedurer, supplerer procedurereglerne, som er fastsat i nærværende forordning, de procedureregler, som er fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98, og skal anvendes i overensstemmelse med artikel 25 og 26 i SSM-forordningen.
Artikel 122
ECB's beføjelse til at pålægge administrative sanktioner i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 7
ECB pålægger administrative sanktioner som defineret i artikel 120, litra b), i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til ECB's forordninger og afgørelser om:
a)
signifikante enheder under tilsyn, eller
b)
mindre signifikante enheder under tilsyn, hvor de pågældende ECB-forordninger eller -afgørelser pålægger mindre signifikante enheder under tilsyn forpligtelser i forhold til ECB.
AFSNIT 2
PROCEDUREREGLER FOR PÅLÆGGELSE AF ADMINISTRATIVE SANKTIONER, BORTSET FRA TVANGSBØDER, TIL ENHEDER UNDER TILSYN I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET
Artikel 123
Nedsættelse af en uafhængig undersøgelsesenhed
1. ECB nedsætter en intern uafhængig undersøgelsesenhed (herefter »undersøgelsesenheden«), som sammensættes af efterforskere udpeget af ECB.
2. Efterforskerne må ikke være involveret i, og må ikke i to år, før de påbegynder deres stilling som efterforsker, have været involveret i, direkte eller indirekte tilsyn med eller autorisation af den pågældende enhed under tilsyn.
3. Efterforskerne udfører deres efterforskningsfunktion uafhængigt af Tilsynsrådet og Styrelsesrådet og deltager ikke i Tilsynsrådets og Styrelsesrådets drøftelser.
Artikel 124
Henvisning af påstået overtrædelse til undersøgelsesenheden
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen mener, at der er grund til at nære mistanke om, at et eller flere krav:
a)
i henhold til umiddelbart gældende EU-ret, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en signifikant enhed under tilsyn, der har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet, eller
b)
i henhold til en ECB-forordning eller -afgørelse, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, ikke overholdes eller ikke er blevet overholdt af en enhed under tilsyn, som har sit hovedkontor i en medlemsstat i euroområdet,
henviser ECB anliggendet til den undersøgende enhed.
Artikel 125
Undersøgelsesenhedens beføjelser
1. Med henblik på at undersøge en påstået manglende overholdelse, som omhandlet i artikel 124, kan undersøgelsesenheden udøve de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen.
2. Hvis der fremsættes en anmodning til den pågældende enhed under tilsyn under udøvelse af de beføjelser, som ECB er tillagt i henhold til SSM-forordningen, i forbindelse med en efterforskning, præciserer undersøgelsesenheden genstanden for og formålet med efterforskningen.
3. Under udførelsen af sine opgaver har undersøgelsesenheden adgang til alle dokumenter og oplysninger, som ECB, og alt efter omstændighederne den relevante kompetente nationale myndighed, har indsamlet i forbindelse med deres tilsynsaktiviteter.
Artikel 126
Proceduremæssige rettigheder
1. Ved afslutningen af en undersøgelse, og før et færdigt udkast til afgørelse udarbejdes og fremsendes til Tilsynsrådet, underretter undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om resultaterne af den foretagne efterforskning og om eventuelle indsigelser, som er gjort herimod.
2. I den i stk. 1 omhandlede meddelelse oplyser undersøgelsesenheden den pågældende enhed under tilsyn om dens ret til at udtale sig skriftligt til undersøgelsesenheden om de faktuelle resultater af efterforskningen og de indsigelser, som ifølge meddelelsen er gjort imod enheden, herunder de enkelte bestemmelser, som påstås ikke overholdt, og fastsætter en rimelig tidsfrist for modtagelse af sådanne udtalelser. ECB har ikke pligt til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, som er modtaget efter udløbet af den tidsfrist, som undersøgelsesenheden har fastsat.
3. Undersøgelsesenheden kan, efter at have givet underretning i overensstemmelse med stk. 1, også opfordre den pågældende enhed under tilsyn til at deltage i en mundtlig høring. Parterne, som er omfattet af en efterforskning, kan lade sig repræsentere ved og/eller bistå af advokater eller andre kvalificerede personer under høringen. Mundtlige høringer er ikke offentlige.
4. Retten til indsigt i undersøgelsesenhedens sagsakter, som tilkommer enheden under tilsyn, der er omfattet af efterforskningen, fastsættes i overensstemmelse med artikel 32.
Artikel 127
Tilsynsrådets undersøgelse af sagsakterne
1. Hvis en undersøgelsesenhed mener, at en enhed under tilsyn bør pålægges en administrativ sanktion, fremsender undersøgelsesenheden et forslag til et færdigt udkast til afgørelse til Tilsynsrådet, hvoraf det fremgår, at den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, og hvori det angives, hvilken administrativ sanktion der skal pålægges. Undersøgelsesenheden fremsender også sagsakterne i undersøgelsen til Tilsynsrådet.
2. Undersøgelsesenheden lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse.
3. Hvis Tilsynsrådet er af den opfattelse, at de sagsakter, som undersøgelsesenheden har fremsendt, er ufuldstændige, kan den returnere sagsakterne til undersøgelsesenheden sammen med en begrundet anmodning om yderligere oplysninger. Artikel 125 finder tilsvarende anvendelse.
4. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i undersøgelsesenhedens forslag til et færdigt udkast til afgørelse med hensyn til en eller flere overtrædelser og det faktuelle grundlag for en sådan afgørelse, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse, som undersøgelsesenheden har foreslået med hensyn til den eller de overtrædelser, som den er enig i har fundet sted. I det omfang Tilsynsrådet ikke er enig med forslaget, træffes en afgørelse i henhold til de relevante stykker i denne artikel.
5. Mener Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke, at de forhold, der er beskrevet i forslaget til det færdige udkast til afgørelse, som omhandlet i stk. 1, indeholder tilstrækkeligt bevis for, at der har fundet en overtrædelse sted, som omhandlet i artikel 124, kan det vedtage et færdigt udkast til afgørelse, som afslutter sagen.
6. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier er enig i konklusionen af undersøgelsesenhedens forslag til et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvorefter den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse, men uenig i den foreslåede henstilling vedrørende en administrative sanktion, vedtager den det fuldstændige udkast til afgørelse og angiver nærmere den administrative sanktion, som den finder passende.
7. Hvis Tilsynsrådet på grundlag af et fuldstændigt dossier ikke er enig i undersøgelsesenhedens forslag, men konkluderer, at enheden under tilsyn har begået en anden overtrædelse, eller at der foreligger et andet faktuelt grundlag for undersøgelsesenhedens forslag, underretter det den pågældende enhed under tilsyn skriftligt om sine resultater og om de klagepunkter, der er rejst mod den pågældende enhed under tilsyn. Artikel 126, stk. 2 til 4, finder tilsvarende anvendelse på Tilsynsrådet.
8. Tilsynsrådet udarbejder et fuldstændigt udkast til afgørelse, hvoraf det fremgår, om den pågældende enhed under tilsyn har begået en overtrædelse eller ej, og hvilke administrative sanktioner der eventuelt skal pålægges.
9. Tilsynsrådet lægger kun faktuelle oplysninger og de klagepunkter, som enheden under tilsyn har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger til, til grund for det færdige udkast til afgørelse, der forelægges Styrelsesrådet.
Artikel 128
Definition af årsomsætning med henblik på fastsættelse af en øvre grænse for administrative bøder
Den samlede årsomsætning, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 1, skal forstås som årsomsætningen, som defineret i artikel 67 i direktiv 2013/36/EU, for en enhed under tilsyn ifølge det seneste årsregnskab for enheden under tilsyn. Hvis den enhed under tilsyn, der har begået overtrædelsen, tilhører en koncern under tilsyn, udgør den pågældende samlede årsomsætning den samlede årsomsætning fra det seneste konsoliderede regnskab for koncernen under tilsyn.
AFSNIT 3
TVANGSBØDER
Artikel 129
Procedureregler for tvangsbøder
1. I tilfælde af at der foreligger en vedvarende overtrædelse af en forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB, kan ECB pålægge en tvangsbøde med henblik på at tvinge de pågældende personer til at overholde forordningen eller tilsynsafgørelsen. ECB anvender procedurereglerne i SSM-forordningens artikel 22 og nærværende forordnings Afsnit 2 i Del III.
2. En tvangsbøde skal være effektiv og forholdsmæssig. Tvangsbøder beregnes for hver dag overtrædelsen har bestået, indtil den pågældende person overholder den pågældende forordning eller tilsynsafgørelse udstedt af ECB.
3. Den øvre grænse for tvangsbøder er som fastsat i forordning (EF) nr. 2532/98. Den pågældende periode begynder at løbe på den dato, som fremgår af afgørelsen, hvorved tvangsbøden pålægges. Den tidligste dato i henhold til afgørelsen er den dato, hvor den pågældende person underrettes skriftligt om ECB's begrundelse for at pålægge en tvangsbøde.
4. Tvangsbøder kan maksimalt pålægges i en periode på seks måneder efter den dato, som er anført i den i stk. 3 omhandlede afgørelse.
AFSNIT 4
TIDSFRISTER
Artikel 130
Forældelsesfrist for pålæggelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at pålægge enheder under tilsyn administrative sanktioner er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dag, hvor overtrædelsen er begået. I tilfælde af vedvarende eller gentagne overtrædelser regnes forældelsesfristen fra den dag, hvor overtrædelsen ophører.
2. Ved enhver foranstaltning, der træffes af ECB i forbindelse med en undersøgelse eller procedure vedrørende en manglende overholdelse i henhold til artikel 124, afbrydes forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dato, hvor foranstaltningen meddeles den berørte enhed under tilsyn.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse. Forældelsesfristen udløber dog senest den dag, hvor der er forløbet en periode svarende til den dobbelte forældelsesfrist, uden at ECB har pålagt en administrativ sanktion. Denne periode forlænges med den tid, hvor forældelsesfristen har været stillet i bero i henhold til stk. 5.
4. Forældelsesfristen for pålæggelse af administrative sanktioner stilles i bero for en hvilken som helst periode, hvorunder ECB's Styrelsesråds afgørelse er genstand for revision ved Det Administrative Klagenævn eller appel ved Domstolen.
5. Forældelsesfristen stilles også i bero i en tilsvarende periode, hvis der verserer en straffesag mod enheden under tilsyn i forbindelse med de samme faktiske forhold.
Artikel 131
Forældelsesfrist for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner
1. ECB's beføjelse til at tvangsfuldbyrde en afgørelse truffet i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, er under forbehold af en forældelsesfrist på fem år, som regnes fra den dato, hvor den pågældende afgørelse vedtages.
2. Ved enhver foranstaltning, som ECB træffer med henblik på tvangsinddrivelse af en bøde eller håndhævelse af betalingsvilkårene og -betingelserne for den pågældende administrative sanktion, afbrydes forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner.
3. Forældelsesfristen løber på ny efter hver afbrydelse.
4. Forældelsesfristen for tvangsfuldbyrdelse af administrative sanktioner stilles i bero, så længe:
a)
der indrømmes en betalingsordning
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til en afgørelse truffet af enten ECB's Styrelsesråd eller Domstolen.
AFSNIT 5
OFFENTLIGGØRELSE AF AFGØRELSER OG UDVEKSLING AF OPLYSNINGER
Artikel 132
Offentliggørelse af afgørelser vedrørende administrative sanktioner
1. ECB offentliggør på sit websted uden ugrundet ophold, og efter at afgørelsen er blevet meddelt den berørte enhed under tilsyn, enhver afgørelse om pålæggelse af en administrativ sanktion, som defineret i artikel 120, over for en enhed under tilsyn i en deltagende medlemsstat, herunder oplysninger om overtrædelsens art og identiteten på den berørte enhed under tilsyn, medmindre offentliggørelse på denne måde vil:
a)
skade stabiliteten på de finansielle markeder eller en igangværende strafferetlig efterforskning, eller
b)
i det omfang, hvor dette kan fastslås, vil påføre enheden under tilsyn uforholdsmæssig stor skade.
I disse tilfælde offentliggøres afgørelser om administrative sanktioner i anonymiseret form. Alternativt, hvor de omhandlede omstændigheder forventes at ophøre inden for et rimeligt tidsrum, kan offentliggørelsen i henhold til dette stykke udsættes i et sådant rimeligt tidsrum.
2. Hvis der verserer en appel ved Domstolen vedrørende en afgørelse, som er truffet i henhold til stk. 1, offentliggør ECB uden ugrundet ophold også oplysninger på sit officielle websted om status for den pågældende appel og udfaldet heraf.
3. ECB sikrer, at oplysninger, der offentliggøres i henhold til stk. 1 og 2, er tilgængelige på dets officielle websted i mindst fem år.
Artikel 133
Underretning af EBA
Under forbehold af kravene om tavshedspligt i henhold til SSM-forordningens artikel 27 underretter ECB EBA om alle administrative sanktioner, som defineret i artikel 120, som pålægges en enhed under tilsyn i en medlemsstat i euroområdet, herunder enhver appel af sådanne sanktioner og udfaldet heraf.
AFSNIT 6
SAMARBEJDE MELLEM ECB OG DE KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER I MEDLEMSSTATER I EUROOMRÅDET I HENHOLD TIL SSM-FORORDNINGENS ARTIKEL 18, STK. 5
Artikel 134
Signifikante enheder under tilsyn
1. Hvad angår signifikante enheder under tilsyn, indleder de kompetente nationale myndigheder kun procedurer på ECB's anmodning, hvor det er nødvendigt for at udføre de opgaver, som er overdraget til ECB i henhold til SSM-forordningen, med henblik på at træffe foranstaltninger til sikring af, at passende sanktioner anvendes i tilfælde, som ikke er omfattet af SSM-forordningens artikel 18, stk. 1. Sådanne tilfælde omfatter anvendelsen af:
a)
andre sanktioner end økonomiske i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret og enhver bøde i tilfælde af fysiske personers manglende overholdelse af umiddelbart gældende EU-ret
b)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde i tilfælde af juridiske eller fysiske personers manglende overholdelse af enhver national ret, der gennemfører relevante EU-direktiver
c)
enhver bøde eller anden sanktion end bøde, som skal pålægges i overensstemmelse med relevant national lovgivning, hvorefter de kompetente nationale myndigheder i medlemsstater i euroområdet tillægges særlige beføjelser, der for nærværende ikke kræves i henhold til den relevante EU-ret.
Bestemmelserne i dette stykke berører ikke muligheden for, at en kompetent national myndighed kan indlede procedurer på eget initiativ vedrørende anvendelsen af national lovgivning for opgaver, som ikke er blevet overdraget til ECB.
2. En kompetent national myndighed kan rette henvendelse til og bede ECB om at anmode den kompetente nationale myndighed om at indlede en procedure i de i stk. 1 omhandlede tilfælde.
3. En kompetent national myndighed i en deltagende medlemsstat underretter ECB, når en sanktionsprocedure, som er indledt på ECB's anmodning i henhold til stk. 1, afsluttes. ECB underrettes navnlig om eventuelle pålagte sanktioner.
Artikel 135
Indberetning vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn
Den relevante kompetente nationale myndighed underretter regelmæssigt ECB om alle de administrative sanktioner, som pålægges mindre signifikante enheder i forbindelse med udøvelsen af dens tilsynsopgaver.
AFSNIT 7
STRAFFELOVSOVERTRÆDELSER
Artikel 136
Beviser for faktiske forhold, som kan medføre en straffelovsovertrædelse
Hvis ECB under udførelsen af sine opgaver i henhold til SSM-forordningen har grund til at nære mistanke om, at der er blevet begået en straffelovsovertrædelse, anmodes den pågældende kompetente nationale myndighed om at henvise sagen til de behørige myndigheder med henblik på undersøgelse og eventuel strafferetlig forfølgelse i overensstemmelse med national ret.
AFSNIT 8
INDTÆGTER FRA SANKTIONER
Artikel 137
Indtægter fra sanktioner
Indtægterne fra administrative sanktioner, som ECB har pålagt i henhold til SSM-forordningens artikel 18, stk. 1 og 7, tilfalder ECB.
DEL XI
ADGANG TIL OPLYSNINGER, INDBERETNINGER, UNDERSØGELSER OG INSPEKTION PÅ STEDET
AFSNIT 1
GENERELLE PRINCIPPER
Artikel 138
Samarbejde mellem ECB og de kompetente nationale myndigheder med hensyn til de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser
Bestemmelserne, som er fastsat i denne del, finder anvendelse på signifikante enheder under tilsyn. De finder også anvendelse på mindre signifikante enheder under tilsyn, hvis ECB i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 5, litra d), beslutter at gøre brug af de i SSM-forordningens artikel 10 til 13 omhandlede beføjelser med hensyn til en mindre signifikant enhed under tilsyn. Dette berører dog ikke den kompetente nationale myndigheds kompetence til at føre tilsyn med mindre signifikante enheder under tilsyn i henhold til SSM-forordningens artikel 6, stk. 6.
AFSNIT 2
SAMARBEJDE MED HENSYN TIL ANMODNINGER OM OPLYSNINGER
Artikel 139
Ad hoc-anmodninger om oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10 og i overensstemmelse med relevant EU-ret kan ECB kræve, at en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i forordningens artikel 10, stk. 1, fremsender alle de oplysninger, der måtte være nødvendige for at udøve de opgaver, som ECB er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. ECB præciserer, hvilke oplysninger der ønskes, og en rimelig tidsfrist for fremsendelse af disse til ECB.
2. Før der stilles krav om fremsendelse af oplysninger i henhold til SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, tager ECB først hensyn til de oplysninger, som de kompetente nationale myndigheder allerede har til rådighed.
3. ECB stiller en kopi af alle oplysninger, som modtages fra den juridiske eller fysiske person, som anmodningen om oplysninger er blevet rettet til, til rådighed for den pågældende kompetente nationale myndighed.
AFSNIT 3
RAPPORTERING
Artikel 140
Opgaver vedrørende tilsynsrapportering til de kompetente myndigheder
1. ECB er ansvarlig for at sikre overholdelse af den relevante EU-ret, som pålægger kreditinstitutter krav med hensyn til indberetning til de kompetente myndigheder.
2. Til dette formål tilkommer det ECB at udføre de opgaver og udøve de beføjelser med hensyn til signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om tilsynsrapportering. Det tilkommer de kompetente nationale myndigheder at udføre de opgaver og udøve de beføjelser vedrørende mindre signifikante enheder under tilsyn, som er fastsat i den relevante EU-ret om indberetning til de kompetente myndigheder.
3. Uden at berøre stk. 2, og medmindre andet fremgår, indberetter den enkelte enhed under tilsyn de oplysninger til den relevante kompetente nationale myndighed, som skal indberettes regelmæssigt i overensstemmelse med den relevante EU-ret. Medmindre andet fremgår specifikt, fremsendes alle oplysninger, som er indberettet af enheder under tilsyn, til de kompetente nationale myndigheder. Disse udfører den indledende datakontrol og stiller oplysningerne til rådighed for ECB.
4. ECB organiserer processen vedrørende indsamling og gennemgang af kvaliteten af de data, som enhederne under tilsyn har indberettet, under forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret og EBA's gennemførelsesmæssige tekniske standarder.
Artikel 141
Anmodning om oplysninger med regelmæssige mellemrum i henhold til SSM-forordningens artikel 10
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 10, navnlig ECB's beføjelse til at kræve oplysninger udleveret med regelmæssige mellemrum og i særlige formater til tilsynsformål og dertil knyttede statistiske formål, og med forbehold af og i overensstemmelse med den relevante EU-ret, kan ECB kræve, at enheder under tilsyn indberetter yderligere tilsynsmæssige oplysninger, når disse oplysninger er nødvendige for, at ECB kan udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. Under forbehold af bestemmelserne i den relevante EU-ret kan ECB navnlig præcisere, hvilke kategorier af oplysninger der skal indberettes, samt processer, formater, hyppighed og tidsfrister for fremsendelse af de pågældende oplysninger.
2. Hvis ECB kræver, at juridiske eller fysiske personer, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, skal udlevere oplysninger med regelmæssige mellemrum, finder artikel 140, stk. 3 og 4, i nærværende forordning tilsvarende anvendelse.
AFSNIT 4
SAMARBEJDE OM GENERELLE UNDERSØGELSER
Artikel 142
Iværksættelse af en generel undersøgelse i henhold til SSM-forordningens artikel 11
ECB foretager en undersøgelse af en juridisk eller fysisk person, som omhandlet i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, på baggrund af en ECB-afgørelse. En sådan afgørelse skal uden undtagelse indeholde:
a)
det retlige grundlag for afgørelsen og formålet hermed
b)
en hensigt om at udøve de beføjelser, som er fastsat i SSM-forordningens artikel 11, stk. 1
c)
oplysning om, at hvis personen, som er genstand for undersøgelsen, lægger hindringer i vejen for undersøgelsen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
AFSNIT 5
INSPEKTION PÅ STEDET
Artikel 143
ECB-afgørelse om at foretage inspektion på stedet i henhold til SSM-forordningens artikel 12
1. I henhold til SSM-forordningens artikel 12 og med henblik på at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, udpeger ECB team, der udfører inspektion på stedet, jf. artikel 144, som skal udføre alle nødvendige inspektioner på stedet af det forretningssted, som tilhører den i SSM-forordningens artikel 10, stk. 1, omhandlede juridiske person.
2. Uden at berøre artikel 142 og i henhold til SSM-forordningens artikel 12, stk. 3, foretages inspektioner på stedet på baggrund af en ECB-afgørelse, som mindst skal præcisere følgende:
a)
genstand og formål med inspektionen på stedet, og
b)
oplysning om, at hvis den juridiske person, som er genstand for inspektionen på stedet, lægger hindringer i vejen for inspektionen, vil det blive betragtet som en overtrædelse af en ECB-afgørelse som omhandlet i SSM-forordningens artikel 18, stk. 7, uden at det berører den nationale ret som fastlagt i SSM-forordningens artikel 11, stk. 2.
3. Hvis inspektionen på stedet efterfølger en undersøgelse, som er foretaget på baggrund af en ECB-afgørelse, som omhandlet i artikel 142, og hvis inspektionen på stedet har samme formål og omfang som undersøgelsen, skal embedsmændene fra og andre personer bemyndiget af ECB og af en kompetent national myndighed gives adgang til forretningslokaler og fast ejendom, som tilhører den juridiske person, der er genstand for en inspektion, på baggrund af den samme afgørelse i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12, stk. 2 og 4, og uden at berøre forordningens artikel 13.
Artikel 144
Nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet
1. ECB er ansvarlig for nedsættelse og sammensætning af team, der udfører inspektion på stedet, under inddragelse af de kompetente nationale myndigheder i overensstemmelse med SSM-forordningens artikel 12.
2. ECB udpeger en leder for teamet der udfører inspektion på stedet blandt ECB's og de kompetente nationale myndigheders medarbejdere.
3. ECB og de kompetente nationale myndigheder drøfter indbyrdes og aftaler, hvordan de kompetente nationale myndigheders ressourcer skal anvendes med henblik på de fælles tilsynsteams.
Artikel 145
Procedure og meddelelse om inspektion på stedet
1. ECB underretter den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, om den i artikel 143, stk. 2, omhandlede ECB-afgørelse og om identiteten på medlemmerne af teamet der udfører inspektion på stedet, mindst fem arbejdsdage før inspektionen på stedet påbegyndes. Den underretter de kompetente nationale myndigheder i den medlemsstat, hvor inspektionen på stedet skal gennemføres, mindst en uge før den juridiske person, der er genstand for inspektionen på stedet, underrettes om den pågældende inspektion.
2. ECB kan, i det omfang det er nødvendigt for at udføre en inspektion korrekt og effektivt, foretage inspektion på stedet uden forudgående at varsle enheden under tilsyn. Den kompetente nationale myndighed skal underrettes så hurtigt som muligt, før en sådan inspektion på stedet påbegyndes.
Artikel 146
Gennemførelse af inspektioner på stedet
1. Inspektionen på stedet skal gennemføres under overholdelse af de instrukser, som lederen af teamet der udfører inspektion på stedet udsteder.
2. Hvis enheden, der er genstand for inspektionen på stedet, er en signifikant enhed under tilsyn, har lederen af teamet der udfører inspektion på stedet ansvar for koordineringen mellem teamet der udfører inspektion på stedet og det fælles tilsynsteam, som er ansvarligt for tilsynet med den signifikante enhed under tilsyn.
DEL XII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 147
Påbegyndelse af ECB's direkte tilsyn, når ECB varetager sine opgaver for første gang
1. Mindst to måneder før den 4. november 2014 retter ECB en afgørelse til hver enkelt enhed under tilsyn, over for hvilken den varetager de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen, hvori den bekræfter, at den pågældende enhed er en signifikant enhed under tilsyn. For enheder, der er medlemmer af en signifikant koncern under tilsyn, meddeler ECB ECB-afgørelsen til enheden under tilsyn på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, og sikrer, at alle enheder under tilsyn inden for den signifikante koncern under tilsyn er behørigt underrettet. Disse afgørelser får virkning fra den 4. november 2014.
2. Hvis ECB påbegynder at udføre de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, skal den, uden at det berører stk. 1, rette en afgørelse til den pågældende enhed og til de relevante kompetente nationale myndigheder. Medmindre andet fremgår, får en sådan afgørelse virkning ved modtagelse heraf. Den pågældende kompetente nationale myndighed underrettes hurtigst muligt på forhånd om hensigten om at udstede en sådan afgørelse.
3. Før en afgørelse vedtages i henhold til stk. 1, skal ECB give den pågældende enhed under tilsyn mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger.
Artikel 148
Fastsættelse af formatet for rapporten om tilsynshistorik og risikoprofil, som de kompetente nationale myndigheder skal forelægge for ECB
1. De kompetente nationale myndigheder fremsender senest den 4. august 2014 oplysninger til ECB om identiteten på de kreditinstitutter, som de har meddelt tilladelse, samt en rapport over disse kreditinstitutter i det format, som ECB har fastsat.
2. Hvis ECB påbegynder udførelsen af de opgaver, som den er blevet overdraget, før den 4. november 2014, kan den, uden at det berører stk. 1, anmode de kompetente nationale myndigheder om at fremsende oplysninger til ECB om identiteten på de relevante kreditinstitutter samt en rapport i det format, som ECB har fastsat, inden for en rimelig tidsfrist, som skal fremgå af anmodningen.
