RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 501/2013
af 29. maj 2013
om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 13,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EØF) nr. 2474/93 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på 30,6 % på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«). Efter en antiomgåelsesundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13 blev denne told ved Rådets forordning (EF) nr. 71/97 (3) udvidet til at omfatte importen af visse dele til cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Derudover blev det besluttet at oprette en fritagelsesordning på grundlag af grundforordningens artikel 13, stk. 2. De nærmere bestemmelser for ordningen er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 88/97 (4).
(2)
Efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, besluttede Rådet ved forordning (EF) nr. 1524/2000 (5), at ovennævnte foranstaltninger skulle opretholdes.
(3)
Efter en interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, øgede Rådet ved forordning (EF) nr. 1095/2005 (6) den gældende antidumpingtold til 48,5 %.
(4)
I oktober 2011 besluttede Rådet efter en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 (7), at ovennævnte foranstaltninger skulle opretholdes (»de gældende foranstaltninger«).
(5)
I marts 2012 offentliggjorde Kommissionen i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 og 4, en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (8) om indledning af en interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen til Unionen af cykler med oprindelse i Kina.
(6)
I maj 2013 ændrede Rådet ved forordning (EU) nr. 502/2013 (9) gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009.
(7)
I april 2012 offentliggjorde Kommissionen i henhold til artikel 10, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 (10), en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (11) om indledning af en interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen til Unionen af cykler med oprindelse i Kina.
(8)
I november 2012 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (12) om, at konklusionerne i antiomgåelsesundersøgelsen kan anvendes i forbindelse med antisubsidieundersøgelsen i betragtning 7.
(9)
I maj 2013 afsluttede Kommissionen ved afgørelse 2013/227/EU antisubsidieundersøgelsen i betragtning 7 uden indførelse af foranstaltninger ved forordning (EU) nr./2013 (13) … [
1.2. Anmodning
(10)
Kommissionen modtog den 14. august 2012 en anmodning i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, om en undersøgelse af den mulige omgåelse af antidumpingforanstaltningerne over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om at gøre importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til genstand for registrering, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
(11)
Anmodningen blev indgivet af European Bicycle Manufacturers Association (EBMA) på vegne af tre EU-producenter af cykler, nemlig In Cycles-Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, SC. EUROSPORT DHS S.A. og MAXCOM Ltd.
1.3. Indledning
(12)
Efter høring af det rådgivende udvalg besluttede Kommissionen, at der forelå tilstrækkelige umiddelbare beviser til at indlede en undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, af den mulige omgåelse af antidumpingforanstaltningerne over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina og at gøre importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til genstand for registrering, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
(13)
Undersøgelsen blev indledt den 25. september 2012 ved Kommissionens forordning (EU) nr. 875/2012 (14) (»indledningsforordningen«).
(14)
De umiddelbare beviser, som Kommissionen råder over, viser en væsentlig ændring i handelsmønstret for eksporten fra Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen, efter at Rådet øgede antidumpingtolden på importen af den pågældende vare ved forordning (EF) nr. 1095/2005, jf. betragtning 3. Ændringen i handelsmønstret indtraf tilsyneladende uden anden tilstrækkeligt gyldig grund end stigningen i toldsatsen.
(15)
Årsagen til denne ændring syntes at være, at cykler med oprindelse i Kina omlades via Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen, og samleprocesser i Indonesien, Sri Lanka og Tunesien.
(16)
Desuden tydede beviserne på, at de afhjælpende virkninger af de gældende antidumpingforanstaltninger over for den pågældende vare undergraves med hensyn til både mængde og pris. Betydelige importmængder af den undersøgte vare syntes at have erstattet importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina. Der var desuden tilstrækkelige beviser for, at importen af den undersøgte vare fandt sted til priser, der ligger under den ikke-skadevoldende pris, der blev fastsat ved den undersøgelse, som førte til de gældende foranstaltninger.
(17)
Endelig forelå der tilstrækkelige beviser for, at den undersøgte vare sælges til dumpingpriser set i forhold til den normale værdi, der tidligere er fastsat for den pågældende vare.
1.4. Undersøgelse
(18)
Kommissionen underrettede officielt myndighederne i Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, producenter/eksportører i disse lande og de importører i Unionen, som den vidste, var berørt af sagen, samt EU-erhvervsgrenen om indledningen af undersøgelsen.
(19)
Der blev sendt fritagelsesformularer til de producenter/eksportører i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, som Kommissionen kendte, eller gennem Indonesiens, Malaysias, Sri Lankas og Tunesiens EU-missioner. Der blev sendt spørgeskemaer til producenter/eksportører i Kina, som Kommissionen kendte, eller gennem Kinas EU-mission. Der blev ligeledes sendt spørgeskemaer til kendte ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen.
(20)
De interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsforordningen. Alle parter blev underrettet om, at manglende samarbejdsvilje kunne medføre anvendelse af grundforordningens artikel 18 og afgørelser truffet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
(21)
Fire producenter/eksportører i Indonesien, en i Malaysia, seks i Sri Lanka og to i Tunesien udfyldte og indsendte fritagelsesformularer. De kinesiske producenter/eksportører udviste ikke samarbejdsvilje. Tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen indsendte en spørgeskemabesvarelse.
(22)
Kommissionen aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonesien
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonesien
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonesien
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonesien
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malaysia
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Sri Lanka
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Sri Lanka
-
City Cycle Industries, Colombo, Sri Lanka
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Sri Lanka
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Sri Lanka
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Sri Lanka
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunesien
-
Euro Cycles, Sousse, Tunesien.
1.5. Rapporteringsperiode og undersøgelsesperiode
(23)
Undersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 2004 til 31. august 2012 (»UP«). Der blev indhentet data for UP med henblik på bl.a. at undersøge den påståede ændring i handelsmønstret som følge af den øgede antidumpingtold i 2005. For rapporteringsperioden 1. september 2011 til 31. august 2012 (»RP«) blev der indhentet mere detaljerede oplysninger med henblik på at undersøge den mulige undergravning af de gældende foranstaltningers afhjælpende virkninger og forekomsten af dumping.
2. UNDERSØGELSESRESULTATER
2.1. Generelle betragtninger
(24)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 1, blev vurderingen af, om der forekom omgåelse, foretaget ved successivt at analysere, om der var sket en ændring i mønstret for handelen mellem Kina, de fire pågældende lande og Unionen; om denne ændring skyldtes en praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke forelå nogen tilstrækkeligt gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden; om der forelå beviser for skade eller for, at virkningerne af tolden undergraves i henseende til priserne på og/eller mængderne af den undersøgte vare; og om der var bevis for dumping i forhold til de tidligere fastslåede normale værdier, om fornødent i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningens artikel 2.
2.2. Den pågældende vare og den undersøgte vare
(25)
Den pågældende vare er cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, der i øjeblikket henhører under KN-kode 8712 00 30 og ex 8712 00 70 (»den pågældende vare«).
(26)
Den undersøgte vare er den samme som den, der er beskrevet i den foregående betragtning, men afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om den er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, i øjeblikket henhørende under de samme KN-koder som den pågældende vare (»den undersøgte vare«).
(27)
Det fremgik af undersøgelsen, at cykler som defineret ovenfor, der blev eksporteret fra Kina til Unionen, og cykler, der blev afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og samme anvendelsesformål, og de bør derfor anses for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
2.3. Samarbejdsvilje og fastsættelse af handelsmængde
2.3.1. Indonesien
(28)
De fire indonesiske virksomheder, der indsendte fritagelsesanmodninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for 91 % af den samlede import fra Indonesien til Unionen i UP. Den samlede importmængde fra Indonesien blev fastlagt på grundlag af data fra Comext (15).
(29)
Det var ikke muligt at verificere oplysninger fra en virksomhed, da denne påstod, at den ikke førte de arbejdssedler, som skulle bruges til at udfylde fritagelsesformularen. Virksomheden var således ikke i stand til at forklare og godtgøre, hvordan man var kommet frem til de anførte tal. Desuden viste de oplysninger, som virksomheden havde indsendt, sig at være upålidelige, da de angivne tal, som blev efterprøvet og genberegnet på grundlag af de regnskaber, der var tilgængelige i virksomheden, blev fundet unøjagtige (f.eks. køb, produktionsmængde). Undersøgelsen viste desuden, at virksomhedens salgsansvarlige samtidig også var ansat hos en kinesisk cykelproducent, som var den indonesiske virksomheds vigtigste råvareleverandør (cykeldele).
(30)
Virksomheden blev derfor underrettet om, at det var hensigten at se bort fra de oplysninger, den havde indgivet, og blev indrømmet en tidsfrist til at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 4.
(31)
Virksomheden anførte, at den havde udvist stor samarbejdsvilje ved at fremlægge alle de dokumenter, der blev anmodet om, bortset fra arbejdssedlerne, som der angiveligt ikke var blevet anmodet om før. Der blev imidlertid anmodet om arbejdssedlerne i det brev, som virksomheden modtog, inden kontrolbesøget. Virksomheden påstod desuden, at beregningen af produktions- og købsværdier var blevet påvirket af fejlagtige forklaringer fra en medarbejder, og at efterprøvningen af eksporttransaktionerne var korrekt. Det skal i den forbindelse påpeges, at det til trods for flere forklaringer fra medarbejderne i sidste ende ikke var muligt at få tallene fra kontrolbesøget til at stemme overens med tallene i fritagelsesformularen. Hvad angår værdien af eksportsalget, stemte tallene ganske rigtigt overens. Desuden var de medarbejdere, der deltog i kontrolbesøget, hverken i stand til at forklare, hvordan man var kommet frem til tallene i fritagelsesformularen, eller hvordan tallene var blevet udarbejdet. Virksomheden bekræftede derudover, at den salgsansvarlige også var ansat hos en kinesisk cykelproducent.
(32)
Der blev derfor set bort fra virksomhedens oplysninger i denne henseende.
(33)
Konklusionerne vedrørende denne virksomhed blev således baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. De tre andre virksomheden blev betragtet som samarbejdsvillige.
2.3.2. Malaysia
(34)
Den eneste malaysiske virksomhed, der indsendte en fritagelsesanmodning i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for 20-30 % af den samlede import fra Malaysia til Unionen i RP. Den samlede import af cykler fra Malaysia til Unionen blev fastlagt på grundlag af oplysninger fra Comext. Virksomheden blev betragtet som samarbejdsvillig.
2.3.3. Sri Lanka
(35)
De seks srilankanske virksomheder, der indsendte fritagelsesanmodninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for 69 % af den samlede import fra Sri Lanka til Unionen i RP. Den samlede importmængde fra Sri Lanka blev fastlagt på grundlag af data fra Comext.
(36)
En af virksomhederne trak sin fritagelsesanmodning tilbage i løbet af undersøgelsen, da den havde stoppet produktionen af cykler i Sri Lanka. Der blev derfor set bort fra oplysningerne om denne virksomhed.
(37)
Samarbejdsviljen i den anden virksomhed blev fundet utilstrækkelig. De indsendte oplysninger kunne ikke verificeres, da værdien og mængden af dele med oprindelse i Kina, som virksomheden indkøbte, ikke kunne fastsættes pålideligt. Værdien og mængden af de dele, der anvendtes i produktionsprocesserne, kunne ikke verificeres, da de blev indkøbt af en tredjepart og blot blev sendt til virksomheden med henblik på samling.
(38)
Virksomheden blev derfor underrettet om, at det var hensigten at se bort fra de oplysninger, den havde indgivet, og blev indrømmet en tidsfrist til at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 4. Virksomheden fremlagde ingen bemærkninger.
(39)
Samarbejdsviljen i en anden virksomhed blev også betragtet som utilstrækkelig. De fremlagte oplysninger kunne ikke verificeres under kontrolbesøget, da virksomheden tilbageholdt vigtige oplysninger. Nærmere betegnet var virksomheden ikke i stand til at udarbejde de oplysninger, der blev anmodet om inden kontrolbesøget, f.eks. arbejdssedler eller lister over de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, hvilket derfor forsinkede verifikationsprocessen. På den anden side var købsværdien af dele, som virksomheden opgav som lokale, ikke pålidelig, især da undersøgelsen viste, at der mellem virksomheden og dens lokale leverandør af cykeldele var en forbindelse, der gik ud over det normale forhold mellem køber og sælger og som virksomheden ikke kunne forklare.
