KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 208/2013
af 11. marts 2013
om sporbarhedskrav for spirer og frø beregnet til produktion af spirer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (1), særlig artikel 18, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 178/2002 er der fastlagt generelle principper, som i Unionen og på nationalt plan skal finde anvendelse på fødevarer og foder generelt og på fødevare- og fodersikkerhed i særdeleshed. Ifølge artikel 18 i samme forordning skal sporbarheden i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled sikres for fødevarer, foder og dyr, der anvendes i fødevareproduktionen, samt for ethvert andet stof, der er beregnet til, eller som kan forventes at blive tilsat en fødevare eller et foder.
(2)
Ifølge samme artikel skal fødevarevirksomhedsledere være i stand til at identificere enhver person, der har leveret en fødevare til dem, og de skal også have etableret systemer og procedurer til at identificere de andre virksomheder, hvortil deres produkter er leveret. Disse oplysninger stilles til rådighed for den kompetente myndighed, hvis den anmoder herom.
(3)
Efter udbruddene af shigatoksinproducerende E. coli (STEC) i maj 2011 i Unionen blev forbruget af spirer udpeget som den mest sandsynlige kilde til udbruddene.
(4)
Den 20. oktober 2011 vedtog Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) en videnskabelig udtalelse om risikoen ved shigatoksinproducerende Escherichia coli (STEC) og andre patogene bakterier i frø og spirer (2). EFSA konkluderer i sin udtalelse, at kontamineringen af tørre frø med bakteriepatogener er den mest sandsynlige oprindelige kilde til de spirerelaterede udbrud. Desuden fremgår det af udtalelsen, at som følge af den høje fugtighed og den gunstige temperatur under spiringen kan bakteriepatogener på tørre frø formere sig under spiringen og udgøre en risiko for folkesundheden.
(5)
Sporbarhed er et effektivt redskab til at sikre fødevaresikkerhed, da den muliggør sporing af en fødevare i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled og dermed en hurtig reaktion i tilfælde af fødevarebårne udbrud. Navnlig sporbarhed for visse fødevarer af ikke-animalsk oprindelse kan medvirke til tilbagetrækning af usikre fødevarer fra markedet og dermed beskytte forbrugerne.
(6)
For at sikre sporbarheden, jf. artikel 18 i forordning (EF) nr. 178/2002, bør navn og adresse på både lederen af den fødevarevirksomhed, der leverer de spirer eller de frø, som er beregnet til produktion af spirer, og lederen af den fødevarevirksomhed, hvortil frøene eller spirerne er leveret, altid være tilgængelige. Kravet hviler på tilgangen »ét led tilbage« og »ét led frem«, som indebærer, at fødevarevirksomhedsledere har etableret et system, der sætter dem i stand til at identificere deres direkte leverandør(er) og deres direkte aftager(e), bortset fra når disse er de endelige forbrugere.
(7)
Betingelserne for produktion af spirer kan udgøre en potentielt høj risiko for folkesundheden, da de kan føre til en betydelig formering af fødevarebårne patogener. I tilfælde af et fødevarebårent udbrud i forbindelse med forbruget af spirer er hurtig sporing af de pågældende varer derfor afgørende for at begrænse virkningen på folkesundheden af et sådant udbrud.
(8)
Desuden er handelen med frø beregnet til produktion af spirer udbredt, hvilket øger behovet for sporbarhed.
(9)
Der bør derfor fastsættes særlige bestemmelser for sporbarheden af spirer og frø beregnet til produktion af spirer i nærværende forordning.
(10)
Der bør navnlig fastsættes det krav, at fødevarevirksomhedsledere afgiver yderligere oplysninger om omfanget eller mængden af sådanne frø og spirer, afsendelsesdatoen sammen med en reference til identifikation af batchen og en detaljeret beskrivelse af frøene eller spirerne.
(11)
For at nedbringe den administrative byrde, der pålægges fødevarevirksomhedsledere, bør der være fleksibilitet, for så vidt angår det format, som fødevarevirksomhedsledere anvender til at registrere og videregive relevante oplysninger som led i sporbarhedskravene.
(12)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der bestemmelser om sporbarheden af batcher af:
i)
spirer
ii)
frø, der er beregnet til produktion af spirer.
Forordningen finder ikke anvendelse på spirer, efter at de har undergået en behandling, som eliminerer mikrobiologiske farer, og som er i overensstemmelse med EU-lovgivningen.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »spirer«: et produkt, der er fremstillet ved spiring af frø og deres udvikling i vand eller et andet medium, høstet før udvikling af rigtige blade og beregnet til at spises helt, inklusive frøet
b) »batch«: en mængde spirer eller frø beregnet til produktion af spirer med samme taksonomiske navn, som afsendes fra samme virksomhed til samme bestemmelsessted samme dag. En eller flere batcher kan udgøre en sending. Frø med et andet taksonomisk navn, der er blandet i samme pakning og beregnet til at blive spiret sammen, og spirer heraf betragtes dog også som én batch.