Artikel 149
Kontinuitet i de eksisterende procedurer
1. Hvis en kompetent national myndighed har indledt tilsynsprocedurer, som ECB får kompetence til at udføre i henhold til SSM-forordningen, og dette sker før den 4. november 2014, finder procedurerne fastsat i artikel 48 anvendelse, medmindre ECB bestemmer andet.
2. Som undtagelse til artikel 48 gælder denne artikel for fælles procedurer.
Artikel 150
Tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder
Uden at berøre ECB's udøvelse af de beføjelser, som den er tillagt i henhold til SSM-forordningen, berøres tilsynsafgørelser truffet af kompetente nationale myndigheder før den 4. november 2014 ikke.
Artikel 151
Medlemsstater, der får euroen som valuta
1. Under forbehold af stk. 2, og under omstændigheder, hvor en dispensation i henhold til artikel 139 TEUF, er ophævet for en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, TEUF, finder artikel 148 til 150 tilsvarende anvendelse med hensyn til tilsynsprocedurer eller afgørelser, der er iværksat eller truffet af den kompetente nationale myndighed i en sådan medlemsstat.
2. Henvisningen til 4. november 2014 i artikel 149 og 150 skal forstås som en henvisning til den dato, hvor euroen vedtages i den pågældende medlemsstat.
Artikel 152
Kontinuitet i de eksisterende ordninger
Alle eksisterende samarbejdsordninger med andre myndigheder, som en kompetent national myndighed har indgået i før den 4. november 2014, og som i hvert fald delvist omfatter opgaver, som i henhold til SSM-forordningen er blevet overdraget til ECB, finder fortsat anvendelse. ECB kan beslutte at deltage i sådanne eksisterende samarbejdsordninger i overensstemmelse med den procedure, som finder anvendelse på de pågældende ordninger, eller etablere nye samarbejdsordninger med tredjeparter for de opgaver, som den er blevet overdraget i henhold til SSM-forordningen. En kompetent national myndighed fortsætter kun med at anvende eksisterende samarbejdsordninger i det omfang, de ikke erstattes af ECB-samarbejdsordninger. Hvor det er nødvendigt for gennemførelsen af de eksisterende samarbejdsordninger, er den kompetente nationale myndighed ansvarlig for at bistå ECB, navnlig med udøvelsen af sine rettigheder og opfyldelsen af sine forpligtelser i henhold til ordningerne, i koordination med ECB.
Artikel 153
Endelige bestemmelser
Denne forordning træder i kraft dagen efter, at den er blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 16. april 2014.
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK 468/2014/EU RENDELETE
(2014. április 16.)
az Egységes Felügyeleti Mechanizmuson belül az Európai Központi Bank és az illetékes nemzeti hatóságok, valamint a kijelölt nemzeti hatóságok közötti együttműködési keretrendszer létrehozásáról (SSM-keretrendelet)
(EKB/2014/17)
AZ EURÓPAI KÖZPONTI BANK KORMÁNYZÓTANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 127. cikke (6) bekezdésére és 132. cikkére,
tekintettel a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányára és különösen annak 34. cikkére,
tekintettel az Európai Központi Banknak a hitelintézetek prudenciális felügyeletére vonatkozó politikákkal kapcsolatos külön feladatokkal történő megbízásáról szóló, 2013. október 15-i 1024/2013/EU tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 4. cikke (3) bekezdésére, 6. cikkére és 33. cikkének (2) bekezdésére,
Tekintettel az Európai Parlament és az Európai Központi Bank között létrejött, az egységes felügyeleti mechanizmus keretében az EKB-ra háruló feladatok ellátása során alkalmazandó demokratikus elszámoltathatóság és felügyelet gyakorlati feltételeiről szóló intézményközi megállapodásra (2),
tekintettel az 1024/2013/EU rendelet 4. cikkének (3) bekezdésével összhangban lefolytatott nyilvános konzultációra és elemzésre,
tekintettel a felügyeleti testület javaslatára, valamint az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultációjára,
mivel:
(1)
Az 1024/2013/EU rendelet (a továbbiakban: az SSM-rendelet) létrehozza az Európai Központi Bankból („EKB”) és a részt vevő tagállamok illetékes nemzeti hatóságaiból („INH”) álló egységes felügyeleti mechanizmust (SSM).
(2)
Az SSM-rendelet 6. cikkének keretén belül az EKB kizárólagos hatáskörébe tartoznak a rendelet 4. cikkével ráruházott mikroprudenciális feladatok a mechanizmusban részt vevő tagállamokban székhellyel rendelkező hitelintézetek vonatkozásában. Az SSM-rendelet 6. cikkében meghatározott felelősségek és eljárások alapján az EKB felelős az SSM eredményes és egységes működéséért, és a rendszer működésének felvigyázásáért.
(3)
Minden esetben, amikor ez indokolt - az SSM-rendeletben ráruházott feladatok tekintetében az EKB-t terhelő felelősség és elszámoltathatóság sérelme nélkül - az INH-k az SSM-rendeletben és e rendeletben megállapított feltételek mellett kötelesek támogatást nyújtani az EKB-nak az SSM-rendelet 4. cikkében említett, az összes hitelintézethez kapcsolódó feladatokat érintő bármilyen intézkedés előkészítésében és végrehajtásában, beleértve az ellenőrzési tevékenységekben való részvételt is. Ebből a célból az INH-knak az SSM-rendelet 4. cikkében említett feladatok ellátása során követniük kell az EKB által adott utasításokat.
(4)
Az EKB-nak, az INH-knak és a kijelölt nemzeti hatóságoknak („KNH-k”) kell ellátniuk az SSM-rendelet 5. cikkében említett makroprudenciális feladatokat, és követniük kell az említett rendeletben, ebben a rendeletben és a vonatkozó uniós jogszabályokban előírt koordinációs eljárásokat, az eurorendszer és az Európai Rendszerkockázati Testület szerepkörének sérelme nélkül.
(5)
Az SSM-en belül az EKB és az INH felügyeleti feladatai az SSM hatálya alá tartozó szervezetek jelentősége alapján kerülnek kiosztásra. Ez a rendelet határozza meg különösen e jelentőség értékelésének konkrét módszertanát, az SSM-rendelet 6. cikkének (7) bekezdésében előírtak szerint. Az EKB közvetlen felügyeleti hatáskörökkel rendelkezik a mechanizmusban részt vevő tagállamban bejegyzett hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságok feletti felügyelet vonatkozásában, illetve az olyan hitelintézeteknek a mechanizmusban részt vevő tagállamban bejegyzett jelentős fiókja feletti felügyelet vonatkozásában, amelyeknek a székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban van. Az INH-k felelnek a kevésbé jelentős szervezetek közvetlen felügyeletéért, az EKB arra vonatkozó döntés tekintetében fennálló hatáskörének sérelme nélkül, hogy konkrét esetekben közvetlenül felügyelje ezeket a szervezeteket, amennyiben az a magas színvonalú felügyelet biztosításához szükséges.
(6)
Az uniós jogszabályok szankciók területén bekövetkezett legújabb fejleményeinek és az Emberi Jogok Európai Bíróságának a vizsgálati és döntéshozatali szakasz elkülönülése elvével kapcsolatos ítélkezési gyakorlatának figyelembevételére egy független vizsgálati egység jön létre az EKB-n belül, amelynek feladata lesz a felügyeleti szabályok és határozatok megsértésének autonóm vizsgálata.
(7)
Az SSM-rendelet 6. cikkének (7) bekezdése kimondja, hogy az EKB-nak az INH-kkal konzultálva, a felügyeleti testület javaslata alapján kell elfogadniuk és közzétenniük az EKB és az INH-k SSM-en belüli együttműködése gyakorlati részletes szabályainak tartalmazó keretrendszert.
(8)
Az SSM-rendelet 33. cikkének (2) bekezdése kimondja, hogy az EKB-nak rendeletek és határozatok révén kell közzétennie az említett rendeletben ráruházott feladatok végrehajtására vonatkozó részletes operatív rendelkezéseket. Ez a rendelet tartalmazza a 33. cikk (2) bekezdését az EKB és az INH-k SSM-en belüli együttműködésével kapcsolatban végrehajtó rendelkezéseket.
(9)
Ennek eredményeképpen e rendelet tovább fejleszti és részletezi az SSM-rendeletben az EKB és az INH-k között létrehozott együttműködési eljárásokat az SSM keretében, amennyiben ez alkalmazandó, a kijelölt nemzeti hatóságokkal is, ezáltal biztosítva az SSM eredményes és egységes működését.
(10)
Az EKB nagy jelentőséget tulajdonít a hitelintézetek átfogó értékelésének, ezen belül a mérlegértékelésnek, amelyet feladatai felvállalását megelőzően kell elvégeznie. Ez kiterjed minden olyan tagállamra, amely az euroövezethez, és ennélfogva az SSM-hez a felügyelet SSM-rendelet 33. cikkének (2) bekezdésével összhangban történő megkezdésének dátuma után csatlakozik.
(11)
Az SSM zavartalan működéséhez elengedhetetlen az EKB és az INH-k közötti teljes körű együttműködés, és az, hogy megosszanak egymással minden olyan információt, amelyek kihatással lehetnek saját feladataikra, különösen minden olyan információt, amelyekkel az INH-k olyan eljárások tekintetében rendelkeznek, amelyek hatást gyakorolhatnak a felügyelt szervezetek biztonságára és megbízhatóságára, vagy pedig amelyek kölcsönhatásban állnak az ilyen szervezetekkel kapcsolatos felügyeleti eljárásokkal,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. RÉSZ
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgykör és cél
(1) Ez a rendelet állapítja meg az alábbiak mindegyikére kiterjedő szabályokat:
a)
az SSM-rendelet 6. cikkének (7) bekezdésében említett keretrendszer, nevezetesen az SSM-rendelet 6. cikkének az SSM-en belüli együttműködés vonatkozásában történő végrehajtása gyakorlati részletes szabályainak megszervezésére szolgáló keretrendszer, az alábbiakra kiterjedően:
i.
konkrét módszertan annak értékeléséhez és felülvizsgálatához, hogy a felügyelt szervezet az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében megállapított kritériumok szerint jelentősnek vagy kevésbé jelentősnek minősül-e, valamint az ebből az értékelésből következő szabályozás;
ii.
eljárások, és ezen belül a határidők meghatározása, az INH-k részéről az EKB-nak vizsgálatra megküldendő, a jelentős felügyelt szervezetek felügyelete tekintetében az EKB és az INH-k közötti kapcsolatra vonatkozó határozattervezetek elkészítésének lehetőségével kapcsolatban is;
iii.
a kevésbé jelentősnek minősülő hitelintézetek felügyelete ügyében az EKB és az illetékes nemzeti hatóságok közötti kapcsolatra vonatkozó eljárások, és ezen belül a határidők meghatározása. Ezekben az eljárásokban különösen elő kell írni, hogy az INH-k az e rendeletben meghatározott esetektől függően:
-
értesítsék az EKB-t minden lényeges felügyeleti eljárásról,
-
az EKB felkérésére végezzék el az eljárás konkrét aspektusainak további vizsgálatát,
-
továbbítsák az EKB-nak a lényeges felügyeleti határozatok tervezetét, amelyekkel kapcsolatban az EKB kifejezheti véleményét;
b)
az EKB és az INH-k közötti együttműködés és információcsere az SSM-en belül a jelentős felügyelt szervezeteket és a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezeteket érintő eljárásokkal kapcsolatban, beleértve a hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedélyek megadására, az ilyen engedélyek visszavonására, valamint a befolyásoló részesedés megszerzésének és elidegenítésének értékelésére vonatkozó közös eljárásokat;
c)
az EKB, az INH-k és a KNH-k közötti, az SSM-rendelet 5. cikke értelmében vett makroprudenciális feladatok és eszközök vonatkozásában történő együttműködés eljárásai;
d)
az EKB, az INH-k és a KNH-k közötti, az SSM-rendelet 7. cikke értelmében vett szoros együttműködés lebonyolításához kapcsolódó eljárások;
e)
az EKB és az INH-k között az SSM-rendelet 10-13. cikke tekintetében történő együttműködéshez kapcsolódó eljárások, ideértve a felügyeleti jelentéstétel egyes aspektusaihoz kapcsolódó együttműködést;
f)
a felügyelt szervezetekhez és más személyekhez intézett felügyeleti határozatok elfogadásához kapcsolódó eljárások;
g)
az EKB és az INH-k, valamint az EKB és a felügyelt szervezetek, illetve más személyek közötti nyelvhasználat szabályozása;
h)
az EKB és az INH-k SSM-en belüli, az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatokkal kapcsolatos szankcionálási hatásköreire vonatkozó eljárások;
i)
átmeneti rendelkezések.
(2) Ez a rendelet nem érinti azokat a felügyeleti feladatokat, amelyeket az SSM-rendelet nem ruház át az EKB-ra, és amelyek ennélfogva a nemzeti hatóságoknál maradnak.
(3) Ezt a rendeletet különösen az EKB/2004/2 határozattal (3) és az Európai Központi Bank felügyeleti testületének eljárási szabályzatával (4) együttesen kell értelmezni, különösen az SSM-en belüli döntéshozatal tekintetében, beleértve a felügyeleti testület és a Kormányzótanács között a Kormányzótanács részéről az SSM-rendelet 26. cikkének (8) bekezdésében említett kifogás elmaradására irányadó eljárást, valamint más idevágó EKB jogi aktusokat, beleértve az EKB/2014/16 határozatot (5).
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában eltérő rendelkezés hiányában az SSM-rendeletben szereplő fogalommeghatározásokat kell alkalmazni, az alábbi fogalommeghatározásokkal együtt:
1. „engedély”: az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 42. pontjában meghatározott engedély (6);
2. „fióktelep”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 17. pontjában meghatározott fióktelep;
3. „közös eljárások”: az V. részben a hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedélyek megadására, az ilyen tevékenység végzésére vonatkozó engedélyek visszavonására, valamint a befolyásoló részesedéssel kapcsolatos határozatokra vonatkozóan előírt eljárások;
4. „euroövezeti tagállam”: olyan tagállam, amelynek pénzneme az euro;
5. „csoport”: anyavállalatból, annak leányvállalataiból, továbbá olyan vállalkozásokból álló, legalább egy hitelintézetet tartalmazó csoport, amelyekben az anyavállalat vagy leányvállalatai részesedéssel rendelkeznek, valamint az Európai Parlament és Tanács 2013/34/EU irányelve (7) 22. cikke szerint egymással kapcsolatban álló vállalkozások, ideértve az alcsoportokat is;
6. „közös felügyeleti csoport”: a valamely jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeletéért felelős felügyelők csoportja;
7. „kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet”: egyaránt ilyen a) a valamely euroövezeti tagállamban levő, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet; és b) a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban levő, kevésbé jelentősnek minősülő szervezet;
8. „euroövezeti tagállamban levő, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet”: valamely euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezet, amely nem rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében vett jelentős felügyelt szervezet jogállással;
9. „illetékes nemzeti hatóság” (INH): az SSM-rendelet 2. cikkének 2. pontjában meghatározott illetékes nemzeti hatóság. Ez a fogalommeghatározás nem érinti az olyan nemzeti jogi szabályozást, amely egyes felügyeleti feladatokat a nemzeti illetékes hatóságnak nem kijelölt nemzeti központi bankra („NKB”) telepít. Ebben az esetben az NKB végzi ezeket a feladatokat a nemzeti jog és e rendelet által meghatározott keretrendszerben. Ebben a rendeletben az INH-ra való hivatkozás ilyen esetben megfelelően az NKB-ra vonatkozik, a nemzeti joggal arra telepített feladatok vonatkozásában;
10. „szoros együttműködésben részt vevő INH”: az Európai Parlament és Tanács 2013/36/EU irányelvével összhangban a szoros együttműködésben részt vevő tagállam által kijelölt INH (8);
11. „kijelölt nemzeti hatóság” (KNH): az SSM-rendelet 2. cikkének 7. pontjában bekezdésében meghatározott kijelölt nemzeti hatóság;
12. „szoros együttműködésben részt vevő KNH”: az SSM-rendelet 5. cikkéhez kapcsolódó feladatok céljára történő szoros együttműködésben részt vevő tagállam által kijelölt nem euroövezeti KNH;
13. „nem euroövezeti tagállam”: olyan tagállam, amelynek pénzneme nem az euro;
14. „anyavállalat”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 15. pontjában meghatározott anyavállalat;
15. „szoros együttműködésben részt vevő tagállam”: az SSM-rendelet 7. cikkével összhangban az EKB-val szoros együttműködést létesített nem euroövezeti tagállam;
16. „jelentős felügyelt szervezet”: egyaránt ilyen a) a valamely euroövezeti tagállamban levő, jelentős felügyelt szervezet; és b) a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban levő jelentős szervezet;
17. „euroövezeti tagállamban levő, jelentős felügyelt szervezet”: valamely euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezet, amely rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése vagy 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja alapján hozott EKB határozat szerint a jelentős felügyelt szervezet jogállásával;
18. „a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban levő, jelentős felügyelt szervezet”: valamely, a mechanizmusban részt vevő nem euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezet, amely rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése vagy 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja alapján hozott EKB felügyeleti határozat szerint a jelentős felügyelt szervezet jogállásával;
19. „leányvállalat”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 16. pontjában meghatározott leányvállalat;
20. „felügyelt szervezet”: a következők bármelyike: a) a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet; b) a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező pénzügyi holdingtársaság; c) a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező vegyes pénzügyi holdingtársaság, amennyiben megfelel a 21.b) pontban meghatározott feltételeknek; d) a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet által a mechanizmusban részt vevő tagállamban létesített fióktelep.
A 648/2012/EU rendelet (9) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott olyan központi szerződő fél, amely az Európai Parlament és a Tanács 2013/36/EU irányelve értelmében vett hitelintézetnek minősül, az SSM-rendelettel, e rendelettel és a vonatkozó uniós jogszabályokkal összhangban felügyelt szervezetnek minősül a központi szerződő felek illetékes INH-k általi, a 648/2012/EU rendelet értelmében megállapított felügyeletének sérelme nélkül;
21. „felügyelt csoport”: a következők bármelyike:
a)
olyan csoport, amelynek anyavállalata olyan hitelintézet vagy pénzügyi holdingtársaság, amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van;
b)
olyan csoport, amelynek anyavállalata olyan vegyes pénzügyi holdingtársaság, amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, feltéve, hogy a pénzügyi konglomerátum az Európai Parlament és a Tanács 2002/87/EK irányelve (10) értelmében vett koordinátora olyan hatóság, amely a hitelintézetek felügyeletére illetékes, és a hitelintézetek felügyeleti funkciójában koordinátor is;
c)
a felügyelt szervezetek mindegyikének székhelye a mechanizmusban részt vevő azonos tagállamban van, feltéve, hogy tartósan olyan központi szervhez kapcsolódnak, amely azokat az 575/2013/EU rendelet 10. cikkében meghatározott feltételek szerint felügyeli és amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő azonos tagállamban van;
22. „jelentős felügyelt csoport”: olyan felügyelt csoport, amely rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése vagy 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja alapján hozott EKB-határozat szerint a jelentős felügyelt csoport jogállásával;
23. „kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport”: olyan felügyelt csoport, amely nem rendelkezik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében vett jelentős felügyelt csoport jogállásával;
24. „az EKB felügyeleti eljárása”: az EKB-nak a valamely EKB felügyeleti határozat kiadásának előkészítésére irányuló tevékenysége, ideértve a közös eljárásokat és az igazgatási pénzbírságok kirovását. Az EKB összes felügyeleti eljárására a III. rész vonatkozik. A X. rész eltérő rendelkezésének hiányában a III. rész vonatkozik az igazgatási pénzbírságokra is;
25. „az INH felügyeleti eljárása”: az INH-nak az INH egy vagy több felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz, illetve egy vagy több személyhez intézett felügyeleti határozata kiadásának előkészítésére irányuló tevékenysége, ideértve az igazgatási pénzbírságok kirovását;
26. „azaz EKB felügyeleti határozata”: az EKB által az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátása és hatáskörök gyakorlása során elfogadott minden jogi aktus, amely az EKB határozatának formáját ölti, címzettje egy vagy felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport, illetve egy vagy több személy, és nem általános alkalmazású jogi aktus;
27. „harmadik ország”: minden olyan ország, amely nem tagállam és az Európai Gazdasági Térségnek nem tagállama;
28. „munkanap”: a szombat, a vasárnap és az EKB munkaszüneti napok kivételével minden nap az EKB-ra vonatkozó naptárnak megfelelően (11)
II. RÉSZ
AZ SSM SZERVEZETE
1. CÍM
A JELENTŐS ÉS A JELENTŐSNEK NEM MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETÉNEK STRUKTÚRÁJA
1. FEJEZET
A jelentős felügyelt szervezetek felügyelete
3. cikk
Közös felügyeleti csoportok
(1) Minden egyes, a mechanizmusban részt vevő tagállamban található jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeletére közös felügyeleti csoportot kell létrehozni. Minden egyes közös felügyeleti csoport tagsága az EKB és az INH-k 4. cikk szerint kijelölt alkalmazottaiból áll, akik az EKB kijelölt alkalmazottjának (a továbbiakban: a közös felügyeleti csoport koordinátora) és az INH részéről egy vagy több, a 6. cikkben tovább részletezett alkoordinátor felügyelete alatt dolgoznak.
(2) E rendelet egyéb rendelkezéseinek sérelme nélkül a közös felügyeleti csoport feladata például:
a)
a 2013/36/EU irányelv 97. cikkében említett felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárás elvégzése a felügyelete alatt álló jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában;
b)
a felügyeleti felülvizsgálati és értékelési eljárás figyelembevételével részvétel az ilyen jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeleti vizsgálati programjára vonatkozó, a felügyeleti testület számára szóló javaslat előkészítésében, ideértve a helyszíni vizsgálatok tervét a 2013/36/EU irányelv 99. cikkében megállapítottak szerint;
c)
az EKB által jóváhagyott felügyeleti vizsgálati programnak és az EKB felügyeleti határozatainak a felügyelete alatt álló jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában történő végrehajtása;
d)
a XI. részben említett helyszíni vizsgálati csoporttal a helyszíni vizsgálati terv végrehajtása tekintetében a koordináció biztosítása;
e)
adott esetben kapcsolattartás az INH-kkal.
4. cikk
A közös felügyeleti csoport létrehozása és összetétele
(1) Az EKB felelős a közös felügyeleti csoportok létrehozásáért és összetételéért. A közös felügyeleti csoportokba az INH-k részéről az alkalmazottakat az illetékes INH-k a (2) bekezdésnek megfelelően jelölik ki.
(2) Az SSM-rendelet 6. cikkének (8) bekezdésében megállapított elveknek megfelelően és az említett rendelet 31. cikkének sérelme nélkül az INH-k alkalmazottaik közül egy vagy több személyt jelölnek ki a közös felügyeleti csoportok tagjává. Az INH alkalmazottja több közös felügyeleti csoportba is kijelölhető tagként.
(3) A (2) bekezdés ellenére az EKB előírhatja az INH-knak a kijelölés módosítását, ha az a közös felügyeleti csoport összetétele szempontjából helyénvaló.
(4) Amennyiben több INH lát el felügyeleti feladatokat a mechanizmusban részt vevő tagállamban, vagy ha a mechanizmusban részt vevő valamely tagállamban a nemzeti jog az NKB-ra meghatározott felügyeleti feladatokat telepít és az NKB nem minősül INH-nak, az érintett hatóságok összehangolják részvételüket a közös felügyeleti csoportokon belül.
(5) Az EKB és az INH konzultálnak egymással és a közös felügyeleti csoportok vonatkozásában megállapodnak az INH forrásainak felhasználásáról.
5. cikk
A mechanizmusban részt vevő tagállamok NKB-k alkalmazottainak bevonása
(1) A mechanizmusban részt vevő tagállamok jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport prudenciális felügyeletében a nemzeti jog szerint részt vevő, de INH-nak nem minősülő NKB-k egy vagy több alkalmazottjukat tagként jelölhetik a közös felügyeleti csoportokba.
(2) Az ilyen jelölésről az EKB-t tájékoztatni kell és a 4. cikket megfelelően alkalmazni kell.
(3) Amennyiben a mechanizmusban részt vevő tagállamok NKB-inak alkalmazottait a közös felügyeleti csoportokba kijelölik, az INH-kra a közös felügyeleti csoportokkal kapcsolatban tett hivatkozásokat úgy kell értelmezni, hogy az egyben az ilyen NKB-kra való hivatkozás is.
6. cikk
A közös felügyeleti csoport koordinátora és alkoordinátorai
(1) A közös felügyeleti csoport koordinátora az INH (2) bekezdésben meghatározott alkoordinátorai támogatásával biztosítja a közös felügyeleti csoporton belül folyó munka koordinálását. A közös felügyeleti csoport tagjai ebből a célból követik a közös felügyeleti csoport koordinátorának utasításait a közös felügyeleti csoporton belüli feladataik vonatkozásában. Ez nem érinti a saját INH-jukon belüli feladataikat és kötelezettségeiket.
(2) Minden olyan INH, amely több alkalmazottat jelöl a közös felügyeleti csoportba, egyiküket alkoordinátornak nevezi ki (a továbbiakban: az INH-alkoordinátor). Az INH-alkoordinátorok támogatják a közös felügyeleti csoport koordinátorát a közös felügyeleti csoporton belüli feladatok megszervezésében és koordinálásában, különösen azon alkalmazottak tekintetében, akiket ugyanazon INH jelölt, mint az érintett INH-alkoordinátort. Az INH-alkoordinátor utasításokat adhat a közös felügyeleti csoport azonos INH által jelölt tagjainak, feltéve, hogy ezek az utasítások nem ütköznek a közös felügyeleti csoport koordinátora által adott utasításokkal.