(40)
Virksomheden blev underrettet om, at det var hensigten at se bort fra de oplysninger, den havde indgivet, og blev indrømmet en tidsfrist til at fremsætte bemærkninger, jf. grundforordningens artikel 18, stk. 4. Som svar på disse oplysninger anfægtede virksomheden undersøgelsesresultaterne og fremlagde nye beviser og forklaringer. Ingen af de nye beviser kunne være blevet accepteret. For det første kunne de ikke længere være blevet verificeret, idet de blev fremlagt efter kontrolbesøget. I de fleste tilfælde blev det konstateret, at der ikke var sammenhæng mellem de nye beviser og de forklaringer og beviser, der blev indsamlet under kontrolbesøget. Hvad angår de nye forklaringer, blev disse fundet utilstrækkelige, da de ikke vedrørte de vigtigste udestående spørgsmål, nemlig manglende forklaringer vedrørende forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(41)
Der blev derfor set bort fra den pågældende virksomheds oplysninger.
(42)
Konklusionerne vedrørende denne virksomhed blev således baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.
2.3.4. Tunesien
(43)
De to tunesiske virksomheder, der indsendte fritagelsesanmodninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, tegnede sig for den samlede import fra Tunesien til Unionen i RP, jf. oplysningerne i Comext. De blev betragtet som samarbejdsvillige.
2.3.5. Folkerepublikken Kina
(44)
Der var som nævnt i betragtning 21 ingen samarbejdsvilje blandt de kinesiske producenter/eksportører. Konklusionerne vedrørende importen af den pågældende vare til Unionen og eksporten af cykler fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien blev derfor fastlagt på grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1. Hvad angår importen til Unionen, anvendtes importoplysningerne i Comext. De nationale kinesiske statistikker blev anvendt til fastlæggelse af eksportmængderne fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
2.4. Ændringer i handelsmønstret
2.4.1. Import til Unionen fra Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien
(45)
Importen af den pågældende vare fra Kina til Unionen er faldet med 38,2 % siden 2005, altså siden forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne i juli 2005, og fortsatte med at falde i de efterfølgende år. Importen fra Kina faldt i alt med over 80 % i UP.
(46)
Samtidig steg importen af den undersøgte vare fra Indonesien til Unionen fra 2005 og fremover og mere end fordobledes i 2006 i forhold til 2004. Importen fortsatte med at stige, med undtagelse af 2009, og lå dog alligevel på et niveau langt over niveauet i 2004. Efter 2009 steg importen igen støt indtil RP. I RP steg importen fra Indonesien med 157 % i forhold til 2004.
(47)
Hvad angår importen af den undersøgte vare fra Malaysia til Unionen, var der kun tale om ubetydelige mængder, før antidumpingforanstaltningerne blev forhøjet i juli 2005. I 2005 steg importen markant (mere end 200 gange), men faldt i 2009 med 46 % efterfulgt af endnu en stigning på 38 % i 2010. Selv om importen fra Malaysia faldt igen i 2011 og i RP, var importniveauet fra Malaysia i RP stadig langt højere end i 2004, før antidumpingforanstaltningerne blev forhøjet, nemlig 185 158 cykler i forhold til 10 749 enheder i 2004, eller en stigning på 1 623 %.
(48)
Importen af den undersøgte vare fra Sri Lanka til Unionen steg markant efter forhøjelsen af antidumpingtolden i 2005 og fortsatte med at stige i de efterfølgende år med næsten 500 % og var på sit højeste i 2010. I 2011 og i RP faldt importen af den undersøgte vare fra Sri Lanka, men var dog stadig højere end importniveauet fra 2004 inden forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne, dvs. at den samlede import fra Sri Lanka steg med 282 % mellem 2004 og RP.
(49)
Endelig steg importen af den pågældende vare fra Tunesien til Unionen med næsten 30 % i 2005, dvs. efter forhøjelsen af antidumpingtolden, og med mere end 20 % i 2006. Importen mere end fordobledes mellem 2006 og 2007 og var på sit højeste i 2007. Importen faldt mellem 2008 og 2010 og steg igen i 2011, hvorefter den faldt en anelse i RP. Importen fra Tunesien steg i UP med 200,3 %.
(50)
Tabel 1 viser importmængden af cykler fra Kina, Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen fra 1. januar 2004 til 31. august 2012, dvs. i UP.
Tabel 1
(enheder)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (RP)
Kina
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Indeks (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonesien
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Indeks (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malaysia
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Indeks (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Sri Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Indeks (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunesien
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Indeks (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Kilde:
Comext-statistikker
2.4.2. Eksport fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien
(51)
Eksporten af cykler fra Kina til Indonesien steg først i 2008 (med 56,2 %). Mellem 2008 og RP fortsatte importen med at stige, med undtagelse af 2009. I UP steg eksporten fra Kina til Indonesien i alt med 83,8 %.
(52)
Eksporten af cykler fra Kina til Malaysia steg i 2005, efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne, med næsten 30 % og fortsatte med at stige, indtil den nåede sit højeste i 2011, dvs. en stigning på 110,8 % i forhold til 2004. I RP faldt eksporten fra Kina til Malaysia en anelse, men lå dog markant over niveauet fra 2004. Samlet set steg den kinesiske eksport til Malaysia med 99,6 % i UP.
(53)
Eksporten af cykler fra Kina til Sri Lanka steg også efter forhøjelsen af antidumpingtolden i juli 2005. Den faldt en anelse i 2007, men mere end fordobledes i 2010 og 2011 i forhold til 2004. Samlet set steg den kinesiske eksport til Sri Lanka med 132,5 % i UP.
(54)
Endelig var eksporten fra Kina til Tunesien ubetydelig inden forhøjelsen af antidumpingtolden. Fra 2005 steg eksporten til Tunesien betydeligt og var på sit højeste i 2008 (fra 2 543 enheder i 2004 til 389 445 enheder i 2008). Selv om eksporten fra Kina til Tunesien faldt og var på et lavere niveau efter 2008, var den stadig meget højere end i 2004. Overordnet set steg den kinesiske eksport til Tunesien fra 2 534 cykler i 2004 til 170 772 cykler i RP.
(55)
Tabel 2 viser eksporten af cykler fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien fra 1. januar 2004 til 31. august 2012, dvs. i UP.
Tabel 2
(enheder)
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
1.9.2011-31.8.2012 (RP)
Indonesien
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Indeks (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malaysia
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Indeks (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Sri Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Indeks (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunesien
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Indeks (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Kilde:
Kinesiske statistikker
2.4.3. Produktionsmængder
(56)
Virksomhederne i Indonesien og Tunesien øgede deres produktion mellem 2009 og RP med hhv. 54 % og 24 %. Virksomhederne i Sri Lanka havde derimod et let fald i produktionen i samme periode.
(57)
Hvad angår Malaysia, begyndte den eneste samarbejdsvillige malaysiske virksomhed at producere og eksportere cykler i 2010. Da ingen andre virksomheder samarbejdede, kunne der ikke indhentes oplysninger om det eventuelle niveau af egentlig produktion af den undersøgte vare i det pågældende land.
Tabel 3
Produktion af cykler i de samarbejdsvillige virksomheder i Indonesien, Sri Lanka og Tunesien
Produktionsmængder i enheder
2009
2010
2011
RP
Indonesien
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Indeks
100
134
154
154
Sri Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Indeks
100
120
93
94
Tunesien
430 022
483 135
575 393
532 425
Indeks
100
112
134
124
2.5. Konklusion om ændringen i handelsmønstret
(58)
Det samlede fald i eksporten fra Kina til Unionen og den tilsvarende stigning i eksporten fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen og stigningen i eksporten fra Kina til Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne i juli 2005 udgør en ændring i handelsmønstret mellem de pågældende lande og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1.
2.6. Omgåelsens art
(59)
Ifølge grundforordningens artikel 13, stk. 1, skal ændringen i handelsmønstret skyldes praksis, forarbejdning eller bearbejdning, for hvilken der ikke foreligger nogen tilstrækkeligt gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af tolden. Ovennævnte praksis, forarbejdning eller bearbejdning omfatter blandt andet forsendelse af varer, der er omfattet af de gældende foranstaltninger, via tredjelande og samling af dele gennem en samleproces i Unionen eller et tredjeland. Det afgøres i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 2, om der forekommer samleprocesser.
2.6.1. Indonesien
(60)
Eksporten fra de fire indonesiske virksomheder, der oprindeligt var samarbejdsvillige, udgjorde 91 % af den samlede indonesiske eksport til Unionen i RP.
(61)
For tre af de fire virksomheder, der oprindeligt var samarbejdsvillige, blev der som led i undersøgelsen ikke konstateret omladning.
(62)
Hvad angår den fjerde virksomhed, var anvendelsen af grundforordningens artikel 18 berettiget, jf. betragtning 29-33. Undersøgelsen viste, at virksomheden ikke selv havde tilstrækkeligt udstyr til berettige mængden af eksport til Unionen i RP, og i mangel af andre beviser kan det konkluderes, at virksomheden var involveret i omgåelsespraksis ved omladning.
(63)
For den resterende eksport til Unionen pågik der ikke samarbejde, jf. betragtning 29-33.
(64)
Ud fra ændringen i handelsmønstret, som konkluderet i betragtning 58, mellem Indonesien og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1, konklusionerne vedrørende en indonesisk virksomhed, som nævnt i betragtning 61, og den kendsgerning, at ikke alle indonesiske producenter/eksportører gav sig til kende og samarbejdede, bekræftes det, at der foregår omladning af varer med oprindelse i Kina via Indonesien.
(65)
Råvarernes oprindelse (cykeldele) og produktionsomkostningerne blev analyseret for hver samarbejdsvillig virksomhed med henblik på at fastslå, om samleprocesser i Indonesien omgår de gældende foranstaltninger i henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2. For tre af de fire virksomheder, der oprindeligt samarbejdede, udgjorde råvarerne fra Kina (cykeldele) ikke 60 % eller mere af den samlede værdi af dele i den færdige vare. Det var således ikke nødvendigt at undersøge, om værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen overstiger 25 % af produktionsomkostningerne. Der blev følgelig ikke konstateret samleprocesser for disse tre virksomheder.
(66)
Grundforordningens artikel 18, stk. 1, blev anvendt for den fjerde virksomhed, jf. betragtning 29-33. Da virksomheden ikke kunne fremlægge pålidelige data, kunne det ikke fastslås, om den var involveret i samleprocesser.
(67)
Det kunne således ikke bekræftes, at der forekommer samleprocesser i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.6.2. Malaysia
(68)
Eksporten fra den eneste samarbejdsvillige malaysiske virksomhed udgjorde 20-30 % af den samlede malaysiske eksport til Unionen i RP. Virksomheden begyndte først at producere og eksportere den pågældende vare til Unionen ved udgangen af 2011. Der blev ikke konstateret omladningspraksis, hvad angår denne virksomhed. For den resterende eksport til Unionen pågik der ikke samarbejde, jf. betragtning 34.
(69)
Ud fra ændringen i handelsmønstret, jf. konklusionen i betragtning 58, mellem Malaysia og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1, og den kendsgerning, at ikke alle malaysiske producenter/eksportører gav sig til kende og samarbejdede, kan det konkluderes, at de resterende eksportmængder, som ikke kommer fra denne virksomhed, kan tilskrives omladningspraksis.
(70)
Det blev således bekræftet, at der fandt omladning sted af varer med oprindelse i Kina via Malaysia.
(71)
I Malaysias tilfælde blev undersøgelsen udvidet til at omfatte anden omgåelsespraksis, der blev kortlagt i forbindelse med undersøgelsen, nemlig samleprocesser, jf. betragtning 12 i indledningsforordningen.
(72)
Kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, blev analyseret for den eneste samarbejdsvillige virksomhed med henblik på at fastslå, om de gældende foranstaltninger omgås ved samleprocesser i Malaysia. Undersøgelsen førte til følgende konklusioner.
(73)
Virksomheden startede sin aktivitet i 2010 og dermed efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne over for Kina. Det konkluderedes, at virksomheden var eksportorienteret og rettet mod EU-markedet, da der kun solgtes ubetydelige mængder på hjemmemarkedet eller andre tredjelandsmarkeder. Det fandtes, at de dele, der anvendes i produktionen, hovedsagelig blev indkøbt fra Kina. Det blev derfor konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(74)
Undersøgelsen viste desuden, at denne virksomhed købte helt adskilte cykelsæt fra Kina, med undtagelse af tre typer af dele. I dette tilfælde udgjorde råvarer (cykeldele) med oprindelse i Kina mere end 60 % af den samlede værdi af de dele, der indgik i den færdige vare. Det blev desuden konstateret, at værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen ikke udgjorde mere end 25 % af virksomhedens produktionsomkostninger. Kriterierne i artikel 13, stk. 2, litra b), var således opfyldt.