Desuden finder definitionen på »sending« i artikel 2 i Kommissionens forordning (EU) nr. 211/2013 (3) anvendelse i denne forordning.
Artikel 3
Sporbarhedskrav
1. Fødevarevirksomhedsledere sikrer i alle produktions-, tilvirknings- og distributionsled, at følgende oplysninger vedrørende batcherne af frø beregnet til produktion af spirer eller batcherne af spirer registreres. Fødevarevirksomhedslederen sikrer også, at de oplysninger, der er nødvendige for at overholde disse bestemmelser, videregives til den fødevarevirksomhedsleder, som frøene eller spirerne leveres til:
a)
en nøjagtig beskrivelse af frøene eller spirerne, herunder plantens taksonomiske navn
b)
omfanget eller mængden af de leverede frø eller spirer
c)
hvis frøene eller spirerne er afsendt af en anden fødevarevirksomhedsleder, navn og adresse på:
i)
lederen af den fødevarevirksomhed, hvorfra frøene eller spirerne er afsendt
ii)
afsenderen (ejeren), hvis denne ikke er den samme som lederen af den fødevarevirksomhed, hvorfra frøene eller spirerne er afsendt
d)
navn og adresse på lederen af den fødevarevirksomhed, hvortil frøene eller spirerne er afsendt
e)
navn og adresse på modtageren (ejeren), hvis denne ikke er den samme som lederen af den fødevarevirksomhed, hvortil frøene eller spirerne er afsendt
f)
en reference til identifikation af batchen, hvis det er relevant
g)
afsendelsesdatoen.
2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger kan opføres i registre og videregives i et passende format, forudsat at de er let genfindelige for den fødevarevirksomhedsleder, som frøene eller spirerne leveres til.
3. Fødevarevirksomhedslederne videregiver de i stk. 1 omhandlede relevante oplysninger dagligt. De i stk. 1 omhandlede registre ajourføres dagligt og opbevares i et tilstrækkeligt tidsrum efter, at det antages, at spirerne er blevet forbrugt.
4. Fødevarevirksomhedslederen afgiver de i stk. 1 omhandlede oplysninger til den kompetente myndighed på anmodning uden unødig forsinkelse.
Artikel 4
Sporbarhedskrav for importerede frø og spirer
1. Sendinger af frø beregnet til produktion af spirer og sendinger af spirer ledsages, når de importeres til Unionen, af et certifikat, jf. artikel 3 i forordning (EU) nr. 211/2013.
2. Fødevarevirksomhedslederen, der importerer frø eller spirer, opbevarer det i stk. 1 omhandlede certifikat i et tilstrækkeligt tidsrum efter, at må antages, at spirerne er blevet forbrugt.
3. Enhver fødevarevirksomhedsleder, som håndterer de importerede frø beregnet til produktion af spirer, forsyner alle fødevarevirksomhedsledere, som frøene afsendes til, indtil frøene modtages af producenterne af spirer, med kopier af det i stk. 1 omhandlede certifikat.
Hvis frø beregnet til produktion af spirer sælges i detailpakninger, forsyner enhver fødevarevirksomhedsleder, som håndterer de importerede frø beregnet til produktion af spirer, alle fødevarevirksomhedsledere, som frøene afsendes til, indtil de pakkes til detailsalg, med kopier af det i stk. 1 omhandlede certifikat.
Artikel 5
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2013.
A BIZOTTSÁG 208/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. március 11.)
a csírák és a csírák előállítására szánt magvak nyomonkövethetőségének követelményeiről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerjog általános elveiről és követelményeiről, az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság létrehozásáról és az élelmiszer-biztonságra vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 2002. január 28-i 178/2002/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 18. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 178/2002/EK rendelet megállapítja az Unió és az egyes tagállamok szintjén az élelmiszerekre és a takarmányokra vonatkozó általános elveket és különösen az élelmiszer- és takarmánybiztonságra vonatkozó alapelveket. A rendelet 18. cikke előírja, hogy a termelés, a feldolgozás és a forgalmazás minden szakaszában biztosítani kell az élelmiszerek, a takarmányok, az élelmiszer-termelésre szánt állatok, illetve a valamilyen élelmiszerbe vagy takarmányba bekerülő vagy vélhetően bekerülő egyéb anyagok útjának nyomonkövethetőségét.