2. FEJEZET
A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek felügyelete
7. cikk
Más INH-k alkalmazottainak bevonása valamely INH felügyeleti csoportjába
Az SSM-rendelet 31. cikke (1) bekezdésének sérelme nélkül, amikor a kevésbé jelentősnek minősülő szervezetek felügyeletével kapcsolatban az EKB úgy határoz, hogy helyénvaló egy vagy több más INH alkalmazottainak bevonása az INH felügyeleti csoportjába, az EKB előírhatja ez utóbbi számára a többi INH alkalmazottainak bevonását.
2. CÍM
ÖSSZEVONT ALAPÚ FELÜGYELET, VALAMINT AZ EKB ÉS AZ INH-K RÉSZVÉTELE A FELÜGYELETI KOLLÉGIUMOKBAN
8. cikk
Összevont alapú felügyelet
(1) A 2013/36/EU irányelv 111. cikkében foglaltak szerint azon hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságok vonatkozásában, amelyek összevont alapon jelentősnek minősülnek, az EKB gyakorolja a felügyeletet összevont alapon, amennyiben az anyavállalat vagy valamely a mechanizmusban résztvevő tagállam intézménye, vagy pedig valamely a mechanizmusban résztvevő tagállamban letelepedett uniós anyavállalat.
(2) Az érintett INH látja el a felügyeleti feladatokat összevont alapon azon hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok vagy vegyes pénzügyi holdingtársaságok vonatkozásában, amelyek összevont alapon kevésbé jelentősnek minősülnek.
9. cikk
Az EKB mint a felügyeleti kollégiumok elnöke
(1) Amennyiben az összevont alapú felügyeletet az EKB látja el, egyben betölti a 2013/36/EU irányelv 116. cikke értelmében létrehozott kollégium elnöki tisztét. A kollégiumban megfigyelőként jogosultak részt venni a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-i, amelyben az anyavállalat, a leányvállalatok vagy - ha vannak - a 2013/36/EU irányelv 51. cikke értelmében vett jelentős fióktelepek székhelye van.
(2) Ha a 2013/36/EU irányelv 116. cikke szerinti kollégium nem jön létre, és a jelentős felügyelt szervezetnek a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban a 2013/36/EU irányelv 51. cikkének (1) bekezdése értelmében jelentősnek minősülő fióktelepei vannak, az EKB felügyeleti kollégiumot hoz létre a székhely szerinti tagállamok illetékes hatóságaival.
10. cikk
Az EKB és az INH-k mint a felügyeleti kollégiumok tagjai
Ha az összevont felügyeletet ellátó hatóság nem a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, az EKB és az INH-k a következő szabályoknak és a vonatkozó uniós jogszabályoknak megfelelően vesznek részt a felügyeleti kollégiumban:
a)
ha a mechanizmusban részt vevő tagállamokban levő felügyelt összes szervezet jelentős felügyelt szervezet, az EKB tagként vesz részt a felügyeleti kollégiumban, míg az INH-k jogosultak ugyanebben a kollégiumban megfigyelőként részt venni;
b)
ha a mechanizmusban részt vevő tagállamokban levő felügyelt összes szervezet kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet, az INH-k a felügyeleti kollégiumban tagként vesznek részt;
c)
ha a mechanizmusban részt vevő tagállamokban levő felügyelt szervezetek körében kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és jelentős felügyelt szervezetek egyaránt vannak, az INH-k a felügyeleti kollégiumban tagként vesznek részt. A felügyeleti kollégiumban megfigyelőként vesznek részt a mechanizmusban részt vevő azon tagállamok INH-i, amelyben a jelentős felügyelt szervezet székhelye van.
3. CÍM
ELJÁRÁSOK A LETELEPEDÉS SZABADSÁGA ÉS A SZOLGÁLTATÁSNYÚJTÁS SZABADSÁGA TEKINTETÉBEN
1. FEJEZET
Eljárások a letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadsága tekintetében az SSM keretében
11. cikk
A hitelintézetek letelepedési szabadsága az SSM-en belül
(1) A mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó minden jelentős felügyelt szervezet erről a szándékáról értesíti a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-ját, amelyben székhelye van. A tájékoztatást a 2013/36/EU irányelv 35. cikkének (2) bekezdésében megállapított követelményeknek megfelelően kell megadni. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t ezen értesítés kézhezvételéről.
(2) A mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó minden kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet erről a szándékáról értesíti INH-ját a 2013/36/EU irányelv 35. cikkének (2) bekezdésében megállapított feltételeknek megfelelően.
(3) Amennyiben az EKB az értesítés kézhezvételét követő két hónapon belül ellenkező értelmű határozatot nem hoz, az (1) bekezdésben említett fióktelep létrehozható és megkezdheti tevékenységét. Az EKB ezeket az információkat közli a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jával, amelyben a fióktelepet létre fogják hozni.
(4) Amennyiben a székhely szerinti tagállam INH-ja az értesítés kézhezvételét követő két hónapon belül ellenkező értelmű határozatot nem hoz, a (2) bekezdésben említett fióktelep létrehozható és megkezdheti tevékenységét. Az INH ezt az információt közli az EKB-val, valamint a mechanizmusban résztvevő azon tagállam INH-jával, amelyben a fióktelepet létre fogják hozni.
(5) Amennyiben változás következik be az (1) és a (2) bekezdéssel összhangban közölt információkban, a felügyelt szervezet a változtatás végrehajtása előtt legalább egy hónappal írásbeli értesítést küld az ilyen változásról annak az INH-nak, amely az induló tájékoztatást kézhez vette. Ez az INH tájékoztatja azon tagállam INH-ját, amelyben a fióktelep létesül.
12. cikk
A szolgáltatásnyújtás szabadságának hitelintézetek általi gyakorlása az SSM-en belül
(1) Minden olyan jelentős felügyelt szervezet, amely a szolgáltatásnyújtás szabadságát tevékenységének a mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén első alkalommal való nyújtásával kívánja gyakorolni, értesíti a mechanizmusban résztvevő azon tagállam INH-ját, amely tagállamban a jelentősnek minősülő felügyelt szervezet a tevékenysége végzésének központját kialakítani szándékozik. Az értesítést 2013/36/EU irányelv 39. cikke (1) bekezdésében megállapított követelményeknek megfelelően kell teljesíteni. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t az ilyen értesítés kézhezvételéről. Az INH közli továbbá az értesítést a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jával, amelyben a szolgáltatásokat nyújtani fogják.
(2) Minden olyan kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet, amely a szolgáltatásnyújtás szabadságát tevékenységének a mechanizmusban részt vevő másik tagállam területén első alkalommal való nyújtásával kívánja gyakorolni, saját INH-ját a 2013/36/EU irányelv 39. cikke (1) bekezdésében megállapított követelményeknek megfelelően értesíti. Az értesítést közölni kell az EKB-val, valamint a mechanizmusban résztvevő azon tagállam INH-jával, ahol a szolgáltatásokat nyújtják.
2. FEJEZET
Eljárások az olyan hitelintézetek SSM-en belüli letelepedésének szabadságával és szolgáltatásnyújtásának szabadságával kapcsolatban, amelyeknek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban van
13. cikk
Az olyan hitelintézetek SSM-en belüli letelepedése szabadsága gyakorlásának bejelentése, amelyeknek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban van
(1) Amennyiben a mechanizmusban részt nem vevő tagállam illetékes hatósága a 2013/36/EU irányelv 35. cikkének (2) bekezdésében említett információkat az említett irányelv 35. cikkének (3) bekezdésében megállapított eljárás szerint közli a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jával, amelyben a fióktelepet létre kívánják hozni. Ezen INH haladéktalanul értesíti az EKB-t e közlés kézhezvételéről.
(2) A mechanizmusban részt nem vevő tagállam illetékes hatósága általi közlés kézhezvételétől számított két hónapon belül az SSM-rendelet 6. cikkében és az e rendelet IV. részében megállapított kritériumok szerint jelentősnek minősülő fióktelep esetében az EKB, vagy az SSM-rendelet 6. cikkében és az e rendelet IV. részében megállapított kritériumok szerint kevésbé jelentősnek minősülő fióktelep esetében az érintett INH felkészül a fióktelep 2013/36/EU irányelv 40-46. cikke szerinti felügyeletére, és szükség szerint jelzi azokat a feltételeket, amelyek fennállása esetén a fióktelep - a közjó érdekében - tevékenységét a fogadó tagállamban folytathatja.
(3) Az INH-k tájékoztatják az EKB-t azokról a feltételekről, amelyek mellett - a nemzeti jog alapján és a közjó érdekében - fióktelep tevékenységet folytathat tagállamukon belül.
(4) A fióktelepet létesíteni kívánó hitelintézet a 2013/36/EU irányelv 35. cikke (2) bekezdésének b), c) vagy d) pontja szerint megadott adatok változását az (1) bekezdésben hivatkozott INH-val kell közölni.
14. cikk
A fogadó tagállam illetékes hatósága fióktelepek esetében
(1) Az EKB az SSM-rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban gyakorolja a fogadó tagállam illetékes hatóságának hatásköreit, amennyiben a fióktelep az említett rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében véve jelentősnek minősül.
(2) Amennyiben a fióktelep az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdése értelmében véve kevésbé jelentősnek minősül, a fogadó tagállam illetékes hatóságának hatásköreit a mechanizmusban részt vevő azon tagállam illetékes hatósága gyakorolja, amelyben a fióktelepet létesítik.
15. cikk
A szolgáltatásnyújtás szabadsága SSM-en belüli gyakorlásának bejelentése a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézetek által
Amennyiben a mechanizmusban részt nem vevő tagállam illetékes hatósága a 2013/36/EU irányelv 39. cikkének (2) bekezdésének értelmében vett értesítést küld, az értesítést a mechanizmusban részt vevő azon tagállam INH-jához kell intézni, amelyben a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolni kívánják. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t ezen értesítés kézhezvételéről.
16. cikk
A fogadó tagállam illetékes hatósága a szolgáltatásnyújtás szabadsága esetében
(1) Az SSM-rendelet 4. cikkének (2) bekezdésével összhangban és 4. cikke (1) bekezdésének hatályán belül az EKB látja el a fogadó tagállam illetékes hatóságának feladatait a mechanizmusban részt nem vevő tagállamokban székhellyel rendelkező hitelintézetek tekintetében, amelyek a szolgáltatásnyújtás szabadságát a mechanizmusban részt vevő tagállamban kívánják gyakorolni.
(2) Ha a szolgáltatásnyújtás szabadsága a közjót szolgálja a mechanizmusban részt vevő tagállamok nemzeti joga szerinti bizonyos feltételekkel, az INH-k tájékoztatják az EKB-t ezekről a feltételekről.
3. FEJEZET
A letelepedés szabadságával és a szolgáltatásnyújtás szabadságával kapcsolatos eljárások a mechanizmusban részt nem vevő tagállamok vonatkozásában
17. cikk
A letelepedés szabadsága és a szolgáltatásnyújtás szabadságának gyakorlása a mechanizmusban részt nem vevő tagállamok vonatkozásában
(1) A mechanizmusban részt nem vevő tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó vagy a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolni kívánó jelentős felügyelt szervezet értesíti az érintett INH-t e szándékáról, a vonatkozó uniós jogszabályoknak megfelelően. Az INH haladéktalanul értesíti az EKB-t ezen értesítés kézhezvételéről. Az EKB gyakorolja a székhely szerinti tagállam illetékes hatósága hatásköreit.
(2) A mechanizmusban részt nem vevő tagállam területén fióktelepet létesíteni kívánó vagy a szolgáltatásnyújtás szabadságát gyakorolni kívánó, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet értesíti az érintett INH-t e szándékáról, a vonatkozó uniós jogszabályoknak megfelelően. Az érintett INH gyakorolja a székhely szerinti tagállam illetékes hatósága hatásköreit.
4. CÍM
A PÉNZÜGYI KONGLOMERÁTUMOK KIEGÉSZÍTŐ FELÜGYELETE
18. cikk
A koordinátor
(1) A jelentős felügyelt szervezet vonatkozásában az EKB vállalja fel a pénzügyi konglomerátum koordinátorának feladatát a vonatkozó uniós jogszabályban meghatározott kritériumoknak megfelelően.
(2) A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vonatkozásában az INH vállalja fel a pénzügyi konglomerátum koordinátorának feladatát a vonatkozó uniós jogszabályban meghatározott kritériumoknak megfelelően.
III. RÉSZ
AZ SSM MŰKÖDÉSÉRE VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. CÍM
ELVEK ÉS KÖTELEZETTSÉGEK
19. cikk
Áttekintés
Ez a III. rész állapítja meg a) az SSM EKB és INH-k általi működtetésére vonatkozó általános szabályokat, és b) az EKB által az EKB felügyeleti eljárásra alkalmazandó szabályokat.
A IX. részben szerepelnek az EKB és az INH-k szoros együttműködésére irányadó általános elvek és rendelkezések.
20. cikk
A jóhiszemű együttműködés kötelezettsége
Az EKB-t és az INH-kat a jóhiszemű együttműködés és az információcsere kötelezettsége terheli.
21. cikk
Az információcsere általános kötelezettsége
(1) Az EKB azon jogának sérelme nélkül, amely szerint közvetlenül megkaphatja a felügyelt szervezetek által folyamatosan közölt adatokat vagy azokhoz közvetlenül hozzáférhet, az INH-knak mindenekelőtt határidőre és pontosan meg kell adniuk az EKB számára minden olyan adatot, amely az SSM-rendelet által az EKB-ra telepített feladatok elvégzéséhez szükséges. Ezen adatokba beletartoznak az INH-k ellenőrzési és helyszíni tevékenységéből eredő adatok.
(2) Olyan körülmények között, amikor az EKB közvetlenül az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi vagy természetes személyektől szerez információt, ezt a kapott információt határidőre és pontosan az INH-k rendelkezésére bocsátja. Ezen adatok körébe tartoznak különösen az INH-k számára az EKB-t támogató szerepkörük ellátásához szükséges adatok.
(3) A (2) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül az EKB az INH-k részére rendszeres hozzáférést biztosít az INH-k prudenciális felügyelethez kapcsolódó feladatai ellátásához szükséges aktualizált adatokhoz.
22. cikk
Az EKB joga az INH-k vagy KNH-k arra utasítására, hogy gyakorolják hatásköreiket és intézkedjenek, ha az EKB-t felügyeleti feladat terheli, de a vonatkozó hatáskörrel nem rendelkezik
(1) Az EKB az SSM-rendelettel ráruházott feladatok elvégzéséhez szükséges mértékben utasítások révén előírhatja az INH-knak, a KNH-knak vagy mindkettőnek, hogy a nemzeti jogban előírt feltételek mellett és azokkal összhangban és az SSM-rendelet 9. cikkében előírtak szerint gyakorolják hatáskörüket, amennyiben e rendelet nem ruházza fel az EKB-t az adott hatáskörrel.
(2) Az INH-k és/vagy az SSM-rendelet 5. cikke vonatkozásában a KNH-k indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatják az EKB-t e hatáskörök gyakorlásáról.
23. cikk
Nyelvi szabályok az EKB és az INH-k között
Az EKB és az INH-k eljárásokat fogadnak el az SSM-en belüli kommunikációjuk vonatkozásában, beleértve az alkalmazandó nyelvet is.
24. cikk
Nyelvi szabályok az EKB és a jogi, illetve természetes személyek között, ideértve a felügyelt szervezeteket is
(1) A felügyelt szervezet, illetve az egyedileg az EKB felügyeleti eljárásának hatálya alá tartozó bármely más jogi vagy természetes személy által az EKB-nak küldött minden dokumentumot az Unió bármelyik - a felügyelt szervezet vagy más személy által választott - hivatalos nyelvén meg lehet szövegezni.
(2) Az EKB, a felügyelt szervezetek és az egyedileg az EKB felügyeleti eljárásának hatálya alá tartozó bármely más jogi vagy természetes személyek megállapodhatnak az Unió egy hivatalos nyelvének a használatára az írásbeli kommunikációjukban, beleértve az EKB felügyeleti határozatait is.
A Uniós nyelv használatára vonatkozó ilyen megállapodás megszűnése az EKB felügyeleti eljárásnak még le nem folytatott vonatkozásaira vonatkozik.
Amennyiben a szóbeli meghallgatás résztvevői kérik az EKB felügyeleti eljárásának nyelvétől eltérő uniós hivatalos nyelven történő meghallgatásukat, az EKB-t e követelményről kellő idővel előzetesen értesíteni kell annak érdekében, hogy az megtehesse a szükséges intézkedéseket.
2. CÍM
AZ EKB FELÜGYELETI HATÁROZATAINAK ELFOGADÁSI FOLYAMATÁRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. FEJEZET
Az EKB felügyeleti eljárásai
25. cikk
Általános elvek
(1) Az EKB SSM-rendelet 4. cikkével és III. fejezetének 2. szakaszával összhangban indított minden felügyeleti eljárását az SSM-rendelet 22. cikkének és e cím rendelkezéseinek megfelelően kell lefolytatni.
(2) E cím rendelkezései nem vonatkoznak a felülvizsgálati testület által lefolytatott eljárásokra.
26. cikk
Felek
(1) Az EKB felügyeleti eljárásában felek:
a)
a kérelmezők;
b)
azok, akikhez az EKB felügyeleti határozatot intéz vagy szándékozik intézni.
(2) Az INH-k nem minősülnek félnek.
27. cikk
A fél képviselete
(1) A felet az EKB felügyeleti eljárásával kapcsolatban teljes körűen képviselheti jogi vagy törvényes képviselője, illetve írásbeli meghatalmazással felhatalmazott meghatalmazottja.
(2) A meghatalmazás visszavonása csak akkor hatályos, amikor az írásbeli visszavonást az EKB kézhez veszi. Az EKB a visszavonás kézhezvételét visszaigazolja.
(3) Amennyiben a fél képviselőt jelölt ki valamely EKB felügyeleti eljárásban, az EKB ebben a felügyeleti eljárásban kizárólag a kijelölt képviselővel tart kapcsolatot, kivéve, ha különleges körülmények azt igénylik, hogy az EKB a féllel közvetlenül kapcsolatba lépjen. Ez utóbbi esetben a képviselőt tájékoztatni kell.
28. cikk
Az EKB és az EKB felügyeleti eljárásában eljáró felek általános kötelezettségei
(1) Az EKB felügyeleti eljárása megindítható hivatalból vagy valamely fél kérelmére. Az EKB a (3) bekezdésnek megfelelően hivatalból állapítja meg a tényállást, amely az egyes EKB felügyeleti eljárásokban a végső határozata meghozatalának alapjául szolgál.
(2) Az EKB értékelésében figyelembe veszi az összes lényeges körülményt.
(3) A fél az uniós jog alapján köteles részt venni az EKB felügyeleti eljárásában és közreműködni a tényállás tisztázásában. Az EKB fél kérelmére indult felügyeleti eljárásaiban az EKB a tényállás meghatározásakor szorítkozhat arra, hogy bekéri a féltől a lényeges ténybeli adatokat.
29. cikk
Bizonyítás az EKB felügyeleti eljárásaiban
(1) Az ügy tényállásának megállapítása érdekében az EKB - megfelelő mérlegelést követően - az általa helyénvalónak tartott bizonyítást folytatja le.
(2) A felek az uniós jog alapján kötelesek az EKB-val közreműködni az ügy tényállásának tisztázásában. Különösen a szankcionálási eljárásokra vonatkozó uniós jog értelmében fennálló korlátok mellett a felek a valóságnak megfelelően adják elő azok a tényeket, amelyekről tudomásuk van.
(3) Az EKB határidőt szabhat a felek számára bizonyítékaik beterjesztésére.
30. cikk
Tanúk és szakértők az EKB felügyeleti eljárásaiban
(1) Az EKB - ha szükségesnek tartja - tanúkat és szakértőket hallgathat meg.
(2) Amennyiben az EKB szakértőt rendel ki, egy megállapodásban meg kell határoznia a szakértő feladatait és határidőt kell tűznie, amelyen belül a szakértőnek jelentését be kell nyújtania.
(3) Amennyiben az EKB tanúkat vagy szakértőket hallgat meg, ők jogosultak utazási és tartózkodási költségeik megtérítésére. A tanúk jogosultak a keresetkiesés megtérítésére, a szakértők pedig a nyilatkozatuk megtételét követően a szolgáltatásukért a megállapodás szerinti díjra. A megtérítést az Európai Unió Bírósága által a tanúknak járó költségtérítésre és a szakértők díjazására vonatkozó rendelkezéseknek megfelelően kell nyújtani.
(4) Az EKB előírhatja, hogy az SSM-rendelet 11. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett személy tanúként jelenjen meg az EKB hivatali helyiségeiben vagy a mechanizmusban részt vevő tagállamban az EKB által meghatározott más helyen. Amennyiben az SSM-rendelet 11. cikke (1) bekezdésének c) pontjában említett személy jogi személy, a jogi személy képviseletében eljáró természetes személy köteles az előző mondat szerinti megjelenésre.
31. cikk
Meghallgatáshoz való jog
(1) Mielőtt az EKB elfogadhatná a fél jogait hátrányosan érintő EKB felügyeleti határozatot, a félnek lehetőséget kell adni arra, hogy írásban kifejtse az EKB számára a tényállással kapcsolatos észrevételeit, az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró kifogásait és jogalapot. Ha az EKB helyénvalónak tartja, lehetőséget adhat a feleknek arra, hogy egy megbeszélés keretében tegyék meg a tényállásra vonatkozó észrevételeiket, az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró kifogásaikat, valamint jogalapot. Az értesítésben, amelyben az EKB a félnek lehetőséget ad észrevételei megtételére, közölni kell a meghozni kívánt EKB felügyeleti határozat lényeges tartalmát, a lényeges tényeket és kifogásokat, valamint azt a jogalapot, amelyekre az EKB határozatát alapítani kívánja. E cikk rendelkezései nem vonatkoznak az SSM-rendelet III. fejezetének 1. szakaszára.
(2) Ha az EKB lehetőséget ad a félnek arra, hogy egy találkozó keretében tegyék meg az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeiket, a fél kellően ki nem mentett távolléte nem indok a találkozó elhalasztására. Ha a fél magát kellően kimentette, az EKB a találkozót elhalaszthatja vagy lehetőséget adhat a félnek arra, hogy írásban tegye meg az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeit. Az EKB a találkozóról írásbeli jegyzőkönyvet vesz fel, amelyet a felek aláírnak; a jegyzőkönyv egy példányát a fél megkapja.
(3) Biztosítani kell a fél számára az észrevételei írásban történő megtételének lehetőségét az azon nyilatkozat kézhezvételétől számított kéthetes határidőn belül, amely megállapítja azokat a lényeges tényeket, kifogásokat és jogalapot, amelyekre az EKB a felügyeleti határozatot alapítani kívánja.
Az EKB a fél kérelmére a határidőt adott esetben meghosszabbíthatja.
Különleges körülmények között az EKB a határidőt három munkanapra rövidítheti le. A határidő az SSM-rendelet 14. és 15. cikkének hatálya alá tartozó esetekben is lerövidíthető három munkanapra.
(4) A (3) bekezdés sérelme nélkül és az (5) bekezdés szerint az EKB elfogadhat a félhez címzett, a fél jogait hátrányosan érintő EKB felügyeleti határozatot anélkül is, hogy a félnek lehetőséget adna arra, hogy az elfogadás előtt megtegye az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeit, ha az azonnali döntéshozatal indokoltnak tűnik a pénzügyi rendszer jelentős károsodásának megelőzése érdekében.
(5) Ha a (4) bekezdésnek megfelelően sürgős EKB felügyeleti határozatot fogadnak el, a félnek az elfogadás után indokolatlan késedelem nélkül lehetőséget kell kapnia, hogy írásban megtegye az EKB felügyeleti határozata tekintetében jelentőséggel bíró, a tényállásra, a kifogásokra, valamint a jogalapra vonatkozó észrevételeit. Biztosítani kell a fél számára az észrevételeinek írásban, az EKB felügyeleti határozat kézhezvételétől számított kéthetes határidőn belül történő megtételének lehetőségét. Az EKB a fél kérelmére a határidőt adott esetben meghosszabbíthatja; de a határidő a hat hónapot nem haladhatja meg. Az EKB a fél észrevételeire figyelemmel felülvizsgálja az EKB felügyeleti határozatot, és azt helybenhagyja, visszavonja, módosítja, vagy pedig visszavonja és új EKB felügyeleti határozattal váltja fel.
(6) Az SSM-rendelet 18. cikke, valamint ezen rendelet X. része szerinti szankciókhoz kapcsolódó EKB felügyeleti eljárásokra a (4) és az (5) bekezdés nem vonatkozik.
32. cikk
Iratbetekintés az EKB felügyeleti eljárásában
(1) Az érintett felek védekezéshez való jogát az EKB felügyeleti eljárása során teljes mértékben tiszteletben kell tartani. Ebből a célból és az EKB felügyeleti eljárásának megindítását követően a feleknek jogukban áll betekinteni az EKB ügyiratába, amennyiben ez nem sérti az adott féltől különböző jogi és természetes személyeknek az üzleti titkok védelmére irányuló jogos érdekét. Az ügyiratba való betekintés joga nem terjed ki a bizalmas információkra. Az INH-k indokolatlan késedelem nélkül továbbítják az EKB-nak az EKB felügyeleti eljárásaival kapcsolatban általuk kézhez vett iratbetekintési kérelmeket.
(2) Az ügyiratot a EKB által az EKB felügyeleti eljárása során kapott, készített vagy összeállított összes dokumentum alkotja, függetlenül az adathordozótól.
(3) Ez a cikk nem gátolja meg az EKB-t vagy az INH-kat abban, hogy felfedjék és felhasználják a jogsértés bizonyításához szükséges információkat.
(4) Az EKB meghatározhatja, hogy az iratbetekintést e következő módon, illetve módokon lehet biztosítani, a felek technikai lehetőségeitől függően:
a)
CD-ROM-ok vagy bármely más elektronikus adathordozó, ideértve a jövőben elérhetővé váló adathordozókat is;
b)
a hozzáférhető ügyiratok fénymásolatának postai úton történő megküldése;
c)
a felek meghívása a hozzáférhető ügyiratokba az EKB irodáiban történő betekintésre.