(75)
En sammenligning i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, af den normale værdi, som tidligere var blevet fastslået (jf. betragtning 98) og virksomhedens eksportpris ved eksport til Unionen i RP udtrykt i procent af cif-prisen Unionens grænse, ufortoldet, viste således, at den pågældende virksomhed i væsentlig grad dumpede importen af den undersøgte vare. Sammenligningen blev foretaget pr. type af den undersøgte vare, der eksporteredes til Unionen i RP. Det blev desuden konstateret, at denne virksomheds eksportpriser lå langt under den skadestærskel, der blev fastlagt for EU-erhvervsgrenen i den oprindelige undersøgelse. Beregningerne blev foretaget pr. varekategori på grundlag af de foreliggende oplysninger. Det konstateredes således, at den gældende tolds afhjælpende virkninger blev undermineret i form af priser. Det blev på dette grundlag konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(76)
På dette grundlag blev det konkluderet, at virksomheden var involveret i en samleproces. Det kunne således bekræftes, at der forekommer samleprocesser i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.6.3. Sri Lanka
(77)
Eksporten fra de srilankanske virksomheder, der oprindeligt var samarbejdsvillige, udgjorde 69 % af den samlede srilankanske eksport til Unionen i RP. For tre af de seks oprindeligt samarbejdsvillige virksomheder blev der som led i undersøgelsen ikke konstateret omladning. For den resterende eksport til Unionen pågik der ikke samarbejde, jf. betragtning 35-42.
(78)
Ud fra ændringen i handelsmønstret, jf. konklusionen i betragtning 58, mellem Sri Lanka og Unionen, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1, og den kendsgerning, at ikke alle srilankanske producenter/eksportører gav sig til kende og samarbejdede, kan det konkluderes, at eksporten fra disse producenter/eksportører kan tilskrives omladningspraksis.
(79)
Det blev således bekræftet, at der fandt omladning sted af varer med oprindelse i Kina via Sri Lanka.
(80)
Råvarernes oprindelse (cykeldele) og produktionsomkostningerne blev analyseret for hver samarbejdsvillig virksomhed med henblik på at fastslå, om samleprocesser i Sri Lanka omgår de gældende foranstaltninger i henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2.
(81)
For tre af de seks virksomheder, der oprindeligt samarbejdede, udgjorde råvarerne fra Kina (cykeldele) ikke 60 % eller mere af den samlede værdi af dele i den færdige vare. Det var således ikke nødvendigt at undersøge, om værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen overstiger 25 % af produktionsomkostningerne. Der blev følgelig ikke konstateret samleprocesser for disse tre virksomheder.
(82)
Grundforordningens artikel 18, stk. 1, blev anvendt for to andre virksomheder, jf. betragtning 37-42, mens en anden virksomhed ophørte med at samarbejde under kontrolbesøget, jf. betragtning 36. Det kunne således ikke bekræftes, at der forekommer samleprocesser i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.6.4. Tunesien
(83)
Eksporten fra de samarbejdsvillige tunesiske virksomheder tegnede sig for den samlede tunesiske import til Unionen i RP.
(84)
Efterprøvningen af de to samarbejdsvillige virksomheder viste ingen tegn på omladning af varer fra Kina via Tunesien.
(85)
Råvarernes oprindelse (cykeldele) og produktionsomkostningerne blev analyseret for hver samarbejdsvillig virksomhed med henblik på at fastslå, om samleprocesser i Tunesien omgår de gældende foranstaltninger i henhold til kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2. For en samarbejdsvillig virksomhed udgjorde råvarer (cykeldele) med oprindelse i Kina mere end 60 % af den samlede værdi af de dele, der indgik i den færdige vare. Undersøgelsen viste dog, at værditilvæksten til de indførte dele i løbet af samleprocessen udgjorde mere end 25 % af virksomhedens produktionsomkostninger. På dette grundlag blev det konkluderet, at virksomheden ikke var involveret i en samleproces.
(86)
Kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, blev analyseret for den anden tunesiske virksomhed. Undersøgelsen førte til følgende konklusioner.
(87)
Virksomheden startede sin aktivitet i 2006 og dermed efter forhøjelsen af antidumpingforanstaltningerne over for Kina. Det konkluderedes, at virksomheden var eksportorienteret og rettet mod EU-markedet, da der kun solgtes ubetydeligt mængder på hjemmemarkedet eller andre tredjelandsmarkeder. Det fandtes, at de dele, der anvendes i produktionen, hovedsagelig blev indkøbt fra Kina. Det blev derfor konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(88)
Det blev konstateret, at den pågældende virksomhed havde en kinesisk cykelproducent som sin majoritetsaktionær.
(89)
Desuden købte virksomheden alle dele fra Kina, og råvarer (cykeldele) med oprindelse i Kina udgjorde således mere end 60 % af den samlede værdi af de dele, der indgik i den færdige vare. Undersøgelsen viste desuden, at virksomhedens eneste leverandør af tjenesteydelser og kinesiske dele var forretningsmæssigt forbundet med den pågældende virksomheds kinesiske majoritetsaktionær. Desuden udgjorde værditilvæksten til de importerede dele i løbet af samleprocessen ikke mere end 25 % af virksomhedens produktionsomkostninger. Det blev på dette grundlag konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var opfyldt.
(90)
Verifikationen viste derudover en lang række fejl i fortegnelsen over eksport til Unionen i RP, og der blev derfor udarbejdet en ny fortegnelse på grundlag af en stikprøve af salgsfakturaer, der udgør ca. 25 % af den samlede eksport til EU-markedet. Da der ikke forelå detaljerede oplysninger om den pågældende virksomheds eksporttransaktioner til Unionen og jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen foretaget på grundlag af den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået (jf. betragtning 98) og denne virksomheds vejede gennemsnitlige eksportpris til Unionen. Dumpingmargenen, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, blev fundet væsentlig. Det blev desuden konstateret, at denne virksomheds eksportpriser gennemsnitligt lå langt under den skadestærskel, der blev fastlagt for EU-erhvervsgrenen i den oprindelige undersøgelse. Beregningen blev foretaget på grundlag af et vejet gennemsnit. Det konstateredes således, at den gældende tolds afhjælpende virkninger blev undermineret i form af priser. Det blev derfor konkluderet, at kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra c), var opfyldt. På dette grundlag blev det konkluderet, at virksomheden var involveret i en samleproces.
(91)
Det kunne således bekræftes, at der forekommer samleprocesser i Tunesien i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 2.
2.7. Utilstrækkeligt gyldig grund eller økonomisk begrundelse ud over indførelsen af antidumpingtolden
(92)
Undersøgelsen afdækkede ikke nogen anden gyldig grund eller økonomisk begrundelse for omladningen og samleprocesserne end undgåelse af de gældende foranstaltninger vedrørende den pågældende vare. Der fremkom ikke nogen elementer ud over tolden, som kunne betragtes som en kompensation for de omkostninger, navnlig vedrørende omladning og samleprocesser især hvad angår transport og lastning af cykler med oprindelse i Kina via Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien.
2.8. Undergravning af antidumpingtoldens afhjælpende virkninger
(93)
For at afgøre, om de importerede varer i henseende til mængder og priser havde undergravet de afhjælpende virkninger af de gældende foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Kina, blev Comext-data anvendt som de bedste foreliggende oplysninger om mængder og priser for eksporten fra de producenter/eksportører, der oprindeligt var samarbejdsvillige, hvor grundforordningens artikel 18 blev anvendt, og fra de ikke samarbejdsvillige virksomheder. For de samarbejdsvillige virksomheder, som bevisligt var involveret i omgåelsespraksis, anvendtes de mængder og priser på eksporten, som de havde indsendt. De dermed fastlagte eksportpriser blev sammenlignet med den skadestærskel, som senest var blevet fastlagt for EU-producenterne, dvs. i den interimsundersøgelse, som afsluttedes i 2005, og som er omtalt i betragtning 3.
(94)
Sammenligningen af den skadestærskel, som blev fastlagt i interimsundersøgelsen i 2005, og den vejede gennemsnitlige eksportpris i RP i den nuværende undersøgelse viste et væsentligt underbud for hvert af de fire pågældende lande.
(95)
Stigningen i importen fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien til Unionen blev fundet betydelig i form af mængder, jf. afsnit 2.4.1 (betragtning 45 til 50).
(96)
Det blev således konkluderet, at de gældende foranstaltninger undermineres for så vidt angår mængde og priser.
2.9. Bevis for dumping
(97)
Endelig blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 1, undersøgt, om der var bevis for dumping i forhold til den normale værdi, som tidligere blev fastslået for den pågældende vare.
(98)
I den interimsundersøgelse, der afsluttedes i 2005, jf. betragtning 3, blev den normale værdi fastsat på grundlag af priser i Mexico, der i forbindelse med den undersøgelse fandtes at være et passende markedsøkonomisk referenceland for Kina (»den normale værdi, som tidligere var blevet fastslået«).
2.9.1. Indonesien
(99)
Det konstateredes, at en væsentlig del af den indonesiske eksport reelt var produceret i Indonesien og eksporteret af tre indonesiske virksomheder, som ikke var involveret i omgåelsespraksis, jf. betragtning 61 og 65. For at fastslå eksportprisen på den eksport fra Indonesien, der er omfattet af omgåelsespraksis, blev kun eksporten fra ikke samarbejdsvillige producenter/eksportører taget i betragtning. I den forbindelse anvendte man de bedste foreliggende data, og eksportprisen blev fastslået på grundlag af den gennemsnitlige eksportpris på cykler fra Indonesien til Unionen i RP, som angivet i Comext.
(100)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev således foretaget justeringer for forskelle i de transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger, som EU-erhvervsgrenen indsendte i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(101)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Indonesien i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(102)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
2.9.2. Malaysia
(103)
Samarbejdsviljen blandt producenterne af den undersøgte vare i Malaysia var begrænset, og eksportprisen fra Malaysia måtte derfor fastlægges på grundlag de foreliggende oplysninger, dvs. den gennemsnitlige eksportpris på cykler i RP i henhold til Comext.
(104)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Følgelig blev der justeret for forskelle i transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger. Da samarbejdsviljen var begrænset, blev de relevante justeringer baseret på de oplysninger, som EU-erhvervsgrenen havde anført i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(105)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Malaysia i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(106)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
2.9.3. Sri Lanka
(107)
Da samarbejdsviljen i Sri Lanka var begrænset, blev eksportprisen fastlagt på grundlag af de foreliggende oplysninger, dvs. den gennemsnitlige eksportpris på cykler i RP i henhold til Comext, som blev krydstjekket med de foreliggende eksportoplysninger fra de virksomheder, der ikke var involveret i omgåelsespraksis.
(108)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Da der ikke forelå andre oplysninger, blev der således foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger på grundlag af de oplysninger, som EU-erhvervsgrenen indsendte i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(109)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Sri Lanka i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(110)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
2.9.4. Tunesien
(111)
Eksportprisen blev fastlagt på grundlag af den gennemsnitlige eksportpris på cykler i RP i henhold til Comext, som blev krydstjekket med eksportoplysninger fra den virksomhed, som ikke var involveret i omgåelsespraksis.
(112)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev således foretaget justeringer for forskelle i de transport-, forsikrings- og emballeringsomkostninger på grundlag af de oplysninger, som EU-erhvervsgrenen indsendte i sin anmodning om den nuværende undersøgelse.
(113)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, beregnet ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi, som tidligere var blevet fastslået, og de vejede gennemsnitlige eksportpriser fra Tunesien i RP, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet.
(114)
Det fremgik af sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris, at der fandt dumping sted.
3. FORANSTALTNINGER
(115)
Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at den endelige antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Kina blev omgået ved omladning via Indonesien, Malaysia og Sri Lanka og via samleprocesser i Malaysia og Tunesien, jf. grundforordningens artikel 13.
(116)
I henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 1, første punktum, bør de gældende foranstaltninger vedrørende importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina derfor udvides til at gælde importen af samme vare afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien eller ej.
(117)
De foranstaltninger, der skal udvides, bør være dem, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011, dvs. en endelig antidumpingtold på 48,5 % af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet.
(118)
Der bør opkræves told på den registrerede import af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, hvori det fastsættes, at alle udvidede foranstaltninger skal gælde for varer, som blev importeret til Unionen under den registrering, der blev indført ved indledningsforordningen.
4. ANMODNINGER OM FRITAGELSE
4.1. Indonesien
(119)
De fire virksomheder i Indonesien, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(120)
Som det fremgår af betragtning 29-33, var anvendelse af artikel 18 berettiget for en virksomhed. Ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan denne virksomhed således ikke indrømmes fritagelse.
(121)
Det blev konstateret, at de tre andre samarbejdsvillige virksomheder i Indonesien, som anmodede om en fritagelse fra de mulige udvidede foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, ikke var involveret i omgåelsespraksis som omfattet af denne undersøgelse, jf. betragtning 65. Disse producenter kunne desuden godtgøre, at de ikke er forretningsmæssigt forbundet med producenter/eksportører involveret i omgåelsespraksis eller nogen af de kinesiske producenter/eksportører af cykler. Disse tre virksomheder kunne derfor indrømmes en fritagelse fra de udvidede foranstaltninger.