(2)
Az említett cikk továbbá úgy rendelkezik, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak gondoskodniuk kell arról, hogy azonosítani tudják azon személyeket, akiktől az élelmiszert kapják, valamint rendelkezniük kell olyan rendszerekkel és eljárásokkal, amelyek lehetővé teszik azon vállalkozásoknak az azonosítását, ahová termékeiket szállítják. Ezeket az információkat az illetékes hatóságok kérésére a hatóságok rendelkezésére kell bocsátani.
(3)
Azt követően, hogy 2011 májusában az Unióban megjelent a Shiga toxint termelő E. coli baktérium (STEC), a járvány kitörésének legvalószínűbb okaként növényi csírák fogyasztását jelölték meg.
(4)
2011. október 20-án az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóság (EFSA) tudományos véleményt fogadott el a magvakban és csíráztatott magvakban Shiga toxint termelő Escherichia coli (STEC) és más patogén baktériumok okozta kockázatokról (2). Véleményében az EFSA azt a következtetést vonja le, hogy a csírákkal összefüggő járványos kitörések legvalószínűbb elsődleges forrása a száraz magvak bakteriális kórokozókkal történő megfertőzése. Ezen túlmenően a vélemény azt is megállapítja, hogy a magas páratartalomból és a csírázás alatti kedvező hőmérsékletből eredően a száraz magvakon jelen lévő bakteriális kórokozók a csírázás alatt megsokszorozódhatnak, ami közegészségügyi kockázatot jelenthet.
(5)
A nyomonkövetés hatékony módja az élelmiszer-biztonság megvalósításának, mivel a termelés, a feldolgozás és a forgalmazás összes fázisán keresztül lehetővé teszi az élelmiszer nyomonkövetését, és ezáltal gyors reagálást tesz lehetővé az élelmiszerek útján terjedő járványok esetében. Egyes nem állati eredetű élelmiszerek nyomonkövethetőségének biztosítása különösen hozzájárulhat a nem biztonságos élelmiszerek piacról történő eltávolításához és ezáltal a fogyasztók védelméhez.
(6)
A 178/2002/EK rendelet 18. cikke alapján a nyomonkövethetőség biztosítása érdekében bármikor elérhető kell, hogy legyen a csírákat vagy a csírák előállítására szánt magvakat szállító élelmiszer-ipari vállalkozásnak a neve és a címe, valamint annak a vállalkozásnak a neve és a címe, ahová a magvakat vagy a csírákat szállították. E követelmény az „egy lépést előre, egy lépést hátra” megközelítésen alapul, amely azt jelenti, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozók rendelkeznek olyan rendszerrel, amely lehetővé teszi számukra közvetlen beszállítóik és közvetlen vásárlóik azonosítását, kivéve a végső fogyasztók esetében.
(7)
A csírák előállítása potenciálisan nagy közegészségügyi veszélyforrást jelenthet, mivel az élelmiszerek útján terjedő kórokozók jelentős elszaporodását eredményezheti. A csírák fogyasztásához kötődő, élelmiszerek útján terjedő járvány esetén a járvány közegészségügyi hatásainak korlátozása érdekében elengedhetetlenül szükséges az érintett árucikk gyors nyomonkövetésének biztosítása.
(8)
Ezenfelül a csírák előállítására szánt magvak kereskedelme nagyon széleskörű, ami megnöveli a nyomonkövethetőség igényét.
(9)
Ezért a csírák és a csírák előállítására szánt magvak nyomonkövethetőségének különös szabályait e rendeletben meg kell határozni.
(10)
Különösen fontos annak a követelménynek a megállapítása, hogy az élelmiszer-ipari vállalkozások biztosítsanak kiegészítő információt a magvak vagy csírák volumenére vagy mennyiségére, és az elszállítás napjára vonatkozóan, a tétel azonosítására szolgáló referenciaszám és a magvak vagy csírák részletes leírásával együtt.
(11)
Az élelmiszer-ipari vállalkozások adminisztratív terheinek csökkentése érdekében - a nyomonkövethetőség követelményének keretében - rugalmasságot kell biztosítani a vállalkozások számára a feljegyzéseik vezetésének formátumát és a vonatkozó információk továbbítását illetően.
(12)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
E rendelet megállapítja a tételek nyomonkövethetőségének szabályait az alábbiak esetében:
i.
csírák;
ii.
csírák előállítására szánt magvak.
A rendelet nem vonatkozik azokra a csírákra, amelyek olyan, az Európai Unió jogszabályainak megfelelő kezelésen mentek keresztül, amely megszünteti a mikrobiológiai veszélyforrásokat.
2. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a)
„csírák” a magvak csíráztatásából nyert termékek, amelyek vízben vagy egyéb közegben fejlődnek, amelyeket még a valódi levelek megjelenése előtt begyűjtenek, és amelyek egészben fogyasztandók, beleértve a magot is;
b)
„tétel” a csírák vagy csírák előállítására szánt, azonos rendszertani névvel rendelkező magvak adott mennyisége, amelyet ugyanazon létesítményből, ugyanazon rendeltetési helyre és egyazon napon szállítanak. Egy szállítmány egy vagy több tételből állhat. Az eltérő rendszertani névvel rendelkező olyan magvak azonban, amelyek ugyanazon csomagolásban találhatók, és amelyeket együttes csíráztatásra szánnak, valamint ezek csírái, szintén egy tételnek tekintendők.
Emellett a 211/2013/EU bizottsági rendelet (3) 2. cikkének „szállítmány” fogalommeghatározását kell e rendelet esetében alkalmazni.
3. cikk
Nyomonkövethetőségi követelmények
(1) Az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak az előállítás, a feldolgozás és a forgalmazás minden szakaszában biztosítaniuk kell, hogy a csírákra és a csírák előállítására szánt magvak, valamint a csírák tételeire vonatkozó alábbi információk szerepeljenek a nyilvántartásban. Az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak biztosítaniuk kell azt is, hogy az e rendelkezéseknek való megfelelés érdekében szükséges információt továbbítsák annak az élelmiszer-ipari vállalkozásnak, ahová a csírákat vagy a magvakat szállítják:
a)
a magvak vagy csírák pontos leírása, beleértve a növény rendszertani nevét;
b)
a szállított magvak vagy csírák volumene vagy mennyisége;
c)
abban az esetben, ha a magvakat vagy a csírákat egy másik élelmiszer-ipari vállalkozástól szállították, az alábbiak neve és címe:
i.
az élelmiszer-ipari vállalkozás, ahonnan a magvakat vagy csírákat szállították;
ii.
a szállító (tulajdonos) abban az esetben, ha eltér attól az élelmiszer-ipari vállalkozástól, ahonnan a magvakat vagy csírákat szállították;
d)
azon élelmiszer-ipari vállalkozás neve és címe, amelynek a magvakat vagy csírákat szállítják;
e)
a címzett (tulajdonos) neve és címe abban az esetben, ha eltér attól az élelmiszer-ipari vállalkozástól, amely a magvakat vagy csírákat átveszi;
f)
szükség esetén a tételt azonosító referenciaszám;
g)
az elszállítás dátuma.
(2) Az (1) bekezdésben említett információ nyilvántartását és továbbítását bármely olyan alkalmas formában el lehet végezni, amely lehetővé teszi az egyszerű visszakereshetőséget azon élelmiszer-ipari vállalkozás számára, ahová a magvakat vagy csírákat szállították.
(3) Az élelmiszer-ipari vállalkozásoknak az (1) bekezdésben említett információt napi szinten tovább kell adniuk. Az (1) bekezdésben említett nyilvántartást napi rendszerességgel kell frissíteni, és a csírák feltételezett elfogyasztását követően elegendő ideig elérhetővé kell tenni.
(4) Az élelmiszer-ipari vállalkozás lehetővé teszi az (1) bekezdésben említett információk indokolatlan késlekedés nélkül történő eljuttatását az illetékes hatóságokhoz azok kérelmére.
4. cikk
Az importált magvak és csírák nyomonkövethetőségére vonatkozó követelmények
(1) A csírák előállítására szánt magvakat és csírákat tartalmazó szállítmányokat az Unióba történő behozataluk során a 211/2013/EU rendelet 3. cikkében előírt bizonyítványnak kell kísérnie.
(2) A magvakat vagy csírákat importáló élelmiszer-ipari vállalkozásnak az (1) bekezdésben említett bizonyítványt a csírák feltételezett elfogyasztását követően elegendő ideig elérhetővé kell tennie.
(3) Az importált csírák előállítására szánt magvakat kezelő minden élelmiszer-ipari vállalkozásnak az (1) bekezdésben említett bizonyítvány másolatát továbbítania kell minden olyan élelmiszer-ipari vállalkozás számára, ahová a magvakat szállítják, még mielőtt a magvak megérkeznek a csírák előállítási helyére.
Amennyiben a csírák előállítására szánt magvakat kiskereskedelemben, csomagoltan értékesítik, a magvakat importáló minden élelmiszer-ipari vállalkozásnak az (1) bekezdésben említett bizonyítvány másolatát továbbítania kell minden olyan élelmiszer-ipari vállalkozás számára, ahová a magvakat szállítják, még mielőtt a magvakat kiskereskedelmi értékesítés céljából csomagolják.
5. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Rendelkezéseit 2013. július 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. március 11-én.