(5) E cikk alkalmazásában a bizalmas információk körébe tartozhatnak az EKB vagy az INH belső dokumentumai; valamint az EKB és valamely INH közötti, illetve az INH-k közötti levelezés.
2. FEJEZET
Az EKB felügyeleti határozatai
33. cikk
Az EKB felügyeleti határozatainak indokolása
(1) Az EKB felügyeleti határozatait a (2) bekezdés szerint el kell látni a határozat indokolásával.
(2) Az indokolásnak tartalmaznia kell a lényeges tényeket és jogi indokokat, amelyekre az EKB a felügyeleti határozatát alapította.
(3) Az EKB - a 31. cikk (4) bekezdésének figyelembevételével - csak olyan tényekre alapozhatja a felügyeleti határozatait, amelyekkel kapcsolatban a felek megtehették észrevételeiket.
34. cikk
Halasztó hatály
Az EUMSZ 278. cikke és az SSM-rendelet 24. cikkének (8) bekezdésének sérelme nélkül az EKB az EKB felügyeleti határozata alkalmazásának felfüggesztéséről: a) magában az EKB felügyeleti határozatban, vagy b) a felülvizsgálati testület általi felülvizsgálat iránti kérelemtől eltérő esetekben az EKB felügyeleti határozat címzettjének kérelmére dönthet.
35. cikk
Értesítés az EKB felügyeleti határozatairól
(1) Az EKB az EKB felügyeleti határozatról a felet értesítheti a) szóban, b) a felügyeleti határozat egy példányának kézbesítésével vagy átadásával, c) tértivevényes ajánlott levélben, d) futárszolgálattal, e) telefaxon vagy f) elektronikus úton, a (10) bekezdésnek megfelelően.
(2) Ha képviselő írásbeli felhatalmazással rendelkezik, az EKB a képviselőt is értesítheti az EKB felügyeleti határozatáról. Ilyen esetekben az EKB nem köteles azt a felügyelt szervezetet is értesíteni az EKB felügyeleti határozatáról, amelyet a képviselő képvisel.
(3) Az EKB felügyeleti határozatáról való szóbeli értesítés esetében a határozat akkor minősül a címzett számára kézbesítettnek, ha az EKB alkalmazottja tájékoztatta az EKB felügyeleti határozatáról a) természetes személy esetében az érintett természetes személyt, illetve b) jogi személy esetében a jogi személy felhatalmazott kézbesítési megbízottját. Ilyen esetben a szóbeli értesítést követően indokolatlan késedelem nélkül át kell adni a címzettnek az EKB felügyeleti határozatát írott formában.
(4) Az EKB felügyeleti határozatáról tértivevényes ajánlott levélben történő értesítés esetében az EKB felügyeleti határozatáról való értesítés a postai szolgáltatónak való átadást követő tízedik napon a címzettnek kézbesítettnek tekintendő, kivéve, ha a tértivevény azt tanúsítja, hogy a levelet más napon vették kézhez.
(5) Az EKB felügyeleti határozatáról futárszolgálat útján történő értesítés esetében az EKB felügyeleti határozatáról való értesítés a futárszolgálatnak való átadást követő tízedik napon a címzettnek kézbesítettnek tekintendő, kivéve, ha az átvételi elismervény azt tanúsítja, hogy a levelet más napon vették kézhez.
(6) A (4) és az (5) bekezdés céljára az EKB felügyeleti határozatát kézbesítésre alkalmas címre (érvényes címre) kell megküldeni. Érvényes cím:
a)
az EKB felügyeleti határozata címzettjének kérelmére induló EKB felügyeleti eljárásban a címzett által a kérelmében megjelölt cím;
b)
felügyelt szervezet esetében a székhely felügyelt szervezet által az EKB-nak legutoljára megadott üzleti címe;
c)
természetes személyek esetében az EKB-nak megadott legutolsó cím, vagy ha az EKB-nak címet nem adtak meg és a természetes személy valamely felügyelt szervezet alkalmazottja, vezetője vagy részvényese, a felügyelt szervezet b) pont szerinti üzleti címe.
(7) Az EKB felügyeleti eljárásban félnek minősülő minden személynek kérésre meg kell adnia egy érvényes címet.
(8) Ha egy személy székhelye vagy lakóhelye nem tagállam államban van, az EKB kérheti, hogy a fél ésszerű időn belül nevezzen meg olyan kézbesítési megbízottat, akinek a lakóhelye vagy üzleti telephelye valamely tagállamban van. Amennyiben erre a kérésre kézbesítési megbízottat nem neveznek meg, illetve az ilyen kézbesítési megbízott megnevezéséig a kommunikációt a (3)-(5) és a (9) bekezdésnek megfelelően a fél EKB számára elérhető címére lehet kézbesíteni.
(9) Amennyiben az EKB felügyeleti határozatának címzettje telefax számot adott meg az EKB-nak, az EKB a felügyeleti határozatról a címzettet a határozat másolatának telefaxon történő megküldésével is értesítheti. Az EKB felügyeleti határozatot a címzettnek kézbesítettnek kell tekinteni, ha az EKB a sikeres telefax-átvitelről kézbesítési jelentést kapott.
(10) Az EKB meghatározhatja azokat a kritériumokat, amelyek fennállása esetén az EKB felügyeleti határozatai elektronikus vagy egyéb hasonló távközlési eszközök révén kézbesíthetőek.
3. CÍM
A JOGSÉRTÉSEK JELENTÉSE
36. cikk
A jogsértések jelentése
Bárki jóhiszemű bejelentést tehet az EKB-nak, ha alapos okkal feltételezi, hogy a bejelentés az SSM-rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében említett jogi aktusok hitelintézetek, pénzügyi holdingtársaságok, vegyes pénzügyi holdingtársaságok vagy illetékes hatóságok (magát az EKB-t is ideértve) általi megsértését fogja feltárni.
37. cikk
Megfelelő védelem a jogsértések bejelentése tekintetében
(1) Amennyiben egy személy jóhiszemű bejelentést tesz az SSM-rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében említett jogi aktusok felügyelt szervezetek vagy illetékes hatóságok általi feltehető megsértéséről, a bejelentést védett bejelentésként kell kezelni.
(2) Az irányadó uniós adatvédelmi kerettel összhangban védelemben részesül az összes személyes adat a jogsértést bejelentő személy, valamint a jogsértésért feltehetően felelős természetes személy vonatkozásában egyaránt.
(3) Az EKB a védett bejelentést tevő személy személyazonosságát előzetes kifejezett hozzájárulásának beszerzése nélkül nem tárja fel, kivéve, ha erre további vizsgálattal vagy későbbi bírósági eljárással kapcsolatban bírósági végzés kötelezi.
38. cikk
A bejelentés nyomon követésére vonatkozó eljárások
(1) Az EKB értékeli a jelentős felügyelt szervezetekre vonatkozó valamennyi bejelentést. Az EKB értékeli az EKB rendeleteiben vagy határozataiban foglaltak megsértése tekintetében a kevésbé jelentősnek minősülő szervezetekhez kapcsolódó bejelentéseket. Utóbbi esetben, amikor a bejelentés INH-khoz érkezik, azok továbbítják a bejelentéseket az EKB-hoz, a bejelentést tevő személy nevének közlése nélkül, kivéve, ha e személy ehhez kifejezetten hozzájárul.
(2) Az (1) bekezdés sérelme nélkül az EKB továbbítja az érintett INH-hoz a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre vonatkozó bejelentéseket, a bejelentést tevő személy nevének közlése nélkül, kivéve, ha e személy ehhez kifejezetten hozzájárul.
(3) Az EKB információcserét folytat az INH-kkal: a) annak értékelése érdekében, hogy a bejelentéseket az EKB-nak és az érintett INH-nak is megküldték-e, illetve az intézkedések koordinálása érdekében; valamint b) hogy megismerje az INH-knak továbbított bejelentések nyomon követésének kimenetelét.
(4) Az EKB ésszerű mérlegeléssel határozza meg a kapott bejelentések értékelésének módját és a megteendő intézkedéseket.
(5) A felügyelt szervezetek feltehető jogsértése esetében az érintett felügyelt szervezet az EKB-nak megadja az általa a kapott bejelentés értékelése érdekében kért összes információt és dokumentumot.
(6) Az (EKB-tól különböző) illetékes hatóságok feltehető jogsértése esetében az EKB felkéri az érintett illetékes hatóságot, hogy a bejelentett tényekre tegye meg észrevételeit.
(7) Az EKB az SSM-rendelet 20. cikkének (2) bekezdésében ismertetett éves jelentésében a bejelentésekről kivonatolt vagy összesített formában tájékoztatást ad úgy, hogy az egyes felügyelt szervezeteket vagy személyeket ne lehessen azonosítani.
IV. RÉSZ
A FELÜGYELT SZERVEZET JELENTŐS VAGY KEVÉSBÉ JELENTŐS STÁTUSZÁNAK MEGHATÁROZÁSA
1. CÍM
A JELENTŐS VAGY KEVÉSBÉ JELENTŐS BESOROLÁSRA VONATKOZÓ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
39. cikk
A felügyelt szervezet jelentőssé minősítése egyedi alapon
(1) A felügyelt szervezet jelentős felügyelt szervezetnek minősül, ha az EKB az érintett felügyelt szervezethez a 43-49. cikk szerint intézett EKB határozatban így határoz, kifejtve a határozatot alátámasztó indokokat.
(2) A felügyelt szervezet jelentős felügyelt szervezetként történő minősítése megszűnik, ha az EKB a felügyelt szervezethez intézett EKB felügyeleti határozatban úgy dönt - kifejtve a határozatot alátámasztó indokokat -, hogy a szervezet kevésbé jelentősnek minősülő szervezet vagy többé nem jelentős felügyelt szervezet.
(3) Valamely felügyelt szervezet az alábbiak bármelyike alapján jelentős felügyelt szervezetnek minősíthető:
a)
az 50-55. és azt követő cikkek szerint meghatározott mérete (a továbbiakban: a méretszempont);
b)
az Unió vagy bármely, a mechanizmusban részt vevő tagállam gazdasága tekintetében fennálló, az 56-58. cikk szerint meghatározott jelentősége (a továbbiakban: a gazdasági jelentőség szempontja);
c)
határokon átnyúló tevékenység tekintetében fennálló, az 59-60. cikk szerint meghatározott jelentősége (a továbbiakban: a határokon átnyúló tevékenység szempontja);
d)
a 61-64. cikknek megfelelően meghatározott, közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérése vagy fogadása az Európai Stabilitási Mechanizmusból (ESM) (a továbbiakban: közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség szempontja);
e)
az a tény, hogy a felügyelt szervezet a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike, a 65-66. cikkben meghatározottak szerint.
(4) A jelentős felügyelt szervezeteket közvetlenül az EKB felügyeli, kivéve, ha rendkívüli körülmények indokolják az érintett INH általi, e rész 9. címével összhangban történő felügyeletet.
(5) Az EKB egyben közvetlenül látja el az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerint elfogadott EKB határozat alapján kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felügyeletét annyiban, hogy az EKB fogja közvetlenül gyakorolni az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében említett, összes lényeges hatáskört. Az SSM-rendelet alkalmazásában az ilyen kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport jelentősnek minősül.
(6) Az e cikkben említett EKB határozatok meghozatala előtt az EKB konzultál az érintett INH-kkal. Az e cikkben említett minden EKB határozatról értesíteni kell az érintett INH-kat is.
40. cikk
A csoport részét alkotó felügyelt szervezetek jelentőssé minősítés
(1) Ha egy vagy több felügyelt szervezet egy felügyelt csoport részét alkotja, a jelentőség meghatározásának kritériumait a mechanizmusban részt vevő tagállamon belüli konszolidáció legmagasabb szintjén kell meghatározni, a IV. rész 3-7. címe rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A felügyelt csoport részét alkotó minden egyes felügyelt szervezetet jelentős felügyelt szervezetnek kell tekinteni az alábbi körülmények bármelyikének fennállása esetében:
a)
ha a felügyelt csoport konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén teljesíti a méretszempontot, a gazdasági jelentőség szempontját vagy a határokon átnyúló tevékenység szempontját;
b)
ha a felügyelt csoport részét képező egy vagy több felügyelt szervezet teljesíti a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség szempontját;
c)
ha a felügyelt csoport részét képező egy vagy több felügyelt szervezet a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike.
(3) Amennyiben megállapítást nyert, hogy a felügyelt csoport jelentős vagy többé már nem jelentős, az EKB elfogad egy EKB határozatot a jelentős felügyelt szervezetté minősítésről vagy pedig a jelentős felügyelt szervezet minősítés felfüggesztéséről, és megadja a szóban forgó felügyelt csoport részét alkotó minden egyes felügyelt szervezet vonatkozásában az EKB általi közvetlen felügyelet kezdő és záró időpontját, a 39. cikkben előírt kritériumokkal és eljárásokkal összhangban.
41. cikk
A mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézetek fióktelepeire vonatkozó külön rendelkezések
(1) E rendelet alkalmazásában egyetlen felügyelt szervezetnek kell tekinteni a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet által a mechanizmusban részt vevő azonos tagállamban nyitott összes fióktelepet.
(2) E rendelet alkalmazásában külön felügyelt szervezetnek kell tekinteni a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet által a mechanizmusban részt vevő eltérő tagállamokban nyitott fióktelepeket.
(3) Az (1) bekezdésben foglaltak sérelme nélkül az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok teljesülésének meghatározásakor a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet fióktelepeit egyenként, külön felügyelt szervezetként kell értékelni, elkülönítve ugyanazon hitelintézet leányvállalataitól.
42. cikk
A mechanizmusban részt nem vevő tagállamban és harmadik országban székhellyel rendelkező hitelintézetek leányvállalataira vonatkozó külön rendelkezések
(1) A mechanizmusban részt vevő egy vagy több tagállamban olyan hitelintézet által létesített leányvállalatokat, amelyek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban vagy harmadik országban van, elkülönülten kell értékelni ugyanezen hitelintézet fióktelepeitől annak meghatározásakor, hogy az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyik teljesül-e.
(2) Az alábbi leányvállalatokat elkülönülten kell értékelni annak meghatározásakor, hogy az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyik teljesül-e:
a)
amelyeket a mechanizmusban részt vevő tagállamban hoztak létre;
b)
amelyek olyan csoporthoz tartoznak, amelyek anyavállalatának székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban vagy harmadik országban van;
c)
amelyek nem tartoznak a mechanizmusban részt vevő tagállamon belüli felügyelt csoporthoz.
2. CÍM
A FELÜGYELT SZERVEZETEK JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETTÉ MINŐSÍTÉSÉNEK ELJÁRÁSA
1. FEJEZET
A felügyelt szervezet jelentőssé minősítése
43. cikk
A felügyelt szervezet státusának felülvizsgálata
(1) Amennyiben ez a rendelet eltérően nem rendelkezik, az EKB legalább évente felülvizsgálja, hogy valamely jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport továbbra is teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül valamelyiket.
(2) Amennyiben ez a rendelet eltérően nem rendelkezik, minden INH legalább évente felülvizsgálja, hogy valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül valamelyiket. A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok esetében ezt a felülvizsgálatot a mechanizmusban részt vevő azon tagállam érintett INH-ja végzi el, amelyben a mechanizmusban részt vevő tagállamon belüli konszolidáció legmagasabb szintjén meghatározott anyavállalat székhelye van.
(3) Az EKB a vonatkozó információk beérkezését követően bármikor, de különösen az 52. cikkben felsorolt esetekben felülvizsgálhatja, hogy a) a felügyelt szervezet teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumokat, és b) hogy valamely jelentős felügyelt szervezet teljesíti-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumokat.
(4) Ha egy INH úgy értékeli, hogy egy kevésbé jelentősnek minősülő szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő csoport teljesíti az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyiket, az INH indokolatlan késedelem nélkül értesíti erről az EKB-t.
(5) AZ EKB vagy valamely INH kérésére az EKB és az érintett INH együttműködik annak meghatározásában, hogy az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok közül bármelyik teljesül-e valamely felügyelt szervezet vagy valamely felügyelt csoport vonatkozásában.
(6) Ha az EKB a) úgy dönt, hogy átveszi a közvetlen felügyeletet a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport vonatkozásában, vagy pedig b) úgy dönt, hogy valamely felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyeletét meg kell szüntetni, az EKB és az érintett INH együttműködik a felügyeleti hatáskörök terén a zökkenőmentes átmenet biztosítása érdekében. A felügyelt szervezet közvetlen felügyeletének az EKB általi átvételekor az érintett INH, illetve az érintett szervezet felügyeleti hatásköreinek az INH-nak átadásakor az EKB készít különösen egy jelentést, amely tartalmazza a felügyelt szervezet felügyeleti múltját és kockázati profilját.
(7) Az EKB határozza meg, hogy a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport jelentősnek minősül-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében előírt kritériumok ott előírt sorrendben való használatával, azaz az alábbiak szerint: a) méret; b) az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasági tekintetében fennálló jelentőség; c) a határokon átnyúló tevékenységek jelentősége; d) közforrásból származó pénzügyi segítség kérése vagy fogadása közvetlenül az ESM-ből; e) az a tény, hogy a szervezet a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike.
44. cikk
A felügyelt szervezet jelentős mivoltának meghatározásakor alkalmazandó eljárás
(1) A felügyelt szervezet vagy a felügyelt csoport a cím alapján jelenetősnek történő minősítésére vonatkozó döntés meghozatalakor eltérő rendelkezés hiányában az EKB az e rendelet 2. címének III. részében foglalt eljárási szabályokat alkalmazza.
(2) Az EKB a 45. cikkben meghatározott határidőn belül írásban közli a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport jelentőssé nyilvánításáról szóló EKB határozatot valamennyi érintett felügyelt szervezettel, és a határozatot közli az érintett INH-val is. Azon felügyelt szervezetek esetében, amelyek egy jelentős felügyelt csoport tagjai, az EKB az EKB határozatot a felügyelt szervezettel a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén közli, és gondoskodik arról, hogy a jelentős felügyelt csoportba tartozó valamennyi felügyelt szervezetet megfelelően tájékoztassa.
(3) Azon felügyelt szervezetek tekintetében, amelyeket az EKB az (1) bekezdésnek megfelelően nem értesített, a 49. cikk (2) bekezdésében említett jegyzék minősül a kevésbé jelentősként történő besorolásukról történő értesítésnek.
(4) Az EKB minden egyes jelentős felügyelt szervezetnek lehetőséget ad arra, hogy írásban nyilatkozzon az (1) bekezdés szerinti EKB határozat elfogadása előtt.
(5) Az EKB ezen túlmenően a 39. cikk (6) bekezdésével összhangban az érintett INH-knak is lehetőség ad, hogy írásban megtegyék megjegyzéseiket és észrevételeiket, és az EKB ezeket megfelelően figyelembe veszi.
(6) A felügyelt szervezet vagy a felügyelt csoport azon EKB határozatról való értesítés napjától minősül jelentős felügyelt szervezetnek vagy jelentős felügyelt csoportnak, amelyben meghatározásra kerül, hogy az jelentős felügyelt szervezetnek vagy a jelentős felügyelt csoportnak minősül.
2. FEJEZET
Az EKB általi közvetlen felügyelet kezdete és megszűnése
45. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet kezdete
(1) Az EKB egy EKB határozatban határozza meg azt a napot, amikor átveszi a közvetlen felügyeletet a jelentős felügyelt szervezetté, illetve jelentős felügyelt csoporttá minősített felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport felett. Ez az EKB határozat megegyezhet a 44. cikk (2) bekezdésében említett határozattal. Az EKB a (2) bekezdés szerint ezt az EKB határozatot a közvetlen felügyelet átvétele előtt legalább egy hónappal közli minden érintett felügyelt szervezettel.
(2) Ha az EKB a felügyelt szervezet vagy a felügyelt csoport felett a közvetlen felügyeletet az ESM-ből közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérése vagy fogadása alapján veszi át, az EKB az (1) bekezdésben említett EKB határozatot kellő időben - a közvetlen felügyelet átvételének napja előtt legalább egy héttel - közli minden érintett felügyelt szervezettel.
(3) Az EKB az (1) bekezdésben említett EKB határozatokat másolatban megküldi az érintett INH-knak.
(4) Az EKB a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport feletti közvetlen felügyeletet legkésőbb azt a napot követő 12 hónappal veszi át, amelyen az EKB az adott felügyelt szervezetet vagy felügyelt csoportot a 44. cikk (2) bekezdése szerinti EKB határozatról értesíti.
(5) Ezen cikk alkalmazásában egy felügyelt csoport esetében az EKB az EKB határozatról a felügyelt szervezetet a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén értesíti, és biztosítja, hogy a csoporton belüli felügyelt szervezeteket megfelelően tájékoztassa a vonatkozó határidőn belül.
46. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet megszűnése
(1) Amikor az EKB elhatározza, hogy a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete meg fog szűnni, az EKB kibocsát egy EKB határozatot minden érintett felügyelt szervezet felé, amelyben meghatározza a közvetlen felügyelet befejeződésének napját és okát. Az EKB ezt a határozatot legalább azon nap előtt egy hónappal fogadja, amelyen az EKB általi közvetlen felügyelet befejeződik. Az EKB ezt az EKB határozatot másolatban megküldi az érintett INH-knak is. A 45. cikk (5) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
(2) Az EKB az (1) bekezdés szerinti határozat elfogadása előtt valamennyi jelentős felügyelt szervezetnek lehetőséget ad arra, hogy írásban nyilatkozatot tegyenek.
(3) Azon EKB határozatok, amelyek meghatározzák azt a napot, amelyen a felügyelt szervezet EKB általi közvetlen felügyelete befejeződik, kiadhatóak a felügyelt szervezetet kevésbé jelentősnek minősítő határozattal együtt.
47. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet befejeződésének okai
(1) Az olyan jelentős felügyelt szervezet esetében, amely ilyen minősítését a) mérete, b) az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasági tekintetében fennálló jelentősége, c) a határokon átnyúló tevékenységek jelentősége vagy az alapján kapta, hogy az e kritériumok legalább egyikének megfelelő csoport tagja, az EKB elfogad egy EKB határozatot, amely megszünteti a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet, ha három egymást követő éven át az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében említett kritériumok egyike sem teljesült egyedi alapon vagy azon felügyelt csoport szintjén, amelyhez a felügyelt szervezet tartozik.
(2) Az olyan felügyelt szervezet esetében, amely amiatt minősül jelentősnek, mert a) saját maga, b) az a csoport, amelyhez a felügyelt szervezet tartozik, c) vagy az azonos csoporthoz tartozó, más okból jelentősnek nem minősülő felügyelt szervezet az ESM-ből közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget kért vagy kapott, az EKB akkor fogadja el a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet megszüntető EKB határozatot, ha a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget elutasították, teljes egészében visszafizették vagy felmondták. Az ilyen határozatot a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség visszafizetése vagy felmondása esetében csak három naptári évvel a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség teljes visszafizetése vagy felmondása után lehet meghozni.
(3) Az olyan felügyelt szervezet esetében, amely amiatt minősül jelentősnek, mert a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike, a 65-66. cikkben meghatározottak szerint, vagy pedig ilyen hitelintézet felügyelt csoportjához tartozik, és amely más okból nem jelentős, az EKB akkor fogadja el a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet megszüntető EKB határozatot, ha az érintett felügyelt szervezet három egymást követő naptári évben nem volt valamely, a mechanizmusban részt vevő tagállam három legjelentősebb hitelintézetének egyike.
(4) Az olyan felügyelt szervezet esetében, amely az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerint elfogadott EKB határozattal került közvetlen EKB-felügyelet alá, és amely más okból nem jelentős, az EKB akkor fogad el a jelentős felügyeleti szervezeti minősítést és a közvetlen felügyeletet megszüntető EKB határozatot, ha megalapozott mérlegelése szerint a közvetlen felügyelet a továbbiakban nem szükséges a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazásának biztosításához.
48. cikk
Folyamatban levő eljárások
(1) Ha az EKB és az INH közötti hatáskörváltásra kerül sor, az a hatóság, amelynek hatásköre megszűnik (a továbbiakban: a megszűnő hatáskörű hatóság) tájékoztatja a hatáskört szerző hatóságot (a továbbiakban: a felügyeletet átvevő hatóságot) minden hivatalosan megindított felügyeleti eljárásról, amelyben döntést kell hozni. A megszűnő hatáskörű hatóság ezt a tájékoztatást azt követően haladéktalanul megadja, amint tudomást szerzett a hatáskörében bekövetkezendő változásról. A megszűnő hatáskörű hatóság ezt az információt folyamatosan - főszabályként havonta - frissíti, amennyiben van új, a felügyeleti eljárásra vonatkozó, jelentendő információ. A felügyeletet átvevő hatóság kellően indokolt esetben lehetővé teheti az ennél ritkább jelentést. A 48. és a 49. cikk alkalmazásában felügyeleti eljárás az EKB vagy az INH felügyeleti eljárása.
A hatáskörváltást megelőzően a megszűnő hatáskörű hatóság indokolatlan késedelem nélkül kapcsolatba lép a felügyeletet átvevő hatósággal a döntést igényelő minden új felügyeleti eljárás hivatalos megindítását követően.
(2) Ha a felügyeleti hatáskör gyakorlója változik, a megszűnő hatáskörű hatóság törekedik a döntést igénylő, folyamatban lévő felügyeleti eljárásoknak a felügyeleti hatáskörváltás napja előtti befejezésére.
(3) Ha egy döntést igénylő, hivatalosan megindított felügyeleti eljárás nem fejezhető be a felügyeleti hatáskörváltás napja előtt, a megszűnő hatáskörű hatóság továbbra is illetékes marad az ilyen folyamatban levő felügyeleti eljárás befejezésére. Ebből a célból a megszűnő hatáskörű hatóság a felügyeleti eljárás befejezéséig megtartja az összes vonatkozó hatáskörét. A megszűnő hatáskörű hatóság megtartott hatáskörei alapján az irányadó jognak megfelelően fejezi be a szóban forgó folyamatban lévő felügyeleti eljárást. A megszűnő hatáskörű hatóság a hatáskörváltást megelőzően folyamatban lévő felügyeleti eljárásban bármely határozat meghozatala előtt tájékoztatja a hatáskört átvevő hatóságot. A felügyeletet átvevő hatóság számára megküldi a meghozott határozat másolatát és a határozathoz kapcsolódó lényeges dokumentumokat.