4.2. Malaysia
(122)
En virksomhed i Malaysia, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(123)
Det blev, jf., betragtning 72-76, konstateret, at virksomheden var involveret i omgåelsespraksis. Ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan denne virksomhed således ikke indrømmes fritagelse.
4.3. Sri Lanka
(124)
De seks virksomheder i Sri Lanka, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(125)
Som det fremgår af betragtning 36, trak en af virksomhederne sin fritagelsesanmodning tilbage i løbet af undersøgelsen, og ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan denne virksomhed ikke indrømmes en fritagelse.
(126)
For to andre virksomheder var anvendelsen af grundforordningens artikel 18 berettiget, jf. betragtning 36-42, og ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan disse virksomheder ikke indrømmes fritagelse.
(127)
Det blev konstateret, at de tre andre samarbejdsvillige virksomheder i Sri Lanka, som anmodede om en fritagelse fra de mulige udvidede foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, ikke var involveret i omgåelsespraksis som omfattet af denne undersøgelse, jf. betragtning 80 og 81. Disse producenter kunne desuden godtgøre, at de ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de virksomheder, der var involveret i omgåelsespraksis eller nogen af de kinesiske producenter/eksportører af cykler. Disse virksomheder kunne derfor indrømmes fritagelse fra de udvidede foranstaltninger.
4.4. Tunesien
(128)
De to virksomheder i Tunesien, som anmodede om fritagelse for de mulige udvidede foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 4, indsendte en besvarelse af fritagelsesformularen.
(129)
Det blev konstateret, at en virksomhed ikke var involveret i omgåelsespraksis som omfattet af denne undersøgelse. Denne producent kunne desuden godtgøre, at virksomheden ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de virksomheder, der var involveret i omgåelsespraksis eller nogen af de kinesiske producenter/eksportører af cykler. Virksomheden kunne derfor indrømmes fritagelse fra de udvidede foranstaltninger.
(130)
Det blev, jf., betragtning 89, konstateret, at den anden virksomhed var involveret i omgåelsespraksis. Ud fra konklusionerne om ændringen i handelsmønstret og omladning i betragtning 58 kan der således ikke indrømmes fritagelse.
4.5. Særlige foranstaltninger
(131)
Det vurderes, at der er behov for særlige foranstaltninger i dette tilfælde for at sikre hensigtsmæssig anvendelse af disse fritagelser. En af disse særlige foranstaltninger er, at der for medlemsstaternes toldmyndigheder skal fremlægges en gyldig handelsfaktura, som skal opfylde de krav, der er fastsat i bilaget til denne forordning. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den udvidede antidumpingtold.
4.6. Nye eksportører/producenter
(132)
Uden at dette berører anvendelsen af grundforordningens artikel 11, stk. 3, vil det blive krævet, at andre producenter/eksportører i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, som ikke gav sig til kende i forbindelse med denne procedure, som ikke eksporterede den undersøgte vare til Unionen i RP, og som overvejer at indgive en anmodning om fritagelse for den udvidede antidumpingtold i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4, og artikel 13, stk. 4, udfylder et spørgeskema for at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om en fritagelse vil være berettiget. En sådan fritagelse kan indrømmes efter en vurdering af markedssituationen for den undersøgte vare, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, indkøb og salg samt sandsynligheden for videreførelse af en praksis, for hvilken der ikke er tilstrækkelig gyldig grund eller økonomisk begrundelse, samt bevis for dumping. Kommissionen vil normalt også aflægge kontrolbesøg på stedet. Anmodninger bør omgående indgives til Kommissionen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og salg.
(133)
Hvis en fritagelse er berettiget, ændres de gældende udvidede foranstaltninger i overensstemmelse hermed. Kommissionen vil efterfølgende overvåge den pågældende fritagelse for at sikre overholdelse af de betingelser, på hvilke den er givet.
5. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(134)
Alle interesserede parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der førte til ovennævnte konklusioner, og blev opfordret til at fremsætte bemærkninger.
(135)
En indonesisk virksomhed gentog sine påstande i betragtning 31 uden dog at fremlægge nye beviser herfor. I den forbindelse kunne de data, som virksomheden indsendte, ikke verificeres, da virksomheden ikke førte de arbejdssedler, der kunne dokumentere tallene i fritagelsesanmodningen, jf. betragtning 29. De angivne tal blev desuden efterprøvet og genberegnet på grundlag af de regnskaber, der forefandtes i virksomhedens lokaler, altså købs- og produktionsmængder, og tallene blev fundet unøjagtige. Derfor afvises disse påstande.
(136)
En malaysisk virksomhed påstod, at den kendsgerning, at andelen af kinesiske dele i produktionsomkostningerne til cykler lå lidt over tærsklen på 60 % ikke burde få Kommissionen til at afvise virksomhedens fritagelsesanmodning. Virksomheden indsendte desuden visse fakturaer for køb af dele, som angiveligt fejlagtigt blev rapporteret som værende fra Kina, hvor de faktiske var fra Indonesien.
(137)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at tærsklen i grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra b), ligger helt fast, og det er således ikke relevant, hvor meget andelen af kinesiske dele i produktionsomkostningerne til cykler overstiger tærsklen på 60 %, men derimod at de kinesiske dele bør udgøre mindre end 60 % af produktionsomkostningerne til cykler. Desuden kunne fakturaerne ikke spores tilbage til virksomhedens liste over indkøb, og derudover var værdien af de indsendte fakturaer ikke omfattende nok til at kunne ændre Kommissionens oprindelige vurdering. Derfor afvises disse påstande.
(138)
Den pågældende virksomhed påstod desuden, at der ikke er tilstrækkeligt retsgrundlag for at afvise virksomhedens fritagelsesanmodning, da konklusionerne blev truffet på grundlag af beregninger, der ikke i tilstrækkeligt omfang tog højde for den pågældende virksomheds individuelle situation. Som svar på denne påstand modtog virksomheden yderligere uddybninger af analysen i betragtning 72-75.
(139)
Virksomheden påstod endvidere, at stigningen i den pågældende virksomheds import af den undersøgte vare faldt sammen med en lempelse i den generelle præferenceordning for Malaysia, og stigningen i virksomhedens eksport til Unionen i 2010 ikke økonomisk kunne derfor begrundes med stigningen i antidumpingforanstaltningerne over for Kina. Som svar på denne påstand blev det konstateret, at selv om lempelsen i reglerne for den generelle præferenceordning kunne havde ansporet virksomheden til at eksportere til Unionen, modsiger dette ikke konklusionen om, at virksomheden begyndte sine aktiviteter efter forhøjelsen af antidumpingtolden over for Kina og at den hovedsagelig købte dele fra Kina, jf. betragtning 73. Partens påstand blev derfor afvist.
(140)
Samme virksomhed påstod også, at de anførte data vedrørende købsværdier og forbruget af cykeldele ikke var blevet tilstrækkeligt efterprøvet, da der ikke blev skelnet mellem købte dele og forbrug af dele. Det skal hertil bemærkes, at værdierne af købte dele og forbrug af dele blev fundet identiske på grundlag af de tal, som blev angivet af virksomheden. Desuden svarede de rapporterede værdier af købte dele i 2011 til værdien af forbruget af dele, som blev angivet i virksomhedens årsrapport for 2011. Tallene for købte dele og forbrug af dele for RP og 2010 blev accepteret uden bemærkninger. Påstanden blev derfor afvist.
(141)
Den pågældende virksomhed indsendte desuden yderligere opgørelser over udgifterne pr. varetype som bevis for, at virksomheden angiveligt overholdt kravene om, at dele købt fra Kina ikke må udgøre over 60 % af den samlede værdi af dele i den samlede vare. Disse oplysninger var i strid med opgørelserne over udgifter pr. varetype, som blev indsamlet og efterprøvet for udvalgte varetyper under kontrolbesøget, og hvor virksomheden ikke var i stand til at godtgøre, at tærsklen på 60 % blev overholdt. Virksomhedens nye oplysninger blev ikke understøttet af ny dokumentation, og modsagde de efterprøvede oplysninger. Der blev derfor set bort fra disse oplysninger.
(142)
Virksomheden påstod endvidere, at den handlede i god tro og var overbevist om at overholde Kommissionens forordning (EF) nr. 1063/2010 (16) om de gældende oprindelsesregler. Det skal i den forbindelse bemærkes, at målet med antiomgåelsesundersøgelsen ikke er at efterprøve overholdelsen af de gældende oprindelsesregler. Overholdelsen af oprindelsesreglerne blev ikke efterprøvet som led i den nuværende antiomgåelsesundersøgelse, og den påståede overholdelse af oprindelsesreglerne kan derfor ikke bekræftes i denne sag. Den påståede overholdelse af oprindelsesreglerne som led i denne procedure udelukker således på ingen måde muligheden for omgåelse, jf. grundforordningens artikel 133, stk. 2 (17). På denne baggrund afvistes påstanden derfor.
(143)
Endelig påstod virksomheden, at beregningen af dumpingmargenen burde være foretaget på grundlag af virksomhedens specifikke data. Denne påstand blev accepteret, hvilket fremgår af betragtning 75, og virksomheden blev underrettet herom.
(144)
En virksomhed fra Sri Lanka anfægtede relevansen af de dokumenter, der blev anmodet om som led i kontrolbesøget, og påstod, at virksomhedens fritagelsesanmodning ikke burde være blevet afvist. Det skal hertil bemærkes, at dokumenter med anførelse af oprindelsen af de dele, der anvendes til samling af cykler, der eksporteres til Unionen, er af væsentlig betydning for at vurdere, om betingelserne i artikel 13, stk. 2, litra b), er overholdt. De data, som virksomheden indsendte, kunne ikke efterprøves, jf. betragtning 37. Desuden erkendte virksomheden under kontrolbesøget, at dele købt fra Kina faktisk ikke fremgik af regnskaberne, og derfor kunne det ikke afgøres, om kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, litra b), blev overholdt. Påstanden afvistes derfor.
(145)
En anden srilankansk virksomhed påstod, at den ikke ville have trukket sin fritagelsesanmodning tilbage, hvis den havde vist, at eksport til Unionen fra Sri Lanka kunne pålægges den antidumpingtold, der blev udvidet til Sri Lanka fra indledningen af undersøgelsen. Det skal dog understreges, at virksomheden på det tidspunkt, hvor den trak sin fritagelsesanmodning tilbage, burde være bekendt med den mulige anvendelse af antidumpingtolden, som blev udvidet fra datoen for registrering af importen fra Sri Lanka til Unionen, dvs. indledningen af antiomgåelsesundersøgelsen. Virksomheden er tre gange blevet informeret om denne konsekvens, nemlig i betragtning 20 i indledningsforordningen, under en høring i begyndelsen af undersøgelsen og under kontrolbesøget. Denne påstand kan derfor ikke godkendes.
(146)
En anden srilankansk virksomhed indsendte nye oplysninger, som den burde havde indsendt før kontrolbesøget, og disse oplysninger kan i betragtning af undersøgelsens fremskredne stadie ikke længere efterprøves. Virksomheden påstod desuden, at den havde indsendt alle de oplysninger, der var blevet anmodet om.
(147)
Virksomheden indsendte, jf. betragtning 39 og 40, ikke alle de oplysninger, der blev anmodet om, med henblik på en efterprøvning under kontrolbesøget. Navnlig var den købsværdi af dele fra Sri Lanka, som virksomheden angav, ikke pålidelig. Det kunne således ikke afgøres, om kriterierne i grundforordningens artikel 13, stk. 2, var overholdt.
(148)
Virksomheden påstod endvidere, at der var forekommet uregelmæssighed i forbindelse med kontrolbesøget, hvad angår besøgets varighed og sprogproblemer Det skal hertil bemærkes, at virksomheden var blevet startet for nylig, og der var derfor kun afsat en dag til kontrolbesøget. Kontrolbesøget blev gennemført i løbet af en hel arbejdsdag. Ved besøgets afslutning ønskede virksomheden ikke at fremlægge yderligere oplysninger, som ikke kunne efterprøves under kontrolbesøget.
(149)
Før kontrolbesøget blev virksomheden desuden underrettet om, at besøget ville foregå på engelsk, og parten havde ingen indvendinger hertil. Desuden var Kommissionen ledsaget af en tolk under kontrolbesøget for at imødegå eventuelle sproglige kommunikationsproblemer. Det skal desuden understreges, at de fleste af de dokumenter, som virksomheden fremlagde under kontrolbesøget, faktisk var på engelsk, herunder også regnskabsdokumenter.