(4) A (3) bekezdéstől eltérve az EKB az érintett hivatalosan megindított felügyeleti eljárásra vonatkozó értékelés elvégzéséhez szükséges információk kézhezvételétől számított egy hónapon belül az érintett INH-val konzultálva dönthet a felügyeleti eljárás átvételéről. Ha nemzeti jogi okból az előző mondatban említett értékelési időszak vége előtt EKB határozat meghozatala szükséges, az INH megadja az EKB-nak a szükséges információkat, és meghatározza különösen azt a határidőt, amelyen belül az EKB-nak döntenie kell arról, hogy kívánja-e átvenni az eljárást vagy sem. Amennyiben az EKB átveszi a felügyeleti eljárást, értesíti az érintett INH-t és a feleket az érintett felügyeleti eljárás átvételére vonatkozó döntéséről. Az EKB az EKB határozatban részletezi az ilyen felügyeleti eljárás átvételének következményeit.
(5) Az EKB és az érintett INH együttműködik a folyamatban levő eljárások befejezése tekintetében és e célból információcserét folytathat.
(6) Ez a cikk nem vonatkozik a szokásos eljárásokra.
3. FEJEZET
A felügyelt szervezetek jegyzéke
49. cikk
Közzététel
(1) Az EKB közzétesz egy jegyzéket, amelyen szerepel az EKB közvetlen felügyelete alatt álló összes felügyelt szervezet és felügyelt csoport neve - amennyiben a felügyelt szervezet számára annak jelentősége van, megjelölve azt a felügyelt csoportot, amelyhez tartozik -, valamint a közvetlen felügyelet konkrét jogalapja. A jegyzék tartalmazza a méretszempont alapján jelentősnek minősítés esetében a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport eszközeinek teljes értékét. Az EKB közzéteszi azon felügyelt szervezetek nevét, amelyeket - noha teljesítik az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében említett kritériumok egyikét, és ennélfogva jelentősnek minősülnének - az EKB mégis kevésbé jelentősnek minősít a IV. rész 9. címének megfelelő konkrét körülmények miatt, és ezért felettük a közvetlen felügyeletet nem az EKB látja el.
(2) Az EKB közzétesz egy jegyzéket, amelyen szerepel a valamely INH közvetlen felügyelete alatt álló összes felügyelt szervezet neve, valamint az érintett INH megnevezése.
(3) Az (1) és a (2) bekezdésben említett jegyzéket elektronikusan kell közzétenni és annak az EKB honlapján elérhetőnek kell lennie.
(4) Az (1) és a (2) bekezdésben említett jegyzéket rendszeresen frissíteni kell.
3. CÍM
A JELENTŐSÉG MÉRET ALAPJÁN TÖRTÉNŐ MEGHATÁROZÁSA
50. cikk
A jelentőség méret alapján történő meghatározása
(1) Azt, hogy egy felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport a méretszempont alapján jelentős-e, az eszközök teljes értékére hivatkozással kell meghatározni.
(2) A felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport akkor minősül jelentősnek, ha eszközeinek teljes értéke meghaladja a 30 milliárd eurót (a továbbiakban: a mérethatár).
51. cikk
A felügyelt szervezet méret alapján fennálló jelentősége meghatározásának alapja
(1) Ha a felügyelt szervezet felügyelt csoport részét képezi, eszközeinek teljes értékét a felügyelt csoport irányadó jognak megfelelő, év végi prudenciális konszolidált adatszolgáltatása alapján kell meghatározni.
(2) Ha a teljes eszközállomány nem határozható meg az (1) bekezdésben említett adatok alapján, az eszközök teljes értékét a legutolsó auditált, az az Unión belül a 1606/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendelettel összhangban alkalmazandó nemzetközi számviteli standardoknak (12) (IFRS) megfelelően elkészített éves pénzügyi beszámoló alapján, és ha ilyen éves pénzügyi beszámoló nem áll rendelkezésre, az irányadó nemzeti számviteli jogszabályoknak megfelelően elkészített éves pénzügyi beszámoló alapján kell meghatározni.
(3) Ha a felügyelt szervezet nem képezi felügyelt csoport részét, eszközeinek teljes értékét az irányadó jognak megfelelő, év végi egyedi prudenciális adatszolgáltatás alapján kell meghatározni.
(4) Ha a teljes eszközállomány a (3) bekezdésben említett adatok felhasználásával nem határozható meg, az eszközök teljes értékét a legutolsó auditált, az Unión belül a 1606/200/EK rendeletnek megfelelően érvényesülő IFRS standardoknak megfelelően elkészített éves beszámolója alapján, és ha ilyen beszámoló nem áll rendelkezésre, az irányadó nemzeti számviteli jogszabályoknak megfelelően elkészített éves pénzügyi beszámoló alapján kell meghatározni.
(5) Ha a felügyelt szervezet egy euroövezeten kívüli tagállamban letelepedett hitelintézet fióktelepe, az eszközei teljes értékét a 25/2009/EK (EKB/2008/32) európai központi banki rendelet (13) alapján szolgáltatott statisztikai adatok alapján kell meghatározni.
52. cikk
A jelentőség méret alapján történő meghatározásának alapja különleges vagy rendkívüli körülmények esetén
(1) Ha kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vonatkozásában rendkívüli lényeges változás következik be azokban a körülményekben, amelyek a jelentőség méretszempont alapján történő meghatározása tekintetében jelentőséggel bírnak, az érintett INH felülvizsgálja, hogy a mérethatár továbbra is teljesül-e.
Ha ilyen változás jelentős felügyelt szervezet esetében következik be, az EKB felülvizsgálja, hogy a mérethatár továbbra is teljesül-e.
A jelentőség méretszempont alapján történő meghatározása tekintetében jelentőséggel bíró körülményekben rendkívüli lényeges változásnak minősül az alábbiak bármelyike: két vagy több hitelintézet egyesülése, b) jelentős üzletrész eladása vagy átruházása, c) a hitelintézet részvényeinek olyan átruházása, amelynek következtében többé nem tartozik ahhoz a felügyelt csoporthoz, amelyhez az eladás előtt tartozott, d) a felügyelt szervezet (vagy csoport) rendezett végelszámolásának elvégzésére vonatkozó végleges döntés, e) hasonló ténybeli helyzetek.
(2) A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet, és felügyelt csoport esetében a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén álló, kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet értesíti az érintett INH-t az (1) bekezdésben említett változásokról.
A jelentős felügyelt szervezet és jelentős felügyelt csoport esetében a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén álló felügyelt szervezet az EKB-t értesíti az (1) bekezdésben említett változásokról.
(3) A 47. cikk (1)-(3) bekezdésében említett hároméves szabálytól való eltérésként, és a rendkívüli körülmények - ideértve (1) bekezdésben említett körülményeket - esetében az EKB az INH-kkal konzultálva dönt, hogy az érintett felügyelt szervezetek jelentősnek vagy kevésbé jelentősnek minősülnek, és arról az időpontról, amikortól a felügyeletet az EKB vagy az INH-k látják el.
53. cikk
Konszolidált vállalkozások csoportjai
(1) A jelentőség méretszempont alapján történő meghatározásának alkalmazásában a konszolidált vállalkozások felügyelt csoportja azon vállalkozásokból áll, amelyeket az uniós jogszabályok alapján prudenciális okokból konszolidálni kell.
(2) A jelentőség méretszempont alapján történő meghatározásának alkalmazásában a konszolidált vállalkozások felügyelt csoportjának részét képezik a mechanizmusban részt nem vevő tagállamokban és harmadik országokban található leányvállalatok és fióktelepek.
54. cikk
A konszolidáció módszere
A konszolidáció módszere az uniós jognak megfelelően prudenciális célokra alkalmazandó konszolidációs módszer.
55. cikk
Az összes eszköz számításának módszere
Valamely hitelintézet jelentőségének méretszempont alapján történő meghatározásának alkalmazásában az „eszközök teljes értékét” az uniós jog szerint prudenciális célokra elkészített mérleg „Eszközök összesen” sorából kell levezetni.
4. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA AZ UNIÓ VAGY A MECHANIZMUSBAN RÉSZT VEVŐ BÁRMELY TAGÁLLAM GAZDASÁGA SZEMPONTJÁBÓL FENNÁLLÓ JELENTŐSÉG ALAPJÁN
56. cikk
A nemzeti gazdasági jelentőség értékhatára
Az a felügyelt szervezet, amelynek székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, vagy az a felügyelt csoport, amely anyavállalatának székhelye a mechanizmusban részt vevő tagállamban van, akkor minősíthető a mechanizmusban részt vevő érintett tagállam gazdasága szempontjából fennálló jelentősége alapján jelentősnek, ha:
(nemzeti gazdasági jelentőség értékhatára)
és
A ≥ 5 milliárd EUR,
ahol:
A
az eszközök egy adott naptári évre az 51-55. cikknek megfelelően meghatározott teljes értéke, és
B
az 549/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (14) (ESA 2010) A mellékletének 8.89. pontjában meghatározott és az Eurostat által közzétett, piaci áron számított bruttó hazai termék.
57. cikk
Kritériumok a jelentőségnek az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasága szempontjából fennálló jelentőség alapján történő meghatározásához
(1) Az EKB különösen a következő kritériumokat veszi figyelembe annak értékelésekor, hogy valamely felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport az 56. cikkben meghatározottaktól eltérő okból jelentős-e az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő valamely tagállam gazdasága szempontjából:
a)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport jelentősége az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő valamely tagállam konkrét gazdasági ágazati szempontjából;
b)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport összekapcsolódása az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő valamely tagállam gazdaságával;
c)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport helyettesíthetősége piaci résztvevőként és ügyfélszolgáltatások nyújtójaként egyaránt;
d)
a felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport üzleti, strukturális és operatív összetettsége.
(2) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
58. cikk
A jelentőség meghatározása az Unió vagy a mechanizmusban részt vevő bármely tagállam gazdasága szempontjából fennálló jelentőség alapján valamely INH kérésére
(1) Valamely INH értesítheti az EKB-t, ha valamely felügyelt szervezetet a hazai gazdasága tekintetében jelentősnek tekint.
(2) Az EKB az 57. cikk (1) bekezdésében meghatározott kritériumok alapján értékeli az INH értesítését.
(3) A 57. cikk megfelelően alkalmazandó.
5. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA A HATÁROKON ÁTNYÚLÓ TEVÉKENYSÉGEK JELENTŐSÉGE ALAPJÁN
59. cikk
Kritériumok a jelentőségnek a határokon átnyúló tevékenységek jelentősége alapján történő meghatározásához
(1) Az EKB csak akkor tekintheti a felügyelt csoportot jelentősnek a határokon átnyúló tevékenységei alapján, ha a felügyelt csoport anyavállalata több, a mechanizmusban részt vevő tagállamban létesített leányvállalatokat.
(2) Az EKB csak akkor tekinthet jelentősnek valamely felügyelt csoportot a határokon átnyúló tevékenységei alapján, ha az eszközeinek összértéke meghaladja az 5 milliárd eurót, és:
a)
a határokon átnyúló eszközeinek teljes eszközein belüli aránya 20 % feletti; és
b)
a határokon átnyúló kötelezettségeinek az összes forrásokon belüli aránya 20 % feletti.
(3) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
60. cikk
Határokon átnyúló eszközök és kötelezettségek
(1) „Határokon átnyúló eszközök”: a felügyelt csoporttal összefüggésben a teljes eszközök azon része, amelyek tekintetében a partner hitelintézet vagy a mechanizmusban részt vevő azon tagállamtól eltérő tagállamban található jogi vagy természetes személy, amelyben az érintett felügyelt csoport székhelye van.
(2) „Határokon átnyúló források”: a felügyelt csoporttal összefüggésben a teljes források azon része, amelyek tekintetében a partner hitelintézet vagy a mechanizmusban részt vevő azon tagállamtól eltérő tagállamban található jogi vagy természetes személy, amelyben az érintett felügyelt csoport székhelye van.
6. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA AZ ESM-TŐL KÖZFORRÁSBÓL SZÁRMAZÓ PÉNZÜGYI SEGÍTSÉG KÉRÉSE VAGY FOGADÁSA ALAPJÁN
61. cikk
Közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérése vagy fogadása az ESM-től
(1) A felügyelt szervezet számára az ESM-től közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítség kérésére akkor kerül sor, amikor az ESM valamely tagja pénzügyi segítség nyújtását kéri az adott szervezet számára az ESM igazgatóságának az Európai Stabilitási Mechanizmust létrehozó szerződés 19. cikke alapján valamely hitelintézet közvetlen feltőkésítéséről szóló határozatának megfelelően, és az e határozat alapján elfogadott eszközökkel.
(2) Valamely hitelintézet akkor részesül közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítségben, amikor a hitelintézet az (1) bekezdésben említett határozat és eszközök szerint a pénzügyi segítséget megkapja.
62. cikk
Az INH-k kötelezettsége az EKB arról való tájékoztatására, hogy egy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet valószínűleg közforrásból származó pénzügyi segítséget fog kérni vagy kapni
(1) Az INH - a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzetének jelentős megromlása esetében az EKB tájékoztatására vonatkozó, a 96. cikkben meghatározott kötelezettség sérelme nélkül - haladéktalanul tájékoztatja az EKB-t, amint tudomására jut, hogy valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet számára közforrásból nyújtott pénzügyi segítség válhat szükségessé nemzeti szinten közvetlenül az ESM-ből, és/vagy az ESM részéről.
(2) Az INH - megfelelően indokolt sürgős esetek kivételével - a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzetéről szóló jelentését megfontolásra nyújtja be az EKB-nak, azt megelőzően, hogy azt az ESM-hez benyújtaná.
63. cikk
A közvetlen felügyelet kezdete és befejeződése
(1) Az a felügyelt szervezet, amelynek vonatkozásában az ESM-től közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget kérnek, vagy amely az ESM-től közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget kapott, attól a naptól minősül jelentős felügyelt szervezetnek, amikor nevében a közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget megkérték.
(2) A közvetlen felügyelet EKB általi átvételének napját a 2. címnek megfelelő EKB határozatban kell meghatározni.
(3) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
64. cikk
Hatály
Ha felügyelt csoport részét képező felügyelt szervezet tekintetében kértek közforrásból származó közvetlen pénzügyi segítséget, az adott felügyelt csoport részét képező összes felügyelt szervezetet jelentősnek kell minősíteni.
7. CÍM
A JELENTŐSÉG MEGHATÁROZÁSA ANNAK ALAPJÁN, HOGY A FELÜGYELT SZERVEZET A MECHANIZMUSBAN RÉSZT VEVŐ TAGÁLLAMBAN A HÁROM LEGJELENTŐSEBB HITELINTÉZET EGYIKE
65. cikk
Kritériumok a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet meghatározásához
(1) Valamely hitelintézet vagy felügyelt csoport jelentősnek minősül. ha egyike a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézetnek vagy felügyelt csoportnak.
(2) A mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport meghatározásának céljaira az EKB és az érintett INH figyelembe veszi a felügyelt szervezet, illetve a felügyelt csoport 50-55. cikknek megfelelően meghatározott méretét.
66. cikk
Felülvizsgálati eljárás
(1) Az EKB minden naptári év október 1-jéig a mechanizmusban részt vevő minden egyes tagállam vonatkozásában megállapítja, hogy jelentős felügyelt szervezetnek kell-e minősíteni három olyan felügyelt szervezetet, amelynek székhelye, illetve olyan felügyelt csoportot, amely anyavállalatának székhelye a mechanizmusban részt vevő ilyen tagállamban van.
(2) Az EKB kérésére az INH a szóban forgó naptári év október 1-jéig tájékoztatja az EKB-t a mechanizmusban részt vevő érintett tagállamban székhellyel rendelkező három legjelentősebb hitelintézetről vagy felügyelt csoportról. Az INH a három legjelentősebb hitelintézetet vagy felügyelt csoportot az 50-55. cikkben meghatározott kritériumok alapján határozza meg.
(3) Az érintett INH a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport mindegyike tekintetében jelentést ad az EKB-nak, amely tartalmazza mindegyik esetben a felügyeleti múltat és a kockázati profilt, kivéve, ha a hitelintézet vagy felügyelt csoport már jelentősnek minősül.
Az EKB a (2) bekezdésben említett információk kézhezvételekor lefolytatja saját értékelését. Az EKB ebből a célból kérheti az érintett INH-tól bármely lényeges információ megadását.
(4) Ha az adott év október 1-jén a mechanizmusban részt vevő tagállamban a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport közül egy vagy több nem minősül jelentős felügyelt szervezetnek, az EKB a 2. cím szerinti határozatot fogad el a három legjelentősebb hitelintézet vagy felügyelt csoport közül a jelentősnek nem minősülők tekintetében.
(5) Az 52. cikk (3) bekezdése megfelelően alkalmazandó.
8. CÍM
AZ EKB HATÁROZATA A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK SSM-RENDELET 6. CIKKE (5) BEKEZDÉSÉNEK B) PONTJA SZERINTI KÖZVETLEN FELÜGYELET ALÁ VONÁSÁRÓL
67. cikk
Az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti EKB határozat kritériumai
(1) Az EKB az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerint bármikor - EKB határozattal - úgy dönthet, hogy közvetlenül gyakorolja a felügyeletet valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felett, amennyiben ez a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazásának biztosításához szükséges.
(2) Az (1) bekezdésben említett EKB határozat meghozatala előtt az EKB többek között a következő tényezők bérmelyikét figyelembe veszi:
a)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport közel áll-e az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésében szereplő kritériumok egyikének teljesítéséhez;
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport más hitelintézetekkel való összekapcsolódása;
c)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport leányvállalata-e olyan felügyelt szervezetnek, amelynek székhelye a mechanizmusban részt nem vevő tagállamban vagy harmadik országban van, és egy vagy több - ugyancsak hitelintézet - olyan leányvállalatot vagy egy vagy több olyan fióktelepet létesített a mechanizmusban részt vevő tagállamokban, amelyek közül egy vagy több jelentős;
d)
az a tény, hogy az INH nem követte az EKB utasításait;
e)
az a tény, hogy az INH nem felel meg az SSM-rendelet 4. cikk (3) bekezdésének első albekezdésében említett jogi aktusoknak.
f)
az a tény, hogy a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet az EFSF-től vagy az ESM-től közvetett pénzügyi segítséget kért vagy kapott.
68. cikk
Az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti EKB határozat valamely INH kérésére történő előkészítésének eljárása
(1) Az EKB valamely INH kérésre értékeli, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében szükséges-e az SSM-rendelet szerinti közvetlen felügyelet gyakorlása valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport tekintetében.
(2) Az INH kérelmében: a) megnevezi azt a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportot, amelynek vonatkozásában az INH álláspontja szerint az EKB-nak a közvetlen felügyeletet át kellene vennie, és b) megadja, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében miért szükséges a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete.
(3) Az INH kéréséhez csatolni kell az érintett kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felügyeleti múltját és kockázati profilját feltüntető jelentést.
(4) Amennyiben az EKB nem ért egyet az INH kérésével, úgy konzultál az érintett INH-val annak végső értékelése előtt, hogy a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi felügyelete szükséges-e a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében.
(5) Ha az EKB úgy dönt, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete szükséges, a 2. címnek megfelelő EKB határozatot fogad el.
69. cikk
Az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének b) pontja szerinti EKB határozat EKB saját kezdeményezésére történő előkészítésének eljárása
(1) Az EKB kérheti valamely INH-tól, hogy adjon valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport felügyeleti múltját és kockázati profilját feltüntető jelentést. Az EKB megjelöli a határnapot, amikorra az említett jelentést be kell nyújtani hozzá.
(2) Az EKB konzultál az INH-val annak végső értékelése előtt, hogy a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi felügyelete szükséges-e a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának érdekében.
(3) Ha az EKB azt állapítja meg, hogy a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazásának biztosításának érdekében a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport EKB általi közvetlen felügyelete szükséges, a 2. címnek megfelelő EKB határozatot fogad el.
9. CÍM
KÜLÖNLEGES KÖRÜLMÉNYEK, AMELYEK A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZET KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK TÖRTÉNŐ MINŐSÍTÉSÉT INDOKOLHATJÁK A JELENTŐSNEK TÖRTÉNŐ MINŐSÜLÉS SZEMPONTJAINAK VALÓ MEGFELELÉS ELLENÉRE
70. cikk
Különleges körülmények, amelyek nyomán a jelentős felügyelt szervezet kevésbé jelentősnek minősül
(1) Az SSM-rendelet 6. cikkének (4) bekezdésének második és ötödik albekezdésében említett különleges körülmények (a továbbiakban: különleges körülmények) olyan sajátos és tényleges körülmények esetén állnak fenn, amelyek alapján a felügyelt szervezet jelentőssé minősítése nem helyénvaló az SSM-rendelet célkitűzéseit és elveit és különösen a magas színvonalú felügyelet következetes alkalmazása biztosításának szükségességét figyelembe véve.
(2) A „különleges körülmények” kifejezést szűken kell értelmezni.
71. cikk
A különleges körülmények fennállásának értékelése
(1) Eseti alapon és konkrétan az érintett felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport - de nem felügyelet szervezetek kategóriái - vonatkozásában kell meghatározni, hogy fennállnak-e olyan különleges körülmények, amelyek indokolják az egyébként jelentős felügyelt szervezet kevésbé jelentősnek minősítését.
(2) A 40. cikk megfelelően alkalmazandó.
(3) A 44-46. és a 48-49. cikket megfelelően alkalmazni kell. Az EKB a különleges körülmények fennállására vonatkozó következtetésre vezető okokat EKB határozatban adja meg.
72. cikk
Felülvizsgálat
(1) Az EKB az érintett INH-k támogatásával legalább évente egyszer felülvizsgálja, hogy a különleges körülmények továbbra is fennállnak-e azon felügyelt szervezet vagy felügyelt csoport tekintetében, amelyet a különleges körülmények miatt kevésbé jelentősnek minősítettek.
(2) Az érintett felügyelt szervezet megadja az EKB által az (1) bekezdésben említett felülvizsgálat elvégzése érdekében bekért összes információt és dokumentumot.
(3) Ha az EKB megítélése szerint a különleges körülmények többé nem állnak fenn, az érintett felügyelt szervezethez címzett EKB határozatot fogad el, amelyben meghatározza, hogy az jelentősnek minősül és különleges körülmények már nem állnak fenn.
(4) A IV. rész 2. címe megfelelően alkalmazandó.
V. RÉSZ
SZOKÁSOS ELJÁRÁSOK
1. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS A HITELINTÉZETI TEVÉKENYSÉG MEGKEZDÉSÉRE VONATKOZÓ ENGEDÉLY IRÁNTI KÉRELMEKKEL KAPCSOLATBAN
73. cikk
Az EKB értesítése a hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedély iránti kérelemről
(1) Az az INH, amely a mechanizmusban részt vevő tagállamban létesítendő hitelintézet tevékenységének megkezdésére vonatkozó engedély iránti kérelmet kap, erről a kérelemről 15 munkanapon belül értesíti az EKB-t.
(2) Az INH értesíti az EKB-t arról a határidőről is, amelyen belül az irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően a kérelemre vonatkozó határozatot meg kell hozni és a kérelmezőt arról értesíteni kell.
(3) Ha a kérelem hiányos, az INH - saját kezdeményezésére vagy az EKB kérésére - felkéri a kérelmezőt a szükséges további információk megadására. Az INH a további információk INH általi kézhezvételétől számított 15 munkanapon belül továbbítja azokat az EKB-nak.
74. cikk
A kérelmek INH általi értékelése
A kérelmet fogadó INH értékeli, hogy a kérelmező teljesíti-e az INH tagállamának irányadó nemzeti jogában megállapított engedélyezési feltételeket.
75. cikk
Az INH kérelmet elutasító határozatai
Az INH-k elutasítják azokat a kérelmeket, amelyek nem felelnek meg az irányadó nemzeti jogszabályokban megállapított engedélyezési feltételeknek és határozatuk egy példányát megküldik az EKB-nak.
76. cikk
Az INH hitelintézeti tevékenység megkezdésére vonatkozó engedélyre vonatkozó határozatának tervezete
(1) Ha az INH meggyőződött arról, hogy a kérelem teljesíti az irányadó nemzeti jogszabályokban megállapított engedélyezési feltételeket, elkészít egy határozattervezetet, amelyben javasolja az EKB-nak a hitelintézeti engedély megadását (a továbbiakban: „az engedélyező határozat tervezete”).
(2) Az INH biztosítja, hogy az EKB és a kérelmező az irányadó nemzeti jogszabályokban előírt leghosszabb értékelési időszak vége előtt legalább 20 munkanappal értesítést kapjon az engedélyező határozat tervezetéről.
(3) Az INH javasolhatja, hogy az engedélyező határozat tervezetéhez csatoljanak ajánlásokat, feltételeket és/vagy korlátozásokat a nemzeti vagy uniós jogszabályokkal összhangban. Ilyen esetekben az INH feladata a feltételek és/vagy korlátozások betartásának ellenőrzése.
77. cikk
A kérelmek EKB általi értékelése és a kérelmezők meghallgatása
(1) Az EKB az irányadó uniós jogszabályokban megállapított engedélyezési feltételek alapján értékeli a kérelmet. Ha álláspontja szerint ezek a feltételek nem teljesülnek, az EKB lehetőséget ad a kérelmezőnek az értékelés szempontjából jelentős tényekről és kifogásokról írásbeli észrevételek megtételére a 31. cikknek megfelelően.
(2) Ha találkozó szükséges vagy kellően indokolt egyéb esetekben az EKB az SSM-rendelet 14. cikkének (3) bekezdésével összhangban meghosszabbíthatja a kérelemről való döntésre rendelkezésre álló leghosszabb időtartamot. A meghosszabbításról e rendelet 35. cikkének megfelelően értesíteni kell a kérelmezőt.
78. cikk
Az EKB határozatai a kérelmekről
(1) Az EKB tíz munkanapon belül határozatot hoz az INH-tól kézhez vett engedélyező határozat tervezetéről, kivéve, ha a 77. cikk (2) bekezdésének megfelelően a leghosszabb időtartam meghosszabbításáról határozatot hozott. Támogathatja az engedélyező határozat tervezetét és ezzel egyetért az engedélyezéssel, vagy pedig tiltakozhat az engedélyező határozat tervezete ellen.
(2) Az EKB határozatát a kérelem, az engedélyező határozat tervezete és a kérelmező által a 77. cikknek megfelelően benyújtott észrevételek általa történő értékelésére alapozza.
(3) Amennyiben az EKB nem hoz határozatot az (1) bekezdésben hivatkozott határidőn belül, az INH-által előkészített engedélyezési határozat tervezetét elfogadottnak kell tekinteni.
(4) Az EKB engedélyező határozatot fogad el, ha a kérelmező megfelel az irányadó uniós jogszabályoknak és a kérelmező székhelye szerinti tagállam nemzeti jogszabályainak megfelelően az összes engedélyezési feltételnek.
(5) Az engedélyező határozat kiterjed a kérelmező irányadó nemzeti jogszabályokban előírt hitelintézeti tevékenységeire, azon további engedélyezési követelmények sérelme nélkül, amelyek az irányadó nemzeti jogszabályok értelmében fennállnak az ügyfelektől betétek és más visszafizetendő pénzalapok elfogadása és saját kockázatra hitelek nyújtása tevékenységtől különböző tevékenységek vonatkozásában.
79. cikk
Az engedély érvényvesztésére vonatkozó eljárás
Az engedély a 2013/36/EU irányelv 18. cikkének a) pontjában említett helyzetekben érvényét veszti, amennyiben az irányadó nemzeti jogszabályok ezt előírják. Az INH értesíti az EKB-t az olyan egyedi estekről, amelyekben az engedély érvényét veszti, majd az EKB az engedély érvényvesztését a vonatkozó nemzeti joggal összhangban közzéteszi, az érintett INH valamint a felügyelt szervezet erre vonatkozó tájékoztatását követően.
2. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS AZ ENGEDÉLYEK VISSZAVONÁSÁVAL KAPCSOLATBAN
80. cikk
Az INH javaslata valamely engedély visszavonására
(1) Ha az érintett INH úgy ítéli meg, hogy valamely hitelintézet engedélyét az irányadó uniós vagy nemzeti jogszabályoknak megfelelően teljes egészében vagy részben vissza kell vonni, ideértve a hitelintézet kérelmére történő visszavonást, az EKB-hoz határozattervezetet nyújt be, amelyben javasolja az engedély visszavonását (a továbbiakban: a visszavonásról szóló határozat tervezete), az alátámasztó dokumentumok kíséretében.
(2) Az INH koordinációt végez a hitelintézetek szanálására hatáskörrel rendelkező nemzeti hatósággal (a továbbiakban: a nemzeti szanálási hatóság) minden olyan visszavonásról szóló határozat-tervezet tekintetében, amely a nemzeti szanálási hatóság számára jelentős.
81. cikk
A visszavonásról szóló határozat tervezetének EKB általi értékelése
(1) Az EKB indokolatlan késedelem nélkül értékeli a visszavonásról szóló határozat tervezetét. Figyelembe veszi különösen az INH által beterjesztett sürgősségi indokokat.
(2) A meghallgatáshoz való jog a 31. cikkben előírtak szerint érvényesül.
82. cikk
Értékelés az EKB saját kezdeményezésére és konzultáció az INH-kkal
(1) Ha az EKB olyan körülményekről értesül, amelyek indokolhatják az engedély visszavonását, saját kezdeményezésére értékeli, hogy az engedélyt az irányadó uniós jogszabályoknak megfelelően vissza kell-e vonni.
(2) Az EKB bármikor konzultálhat az érintett INH-kkal. Ha az EKB valamely engedélyt vissza kíván vonni, a határozat tervezett meghozatala előtt legalább 25 munkanappal konzultál azon tagállam INH-jával, amelyben a hitelintézet székhelye van. Megfelelően indokolt sürgős esetekben a konzultáció határideje öt munkanapra csökkenthető.
(3) Ha az EKB vissza kíván vonni egy engedélyt, értesíti az érintett INH-kat a hitelintézet észrevételeiről. A hitelintézet a 31. cikkben előírt meghallgatáshoz való joga érvényesül.
(4) Az EKB koordinációt végez a nemzeti szanálási hatósággal az engedélynek az SSM-rendelet 14. cikkének (5) bekezdésében foglaltakkal összhangban történő visszavonására vonatkozó javaslatról. Az EKB a nemzeti szanálási hatósággal való kapcsolatfelvételt követően haladéktalanul értesíti az INH-t.
83. cikk
Az EKB határozata az engedély visszavonásáról
(1) Az EKB indokolatlan meghozza az engedély visszavonásáról szóló határozatot. Ennek során elfogadhatja vagy elutasíthatja a visszavonásról szóló határozat tervezetét.
(2) Az EKB határozatának meghozatalakor figyelembe veszi az összes alábbi tényezőt: a) a visszavonást indokoló körülményekre végzett értékelés; b) adott esetben az INH visszavonásról szóló határozatának tervezete; c) konzultáció az érintett INH-val, és amennyiben az INH nem a nemzeti szanálási hatóság, a nemzeti szanálási hatósággal (az INH-val együtt: nemzeti hatóságok); d) a hitelintézet 81. cikk (2) bekezdése és 82. cikk (3) bekezdése szerint benyújtott észrevételei.
(3) Az EKB a 84. cikkben ismertetett esetekben elkészíti a teljes határozattervezetet is, ha az érintett nemzeti szanálási hatóság nem tiltakozik az engedély visszavonása ellen vagy az EKB azt állapítja meg, hogy a pénzügyi stabilitás fenntartásához szükséges megfelelő intézkedéseket a nemzeti hatóságok nem hajtották végre.
84. cikk
Eljárás a nemzeti hatóságok által meghozandó potenciális szanálási intézkedések esetében
(1) Ha a nemzeti szanálási hatóság értesítést küld az EKB engedély visszavonására vonatkozó szándéka elleni kifogásáról, az EKB és a nemzeti szanálási hatóság megállapodik azon időtartamról, amely alatt az EKB tartózkodik az engedély visszavonása ügyében a további lépésektől. Az EKB a nemzeti szanálási hatósággal való kapcsolatfelvétel kezdeményezését követően haladéktalanul értesíti az INH-t e megállapodás megkötése érdekében.
(2) Az egyeztetett határidő lejárata után az EKB értékeli, hogy kíván-e további lépéseket tenni az engedély visszavonása ügyében vagy az előrelépésre figyelemmel meg kívánja-e hosszabbítani az SSM-rendelet 14. cikkének (6) bekezdésének megfelelően egyeztetett határidőt. Az EKB egyaránt konzultál az érintett INH-val és a nemzeti szanálási hatósággal, amennyiben ez eltér az INH-tól. Az INH tájékoztatja az EKB-t az e hatóságok által megtett intézkedésekről, és a visszavonás következményeire vonatkozó értékeléséről.
(3) A 83. cikket kell alkalmazni, ha az érintett nemzeti szanálási hatóság nem tiltakozik az engedély visszavonása ellen vagy az EKB azt állapítja meg, hogy a pénzügyi stabilitás fenntartásához szükséges megfelelő intézkedéseket a nemzeti hatóságok nem hajtották végre.
3. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS BEFOLYÁSOLÓ RÉSZESEDÉS MEGSZERZÉSÉVEL KAPCSOLATBAN
85. cikk
Az INH-k értesítése befolyásoló részesedés megszerzéséről
(1) Az az INH, amely a mechanizmusban részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező hitelintézet befolyásoló részesedése megszerzése szándékára vonatkozó bejelentést kap, erről a bejelentésről annak kézhezvételétől számított tizenöt munkanapon belül a 2013/36/EU irányelv 22. cikkének (2) bekezdésében foglaltakkal összhangban értesíti az EKB-t.
(2) Az INH értesíti az EKB-t, amennyiben további információk bekérése miatt fel kell függesztenie az értékelési időszakot. AZ INH minden ilyen további információt annak az INH által történő kézhezvételét követő 5 munkanapon belül megküldi az EKB-nak.
(3) Az INH értesíti az EKB-t arról a dátumról is, amikorra az irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően a befolyásoló részesedés megszerzése elleni tiltakozásról vagy annak mellőzéséről a határozatot meg kell hozni és a kérelmezőt arról értesíteni kell.
86. cikk
Potenciális részesedésszerzés értékelése
(1) Az az INH értékeli, hogy a potenciális részesedésszerzés megfelel-e az irányadó uniós és nemzeti jogban megállapított összes feltételnek, amelyhez a hitelintézetben történő befolyásoló részesedés megszerzésének szándékát bejelentették. Ezen értékelést követően az INH határozattervezetet készít az EKB számára a részesedésszerzés elleni tiltakozás vagy annak mellőzése tekintetében.
(2) Az INH legkésőbb az irányadó uniós jogszabályban meghatározott értékelési határidő lejárata előtt 15 munkanappal benyújtja az EKB-nak az arra vonatkozó határozattervezetet, hogy a részesedésszerzés ellen tiltakozzon-e vagy sem.
87. cikk
Az EKB határozata a részesedésszerzésről
Az EKB a részesedésszerzés elleni tiltakozás kérdésében a javasolt részesedésszerzés általa végzett értékelése és az INH határozattervezete alapján dönt. A meghallgatáshoz való jog a 31. cikkben előírtak szerint érvényesül.
4. CÍM
ÉRTESÍTÉS A SZOKÁSOS ELJÁRÁSOKBAN HOZOTT HATÁROZATOKRÓL
88. cikk
Eljárások a határozatokról való értesítésre
(1) Az EKB a 35. cikknek megfelelően késedelem nélkül értesíti a feleket a következő határozatokról:
a)
a hitelintézeti engedély visszavonásáról szóló EKB-határozat;
b)
befolyásoló részesedés hitelintézetben való megszerzéséről szóló EKB-határozat.
(2) Az EKB késedelem nélkül értesíti az érintett INH-t a következő határozatokról:
a)
a hitelintézeti engedély iránti kérelemről szóló EKB-határozat;
b)
a hitelintézeti engedély visszavonásáról szóló EKB-határozat;
c)
befolyásoló részesedés hitelintézetben való megszerzéséről szóló EKB-határozat.
(3) Az INH az engedély kérelmezőjét értesíti a következő határozatokról:
a)
az engedélyezési határozat tervezete;
b)
az INH engedélykérelmet elutasító határozata, amennyiben a kérelmező nem teljesíti az engedélyezés irányadó nemzeti jogszabályokban meghatározott feltételeit;
c)
az EKB határozata az a) pontban említett határozattervezetek elleni tiltakozásról;
d)
az EKB engedélyező határozata.
(4) Az INH értesíti az érintett nemzeti szanálási hatóságot az EKB hitelintézeti engedély visszavonásáról szóló határozatáról.
(5) Az EKB minden, a hitelintézeti engedély megadásáról szóló, vagy az engedélyt visszavonó határozatáról, továbbá az engedély érvényvesztéséről értesíti az Európai Bankhatóságot (EBH). Ennek során az EKB meghatározza az engedélyt visszavonó döntse alapjául szolgáló, vagy az érvényvesztést alátámasztó indokokat.
VI. RÉSZ
A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
1. CÍM
A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETE ÉS TÁMOGATÁS AZ INH-K RÉSZÉRŐL
89. cikk
A jelentős felügyelt szervezetek felügyelete
Az EKB a II. részben - a különösen a közös felügyeleti csoportok feladatai és összetétele tekintetében - meghatározott eljárásoknak megfelelően látja el a jelentős felügyelt szervezetek felügyeletét.
90. cikk
Az INH-k szerepköre az EKB támogatásában
(1) Valamely INH az EKB-nak feladatai ellátásában az SSM-rendeletben és ebben a rendeletben meghatározott feltételek mellett nyújt támogatást, és ellátja különösen az összes következő tevékenységet:
a)
határozattervezeteket nyújt be az EKB-hoz a mechanizmusban részt vevő tagállamában székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek tekintetében a 91. cikknek megfelelően;
b)
támogatja az EKB-t az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatok ellátásához kapcsolódó jogi aktusok előkészítése és végrehajtása, ideértve az ellenőrzési tevékenységekben és a jelentős felügyelt szervezet helyzete napi értékelésében történő támogatást;
c)
támogatja az EKB-t határozatainak végrehajtásában, szükség szerint felhasználva az SSM-rendelet 9. cikke (1) bekezdésének harmadik albekezdésében és 11. cikke (2) bekezdésében említett hatásköröket.
(2) Az INH az EKB-nak nyújtott támogatás során követi az EKB jelentős felügyelt szervezetekkel kapcsolatos utasításait.
91. cikk
Az INH-k által az EKB általi megfontolásra elkészítendő határozattervezetek
(1) Az EKB az SSM-rendelet 6. cikkének (3) bekezdésével és 6. cikke (7) bekezdésének b) pontjával összhangban felkérhet valamely INH-t, hogy készítsen elő az SSM-rendelet 4. cikkében említett feladatok gyakorlásával kapcsolatos valamely határozattervezetet az általa történő megfontolásra.
A felkérésben meg kell adni a határozattervezet EKB-nak történő megküldése határidejét.
(2) Valamely INH saját kezdeményezésére is benyújthat - a közös felügyeleti csoporton keresztül - valamely jelentős felügyelt szervezetre vonatkozó határozattervezetet az EKB-hoz megfontolásra.
92. cikk
Információcsere
Az EKB és az INH-k indokolatlan késedelem nélkül információt cserélhetnek jelentős felügyelt szervezetekkel kapcsolatban, amennyiben nyomós jelek utalnak arra, hogy a jelentős felügyelt szervezetektől már nem lehet számítani arra, hogy eleget tesznek a hitelezőikkel szemben fennálló kötelezettségeiknek és különösen nem képes tovább szavatolni a betétesei által rábízott eszközök biztonságát, vagy amennyiben nyomós jelei vannak olyan körülmények felmerülésének, amelyek arra a megállapításra vezethetnek, hogy képtelen a betétek visszafizetésére a 94/19/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (15) 1. cikke (3) bekezdésének i. pontjában említettek szerint. Az EKB és az INH közötti információváltásra az ilyen megállapításra vonatkozó határozat meghozatala előtt kell sort keríteni.
2. CÍM
A HITELINTÉZETEK VEZETÉSÉÉRT FELELŐS SZEMÉLYEKRE VONATKOZÓ SZAKMAI ALKALMASSÁGI ÉS ÜZLETI MEGBÍZHATÓSÁGI KÖVETELMÉNYEK TELJESÍTÉSE
93. cikk
A felügyelt szervezetek vezetésében részt vevő vezető testületi tagok alkalmasságának értékelése
(1) Annak biztosítására, hogy az intézményekben megbízható irányítási rendszerek működjenek, és az irányadó uniós és nemzeti jogszabályok, valamint az V. rész sérelme nélkül a jelentős felügyelt szervezetek értesítik az érintett INH-t a 2013/36/EU irányelv 3. cikke (1) bekezdésének 7. pontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett vezető testületeik tagjainak (a továbbiakban: a vezetők) vezetői és felügyeleti funkcióiban bekövetkezett minden változásról, ideértve a vezetők hivatali idejének megújítását. Az érintett INH indokolatlan késedelem nélkül értesíti az EKB-t minden ilyen változásról, tájékoztatva arról a határidőről, amelyen belül az irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően a határozatot meg kell hozni és azt közölni kell.
(2) A jelentős felügyelt szervezetek vezetői alkalmasságának értékeléséhez az EKB rendelkezik az illetékes hatóságokat az irányadó uniós és nemzeti jogszabályok alapján megillető hatáskörökkel.
94. cikk
A vezetők alkalmasságának folyamatos felülvizsgálata
(1) A jelentős felügyelt szervezetek értesítik az érintett INH-t minden olyan új tényről, amely befolyásolhatja az alkalmasság kezdeti értékelését, illetve minden olyan egyéb ügyről, amely befolyásolhatja a vezető alkalmasságát, az ilyen tények vagy ügyek felügyelt szervezet vagy érintett vezető tudomására jutását követően indokolatlan késedelem nélkül. Az érintett INH indokolatlan késedelem nélkül értesíti az EKB-t minden ilyen új tényről vagy ügyről.
(2) Az EKB új értékelési eljárást kezdeményezhet az (1) bekezdésben említett új tények vagy ügyek alapján vagy ha az EKB olyan új tényről szerez tudomást, amely befolyásolhatja az érintett vezető kezdeti értékelését, vagy olyan más ügyről, amely befolyásolhatja a vezető alkalmasságát. Az EKB ezt követően az irányadó uniós és nemzeti jogszabályoknak megfelelően dönt a helyénvaló intézkedésről, és erről indokolatlan késedelem nélkül értesíti az érintett INH-t.
3. CÍM
A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK ÁLTAL ALKALMAZANDÓ EGYÉB ELJÁRÁSOK
95. cikk
A jelentős felügyelt szervezetek kérései, bejelentései vagy kérelmei
(1) A jelentős felügyelt szervezet - különösen az V. részben előírt különleges eljárások és annak az INH-val történő szokásos kapcsolattartásának sérelme nélkül - az EKB-hoz intézik az EKB-ra ruházott feladatok gyakorlásával kapcsolatos valamennyi kérésüket, bejelentésüket vagy kérelmüket.
(2) Az EKB minden ilyen kérését, bejelentést vagy kérelmet az érintett INH rendelkezésére bocsát, és felkérheti az INH-t a határozattervezet 91. cikkel összhangban történő elkészítésére.
(3) A kezdeti kérésre, bejelentésre vagy kérelemre megadott engedélyhez viszonyított jelentős változások esetében a jelentős felügyelt szervezetnek új kérést, bejelentést, kérelmet kell intéznie az EKB-hoz az (1) bekezdésben említett eljárásnak megfelelően.
VII. RÉSZ
A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK FELÜGYELETÉRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
1. CÍM
AZ INH RÉSZÉRŐL AZ INH LÉNYEGES FELÜGYELETI ELJÁRÁSAINAK ÉS LÉNYEGES FELÜGYELETI HATÁROZATTERVEZETEINEK AZ EKB-HOZ TÖRTÉNŐ BEJELENTÉSE
96. cikk
A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzetének megromlása
Az INH - a 62. cikk alkalmazásának sérelme nélkül - tájékoztatja az EKB-t, amennyiben valamely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet pénzügyi helyzete gyorsan és jelentősen romlik, különösen ha ez a romlás az ESM-től származó közvetlen vagy közvetett pénzügyi támogatás kérésére vezethet.
97. cikk
Az INH részéről az INH lényeges felügyeleti eljárásainak az EKB-hoz történő bejelentése
(1) Annak érdekében, hogy az EKB képes legyen a rendszer működése feletti, az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének c) pontjában megállapított felülvigyázói hatásköreinek gyakorlására az INH-k tájékoztatást nyújtanak az EKB-nak a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetre vonatkozó lényeges INH felügyeleti eljárásokkal kapcsolatban. Az EKB meghatározza az általános kritériumokat - különösen az érintett kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet kockázati helyzetének és a belföldi pénzügyi rendszerre potenciálisan gyakorolt hatásának figyelembevételét - annak meghatározásához, hogy mely kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek tekintetében mely információkat kell bejelenteni. Az INH-knak a tájékoztatást az eljárás megindítása előtt vagy megfelelően indokolt sürgős esetekben azzal egyidejűleg kell megadni.
(2) Az (1) bekezdésben említett lényeges INH felügyeleti határozatok körébe az alábbiak tartoznak:
a)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vezető testülete tagjainak elmozdítása és rendkívüli ügyvezetők kinevezése a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet irányításának átvételére; és
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetre jelentős hatást gyakorló eljárások.
(3) Az EKB által az ebben a cikkben foglaltakkal összhangban meghatározott tájékoztatási követelményeken túlmenően az EKB bármikor tájékoztatást kérhet az INH-któl az általuk a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek vonatkozásában fennálló feladataik teljesítéséről.
(4) Az EKB által az ebben a cikkben meghatározott tájékoztatási követelményen túlmenően az INH-k saját kezdeményezésükre bejelenthetnek az EKB-nak bármely más olyan INH felügyeleti eljárást, amely:
a)
megítélésük szerint lényeges; vagy
b)
kedvezőtlenül érintheti az SSM jó hírnevét.
(5) Ha az EKB valamely INH-t felkéri valamely lényeges INH felügyeleti eljárás konkrét aspektusainak további értékelésére, e felkérésben meg kell határozni az érintett aspektusokat. Az értelemszerűen az EKB, illetve az INH biztosítja, hogy a másik félnek elegendő idő álljon rendelkezésére az eljárás és az SSM egésze eredményes működésének lehetővé tételéhez.
98. cikk
Az INH részéről az INH lényeges felügyeleti határozattervezeteinek az EKB-hoz történő bejelentése
(1) Annak érdekében, hogy az EKB képes legyen a rendszer működése feletti, az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének c) pontjában megállapított felülvigyázói hatásköreinek gyakorlására, az INH-k megküldik az EKB-nak a (2) és (3) bekezdésben megállapított kritériumoknak megfelelő felügyeleti határozatok tervezetét, amennyiben a határozattervezet olyan kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezeteket érint, amelyek tekintetében - az EKB által kockázati helyzetük és a belföldi pénzügyi rendszerre potenciálisan gyakorolt hatásuk vonatkozásában meghatározott általános kritériumok alapján - az információkat számára be kell jelenteni.
(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően a felügyeleti határozatok tervezetét azt megelőzően kell az EKB-nak megküldeni, hogy azt a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetnek megküldenék, ha az ilyen határozatok:
a)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vezető testülete tagjainak elmozdításával és rendkívüli ügyvezetők kinevezésével kapcsolatosak; vagy
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetre jelentős hatást gyakorolnak.
(3) Az (1) és (2) bekezdésnek megfelelően meghatározott tájékoztatási követelményen túlmenően az INH-k megküldenek az EKB-nak minden más olyan felügyeleti határozattervezetet, amely(ről):
a)
az EKB álláspontját kérik; vagy
b)
kedvezőtlenül érintheti az SSM jó hírnevét.
(4) Az INH-k a határozat elfogadásának tervezett napja előtt legalább 10 nappal megküldik az EKB-nak az (1), (2) és (3) bekezdésben megállapított kritériumoknak megfelelő és ennélfogva lényeges felügyeleti határozattervezetnek minősülő határozattervezeteket. Az EKB a határozattervezetről a határozat elfogadásának tervezett időpontja előtt ésszerű idővel fejti ki álláspontját. Sürgősség esetén az (1), (2) és (3) bekezdésben foglalt követelményeknek megfelelő határozattervezetnek az EKB részére történő megküldésére az érintett INH ésszerű álló határidőt állapít meg.
2. CÍM
AZ INH-K UTÓLAGOS ADATSZOLGÁLTATÁSA AZ EKB-NAK A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEKRŐL
99. cikk
Az INH-k általános kötelezettsége az EKB-nak történő adatszolgáltatásra
(1) Annak érdekében, hogy az EKB képes legyen a rendszer működése feletti, az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének c) pontjában megállapított felülvigyázói hatásköreinek gyakorlására, és az 1. fejezet sérelme nélkül az EKB előírhatja az INH-knak az EKB-nak történő rendszeres adatszolgáltatást a meghozott intézkedésekről és az SSM-rendelet 6. cikkének (6) bekezdésével összhangban ellátandó feladatok teljesítéséről. Az EKB évente tájékoztatja az INH-kat a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek kategóriáiról és a szükséges információk jellegéről.
(2) Az (1) bekezdésnek megfelelően megállapított követelmények nem érintik az EKB azon jogát, hogy igénybe vegye az SSM-rendelet 10-13. cikkében említett hatásköröket a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek vonatkozásában.
100. cikk
Az INH-k által az EKB-nak benyújtandó adatszolgáltatás gyakorisága és hatóköre
Az INH-k éves jelentést nyújtanak be a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekről, a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportokról vagy az EKB követelményeinek megfelelően a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek kategóriáiról.
VIII. RÉSZ
AZ EKB, AZ INH-K ÉS A KNH-K KÖZÖTTI, A MAKROPRUDENCIÁLIS FELADATOK ÉS ESZKÖZÖK VONATKOZÁSÁBAN TÖRTÉNŐ EGYÜTTMŰKÖDÉS
1. CÍM
A MAKROPUDENCIÁLIS ESZKÖZÖK FOGALMÁNAK MEGHATÁROZÁSA
101. cikk
Általános rendelkezések
(1) E rész alkalmazásában makroprudenciális eszköz a következő eszközök bármelyike:
a)
a 2013/36/EU irányelv 130-142. cikkének értelmében vett tőkepufferek;
b)
a belföldön engedélyezett hitelintézetekre, vagy e hitelintézetek részhalmazára vonatkozó, az 575/2013/EU rendelet 458. cikke szerinti intézkedések;
c)
a KNK-k vagy INH-k által elfogadandó, az rendszerkockázatok vagy prudenciális kockázatok kezelését célzó minden más olyan intézkedés, amelyről az 575/2013/EU rendeletben és a 2013/36/EU irányelvben fogalt eljárások rendelkeznek, illetve amelyek azok hatálya alá tartoznak, a vonatkozó uniós jog által kifejezetten meghatározott esetekben.
(2) Az SSM-rendelet 5. cikkének (1) és (2) bekezdésében előírt makroprudenciális eljárások nem minősülnek az e rendelet értelmében vett EKB vagy INH felügyeleti eljárásnak, az egyedi felügyelt szervezetekhez intézett határozatokkal kapcsolatban az SSM-rendelet 22. cikkének sérelme nélkül.
102. cikk
A makroprudenciális eszközök EKB általi alkalmazása
Az EKB a 101. cikkben említett makroprudenciális eszközöket e rendeletnek és az SSM-rendelet 5. cikke (2) bekezdésének és 9. cikke (2) bekezdésének megfelelően - és amennyiben valamely makroprudenciális eszközt irányelv ír elő, az irányelv nemzeti jogban történő végrehajtásától függően - alkalmazza. Ha valamely KNH nem határoz meg pufferrátát, ez nem zárja ki, hogy az EKB pufferkövetelményt határozzon meg e rendeletnek és az SSM-rendelet 5. cikke (2) bekezdésének megfelelően.