(150)
På baggrund af ovenstående afvises virksomhedens påstande -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. I lyset af formålet med denne forordning udvides den endelige antidumpingtold for »alle andre virksomheder«, som blev indført ved artikel 1, stk. 2, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 på importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler) med oprindelse i Folkerepublikken Kina udvides hermed til at omfatte importen af cykler uden motor (herunder trehjulede transportcykler, men ikke unicykler) afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om de er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8712 00 30 og ex 8712 00 70 (Taric-kode 8712003010 og 8712007091), med undtagelse af varer, der er fremstillet af nedennævnte virksomheder:
Land
Virksomhed
Taric-tillægskode
Indonesien
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonesien
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur Indonesien
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonesien
B767
Sri Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Sri Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Sri Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd., No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Sri Lanka
B770
Tunesien
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunesien
B771
2. Anvendelsen af fritagelser, som er blevet indrømmet de virksomheder, der er udtrykkeligt nævnt i denne artikels stk. 1, eller som Kommissionen har givet tilladelse til, jf. denne forordnings artikel 2, stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilaget til denne forordning. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, finder den ved denne artikels stk. 1 indførte antidumpingtold anvendelse.
3. Den i medfør af denne artikels stk. 1 udvidede told opkræves på import afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om den er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, der er registreret i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EU) nr. 875/2012 samt artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1225/2009, med undtagelse af varer, som er fremstillet af de i stk. 1 opførte virksomheder.
4. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Anmodninger om fritagelse for den ved artikel 1 udvidede told indgives skriftligt på et af Den Europæiske Unions officielle sprog og underskrives af en person, der har beføjelse til at repræsentere den anmodende enhed. Anmodningen sendes til følgende adresse:
Europa-Kommissionen
Generaldirektoratet for Handel
Direktorat H
Kontor: N-105 08/20
1049 Bruxelles
Belgien
Fax (32 2) 295 65 05
2. I overensstemmelse med artikel 13, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ved en afgørelse give tilladelse til, at import fra virksomheder, der ikke omgår de ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 indførte antidumpingforanstaltninger, fritages for den ved denne forordnings artikel 1 udvidede told.
Artikel 3
Det pålægges herved toldmyndighederne at ophøre med den registrering af importen, som blev indført i henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 875/2012.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. maj 2013.
A TANÁCS 501/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. május 29.)
a 990/2011/EU végrehajtási rendelettel a Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámnak az Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott, akár Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett kerékpárok behozatalára történő kiterjesztéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (a továbbiakban: az alaprendelet) (1) és különösen annak 13. cikkére,
tekintettel a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) által benyújtott javaslatra,
mivel:
1. ELJÁRÁS
1.1. A meglévő intézkedések
(1)
A 2474/93/EGK rendelettel (2) a Tanács 30,6 %-os végleges dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína) származó kerékpárok behozatalára. Az alaprendelet 13. cikkének megfelelően a kijátszások feltárására indított vizsgálatot követően ezt a vámot a 71/97/EK tanácsi rendelet (3) kiterjesztette a Kínai Népköztársaságból származó egyes kerékpáralkatrészekre is. Ezenkívül az alaprendelet 13. cikkének (2) bekezdése alapján mentességi rendszer létrehozásáról született döntés. A rendszerre vonatkozó részleteket a 88/97/EK bizottsági rendelet (4) határozta meg.
(2)
Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően a Tanács az 1524/2000/EK rendelettel (5) úgy határozott, hogy az említett intézkedéseket fenn kell tartani.
(3)
Az alaprendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatot követően a Tanács az 1095/2005/EK rendelettel (6) úgy határozott, hogy a hatályos dömpingellenes vámot 48,5 %-ra emeli.
(4)
Az alaprendelet 11. cikkének (2) bekezdése szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően 2011 októberében a Tanács a 990/2011/EU végrehajtási rendelettel (7) úgy határozott, hogy az említett intézkedéseket (a továbbiakban: a meglévő intézkedések) fenn kell tartani.
(5)
2012 márciusában a dömpingellenes alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének és 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (8) bejelentette a Kínából származó kerékpárok Unióba történő behozatalára alkalmazandó dömpingellenes intézkedések időközi felülvizsgálatának megindítását.
(6)
2013 májusában a Tanács az 502/2013/EU rendelettel (9) módosította a Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről szóló intézkedéseknek az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (3) bekezdése szerinti időközi felülvizsgálatot követő kivetéséről szóló 990/2011/EU végrehajtási rendeletet.
(7)
2012 áprilisában a Bizottság a 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendelet (10) 10. cikkének megfelelően az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (11) bejelentette a Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok Unióba történő behozatalára alkalmazandó szubvencióellenes eljárás megindítását.
(8)
2012 novemberében a Bizottság az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítésben (12) bejelentette, hogy a jelen vizsgálatban foglalt megállapítások felhasználhatók a fenti (7) preambulumbekezdésben említett szubvencióellenes vizsgálat során.
(9)
A Bizottság 2013 májusában a 2013/227/EU határozattal (13) intézkedések bevezetése nélkül megszüntette a fenti (7) preambulumbekezdésben említett szubvencióellenes eljárást.
1.2. A kérelem
(10)
A Bizottsághoz 2012. augusztus 14-én az alaprendelet 13. cikke (3) bekezdésének és 14. cikke (5) bekezdésének alapján kérelmet nyújtottak be, amely a Kínából származó kerékpárok behozatalát illetően elrendelt dömpingellenes intézkedések esetleges kijátszásának kivizsgálására, valamint az Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott, akár Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett kerékpárimport nyilvántartásba vételének elrendelésére irányult.
(11)
A kérelmet az Európai Kerékpárgyártók Szövetsége (European Bicycle Manufacturers Association, EBMA) három uniós kerékpárgyártó, az In Cycles - Montagem e Comercio de Bicicletas, Lda, az SC. EUROSPORT DHS S.A. és a MAXCOM Ltd nevében nyújtotta be.
1.3. A vizsgálat megindítása
(12)
A tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapítást nyert, hogy az alaprendelet 13. cikke (3) bekezdésének és 14. cikke (5) bekezdésének alapján elegendő meggyőző bizonyíték áll rendelkezésre a vizsgálat megindításához, ezért a Bizottság úgy határozott, hogy kivizsgálja a Kínából származó kerékpárok behozatalát illetően elrendelt dömpingellenes intézkedések esetleges kijátszását, valamint az Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott, akár Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett kerékpárimport nyilvántartásba vételének elrendelését.
(13)
A vizsgálatot a Bizottság a 875/2012/EU bizottsági rendelettel (a továbbiakban: vizsgálatot megindító rendelet) (14)2012. szeptember 25-én kezdeményezte.
(14)
A Bizottság rendelkezésére álló meggyőző bizonyítékok alátámasztották, hogy az érintett termék behozatalára a (3) preambulumbekezdésben említett 1095/2005/EK tanácsi rendelettel kivetett dömpingellenes vám növekedését követően a Kínából, Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származó kivitelt magában foglaló kereskedelem szerkezete jelentősen megváltozott. A kereskedelem szerkezetében bekövetkezett változás a vám kivetésén kívül más ésszerű okkal vagy indokkal nem magyarázható.
(15)
Úgy tűnik, hogy a változás a Kínából származó, Unióba szállítandó kerékpárok Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában történő átrakodására, valamint az Indonéziában, Srí Lankán és Tunéziában történő összeszerelési műveletekre vezethető vissza.
(16)
A bizonyítékok továbbá rámutatnak arra a tényre, hogy az érintett termékre bevezetett dömpingellenes intézkedések jótékony hatása a mennyiségek és az árak tekintetében egyaránt csorbát szenved. Úgy tűnik, hogy a Kínából származó érintett termék behozatalát a vizsgált termék jelentős mennyiségű behozatala váltotta fel. Elegendő bizonyíték támasztja alá emellett azt is, hogy a vizsgált termék behozatala a meglévő intézkedésekhez vezető vizsgálat során megállapított, kárt nem okozó árnál alacsonyabb árakon történik.
(17)
A kérelem végezetül bizonyítékot tartalmazott arra vonatkozóan, hogy a vizsgált termék ára az érintett termékre korábban megállapított rendes értékhez viszonyítva dömpingelt ár.
1.4. Vizsgálat
(18)
A Bizottság hivatalosan értesítette Kína, Indonézia, Malajzia, Srí Lanka és Tunézia hatóságait, a szóban forgó országok gyártóit/exportőreit, az ismert érintett uniós importőröket és az uniós gazdasági ágazatot a vizsgálat megindításáról.
(19)
A Bizottság elküldte a mentesség iránti kérelem nyomtatványait az általa ismert indonéziai, malajziai, srí lankai és tunéziai gyártóknak/exportőröknek, illetve eljuttatta azokat Indonézia, Malajzia, Srí Lanka és Tunézia Európai Unió melletti képviseleteihez. A Bizottság kérdőíveket küldött az általa ismert kínai gyártóknak/exportőröknek, illetve eljuttatta azokat Kína Európai Unió melletti képviseletéhez. A Bizottság kérdőíveket küldött az általa ismert független uniós importőröknek is.
(20)
Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy írásban ismertessék álláspontjukat, és a vizsgálatot megindító rendeletben megállapított határidőn belül meghallgatást kérjenek. Minden felet tájékoztattak arról, hogy az együttműködés hiánya az alaprendelet 18. cikkének alkalmazását vonhatja maga után, valamint arról, hogy a vizsgálat megállapításait a rendelkezésre álló tényadatokra alapozzák.
(21)
Négy indonéziai, egy malajziai, hat srí lankai és kettő tunéziai gyártó/exportőr küldött választ a mentesség iránti kérelem nyomtatványaira. A kínai exportáló gyártók/exportőrök egyike sem működött együtt. Három független uniós importőr nyújtott be választ a kérdőívre.
(22)
A Bizottság a következő vállalatok telephelyein tett ellenőrző látogatásokat:
-
P.T. Insera Sena, Buduran, Sidoarjo, Indonézia,
-
Wijaya Indonesia Makmur Bicycles Industries, Driyorejo, Gresik, Jawa Timur, Indonézia,
-
P.T. Terang Dunia Internusa, Slipi, Jakarta Barat, Indonézia,
-
P.T. Chin Haur, Tangerang, Indonézia,
-
Tan Lan Venture Corporation Sdn Bhd, Kampar, Perak, Malajzia,
-
Asiabike Industrial Limited, Henamulla, Panadura, Srí Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Srí Lanka,
-
BSH Ventures Limited, Colombo, Srí Lanka,
-
Firefox Lanka (Pvt) Ltd, Weliketiya Pamunugama, Srí Lanka,
-
Kelani Cycles Pvt Ltd, Katunayake, Srí Lanka,
-
Samson Bikes (Pvt) Ltd, Colombo, Srí Lanka,
-
Mediterranean United Industries, Bouhajar Monastir, Tunézia,
-
Euro Cycles, Sousse, Tunézia.
1.5. Referencia-időszak és vizsgálati időszak
(23)
A vizsgálati időszak 2004. január 1-jétől2012. augusztus 31-ig tartott (a továbbiakban: vizsgálati időszak). A vizsgálati időszakra vonatkozóan adatokat gyűjtöttek többek között a kereskedelem szerkezetét érintő, a dömpingellenes vám 2005. évi növelését követően bekövetkezett állítólagos változás kivizsgálása céljából. Részletesebb adatokat gyűjtöttek a 2011. szeptember 1-jétől2012. augusztus 31-ig tartó időszakra (a továbbiakban: referencia-időszak) vonatkozóan annak érdekében, hogy megállapítsák a hatályban lévő intézkedések javító hatásának lehetséges aláásását és a dömping fennállását.
2. A VIZSGÁLAT EREDMÉNYEI
2.1. Általános észrevételek
(24)
Az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdése alapján az intézkedések kijátszásának megállapítása érdekében egymást követően megvizsgálták, hogy megváltozott-e a Kína, illetve az érintett négy ország és az Unió közötti kereskedelem szerkezete; a változás olyan gyakorlatból, folyamatból vagy munkából eredt-e, amelynek a vám kivetésén kívül nem volt elfogadható oka vagy gazdasági indoka; volt-e bizonyíték a kárra vagy arra, hogy a vám javító hatását a vizsgálat tárgyát képező termék árai és/vagy mennyiségei tekintetében aláássák; volt-e bizonyíték a hasonló termék előzőleg megállapított rendes értékhez viszonyított dömpingre, szükség esetén az alaprendelet 2. cikkének rendelkezései értelmében.
2.2. Az érintett termék és a vizsgált termék
(25)
Az érintett termék a Kínai Népköztársaságból származó, jelenleg az ex 8712 00 30 és az ex 8712 00 70 KN-kód alá besorolt, motor nélküli kétkerekű és más kerékpárok (beleértve a háromkerekű szállító kerékpárokat, de kivéve az egykerekűeket) (a továbbiakban: érintett termék).
(26)
A vizsgált termék megegyezik a fent említettel, viszont Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában adták fel - függetlenül attól, hogy Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származóként jelentették-e be -, és jelenleg az érintett termékével megegyező KN-kódok alá tartozik (a továbbiakban: vizsgált termék).