2. CÍM
ELJÁRÁSI RENDELKEZÉSEK A MAKROPRUDENCIÁLIS ESZKÖZÖK HASZNÁLATÁRA
103. cikk
A makroprudenciális eszközökért felelős INH-k és KNH-k jegyzéke
Az EKB a mechanizmusban részt vevő tagállamok INH-itól és KNH-itól összegyűjti a 101. cikkben említett makroprudenciális feladatokra kijelölt hatóságok kilétére, valamint az e hatóságok által felhasználható makroprudenciális eszközökre vonatkozó információkat.
104. cikk
Információcsere és együttműködés a makroprudenciális eszközök valamely INH vagy KNH általi használata vonatkozásában
(1) Az SSM-rendelet 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban az érintett INH vagy KNH - amikor ilyen eszközöket kíván alkalmazni - e szándékáról a határozat meghozatala előtt tíz munkanappal értesíti az EKB-t. Ennek ellenére, ha az INH vagy a KNH makroprudenciális eszközt kíván használni, a lehető legkorábban tájékoztatja az EKB-t arról, hogy a pénzügyi rendszer tekintetében makroprudenciális vagy rendszerkockázatot azonosított, és adott esetben a tervezett eszköz részleteiről is. Ennek a tájékoztatásnak a lehetőség szerint tartalmaznia kell a tervezett intézkedés sajátosságait, ideértve az alkalmazás tervezett dátumát is.
(2) Az INH vagy KNH e szándékbejelentést az EKB-nak teszi meg.
(3) Ha az EKB tiltakozik az INH vagy KNH tervezett intézkedése ellen, az EKB-nak ezt a szándék bejelentését követő öt munkanapon belül meg kell indokolnia. E tiltakozást írásban kell megtenni és annak tartalmaznia kell a tiltakozás indokait is. Az INH-nak vagy KNH-nak megfelelően mérlegelnie kell az EKB indokait, mielőtt adott esetben további lépéseket tenne a döntés ügyében.
105. cikk
Információcsere és együttműködés a makroprudenciális eszközök EKB általi használata vonatkozásában
(1) Ha az SSM-rendelet 5. cikkének (2) bekezdésével összhangban, amikor az EKB - saját kezdeményezésére vagy valamely INH vagy KNH javaslatára - magasabb tőkepuffer-követelményeket vagy a rendszerkockázatok kezelését szolgáló szigorúbb intézkedéseket kíván alkalmazni, szorosan együttműködik az érintett tagállamok KNH-ival, és ezt a szándékát a határozathozatal előtt tíz munkanappal bejelenti az KNH-nak vagy INH-nak. Ennek ellenére, ha az EKB a magasabb tőkepuffer-követelményeket vagy a rendszerkockázatok kezelését szolgáló szigorúbb intézkedéseket olyan hitelintézetek szintjén kívánja alkalmazni, amelyekre az uniós jogszabályokban meghatározott esetekben a 575/2013/EU rendeletben és a 2013/36/EU irányelvben meghatározott eljárások vonatkoznak, a lehető legkorábban tájékoztatja az INH-t vagy KNH-t a pénzügyi rendszer tekintetében makroprudenciális vagy rendszerkockázatot azonosításáról, és lehetőség szerint a tervezett eszköz részleteiről is. Ennek a tájékoztatásnak lehetőség szerint tartalmaznia kell a tervezett intézkedés sajátosságait, ideértve az alkalmazás tervezett dátumát is.
(2) Ha az érintett INH-k vagy KNH-k bármelyike tiltakozik az EKB tervezett intézkedése ellen, ezt az EKB szándékáról küldött értesítés kézhezvételét követő öt munkanapon belül az EKB számára meg kell indokolnia. E tiltakozást írásban kell megtenni és annak tartalmaznia kell a tiltakozás indokait is. Az EKB megfelelően mérlegeli ezeket az indokokat, mielőtt adott esetben ténylegesen döntést hozna.
IX. RÉSZ
A SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉSRE VONATKOZÓ ELJÁRÁSOK
1. CÍM
ÁLTALÁNOS ELVEK ÉS KÖZÖS RENDELKEZÉSEK
106. cikk
A szoros együttműködés létesítési eljárása
Az EKB értékeli a nem euroövezeti tagállamoktól az EKB/2014/5 határozatban (16) meghatározott eljárás szerinti szoros együttműködés létrehozására érkező kérelmeket.
107. cikk
A szoros együttműködés létrejöttekor irányadó elvek
(1) Attól a naptól kezdődően, amikortól az SSM-rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerinti, az EKB és valamely nem euroövezeti tagállam INH-ja között szoros együttműködést létesítő EKB-határozatot alkalmazni kell, és e szoros együttműködés megszűnéséig az EKB látja el az SSM-rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 5. cikkében említett feladatokat a szoros együttműködésben részt vevő érintett tagállamban székhellyel rendelkező felügyelt szervezetekkel és csoportokkal kapcsolatban, az SSM-rendelet 6. cikkének megfelelően.
(2) Ha az SSM-rendelet 7. cikkének (2) bekezdése szerinti szoros együttműködés létrejött, az EKB és a szorosan együttműködő INH - a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek és csoportok, illetve kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és csoportok tekintetében - hasonló helyzetben lesznek, mint az euroövezeti tagállamokban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek és csoportok, illetve kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és csoportok esetében, figyelembe véve azt, hogy az EKB-nak nincsenek közvetlen hatályú hatáskörei a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezetek és csoportok, illetve kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és csoportok felett.
(3) Az EKB az SSM-rendelet 6. cikkének megfelelően utasításokat adhat a szorosan együttműködő INH-nak a jelentős felügyelt szervezetek és csoportok vonatkozásában, és csak általános utasításokat a kevésbé jelentősnek minősülő szervezetek és csoportok vonatkozásában.
(4) A szoros együttműködés azon a napon ér véget, amelyen a szoros együttműködésben részt vevő tagállam vonatkozásában az EUMSZ 139. cikke szerinti eltérés a 140. cikk (2) bekezdése szerint megszűnik, és akkor e rész rendelkezéseinek alkalmazhatósága megszűnik.
108. cikk
A szoros együttműködéssel kapcsolatos felügyelethez kapcsolódó jogi eszközök
(1) Az SSM-rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében, valamint 5. cikkében említett feladatok tekintetében az EKB utasításokat adhat, elvárásokat fogalmazhat meg vagy iránymutatásokat adhat ki.
(2) Ha az EKB úgy véli, hogy a szorosan együttműködő INH-nak valamely felügyelt szervezet vagy csoport vonatkozásában el kellene fogadnia az SSM-rendelet 4. cikkének (1) és (2) bekezdésében említett feladatokhoz kapcsolódó valamely intézkedést, az adott INH-hoz:
a)
a jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában általános vagy konkrét utasítást, kérést vagy iránymutatást intéz, amelyben előírja a szoros együttműködésben részt vevő adott jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában felügyeleti határozat meghozatalát, vagy
b)
a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport vonatkozásában általános utasítást vagy iránymutatást intéz.
(3) Ha az EKB úgy véli, hogy a szorosan együttműködő INH-nak vagy KNH-nak valamely felügyelt szervezet vagy csoport vonatkozásában el kellene fogadnia az SSM-rendelet 5. cikkében említett feladatokhoz kapcsolódó valamely intézkedést, az adott INH-hoz vagy KNH-hoz általános vagy konkrét utasítást, kérést vagy iránymutatást intézhet, amelyben előírja magasabb tőkepuffer-követelmények vagy a rendszerkockázatok, illetve a makroprudenciális kockázatok kezelését szolgáló szigorúbb intézkedések alkalmazását.
(4) Az EKB az utasításban, kérésben vagy iránymutatásban megjelöli az intézkedés szorosan együttműködő INH általi elfogadásának határidejét, amely nem lehet 48 óránál rövidebb, kivéve, ha helyrehozhatatlan károk elkerülése érdekében elengedhetetlen az intézkedés gyorsabb elfogadása. A határidő meghatározásakor az EKB figyelembe veszi azon közigazgatási és eljárási jogszabályokat, amelyeknek a szorosan együttműködő érintett INH-nak be kell tartania.
(5) A szorosan együttműködő INH minden szükséges intézkedést megtesz az EKB utasításainak, kéréseinek vagy iránymutatásainak teljesítésére, és indokolatlan késedelem nélkül tájékoztatja az EKB-t a meghozott intézkedésekről.
2. CÍM
SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS A III., IV., V., X. ÉS XI. RÉSZ VONATKOZÁSÁBAN
109. cikk
Nyelvi szabályok a szoros együttműködés rendszerében
A 23. cikkben foglalt megállapodást értelemszerűen kell alkalmazni a szorosan együttműködő INH-k vonatkozásában.
110. cikk
A hitelintézetek jelentőségének értékelése a szoros együttműködés rendszere alapján
(1) A felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok jogállásának jelentősként vagy kevésbé jelentősként történő meghatározásáról szóló IV. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében, e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy a IV. részben megállapított eljárásokat alkalmazni lehessen a tagállamában székhellyel rendelkező felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok vonatkozásában.
(3) Olyan körülmények között, amikor a IV. rész előírja az EKB-nak valamely felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézését, az EKB - a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézése helyett - utasítást ad ki a szorosan együttműködő INH-nak, és ez az INH intéz az utasításnak megfelelő határozatot a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz.
111. cikk
Szokásos eljárások a szoros együttműködés rendszerében
(1) A szokásos eljárásokról szóló V. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében, e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy az V. részben megállapított eljárásokat alkalmazni lehessen a tagállamában székhellyel rendelkező felügyelt szervezetek vonatkozásában. A szorosan együttműködő INH biztosítja különösen, hogy az EKB megkapjon minden olyan információt és dokumentációt, amelyre szüksége vagy az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátásához.
(3) Olyan körülmények között, amikor az V. rész előírja az EKB-nak valamely felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézését, az EKB - a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézése helyett - utasítást ad ki a szorosan együttműködő INH-nak, és ez az INH intéz az utasításnak megfelelő határozatot a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz.
(4) Olyan körülmények között, amikor az V. rész előírja az érintett INH-nak határozattervezet elkészítését, a szorosan együttműködő INH a határozattervezetet benyújtja az EKB-hoz és utasításokat kér.
112. cikk
Makroprudenciális eszközök a szoros együttműködés rendszerében
Az EKB, az INH-k és a KNH-k között a makroprudenciális feladatok és eszközök tekintetében folyó együttműködésről szóló VIII. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében.
113. cikk
Közigazgatási szankciók a szoros együttműködés rendszerében
(1) A közigazgatási szankciókról szóló X. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) Olyan körülmények között, amikor az SSM-rendelet 18. cikke e rendelet X. részével összefüggésben előírja az EKB-nak valamely felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézését, az EKB - a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz határozat intézése helyett - utasítást ad ki a szorosan együttműködő INH-nak, és ez az INH intéz az utasításnak megfelelő határozatot a felügyelt szervezethez vagy felügyelt csoporthoz.
(3) Olyan esetekben, amikor az SSM-rendelet 18. cikke vagy e rendelet X. része előírja az érintett INH-nak valamely jelentős felügyelt szervezethez vagy jelentős felügyelt csoporthoz határozat intézését, a szorosan együttműködő INH eljárást indít az annak biztosításához szükséges intézkedések meghozatal céljából, hogy csak az EKB utasítására róják ki a megfelelő közigazgatási szankciókat. A szorosan együttműködő INH a határozat elfogadása után tájékoztatja az EKB-t.
114. cikk
Vizsgálati hatáskörök az SSM-rendelet 10-13. cikke szerint a szoros együttműködés rendszerében
(1) Az SSM-rendelet 10-13. cikkének tekintetében folyó együttműködésről szóló IX. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található felügyelt szervezetek vagy felügyelt csoportok tekintetében.
(2) A szorosan együttműködő INH az EKB utasításainak megfelelően veszi igénybe az SSM-rendelet 10-13. cikke szerinti vizsgálati hatásköreit.
(3) A szorosan együttműködő INH az SSM-rendelet 10-13. cikke szerinti vizsgálati hatásköreinek igénybe vételéből származó megállapításokat átadja az EKB-nak.
(4) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy az EKB személyzetének kijelölt tagjai megfigyelőként részt vehessenek az SSM-rendelet 10-13. cikke szerinti minden vizsgálatban.
3. CÍM
SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS A JELENTŐS FELÜGYELT SZERVEZETEK TEKINTETÉBEN
115. cikk
A szoros együttműködésben részt vevő tagállamban levő jelentős felügyelt szervezetek felügyelete
(1) A II. és a VI. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található jelentős felügyelt szervezetek és jelentős felügyelt csoportok tekintetében, e cikk rendelkezéseinek megfelelően.
(2) A szoros együttműködésben részt vevő INH biztosítja, hogy az EKB megkapjon a jelentős felügyelt szervezetektől, illetve azokra vonatkozóan minden olyan információt és adatszolgáltatást, amelyet maga a szoros együttműködésben részt vevő INH kap, és amelyek szükségesek az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatok elvégzéséhez.
(3) Minden egyes, a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport felügyeletére közös felügyeleti csoportot kell létrehozni. A közös felügyeleti csoport tagjait a 4. cikknek megfelelően kell kijelölni. A szorosan együttműködő INH jelöli ki az INH alkoordinátort a jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában a közvetlen eljárásra, a közös felügyeleti csoport koordinátorának utasításaival összhangban.
(4) A szorosan együttműködő INH biztosítja, hogy az EKB személyzetének kijelölt tagjai részt vehessenek a jelentős felügyelt szervezet vagy jelentős felügyelt csoport vonatkozásában végzett helyszíni vizsgálatokban. Az EKB határozhatja meg az EKB személyzete megfigyelőként részt vevő tagjainak számát.
(5) Az összevont felügyelettel és a felügyeleti kollégiumokkal összefüggésben olyan körülmények között, amikor az anyavállalat székhelye euroövezeti tagállamban vagy a mechanizmusban részt vevő, nem euroövezeti tagállamban van, illetékes hatóságként az EKB az összevont felügyeletet ellátó hatóság és betölti a felügyeleti kollégiumok elnöki tisztét. Az EKB felkéri a szorosan együttműködő érintett INH-t az INH személyzete megfigyelőként eljáró tagjának kijelölésére. Az EKB eljárhat a szorosan együttműködő érintett INH-nak adott utasítások útján.
116. cikk
Határozatok a jelentős felügyelt szervezetek és felügyelt csoportok vonatkozásában
(1) Az INH-k azon feladatokra vonatkozó hatásköreinek sérelme nélkül, amelyeket az SSM-rendelet alapján nem ruháztak az EKB-ra, a szorosan együttműködő INH csak az EKB utasítására fogad el határozatokat saját tagállamában a jelentős felügyelt szervezetek és felügyelt csoportok vonatkozásában. A szorosan együttműködő INH az EKB-tól utasításokat kérhet.
(2) A szorosan együttműködő INH haladéktalanul az EKB rendelkezésére bocsátja a jelentős felügyelt szervezetek és felügyelt csoportok vonatkozásában hozott összes határozatot.
(3) A szorosan együttműködő INH egyaránt tájékoztatja az EKB-t: a) azokról a határozatokról, amelyeket az SSM-rendelet alapján át nem ruházott feladatokra vonatkozó hatásköreiben hoz; és b) azokról a határozatokról, amelyeket az EKB utasítására - az e részben előírtak szerint - hoz.
4. CÍM
SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉS A KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT SZERVEZETEK ÉS KEVÉSBÉ JELENTŐSNEK MINŐSÜLŐ FELÜGYELT CSOPORTOK VONATKOZÁSÁBAN
117. cikk
A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok felügyelete
(1) A VII. rész rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a szoros együttműködésben részt vevő tagállamokban található kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek és kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoportok tekintetében, a következő rendelkezéseknek megfelelően.
(2) Az SSM felügyeleti eredményei következetességének biztosítása érdekében az EKB általános utasítást vagy iránymutatást adhat ki, illetve kérést intézhet a szorosan együttműködő INH-hoz, amelyben előírja felügyeleti határozat elfogadását a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban székhellyel rendelkező kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet vagy kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt csoport vonatkozásában. Az ilyen általános utasítások, iránymutatások vagy kérések vonatkozhatnak hitelintézetek csoportjaira vagy kategóriáira.
(3) Az EKB a szorosan együttműködő INH-hoz arra vonatkozó kérést is intézhet, hogy végezze el valamely lényeges INH eljárás aspektusainak további vizsgálatát, az SSM-rendelet 6. cikke (7) bekezdése c) pontjának ii. alpontjában előírtak szerint.
5. CÍM
ELJÁRÁS A SZOROS EGYÜTTMŰKÖDÉSBEN RÉSZT VEVŐ TAGÁLLAMOK KÖZÖTTI NÉZETELTÉRÉS ESETÉBEN
118. cikk
Eljárás a felügyeleti tanács SSM-rendelet 7. cikkének (8) bekezdése szerinti határozattervezetével való egyet nem értés esetében
(1) Az EKB - az uniós jogszabályok titoktartási követelményei mellett - tájékoztatja a szorosan együttműködő INH-t a felügyeleti tanács olyan teljes határozattervezetéről, amely a szoros együttműködésben részt vevő tagállamban található felügyelt szervezettel vagy felügyelt csoporttal kapcsolatos.
(2) Ha a szorosan együttműködő INH nem ért egyet a felügyeleti tanács olyan teljes határozattervezetével, a teljes határozattervezet kézhezvételétől számított öt munkanapon belül írásban közli a Kormányzótanáccsal az egyet nem értése okait.
(3) A Kormányzótanács a kérdésben az értesítés kézhezvételétől számított öt munkanapon belül dönt, teljes mértékben figyelembe véve az egyet nem értés megadott indokait, és döntését írásban indokolja a szorosan együttműködő INH-nak.
(4) A szoros együttműködésben részt vevő tagállam kérheti az EKB-tól a szoros együttműködés azonnali hatállyal történő megszüntetését, és az ezt követően meghozott határozat rá nézve nem lesz kötelező.
119. cikk
Eljárás Kormányzótanács a felügyeleti tanács SSM-rendelet 7. cikkének (7) bekezdése szerinti határozattervezete elleni kifogása esetében
(1) Az EKB értesíti a szorosan együttműködő INH-t a Kormányzótanács felügyeleti tanács teljes határozattervezete elleni kifogásáról.
(2) Ha a szorosan együttműködő INH nem ért egyet a Kormányzótanács felügyeleti tanács olyan teljes határozattervezete elleni kifogásával, a Kormányzótanács kifogásának kézhezvételétől számított öt munkanapon belül írásban közli az EKB-val az egyet nem értése okait.
(3) A Kormányzótanács az indokolt egyet nem értés kézhezvételétől számított 30 napon belül írásbeli véleményt ad a szorosan együttműködő INH által kifejezett indokolt egyet nem értésről, és indokolás mellett megerősíti vagy visszavonja kifogását. Az EKB tájékoztatja erről a szorosan együttműködő INH-t.
(4) Ha a Kormányzótanács kifogását megerősíti, a szorosan együttműködő INH a Kormányzótanács kifogásának megerősítéséről való értesülését követő öt napon belül értesítheti az EKB-t, hogy nem fogja kötni egyetlen olyan határozat sem, amelyet azon kezdeti teljes határozattervezet módosítását követően hoztak, amelyet a Kormányzótanács kifogásol.
Az EKB ebben esetben a felügyeleti hatékonyságot kellően figyelembe véve mérlegeli az adott INH-val folytatott szoros együttműködés felfüggesztését vagy megszüntetését, és határozatot hoz a kérdésben. Az EKB figyelembe veszi különösen az SSM-rendelet 7. cikkének (7) bekezdésében említett tényezőket.
X. RÉSZ
IGAZGATÁSI SZANKCIÓK
1. CÍM
FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK ÉS KAPCSOLAT A 2532/98/EK TANÁCSI RENDELETTEL (17)
120. cikk
A közigazgatási szankciók fogalmának meghatározása
E rész alkalmazásában „közigazgatási szankció” az alábbiak bármelyike:
a)
az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében előírt és ennek alapján kirótt adminisztratív pénzbírságok;
b)
a 2532/98/EK rendelet 2. cikkében előírt és az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése alapján kirótt pénzbírságok és kényszerítő bírságok.
121. cikk
Kapcsolat a 2532/98/EK rendelettel
(1) Az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében előírt eljárások alkalmazásában az ebben a rendeletben előírt eljárások érvényesülnek, az SSM-rendelet 18. cikkének (4) bekezdésével összhangban.
(2) Az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdésében előírt eljárások alkalmazásában az e rendeletben előírt eljárások kiegészítik a 2532/98/EK rendeletben megállapított szabályokat, valamint azokat az SSM rendelet 25. és 26. cikkében foglaltakkal összhangban kell alkalmazni.
122. cikk
Az EKB közigazgatási szankció kirovására vonatkozó hatásköre az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése alapján
Az EKB a 120. cikk b) pontjában meghatározottak szerint közigazgatási szankciót ró ki, ha az EKB alábbiakra vonatkozó rendeletei vagy határozatai szerinti jogsértés áll fenn:
a)
jelentős felügyelt szervezetek vagy
b)
kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek, amennyiben a vonatkozó EKB-rendeletek vagy -határozatok az EKB felé írnak elő kötelezettségeket a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre.
2. CÍM
ELJÁRÁSI SZABÁLYOK A NEM KÉNYSZERÍTŐ BÍRSÁGNAK MINŐSÜLŐ KÖZIGAZGATÁSI SZANKCIÓK EUROÖVEZETI TAGÁLLAMOKBAN TALÁLHATÓ FELÜGYELT SZERVEZETEKRE TÖRTÉNŐ KIROVÁSÁRA
123. cikk
Független vizsgálati egység létrehozása
(1) Az EKB független vizsgálati egységet (a továbbiakban: független vizsgálati egység) hoz létre, amely az EKB által kijelölt vizsgáló tisztviselőkből áll.
(2) A vizsgáló tisztviselők az érintett felügyelt szervezet közvetlen vagy közvetett felügyeletében vagy engedélyezésében nem vehetnek részt, és e tisztség betöltése előtt két évig ilyen tevékenységet nem végezhettek.
(3) A vizsgáló tisztviselők vizsgálati funkciójukat a felügyeleti tanácstól és a Kormányzótanácstól függetlenül látják el és nem vehetnek részt a felügyeleti tanács vagy a Kormányzótanács tanácskozásaiban.
124. cikk
A feltételezett jogsértésnek a vizsgálati egységhez történő utalása
Amennyiben az EKB az SSM-rendelet szerinti feladatainak ellátása során úgy ítéli meg, hogy indokoltan feltételezhető, hogy egy vagy több jogsértést
a)
követ/követett el euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezet az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében említett vonatkozó, közvetlenül alkalmazandó uniós jog szerint, vagy
b)
euroövezeti tagállamban székhellyel rendelkező jelentős felügyelt szervezet az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdésében említett EKB-rendeletek vagy -határozatok szerint követ vagy követett el, az EKB az ügyet a vizsgálati egységhez utalja.
125. cikk
A vizsgálati egység hatáskörei
(1) A 124. cikkben említett vélt jogsértések kivizsgálása céljára a vizsgálati egység gyakorolhatja az EKB-nak az SSM-rendelettel biztosított hatásköröket.
(2) Amennyiben egy vizsgálattal összefüggésben az EKB SSM-rendeletben biztosított hatáskörei alapján kérést intéznek egy felügyelt szervezethez, a vizsgálati egység határozza meg a vizsgálat tárgyát és célját.
(3) A vizsgálati egység feladatai ellátásakor betekinthet az EKB - és adott esetben az érintett INH - által felügyeleti tevékenységeik során összegyűjtött valamennyi dokumentumba és információba.
126. cikk
Eljárási jogok
(1) A vizsgálat befejezésekor és a teljes határozattervezet iránti javaslat elkészítése és felügyeleti tanács elé terjesztése előtt a vizsgálati egység írásban értesíti az érintett felügyelt szervezetet az elvégzett vizsgálat megállapításairól és az azokkal kapcsolatban emelt kifogásokról.
(2) Az (1) bekezdésben említett értesítésben a vizsgálati egység tájékoztatja az érintett felügyelt szervezetet arról a jogáról, hogy írásban nyilatkozhat a vizsgálati egységnek a tervezetben rögzített tényállásra és a szervezet elleni kifogásokra, beleértve azon egyedi rendelkezéseket is, amelyek feltételezetten megsértésre kerültek, továbbá e beadvány benyújtására ésszerű határidőt tűz. Az EKB nem köteles a vizsgálati egység által tűzött határidő lejárata után beérkezett írásbeli nyilatkozat figyelembevételére.
(3) A vizsgálati egység az (1) bekezdés szerinti értesítést követően felkérheti az érintett felügyelt szervezetet egy szóbeli meghallgatáson való részvételre is. A vizsgálattal érintett feleket a meghallgatáson ügyvédek vagy más képesített személyek képviselhetik/segíthetik. A szóbeli meghallgatások nem nyilvánosak.
(4) A vizsgálati egység irataiba való betekintés jogát a 32. cikknek megfelelően kell meghatározni.
127. cikk
Az ügyirat felügyeleti tanács általi vizsgálata
(1) Ha valamely vizsgálati egység megítélése szerint a felügyelt szervezetre közigazgatási szankciót kell kiróni, a vizsgálati egység benyújtja a teljes határozattervezetre vonatkozó javaslatot a felügyeleti tanácshoz, amelyben megállapítja, hogy a felügyelt szervezet jogsértést követett el és meghatározza a kirovandó közigazgatási szankciót. A vizsgálati egység a vizsgálatról készült ügyiratot is benyújtja a felügyeleti tanácshoz.
(2) A vizsgálati egység a teljes határozattervezet iránti javaslatát csak olyan tényekre és kifogásokra alapozza, amelyekre a felügyelt szervezetnek lehetősége volt észrevételek megtételére.