(27)
A vizsgálat azt mutatta, hogy a Kínából az Unióba exportált, és Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából az Unióba feladott kerékpárok ugyanazokkal az alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek, és ugyanazon célra alkalmazzák őket, ennélfogva az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében hasonló termékeknek kell őket tekinteni.
2.3. Az együttműködés mértéke és a kereskedelmi volumen meghatározása
2.3.1. Indonézia
(28)
Az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentesség iránti kérelmet benyújtó négy indonéziai vállalat a referencia-időszak alatt az Indonéziából az Unióba irányuló teljes behozatal 91 %-át képviselte. Az Indonéziából származó összimport mennyiségének meghatározásához COMEXT-adatokat használtak fel (15).
(29)
Az egyik vállalat által benyújtott adatokat nem lehetett ellenőrizni, mivel a vállalat állítása szerint nem rendelkezett a mentességre vonatkozó nyomtatvány kitöltéséhez használatos munkalapokkal. Ennélfogva a vállalat nem tudta megmagyarázni és alátámasztani a jelentésében rendelkezésre bocsátott adatokat. A vállalat által benyújtott adatok továbbá megbízhatatlannak bizonyultak, mivel a jelentésben szereplő, a vállalat telephelyén rendelkezésre álló könyvelés alapján vizsgált és újra kiszámított adatokat hibásnak találták (pl. beszerzés, gyártási mennyiség). A vizsgálatból továbbá kiderült, hogy a vállalat értékesítési igazgatója egyidejűleg annak a kínai kerékpárgyártónak az alkalmazásában is állt, amely az indonéz vállalat nyersanyag-készletének (kerékpáralkatrészek) fő beszállítója.
(30)
Az alaprendelet 18. cikke (4) bekezdésének megfelelően a vállalatot értesítették a Bizottság szándékáról, hogy figyelmen kívül hagyja az általa benyújtott információkat, és lehetőséget biztosítottak számára, hogy meghatározott határidőn belül észrevételeket tegyen.
(31)
A vállalat azt állította, hogy rendkívüli együttműködést tanúsított azáltal, hogy a korábban állítólag nem igényelt munkalapokat leszámítva valamennyi dokumentumot rendelkezésre bocsátott. A munkalapokat azonban a Bizottság az előzetes ellenőrzésről szóló levelében bekérte, amelyet a helyszíni ellenőrzést megelőzően elküldött a vállalatnak. A vállalat ezenkívül azt állította, hogy a gyártási és vásárlási értékek kiszámítását befolyásolták az egyik dolgozó által adott megtévesztő magyarázatok, valamint hogy megfelelő volt az exportügyletek ellenőrzése. E tekintetben hangsúlyozni kell, hogy a dolgozók különböző magyarázatai ellenére végül nem lehetett a helyszínen szolgáltatott számadatokat összeegyeztetni a mentességi kérelmen szereplő számadatokkal. Az exporértékesítések értékét illetően az összeegyeztetés valóban helytálló volt. Ezen túlmenően az ellenőrző látogatás során a részt vevő dolgozók nem tudtak magyarázattal szolgálni a mentességi kérelmen szereplő számadatok eredetéről, sem azok összeállításának mikéntjéről. Ezenkívül a vállalat megerősítette, hogy az értékesítési igazgató párhuzamosan a kínai kerékpárgyártó vállalatnál is alkalmazásban állt.
(32)
Ezért a szóban forgó vállalat által benyújtott információkat figyelmen kívül kellett hagyni.
(33)
Az e vállalat tekintetében tett megállapításokat ezért a rendelkezésre álló tényekre alapozták, az alaprendelet 18. cikkével összhangban. A többi három vállalatot a Bizottság együttműködőnek tekintette.
2.3.2. Malajzia
(34)
Az egyetlen malajziai vállalat, amely az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentesség iránti kérelmet nyújtott be, a referencia-időszak alatt a Malajziából az Unióba irányuló teljes behozatal 20-30 %-át képviselte. A Malajziából az Unióba irányuló teljes kerékpárimport mennyiségének meghatározásához COMEXT-adatokat használtak fel. A vállalatot a Bizottság együttműködőnek tekintette.
2.3.3. Srí Lanka
(35)
A hat srí lankai vállalat, amely az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentesség iránti kérelmet nyújtott be, a referencia-időszak alatt a Srí Lankából az Unióba irányuló teljes behozatal 69 %-át képviselte. A Srí Lankából származó összimport mennyiségének meghatározásához COMEXT-adatokat használtak fel.
(36)
A vállalatok egyike a vizsgálat során visszavonta a mentesség iránti kérelmét, mivel megszüntette a kerékpárgyártást Srí Lankán. Ezért az e vállalatra vonatkozó adatokat a Bizottság figyelmen kívül hagyta.
(37)
A második vállalat együttműködését a Bizottság nem tartotta kielégítőnek. A benyújtott adatok ellenőrizhetetlenek voltak, mivel nem lehetett megbízhatóan meghatározni a vállalat által vásárolt kínai eredetű alkatrészek értékét és mennyiségét. Ezenfelül nem lehetett ellenőrizni a gyártási folyamatban használt alkatrészek értékét és mennyiségét, mivel azokat egy harmadik fél vásárolta meg, és csak összeszerelésre szállította a vállalathoz.
(38)
Az alaprendelet 18. cikke (4) bekezdésének megfelelően a vállalatot értesítették a Bizottság szándékáról, hogy figyelmen kívül hagyja az általa benyújtott információkat, és lehetőséget biztosítottak számára, hogy meghatározott határidőn belül észrevételeket tegyen. A vállalat nem tett észrevételt.
(39)
A Bizottság egy másik vállalat együttműködését sem tartotta kielégítőnek. A benyújtott információkat nem lehetett a helyszínen ellenőrizni, mivel a vállalat lényeges információkat tartott vissza. Pontosabban a vállalat a helyszíni ellenőrzést megelőzően nem tudta előkészíteni a nyomatékosan kért információkat, például a munkalapokat vagy a hozzá kapcsolódó vállalatok jegyzékét, ezért akadályozta az ellenőrzési folyamatot. Másrészt a Bizottság nem tartotta megbízhatónak a vállalat által bejelentett helyi származású alkatrészek beszerzési értékét, nevezetesen a vizsgálat néhány olyan kapcsolatra is fényt derített a vállalat és annak helyi kerékpáralkatrész-beszállítója között, amelyek túlmutattak a szokásos vásárló és értékesítő közötti kapcsolaton és amelyekről a vállalat nem tudott magyarázattal szolgálni.
(40)
Az alaprendelet 18. cikke (4) bekezdésének megfelelően a vállalatot értesítették a Bizottság szándékáról, hogy figyelmen kívül hagyja az általa benyújtott információkat, és lehetőséget biztosítottak számára, hogy meghatározott határidőn belül észrevételeket tegyen. A vállalat válaszában vitatta a megállapításokat és további bizonyítékokkal és magyarázattal szolgált. A Bizottság az újonnan benyújtott bizonyítékok közül egyiket sem fogadta el, először is azért, mert a helyszíni ellenőrzést követően benyújtott információkat már nem lehetett ellenőrizni. A legtöbb esetben az újonnan benyújtott bizonyítékok nem voltak összhangban a helyszínen gyűjtött magyarázatokkal és bizonyítékokkal. Ami az újonnan benyújtott magyarázatokat illeti, azokat a Bizottság nem tartotta kielégítőnek, mivel azok a legfontosabb kérdéseket nem érintették, például a kapcsolódó vállalatokkal összefüggő hiányzó magyarázatokat.
(41)
Ezért a szóban forgó vállalat által benyújtott információkat figyelmen kívül kellett hagyni.
(42)
Az e vállalat tekintetében tett megállapításokat ezért a rendelkezésre álló tényekre alapozták, az alaprendelet 18. cikkével összhangban.
2.3.4. Tunézia
(43)
A két tunéziai vállalat, amely az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentesség iránti kérelmet nyújtott be, a referencia-időszak alatt a Comext-adatok alapján a Tunéziából az Unióba irányuló teljes behozatalt képviselte. A Bizottság mindkét vállalatot együttműködőnek tekintette.
2.3.5. A Kínai Népköztársaság
(44)
A fenti (21) preambulumbekezdésben említettek szerint a kínai gyártók/exportőrök egyike sem tanúsított együttműködést. Ezért egyrészről az érintett termék Unióba irányuló behozatalára, másrészről a Kínából Indonéziába, Malajziába, Srí Lankára és Tunéziába irányuló kerékpárkivitelre vonatkozó megállapítások az alaprendelet 18. cikke (1) bekezdésének megfelelően rendelkezésre álló adatokon alapultak. Az Unióba irányuló behozatalt illetően a Comextben regisztrált behozatali adatokat használták fel. A Kínából Indonéziába, Malajziába, Srí Lankára és Tunéziába irányuló export volumenének meghatározásához a Bizottság a kínai nemzeti statisztikát használta fel.
2.4. A kereskedelem szerkezetének megváltozása
2.4.1. A Kínából, Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából az Unióba irányuló import
(45)
Az érintett termék Kínából az Unióba irányuló behozatala 2005 óta - vagyis a 2005 júliusában bevezetett szigorúbb dömpingellenes intézkedéseket követően - 38,2 %-kal esett vissza és a következő években tovább csökkent. Összességében a Kínából származó behozatal több mint 80 %-kal esett vissza a vizsgálati időszakban.
(46)
Ugyanakkor a vizsgált termék Indonéziából az Unióba irányuló behozatala 2005-től kezdve növekedett és 2006-ban - 2004-hez képest - több mint kétszeresére emelkedett. A behozatal tovább emelkedett 2009 kivételével, ám ebben az évben is jóval meghaladta a 2004. évi szintet. 2009-től egészen a referencia-időszakig ismét folyamatos növekedés volt tapasztalható. A referencia-időszakban az Indonéziából származó behozatal 2004-hez képest 157 %-kal nőtt.
(47)
Ami a vizsgált termék Malajziából az Unióba irányuló behozatalát illeti, az 2005 júliusát, azaz a dömpingellenes vám megemelését megelőzően elhanyagolható volt. 2005-ben jelentősen (több mint kétszázszorosára) növekedett a behozatal, de 2009-ben 46 %-kal csökkent, amit 2010-ben újabb, 38 %-os növekedés követett. Jóllehet a Malajziából származó behozatal 2011-ben és a referencia-időszakban ismét csökkent, annak szintje a referencia-időszakban még mindig jóval meghaladta a szigorúbb dömpingellenes intézkedések bevezetése előtti, 2004. évi behozatali szintet (185 158 kerékpár a 2004. évi 10 749 darabhoz képest, vagyis 1 623 %-os emelkedés).
(48)
A vizsgált termék Srí Lankáról az Unióba irányuló behozatala jelentősen emelkedett a dömpingellenes vámok 2005. évi emelkedését követően és a következő években mintegy 500 %-kal tovább nőtt, 2010-ben pedig elérte tetőpontját. 2011-ben és a referencia-időszakban visszaesett a vizsgált termék Srí Lankáról történő behozatala, habár még mindig messze felülmúlta a szigorúbb dömpingellenes intézkedések bevezetése előtti, 2004. évi behozatali szintet; a Srí Lankáról származó behozatal mennyisége 2004 és a referencia-időszak között 282 %-kal nőtt.
(49)
Végül az érintett termék Tunéziából az Unióba irányuló behozatala 2005-ben, a dömpingellenes vámok megemelését követően megközelítőleg 30 %-kal, 2006-ban pedig több mint 20 %-kal nőtt. 2006 és 2007 között a behozatal mértéke több mint kétszerese lett, amely 2007-ben tetőzött. 2008 és 2010 között a behozatal visszaesett, 2011-ben újra megemelkedett és végül kis mértékben csökkent a referencia-időszakban. A vizsgálati időszakban a Tunéziából származó behozatal 200,3 %-kal nőtt.
(50)
A lenti 1. táblázat a Kínából, Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából az Unióba irányuló kerékpár-behozatal mennyiségeit mutatja a 2004. január 1-jétől2012. augusztus 31-ig tartó vizsgálati időszakban.
1. táblázat
(darab)*
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2011.9.1-2012.8.31. (referencia-időszak)
Kína
2 550 775
1 575 452
995 715
986 514
941 522
597 339
627 066
584 303
411 642
Index (2004 = 100)
100
61,8
39,0
38,7
36,9
23,4
24,6
22,9
16,1
Indonézia
237 648
282 045
500 623
593 769
634 623
437 023
551 847
614 798
612 448
Index (2004 = 100)
100
118,7
210,7
249,9
267,0
183,9
232,2
258,7
257,7
Malajzia
10 749
229 354
497 974
475 463
360 871
193 102
266 164
177 306
185 158
Index (2004 = 100)
100
2 133,7
4 632,7
4 423,3
3 357,3
1 796,5
2 476,2
1 649,5
1 722,6
Srí Lanka
249 491
352 078
534 413
574 153
749 358
1 016 523
1 237 406
975 297
953 169
Index (2004 = 100)
100
141,1
214,2
230,1
300,4
407,4
496,0
390,9
382,0
Tunézia
167 137
212 257
251 054
549 848
527 209
529 734
414 488
519 217
501 853
Index (2004 = 100)
100
127,0
150,2
329,0
315,4
316,9
248,0
310,7
300,3
Forrás:
Comext-statisztika.