(3) Ha a felügyeleti tanács úgy ítéli meg, hogy a vizsgálati egység által benyújtott ügyirat hiányos, visszaküldheti az ügyiratot - indokolt hiánypótlási kérés kíséretében - a vizsgálati egységhez. A 125. cikk megfelelően alkalmazandó.
(4) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján egy vagy több jogsértés vonatkozásában és a tényállás alapján egyetért a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatával, elfogadja a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatát azon jogsértés vagy jogsértések vonatkozásában, amelyek megtörténtével egyetért. Amennyiben a felügyeleti tanács a javaslattal nem ért egyet, a határozatot e cikk vonatkozó bekezdései alapján kell meghozni.
(5) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján úgy ítéli meg, hogy az (1) bekezdésben említett teljes határozattervezet iránti javaslatban ismertetett tényállás nem tár fel a 124. cikkben említett jogsértésre elegendő bizonyítékot, úgy elfogadhatja az ügyet lezáró teljes határozattervezetet.
(6) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján egyetért a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatában szereplő azon megállapítással, hogy a felügyelt szervezet jogsértést követett el, de nem ért egyet az közigazgatási szankcióra vonatkozó ajánlással, elfogadja a teljes határozattervezet iránti javaslatot, meghatározva az általa helyénvalónak tekintett közigazgatási szankciót.
(7) Ha a felügyeleti tanács a teljes ügyirat alapján nem ért egyet a vizsgálati egység teljes határozattervezet iránti javaslatával, de megállapítja, hogy a felügyelt szervezet egy másik jogsértést követett el vagy a vizsgálati egység javaslata más tényálláson alapul, írásban értesíti az érintett felügyelt szervezetet megállapításairól és az érintett felügyelt szervezettel szemben felhozott kifogásokról. A 126. cikk (2)-(4) bekezdése megfelelően alkalmazandó a felügyeleti tanács vonatkozásában is.
(8) A felügyeleti tanács elkészít egy teljes határozattervezetet, amelyben megállapítja, hogy a felügyelt szervezet elkövette-e a jogsértést és meghatározza az esetlegesen kirovandó közigazgatási szankciót.
(9) A felügyeleti tanács által elfogadott és a Kormányzótanács számára javasolandó teljes határozattervezet csak olyan tényekre és kifogásokra alapítható, amelyekre a felügyelt szervezetnek lehetősége volt észrevételek megtételére.
128. cikk
A teljes éves árbevétel fogalmának az igazgatási pénzbírság felső korlátjának megállapítása érdekében történő meghatározása
Az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésében említett teljes éves árbevétel a felügyelt szervezet 2013/36/EU irányelv 67. cikkében meghatározott éves árbevétele a felügyelt szervezet legutolsó rendelkezésre álló éves pénzügyi beszámolója szerint. Amennyiben a jogsértést elkövető felügyelt szervezet felügyelt csoporthoz tartozik, a vonatkozó teljes éves árbevétel a felügyelt csoport legutóbbi rendelkezésre álló konszolidált éves pénzügyi beszámolójából eredő teljes éves árbevétel.
3. CÍM
KÉNYSZERÍTŐ BÍRSÁGOK
129. cikk
A kényszerítő bírságokra vonatkozó eljárási szabályok
(1) Az EKB rendelet vagy felügyeleti határozat folyamatos megsértése esetén az EKB kényszerítő bírságot róhat ki azzal a céllal, hogy kényszerítse az érintett személyeket a rendelet vagy felügyeleti határozat betartására. Az EKB az SSM-rendelet 22. cikkének eljárási szabályait és e rendelet III. részének 2. címét alkalmazza.
(2) A kényszerítő bírságnak hatékonynak és arányosnak kell lennie. A kényszerítő bírságot a jogsértés minden napjára fel kell számítani mindaddig, amíg az érintett személy az EKB vonatkozó rendeletét vagy felügyeleti határozatát nem teljesíti.
(3) A kényszerítő bírság felső korlátja a 2532/98/EK rendeletben meghatározott mérték. A vonatkozó időszak számítása a kényszerítő bírságot kirovó határozatban meghatározott napon kezdődik. A határozatban előírt legkorábbi nap az a nap, amelyen az érintett személyt értesítik az EKB kényszerítő bírság kirovására vonatkozó indokairól.
(4) A kényszerítő bírság legfeljebb a (3) bekezdésben említett határozatban meghatározott napot követő hat hónapos időszakra róható ki.
4. CÍM
HATÁRIDŐK
130. cikk
A közigazgatási szankciók kirovására vonatkozó elévülési határidők
(1) Az EKB felügyelt szervezetekre közigazgatási szankciók kirovására vonatkozó hatásköre öt éves elévülési határidőn belül gyakorolható, amely határidő számítása a jogsértés elkövetésének napján kezdődik. Folyamatos vagy ismételt jogsértés esetében az elévülési határidő a jogsértés megszűnésének napján kezdődik.
(2) Az igazgatási pénzbírság kirovására vonatkozó elévülési határidőt megszakítja az EKB részéről a 124. cikk szerinti jogsértés kivizsgálása vagy azzal kapcsolatos eljárás vonatkozásában tett bármely intézkedése. Az elévülési határidő azon a napon szakad meg, amikor az intézkedésről érintett felügyelt szervezetet értesítik.
(3) Az elévülési határidő a megszakadást követően újra kezdődik. Az elévülési határidő azonban legkésőbb azon a napon jár le, amelyen az elévülési határidő kétszeresének megfelelő időszak eltelik anélkül, hogy az EKB közigazgatási szankciót nem rovott volna ki. Ez az időszak meghosszabbodik azon időtartammal, amely alatt az elévülés az (5) bekezdés szerint nyugszik.
(4) Az közigazgatási szankció kirovásának elévülési határideje nyugszik az EKB Kormányzótanácsa határozatára a felülvizsgálati testület előtti felülvizsgálati eljárás vagy a Bíróság előtti fellebbezési eljárás alatt.
(5) Az elévülési határidő nyugszik a felügyelt szervezet ellen ugyanazon tényállás alapján folyamatban lévő büntetőeljárás alatt is.
131. cikk
Elévülési határidők a közigazgatási szankciók végrehajtása vonatkozásában
(1) Az EKB SSM-rendelet 18. cikkének (1) és (7) bekezdése szerinti határozat végrehajtására vonatkozó hatásköre öt éves elévülési határidőn belül gyakorolható, amely határidő számítása a szóban forgó határozat elfogadásának napján kezdődik.
(2) A közigazgatási szankció végrehajtására vonatkozó elévülési határidőt megszakítja az EKB részéről az érintett közigazgatási szankció kifizetésének vagy fizetési feltételeinek kikényszerítését szolgáló bármely intézkedése.
(3) Az elévülési határidő a megszakadást követően újra kezdődik.
(4) A közigazgatási szankció végrehajtására vonatkozó elévülési határidő nyugszik az alábbi időtartamok alatt:
a)
fizetési haladék;
b)
a fizetés végrehajtásának az EKB Kormányzótanácsa vagy a Bíróság határozata alapján történő felfüggesztése.
5. CÍM
A HATÁROZATOK KÖZZÉTÉTELE ÉS INFORMÁCIÓCSERE
132. cikk
A közigazgatási szankciók vonatkozó határozatok közzététele
(1) Az EKB indokolatlan késedelem nélkül az érintett felügyelt szerveztet történő értesítést követően közzéteszi a honlapján a 120. cikkben meghatározott, a mechanizmusban részt vevő tagállamban található felügyelt szervezetre közigazgatási szankciót kirovó határozatokat, beleértve a jogsértés típusára és jellegére vonatkozó információkat, kivéve, ha az ilyen közzététel:
a)
veszélyeztetné a pénzügyi piacok stabilitását vagy valamely folyamatban lévő bűnügyi nyomozást; vagy
b)
amennyiben az meghatározható, aránytalan veszteséget okozna az érintett felügyelt szervezetnek.
Ilyen körülmények között a közigazgatási szankciókra vonatkozó határozatokat anonimizált módon kell közzétenni. Alternatív megoldásként, amennyiben az említett körülmények előreláthatólag meg fognak szűnni, az e bekezdés szerinti nyilvánosságra hozatal erre az időtartamra elhalasztható.
(2) Ha a Bíróság előtt folyamatban van az (1) bekezdés szerinti határozat elleni fellebbezés, az EKB indokolatlan késedelem nélkül közzéteszi hivatalos honlapján a szóban forgó fellebbezés állására vonatkozó információkat, valamint annak kimenetelét.
(3) Az EKB biztosítja, hogy az (1) és (2) bekezdés szerint nyilvánosságra hozott információk legalább öt évig fenn maradjanak a hivatalos honlapjukon.
133. cikk
Az EBH tájékoztatása
Az EKB - az SSM-rendelet 27. cikkében említett szakmai titoktartási követelményeknek megfelelően - tájékoztatja az EBH-t a 120. cikkben meghatározott összes olyan közigazgatási szankcióról, amelyeket euroövezeti tagállamban található felügyelt szervezetre róttak ki, beleértve az e bírságokra vonatkozó fellebbezéseket és azok kimenetelét.
6. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS AZ EKB ÉS AZ EUROÖVEZETI TAGÁLLAMOK INH-I KÖZÖTT AZ SSM-RENDELET 18. CIKKÉNEK (5) BEKEZDÉSE ALAPJÁN
134. cikk
Jelentős felügyelt szervezetek
(1) A jelentős felügyelt szervezetek tekintetében valamely INH kizárólag az EKB kérésére abban az esetben indít eljárást, ha arra az SSM-rendelet alapján az EKB-ra ruházott feladatok ellátása érdekében szükség van, az annak biztosítását célzó intézkedés érdekében, hogy az SSM-rendelet 18. cikkének (1) bekezdésének hatálya alá nem tartozó esetekben megfelelő szankciókat rójanak ki. Ebbe az ügykörbe tartozik az alábbiak alkalmazása:
a)
nem pénzbeli szankciók a közvetlenül alkalmazandó uniós jogszabályok jogi vagy természetes személyek általi megszegése esetében, illetve pénzbírság természetes személyekre a közvetlenül alkalmazandó uniós jogszabályok megszegése esetében;
b)
pénzbeli és nem pénzbeli szankciók a vonatkozó uniós irányelveket átültető nemzeti jogszabály jogi vagy természetes személyek általi megszegése esetében;
c)
az euroövezeti tagállamok INH-ira konkrét hatásköröket átruházó irányadó nemzeti jogszabályoknak megfelelően kirovandó pénzbeli és nem pénzbeli szankciók, amelyek az irányadó uniós jogszabályok értelmében jelenleg nem kötelezőek.
E bekezdés rendelkezései nem járnak az INH-knak az EKB-ra át nem ruházott feladatok tekintetében a nemzeti jogszabályok alkalmazását illetően saját kezdeményezésű eljárás indítására vonatkozó lehetőségének a sérelmével.
(2) Valamely INH felkérheti az EKB-t az (1) bekezdésben említett ügyekben eljárás megindítására.
(3) A mechanizmusban részt vevő tagállam INH-ja értesíti az EKB-t az EKB kezdeményezésére az (1) bekezdés szerint megindított szankcionálási eljárás befejezéséről. Az EKB-t tájékoztatni kell különösen az esetlegesen kirótt szankciók mértékéről.
135. cikk
Adatszolgáltatás a jelentős felügyelt szervezetek tekintetében
Az érintett INH rendszeresen értesíti az EKB-t a felügyeleti feladataival kapcsolatban a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre kirótt igazgatási pénzbírságokról.
7. CÍM
BŰNCSELEKMÉNYEK
136. cikk
Az esetlegesen bűncselekményt megalapozó tények bizonyítása
Amennyiben az EKB az SSM-rendelet szerinti feladatainak ellátása során indokoltan gyanítja bűncselekmény elkövetését, felkéri az érintett INH-t, hogy az ügyet utalja a megfelelő hatóságokhoz a nemzeti joggal összhangban történő vizsgálatra és az esetleges büntetőeljárás lefolytatására.
8. CÍM
A BÍRSÁGOKBÓL SZÁRMAZÓ BEVÉTEL
137. cikk
A bírságokból származó bevétel
Az EKB által az SSM-rendelet 18. cikkének (1) és (7) bekezdése alapján kirótt közigazgatási szankciók az EKB bevételét képezik.
XI. RÉSZ
INFORMÁCIÓKHOZ VALÓ HOZZÁFÉRÉS, ADATSZOLGÁLTATÁS, VIZSGÁLATOK ÉS HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK
1. CÍM
ÁLTALÁNOS ELVEK
138. cikk
Együttműködés az EKB és az INH-k között az SSM-rendelet 10-13. cikkében említett hatáskörök tekintetében
Az ebben a részben megállapított rendelkezések a jelentős felügyelt szervezetekre vonatkoznak. A rendelkezések akkor vonatkoznak a kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetekre, ha az EKB az SSM-rendelet 6. cikke (5) bekezdésének d) pontja szerint az SSM-rendelet 10-13. cikkében említett hatáskörök kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezet tekintetében történő igénybevétele mellett dönt. Ez azonban nem érinti az INH-k kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek SSM-rendelet 6. cikkének (6) bekezdése szerinti közvetlen felügyeletére vonatkozó hatáskörét.
2. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS INFORMÁCIÓK BEKÉRÉSE TEKINTETÉBEN
139. cikk
Eseti információkérések az SSM-rendelet 10. cikke alapján
(1) Az SSM-rendelet 10. cikkének megfelelően és az irányadó uniós jog szerint és azzal összhangban az EKB kötelezheti az említett rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi vagy természetes személyeket minden olyan információ átadására, amelyek szükségesek az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátásához. Az EKB megjelöli az érintett információkat és azt az ésszerű határidőt, amelyen belül azokat az EKB-nak meg kell adni.
(2) Az EKB - mielőtt előírná az információk SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésével összhangban történő megadását - először figyelembe veszi az INH-knál már rendelkezésre álló információkat.
(3) Az EKB az érintett INH rendelkezésére bocsátja minden olyan információ másolatát, amelyet azoktól a jogi vagy természetes személyektől kapott, amelyekhez/akikhez információkérést intézett.
3. CÍM
ADATSZOLGÁLTATÁS
140. cikk
Az illetékes hatóságoknak történő felügyeleti adatszolgáltatással kapcsolatos feladatok
(1) Az EKB feladata azon irányadó uniós jogszabályok betartásának biztosítása, amely a hitelintézetekre követelményeket ír elő az illetékes hatóságoknak történő adatszolgáltatás terén.
(2) Az EKB ebből a célból rendelkezik a jelentős felügyelt szervezetek vonatkozásában a felügyeleti adatszolgáltatásról szóló, irányadó uniós jogszabályokban előírt feladatokkal és hatáskörökkel. A kevésbé jelentősnek minősülő felügyelt szervezetek vonatkozásában az INH rendelkezik a felügyeleti adatszolgáltatásról szóló, irányadó uniós jogszabályokban előírt feladatokkal és hatáskörökkel.
(3) A (2) bekezdés ellenére és eltérő rendelkezés hiányában minden felügyelt szervezetnek az érintett INH-val kell közölnie az irányadó uniós jogszabályoknak megfelelően rendszeresen szolgáltatandó adatokat. Kifejezett eltérő rendelkezés hiányában a felügyelt szervezetek által teljesítendő minden adatszolgáltatást az INH-khoz kell benyújtani. A kezdeti adatellenőrzéseket ezek a hatóságok végzik el és az információkat az EKB rendelkezésére bocsátják.
(4) Az EKB szervezi meg a felügyelt szervezetek által szolgáltatott adatok összegyűjtéséhez és minőségellenőrzéséhez kapcsolódó eljárásokat, az irányadó uniós jogszabályok és az EBH végrehajtás-technikai standardjai szerint és azoknak megfelelően.
141. cikk
Rendszeres időközönként történő információkérések az SSM-rendelet 10. cikke alapján
Az SSM-rendelet 10. cikkének az EKB rendszeres időközönként, meghatározott formában, felügyeleti és kapcsolódó statisztikai célokra történő adatszolgáltatás előírására vonatkozó hatáskörének megfelelően, az irányadó uniós jogszabályok szerint és azoknak megfelelően az EKB előírhatja a felügyelt szervezetek számára további felügyeleti adatok szolgáltatását, amennyiben azokra az EKB-nak az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátásához szüksége van. Az EKB az irányadó uniós jogszabályokban meghatározott feltételek mellett meghatározhatja különösen a szolgáltatandó adatok konkrét kategóriáit, illetve az adatszolgáltatási eljárásokat, formátumokat, gyakoriságokat és határidőket.
4. CÍM
EGYÜTTMŰKÖDÉS AZ ÁLTALÁNOS VIZSGÁLATOK TEKINTETÉBEN
142. cikk
Általános vizsgálatok indítása az SSM-rendelet 11. cikke alapján
(1) Az EKB vizsgálatot folytat az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett bármely jogi vagy természetes személy vonatkozásában valamely EKB-határozat alapján. E határozatnak a következőket kell tartalmaznia:
a)
a határozat jogalapja és célja;
b)
az SSM-rendelet 11. cikkének (1) bekezdésében megállapított hatáskörök igénybevételének szándéka;
c)
az a tény, hogy a vizsgálatnak alávetett személy részéről a vizsgálat akadályozása az EKB határozatának az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése értelmében történő megszegése, a nemzeti jogszabályok sérelme nélkül, az SSM-rendelet 11. cikke (2) bekezdésében meghatározottak szerint.
(2) Ha az (1) bekezdésnek megfelelően indított vizsgálatot az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi vagy természetes személy telephelyén vagy lakóhelyén végzik el, azt az 5. címben említett helyszíni vizsgálati csoportnak kell lefolytatnia.
5. CÍM
HELYSZÍNI ELLENŐRZÉSEK
143. cikk
Az EKB SSM-rendelet 12. cikke alapján történő helyszíni ellenőrzés elvégzésére vonatkozó határozata
(1) Az EKB az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátása érdekében az SSM-rendelet 12. cikke szerint a 144. cikkben említett helyszíni vizsgálati csoportokat jelölhet ki az SSM-rendelet 10. cikkének (1) bekezdésében említett jogi személyek telephelyein az összes szükséges helyszíni ellenőrzés elvégzésére.
(2) A 142. cikk sérelme nélkül és az SSM-rendelet 12. cikkének (3) bekezdése szerint helyszíni ellenőrzéseket az EKB határozata alapján lehet végezni, amely legalább a következőket meghatározza:
a)
a helyszíni ellenőrzés tárgya és célja; és
b)
az a tény, hogy a helyszíni ellenőrzésnek alávetett jogi személy részéről annak akadályozása az EKB határozatának az SSM-rendelet 18. cikkének (7) bekezdése értelmében történő megszegése, a nemzeti jogszabályok sérelme nélkül, az SSM-rendelet 11. cikke (2) bekezdésében meghatározottak szerint.
(3) Ha a helyszíni ellenőrzés az EKB határozata alapján elvégzett, a 142. cikkben vizsgálatot követi, és amennyiben a helyszíni ellenőrzés célja és hatóköre a vizsgálatéval megegyezik, az EKB és az INH tisztviselői és más általuk felhatalmazott személyek ugyanazon határozat alapján kapnak bejutási engedélyt a vizsgálattal érintett jogi személy telephelyére és ingatlanára, az SSM-rendelet 12. cikkének (2) és (4) bekezdésével összhangban és 13. cikkének sérelme nélkül.
144. cikk
A helyszíni vizsgálati csoport létrehozása és összetétele
(1) Az EKB felel a helyszíni vizsgálati csoport INH-k bevonásával történő létrehozásáért és összetételéért, az SSM-rendelet 12. cikkének megfelelően.
(2) Az EKB jelöli ki a helyszíni vizsgálati csoport vezetőjét az EKB és az INH személyzetének tagjai közül.
(3) Az EKB és az INH konzultálnak egymással és megegyeznek az INH helyszíni vizsgálati csoportok vonatkozásában rendelkezésre álló forrásinak felhasználásáról.
145. cikk
A helyszíni ellenőrzés eljárása és bejelentése
(1) Az EKB a helyszíni ellenőrzésnek alávetett jogi személyt legalább helyszíni ellenőrzés megkezdése előtt öt munkanappal értesíti a 143. cikk (2) bekezdésében említett EKB-határozatról és a helyszíni vizsgálati csoport tagjainak nevéről. A helyszíni ellenőrzés lefolytatásának helye szerinti tagállam INH-ját legalább egy héttel a helyszíni ellenőrzéssel érintett jogi személy értesítése előtt értesíti az ellenőrzésről.
(2) Ha az ellenőrzés megfelelő lebonyolítása és eredményessége ezt megköveteli, az EKB anélkül is elvégezheti a helyszíni ellenőrzést, hogy arról előzetesen értesítette volna a felügyelt szervezetet. Az INH-t az ilyen ellenőrzés megkezdése előtt a lehető legkorábban értesíteni kell.
146. cikk
A helyszíni ellenőrzés elvégzése
(1) A helyszíni ellenőrzést végzők követik a helyszíni vizsgálati csoport vezetőjének utasításait.
(2) Amennyiben a helyszíni ellenőrzésnek alávetett szervezet jelentős felügyelt szervezet, a helyszíni vizsgálati csoport vezetőjének feladata a helyszíni vizsgálati csoport és az adott jelentős felügyelt szervezet felügyeletéért felelős közös felügyeleti csoport közötti koordináció.
XII. RÉSZ
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
147. cikk
Az EKB általi közvetlen felügyelet megkezdése a feladatok EKB által első alkalommal történő átvétele alkalmával
(1) Az EKB 2014. november 4-e előtt legalább két hónappal határozatot intéz minden olyan felügyelt szervezethez, amelynek vonatkozásában átveszi az SSM-rendelettel ráruházott feladatokat, megerősítve, hogy a szervezet jelentős felügyelt szervezet. Azon felügyelt szervezetek esetében, amelyek jelentős felügyelt csoport tagjai, az EKB az EKB határozatot a konszolidációnak a mechanizmusban részt vevő tagállamokon belüli legmagasabb szintjén álló felügyelt szervezettel közli, és biztosítja azt, hogy a jelentős felügyelt csoportba tartozó felügyelt szervezetek megfelelő tájékoztatást kapjanak. Ezek a határozatok 2014. november 4-én lépnek hatályba.
(2) Ha az EKB az (1) bekezdés ellenére 2014. november 4-e előtt megkezdi az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátását, az érintett szervezethez és INH-hoz határozatot intéz. E rendelet eltérő rendelkezése hiányában ez a határozat a közléssel lép hatályba. Az érintett INH-t az ilyen határozat meghozatalára vonatkozó szándékról a lehető legkorábban értesíteni kell.
(3) Az (1) bekezdés szerinti határozat elfogadása előtt az EKB az érintett felügyelt szervezet számára lehetőséget ad írásbeli nyilatkozattételre.
148. cikk
Az INH részéről a felügyeleti múlt és a kockázati profil tekintetében az EKB-nak nyújtandó jelentés formátumának meghatározása
(1) Az INH-k legkésőbb 2014. augusztus 4-ig közlik az EKB-val az általuk engedélyezett hitelintézetek nevét, és az ezekre a hitelintézetekre vonatkozó jelentést az EKB által meghatározott formában.
(2) Ha az EKB az (1) bekezdés ellenére 2014. november 4-e előtt megkezdi az SSM-rendelettel ráruházott feladatok ellátását, felkérheti az INH-t, hogy a felkérésben megadott ésszerű határidőn belül közölje az EKB-val az érintett hitelintézetek nevét, és az ezekre a hitelintézetekre vonatkozó jelentést az EKB által meghatározott formában.
149. cikk
A folyamatban lévő eljárások folytonossága
(1) Az EKB eltérő döntésének hiányában ha valamely INH olyan felügyeleti eljárást indított, amely az SSM-rendelet alapján az EKB hatáskörébe kerül át és erre 2014. november 4. előtt kerül sor, a 48. cikkben megállapított eljárásokat kell alkalmazni.
(2) A 48. cikkben foglaltaktól való eltérésként ez a cikk a szokásos eljárásokra is vonatkozik.
150. cikk
Az INH-k által hozott felügyeleti határozatok
Az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott hatáskörök gyakorlásának sérelme nélkül az INH-k által 2014. november 4. előtt hozott határozatok változatlanul érvényben és hatályban maradnak.
151. cikk
Azok a tagállamok, amelyeknek az euro válik fizetőeszközévé
(1) A (2) bekezdés szerint olyan körülmények között, amikor az EUMSZ 139. cikke szerinti eltérés az EUMSZ 140. cikkének (2) bekezdése szerint megszűnik valamely tagállam vonatkozásában, a 148-150. cikket megfelelően alkalmazni kell az e tagállamok INH-ja által indított felügyeleti eljárások vagy meghozott felügyeleti határozatok tekintetében.
(2) A 149. és 150. cikkben foglalt, a 2014. november 4-é re vonatkozó hivatkozást úgy kell értelmezni, hogy arra a napra vonatkozik, amikor az érintett tagállamban az eurót bevezetik.
152. cikk
A hatályos megállapodások folytonossága
Továbbra is hatályban marad a valamely INH által 2014. november 4-e előtt más hatóságokkal megkötött minden olyan együttműködési megállapodás, amely legalább részben az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatokra vonatkozik. Az EKB a szóban forgó megállapodásra irányadó eljárásnak megfelelően dönthet a hatályos együttműködési megállapodásokban való részvételről vagy harmadik személyekkel az SSM-rendelettel az EKB-ra ruházott feladatok vonatkozásában új együttműködési megállapodások létrehozásáról. Az INH csak olyan mértékig alkalmazhatja tovább a hatályos együttműködési megállapodásokat, amennyiben azokban az EKB nem lépett a helyébe. Amennyiben a hatályos együttműködési megállapodások végrehajtása érdekében szükséges, az INH feladata az EKB támogatása, különösen a megállapodás alapján fennálló jogainak gyakorlása és kötelezettségeinek teljesítése az EKB-val koordinálva.
153. cikk
Záró rendelkezések
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet a Szerződéseknek megfelelően teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a tagállamokban.
Kelt Frankfurt am Mainban, 2014. április 16-án.