2.4.2. A Kínából Indonéziába, Malajziába, Srí Lankára és Tunéziába irányuló export
(51)
A Kínából Indonéziába irányuló kerékpárexport először 2008-ban növekedett meg (56,2 %-kal). 2008 és a referencia-időszak között - 2009 kivételével - tovább nőtt az import mértéke. A vizsgálati időszakban a Kínából Indonéziába irányuló export összesen 83,8 %-kal emelkedett.
(52)
A Kínából Malajziába irányuló kerékpárexport 2005-ben a dömpingellenes intézkedésekkel bevezetett magasabb vámok miatt majdnem 30 %-kal megnövekedett és tovább nőtt a 2011. évi tetőpont eléréséig, amikor is 2004-hez képest 110,8 %-os növekedés volt tapasztalható. A referencia-időszakban a Kínából Malajziába irányuló export valamelyest csökkent, de jóval a 2004-es szint felett maradt. Összességében a Malajziába irányuló kínai export 99,6 %-kal nőtt a vizsgálati időszakban.
(53)
A Kínából Srí Lankára irányuló kerékpárexport is nőtt a dömpingellenes vámok 2005. júliusi emelését követően. Az export mértéke 2007-ben kissé visszaesett, de 2010-ben és 2011-ben a 2004. évi szinthez képest több mint duplájára nőtt. Összességében a Srí Lankára irányuló kínai export 132,5 %-kal nőtt a vizsgálati időszakban.
(54)
Végül a Kínából Tunéziába irányuló kerékpárexport a dömpingellenes vámok növekedése előtt elhanyagolható volt. 2005-től kezdve a Tunéziába irányuló export jelentősen megemelkedett és 2008-ban tetőzött (2004 és 2008 között 2 534 darabról 389 445 darabra nőtt). Habár a Kínából Tunéziába irányuló export 2008 után csökkent és alacsonyabb szinten maradt, e szint a 2004. évi szintnél jóval magasabb volt. Összességében a Tunéziába irányuló kínai export 2004 és a referencia-időszak között 2 534 darab kerékpárról 170 772-re nőtt.
(55)
A 2. táblázat a Kínából Indonéziába, Malajziába, Srí Lankára és Tunéziába irányuló kerékpárexportot mutatja a 2004. január 1-jétől2012. augusztus 31-ig tartó vizsgálati időszakban.
2. táblázat
(darab)*
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2011.9.1-2012.8.31. (referencia-időszak)
Indonézia
2 128 804
1 731 224
2 121 019
1 906 364
3 325 531
2 287 374
3 644 836
3 773 852
3 912 882
Index (2004 = 100)
100
81,3
99,6
89,6
156,2
107,4
171,2
177,3
183,8
Malajzia
721 335
933 943
890 241
974 860
1 515 886
1 111 251
1 291 766
1 520 276
1 440 132
Index (2004 = 100)
100
129,5
123,4
135,1
210,2
154,1
179,1
210,8
199,6
Srí Lanka
267 371
315 233
345 953
254 774
425 405
383 377
699 328
685 744
621 620
Index (2004 = 100)
100
117,9
129,4
95,3
159,1
143,4
261,6
256,5
232,5
Tunézia
2 534
7 188
37 042
175 761
389 445
171 332
225 369
204 465
170 772
Index (2004 = 100)
100
283,7
1 461,8
6 936,1
15 368,8
6 761,3
8 893,8
8 068,9
6 739,2
Forrás:
Kínai statisztikák.
2.4.3. Termelési mennyiségek
(56)
2009 és a referencia-időszak között indonéz vállalatok 54 %-kal, a tunéziai vállalatok 24 %-kal növelték gyártásuk volumenét. A srí lankai vállalatok azonban ugyanebben az időszakban kis mértékben csökkentették teljesítményüket.
(57)
Ami Malajziát illeti, az egyetlen együttműködő malajziai vállalat 2010-ben kezdte meg a kerékpárok gyártását és kivitelét. Mivel egyetlen másik vállalat sem működött együtt, a Bizottságnak a vizsgált termék tényleges gyártásának lehetséges szintjeiről nem sikerült információt szereznie ebben az országban.
3. táblázat
Az együttműködő vállalatok kerékpárgyártása Indonéziában, Srí Lankán és Tunéziában
Gyártási volumenek darabszámban
2009
2010
2011
Referencia-időszak
Indonézia
1 217 664
1 631 459
1 877 067
1 877 381
Index
100
134
154
154
Srí Lanka
737 632
886 191
688 059
692 454
Index
100
120
93
94
Tunézia
430 022
483 135
575 393
532 425
Index
100
112
134
124
2.5. A kereskedelem szerkezetének változására vonatkozó következtetés
(58)
A Kínából az Unióba irányuló export általános csökkenése és azzal párhuzamosan az Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából az Unióba irányuló export növekedése, valamint a 2005 júliusában bevezetett szigorúbb dömpingellenes intézkedéseket követően a Kínából Indonéziába, Malajziába, Srí Lankára és Tunéziába irányuló export növekedése az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének értelmében egyrészről az érintett országok, másrészről az Unió közötti kereskedelem szerkezetében változást eredményezett.
2.6. Az intézkedések kijátszásának jellege
(59)
Az alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése előírja, hogy a kereskedelem szerkezetének megváltozása olyan gyakorlat, eljárás vagy munka következménye legyen, melynek a vám kivetésén kívül semmilyen más elfogadható oka vagy gazdasági indoka nincs. A fent említett gyakorlat, eljárás vagy munka többek között magában foglalja a meglévő intézkedések tárgyát képező termék harmadik országokon keresztül történő feladását, valamint a részeknek az Unióban vagy egy harmadik országban történő összeszerelését. Az összeszerelési tevékenységek meglétét az alaprendelet 13. cikkének (2) bekezdésével összhangban állapítják meg.
2.6.1. Indonézia
(60)
A kezdetben együttműködő négy indonéziai vállalat exportja a referencia-időszakban az Unióba irányuló összes indonéziai export 91 %-át képviselte.
(61)
A kezdetben együttműködő négy vállalatból három tekintetében a vizsgálat nem derített fényt átrakodási tevékenységre.
(62)
A negyedik vállalatot illetően - a (29)-(33) preambulumbekezdésben foglaltak szerint - indokolt volt az alaprendelet 18. cikkének alkalmazása. A vizsgálatból kiderült, hogy a vállalat nem rendelkezett elegendő felszereléssel, amely alátámasztotta volna az Unióba irányuló export mennyiségét a referencia-időszakban, és egyéb magyarázat hiányában megállapítható, hogy a vállalat átrakodás miatt részt vett az intézkedések kijátszásában.
(63)
Az Unióba irányuló fennmaradó exportot illetően nem volt együttműködés a fenti (29)-(33) preambulumbekezdésben foglaltak szerint.
(64)
Ezért az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének értelmében - a fenti (58) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - az Indonézia és az Unió közötti kereskedelmi szerkezet megváltozása fényében, továbbá a fenti (61) preambulumbekezdésben említett indonéz vállalattal kapcsolatos megállapítások és azon tény alapján, hogy nem minden indonéziai gyártó/exportőr állt elő és működött együtt, megerősítést nyert, hogy a Kínából származó termékeket Indonéziában átrakodták.
(65)
A Bizottság minden együttműködő vállalat tekintetében megvizsgálta a nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) forrásait és a gyártási költségeket, hogy megállapítsa, hogy az Indonéziában végzett összeszerelési tevékenység az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételek alapján a meglévő intézkedések kijátszását jelenti-e. A kezdetben együttműködő négy vállalat közül három esetében a Kínából származó nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) összértéküket tekintve az összeszerelt termék részeinek legfeljebb 60 %-át tették ki. Ennélfogva nem volt szükséges megvizsgálni, hogy az összeszerelési tevékenység során a behozott részek hozzáadott értéke meghaladta-e a gyártási költségek 25 %-át. Következésképp a Bizottság nem állapította meg az összeszerelési tevékenység meglétét e három vállalat tekintetében.
(66)
A negyedik vállalat tekintetében az alaprendelet 18. cikke (1) bekezdését alkalmazták a fenti (29)-(33) preambulumbekezdésben foglaltak szerint. Mivel a vállalat nem tudott megbízható adatokat szolgáltatni, nem lehetett megállapítani, hogy részt vett-e az összeszerelési tevékenységekben.
(67)
Ezért az összeszerelési tevékenységek megléte az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdése értelmében nem nyert megállapítást.
2.6.2. Malajzia
(68)
Az egyetlen együttműködő malajziai vállalat exportja a referencia-időszakban az Unióba irányuló összes malajziai export 20-30 %-át képviselte. E vállalat 2011 végén kezdte meg az érintett termék gyártását és az Unióba irányuló exportját. E vállalattal kapcsolatban a Bizottság nem állapított meg átrakodási tevékenységeket. Az Unióba irányuló fennmaradó exportot illetően nem volt együttműködés a fenti (34) preambulumbekezdésben foglaltak szerint.
(69)
Ezért tekintettel a Malajzia és az Unió közötti kereskedelem szerkezetének az (58) preambulumbekezdésben leírt, az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének értelmében történt megváltozására és arra a tényre, hogy nem minden malajziai gyártó/exportőr állt elő és működött együtt, megállapítható, hogy a nem a szóban forgó vállalattól érkező fennmaradó exportmennyiségek az átrakodási tevékenységnek tulajdoníthatók.
(70)
Ezek alapján megerősítést nyert az a tény, hogy a Kínából származó termékeket Malajziában átrakodták.
(71)
Malajzia esetében a vizsgálatot megindító rendelet (12) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a Bizottság a vizsgálatot kiterjesztette az intézkedéseket kijátszó egyéb, a vizsgálat során azonosított tevékenységekre, így az összeszerelési tevékenységekre is.
(72)
A Bizottság az egyetlen együttműködő vállalat tekintetében megvizsgálta az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételeket, hogy megállapítsa, hogy a Malajziában végzett összeszerelési tevékenység a meglévő intézkedések kijátszását jelenti-e. A vizsgálat az alábbi megállapításokat eredményezte.
(73)
A vállalat 2010-ben kezdte meg működését, miután Kínával szemben szigorúbb dömpingellenes intézkedéseket vezetettek be. A vállalatról megállapítást nyert, hogy exportorientált, és exportja az uniós piacra irányult, hiszen a belföldi, illetve harmadik országokba irányuló értékesítései elhanyagolhatóak voltak. A vállalat a gyártáshoz használt alkatrészeket is elsősorban Kínából szerezte be. A Bizottság szerint a vállalat az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt feltételeknek ezért megfelelt.
(74)
Ezenfelül e vállalat három alkatrésztípus kivételével teljesen elhasznált kerékpáralkatrészeket vásárolt Kínából. Ebben az esetben a Kínából származó nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) a végtermékrészek összértékének több mint 60 %-át képviselték. Ezenfelül kiderült, hogy az összeszerelési tevékenység során behozott részek hozzáadott értéke nem haladta meg e vállalat gyártási költségeinek 25 %-át. A vállalat ezért eleget tett a 13. cikk (2) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételeknek.
(75)
Ezen túlmenően az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a korábban megállapított rendes érték (lásd a lenti (98) preambulumbekezdést) és a referencia-időszakban a vállalat által az Unióba szállított kerékpárok - az uniós határparitáson számított, vámfizetés nélküli CIF-ár százalékában kifejezett - exportárainak összehasonlítása jelentős dömpinget mutatott ki a szóban forgó vállalat tekintetében a vizsgált termék behozatalával kapcsolatban. Az összehasonlítást minden egyes, a referencia-időszakban az Unióba exportált vizsgált termék tekintetében elvégezték. Ezenfelül megállapítást nyert, hogy e vállalat exportárai jóval az eredeti vizsgálatban az uniós gazdasági ágazat tekintetében megállapított, a kár megszüntetéséhez szükséges szint alatt voltak. A számításokat a rendelkezésre álló információk alapján a fő termékkategóriák szerint végezték. Így a hatályos vám javító hatását aláásták az árak tekintetében. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy teljesültek az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének c) pontjában foglalt feltételek.
(76)
Ennek alapján megállapítható, hogy a vállalat részt vett az összeszerelési tevékenységekben. Ezért az összeszerelési tevékenységek megléte Malajziában az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdése értelmében megerősítést nyert.
2.6.3. Srí Lanka
(77)
A kezdetben együttműködő srí lankai vállalatok exportja a referencia-időszakban az Unióba irányuló összes srí lankai export 69 %-át képviselte. A kezdetben együttműködő hat vállalatból három tekintetében a vizsgálat nem tárt fel átrakodási tevékenységeket. A fennmaradó exportot illetően a (35)-(42) preambulumbekezdésben foglaltak szerint nem volt együttműködés.
(78)
Ezért tekintettel a Srí Lanka és az Unió közötti kereskedelem szerkezetének az (58) preambulumbekezdésben leírt, az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdésének értelmében történt megváltozására és arra a tényre, hogy nem minden srí lankai gyártó/exportőr állt elő és/vagy működött együtt, megállapítható, hogy a szóban forgó gyártók/exportőrök kivitele az átrakodási gyakorlatnak tulajdonítható.
(79)
Ezek alapján megerősítést nyert az a tény, hogy a Kínából származó termékeket Srí Lankán átrakodták.
(80)
A Bizottság minden együttműködő vállalat tekintetében megvizsgálta a nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) forrásait és a gyártási költségeket, hogy megállapítsa, hogy a Srí Lankán végzett összeszerelési tevékenység az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételek alapján a meglévő intézkedések kijátszását jelenti-e.
(81)
A kezdetben együttműködő hat vállalat közül három esetében a Kínából származó nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) összértéküket tekintve az összeszerelt termék részeinek legfeljebb 60 %-át tették ki. Ennélfogva nem volt szükséges megvizsgálni, hogy az összeszerelési tevékenység során a behozott részek hozzáadott értéke meghaladta-e a gyártási költségek 25 %-át. Következésképp e három vállalat esetében a Bizottság nem állapította meg az összeszerelési tevékenység meglétét.
(82)
Az alaprendelet 18. cikke (1) bekezdését két másik vállalatra vonatkozóan is alkalmazták a fenti (37)-(42) preambulumbekezdésben foglaltak szerint, míg egy másik vállalat a fenti (36) preambulumbekezdésben említett helyszíni ellenőrzés során visszavonta együttműködését. Ezért az összeszerelési tevékenységek meglétét az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdése értelmében nem állapították meg.
2.6.4. Tunézia
(83)
A referencia-időszakban a Tunéziából az Unióba irányuló teljes behozatalt az együttműködő tunéziai vállalatok exportja valósította meg.
(84)
A két együttműködő vállalat ellenőrzése során nem derült fény arra, hogy a Kínából származó termékeket Tunéziában átrakodták.
(85)
A Bizottság minden együttműködő vállalat tekintetében megvizsgálta a nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) forrásait és a gyártási költségeket, hogy megállapítsa, hogy a Tunéziában végzett összeszerelési tevékenység az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételek alapján a meglévő intézkedések kijátszását jelenti-e. Egy együttműködő vállalat esetében a Kínából származó nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) összértéküket tekintve az összeszerelt termék részeinek több mint 60 %-át képviselték. A vizsgálatból azonban kiderült, hogy az összeszerelési tevékenység során behozott részek hozzáadott értéke meghaladta e vállalat gyártási költségeinek 25 %-át. Ennek alapján megállapítható, hogy a vállalat nem vett részt az összeszerelési tevékenységekben.
(86)
A Bizottság elemezte a többi tunéziai vállalat tekintetében az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételeket. A vizsgálat során az alábbi eredmények születtek.
(87)
A vállalat 2006-ban kezdte meg működését, miután Kínával szemben szigorúbb dömpingellenes intézkedéseket vezetettek be. A vállalatról megállapítást nyert, hogy exportorientált és exportja az uniós piacra irányult, hiszen a belföldi, illetve harmadik országokba irányuló értékesítései elhanyagolhatóak voltak. A vállalat a gyártáshoz használt alkatrészeket is elsősorban Kínából szerezte be. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének a) pontjában foglalt feltételek teljesültek.
(88)
Ezenkívül a szóban forgó vállalatról megállapítást nyert, hogy többségi részvénytulajdonosa egy kínai kerékpárgyártó.
(89)
Ezen túlmenően a vállalat az összes kerékpáralkatrészt Kínában vásárolta és ezért a Kínából származó nyersanyagok (kerékpáralkatrészek) a végtermékrészek összértékének több mint 60 %-át képviselték. Ezenkívül a vizsgálat azt is kimutatta, hogy az egyetlen szolgáltató és a kínai alkatrészek beszállítója kapcsolatban állt a szóban forgó vállalat kínai többségi részvénytulajdonosával. A vállalat összeszerelési tevékenységei során behozott részek hozzáadott értéke nem haladta meg e vállalat gyártási költségeinek 25 %-át sem. Ennek alapján az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételek teljesültek.
(90)
Ezenfelül az ellenőrzés során számos hibára derült fény a referencia-időszakban az Unióba irányuló exportok jegyzékében és ezért az uniós piacra irányuló teljes kivitel mintegy 25 %-át kitevő, a mintában szereplő értékesítési számlák alapján új dokumentumot készítettek. Következésképp az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésében foglaltak alapján a szóban forgó vállalat Unióba irányuló exportügyleteivel kapcsolatos részletes információk hiányában a rendes érték és az exportár összehasonlítása a korábban megállapított rendes érték (lásd a (98) preambulumbekezdést) súlyozott átlagának az e vállalat Unióba irányuló exportárainak súlyozott átlagával való összehasonlítása alapján történt. Az uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezett dömpingkülönbözetet a Bizottság jelentősnek találta. Ezenfelül megállapítást nyert, hogy e vállalat exportárai átlagosan jóval az eredeti vizsgálatban az uniós gazdasági ágazat tekintetében megállapított, a kár megszüntetéséhez szükséges szint alatt voltak. A számítások a súlyozott átlag alapján történtek. Így a hatályos vám javító hatását aláásták az árak tekintetében. Ezért megállapítást nyert, hogy az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének c) pontjában foglalt feltételek teljesültek. Ennek alapján megállapítható, hogy a vállalat részt vett az összeszerelési tevékenységekben.
(91)
Ezért az összeszerelési tevékenységek megléte Tunéziában az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdése értelmében megerősítést nyert.
2.7. A dömpingellenes vám kivetésén kívüli elfogadható ok vagy gazdasági indok hiánya
(92)
A vizsgálat az átrakodásra és az összeszerelési tevékenységekre semmi más elfogadható okot vagy gazdasági indokot nem talált, mint az érintett termékekre vonatkozó meglévő intézkedések megkerülésének szándékát. A vámon kívül nem volt kimutatható semmilyen más olyan intézkedés, amelyre az átrakodási és az összeszerelési tevékenységek költségeinek kompenzálásaként lehetne tekinteni, különös tekintettel a Kínából származó kerékpárok szállítására és Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában történő átrakodására vonatkozóan.
2.8. A dömpingellenes vám javító hatásának aláásása
(93)
Annak megállapítására, hogy az importált termékek mennyiségei és árai aláásták-e a Kínából származó érintett termékre elrendelt, meglévő intézkedések javító hatásait, az eredetileg együttműködő gyártók/exportőrök - akikre az alaprendelet 18. cikkét alkalmazták - és a nem együttműködő vállalatok által szolgáltatott ellenőrzött adatokat, valamint a COMEXT adatait használták fel, mivel az export mennyiségeire és áraira vonatkozóan ezek voltak a legmegbízhatóbb adatok. Adott esetben felhasználták azon együttműködő vállalatok által bejelentett mennyiségi és exportáradatokat is, amelyekkel kapcsolatban megállapították, hogy kijátszották az intézkedéseket. Az így meghatározott exportárakat a Bizottság összehasonlította a legutóbb, vagyis a (3) preambulumbekezdésben említett, 2005-ben lezárt időközi felülvizsgálatban az uniós gyártók tekintetében megállapított, a kár megszüntetéséhez szükséges szinttel.
(94)
A Bizottság összehasonlította a 2005-ös időközi felülvizsgálatban megállapított, a kár megszüntetéséhez szükséges szintet és a jelenlegi vizsgálatban megállapított, a referencia-időszakában érvényes exportár súlyozott átlagát, ami mind a négy érintett országban jelentős, áron aluli értékesítést mutatott.
(95)
Az Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származó, Unióba irányuló import növekedését a Bizottság jelentősnek tekintette a 2.4.1. szakaszban ((45)-(50) preambulumbekezdés) leírt mennyiségek tekintetében.
(96)
Ezért megállapítást nyert, hogy a meglévő intézkedéseket a mennyiségek és árak tekintetében aláássák.
2.9. A dömping bizonyítéka
(97)
Végül az alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdésével összhangban megvizsgálták, hogy van-e bizonyíték a dömpingre az érintett termékre előzőleg megállapított rendes értékhez viszonyítva.
(98)
A fenti (3) preambulumbekezdésben említett, 2005-ben lefolytatott időközi felülvizsgálatban a rendes értéket a Mexikóban jellemző árak alapján állapították meg, amely országot a vizsgálat során Kína tekintetében megfelelő piacgazdasággal rendelkező analóg országnak minősítették (a továbbiakban: korábban megállapított rendes érték).
2.9.1. Indonézia
(99)
Az indonéziai export jelentős részéről megállapítást nyert, hogy azt három olyan indonéziai vállalat által exportált valódi indonéziai termékek képviselik, amelyek - a vizsgálat eredményei szerint - nem vettek részt a fenti (61) és (65) preambulumbekezdésben említett intézkedések kijátszásában. Emiatt az intézkedések kijátszása által érintett indonéziai exportárak megállapítása érdekében csak a nem együttműködő gyártók/exportőrök exportját vették figyelembe. E célból a rendelkezésre álló legmegbízhatóbb tényekre hagyatkozva az exportárakat a Comext-adatok alapján, a referencia-időszakban az Indonéziából az Unióba szállított kerékpárok átlagos exportára alapján állapították meg.
(100)
A rendes érték és az exportár megalapozott összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében kiigazítások formájában megfelelő módon figyelembe vették az árakat és az azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Ennek megfelelően az uniós gazdasági ágazat által a jelen vizsgálat iránti kérelmében benyújtott szállítási, biztosítási és csomagolási költségekből eredő különbségek kiegyenlítése érdekében kiigazításra került sor.
(101)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a dömpinget az eredeti vizsgálatban megállapított rendes érték súlyozott átlagának és a referencia-időszakban alkalmazott megfelelő indonéziai exportárak súlyozott átlagának összehasonlítása alapján számították ki, az uniós határparitáson számított, vámfizetés nélküli CIF-ár százalékában kifejezve.
(102)
A rendes érték súlyozott átlagának az exportárak súlyozott átlagával történő összehasonlítása a dömping meglétét mutatta.
2.9.2. Malajzia
(103)
Malajziában a vizsgált termék gyártói általi együttműködés alacsony szintje miatt a malajziai exportárakat a Comext-adatok alapján a referencia-időszakban a kerékpárok átlagos exportárára vonatkozóan rendelkezésre álló tényekre kellett alapozni.
(104)
A rendes érték és az exportár megalapozott összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében kiigazítások formájában megfelelő módon figyelembe vették az árakat és az azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Ennek megfelelően a szállítási, biztosítási és csomagolási költségekből eredő különbségek kiegyenlítése érdekében kiigazításra került sor. Tekintve, hogy az együttműködés szintje alacsony volt, a vonatkozó kiigazítások az uniós gazdasági ágazat által a jelen vizsgálat iránti kérelmében benyújtott információkon alapultak.
(105)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a dömpinget az eredeti vizsgálatban megállapított rendes érték súlyozott átlagának és a referencia-időszakban alkalmazott megfelelő malajziai exportárak súlyozott átlagának összehasonlítása alapján számították ki, az uniós határparitáson számított, vámfizetés nélküli CIF-ár százalékában kifejezve.
(106)
A rendes érték súlyozott átlagának az exportárak súlyozott átlagával történő összehasonlítása a dömping meglétét mutatta.
2.9.3. Srí Lanka
(107)
Mivel Srí Lanka együttműködésének szintje alacsony volt, az exportárat a Comext-adatok alapján, a referencia-időszakban a kerékpárok átlagos exportárára vonatkozóan rendelkezésre álló tények alapján állapították meg, amelyeket összevetettek az intézkedések kijátszásában nem érintett vállalatok által benyújtott, rendelkezésre álló exportadatokkal.
(108)
A rendes érték és az exportár megalapozott összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében kiigazítások formájában megfelelő módon figyelembe vették az árakat és az azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Ennek megfelelően és tekintve, hogy egyéb információk nem álltak rendelkezésre, az uniós gazdasági ágazat által a jelen vizsgálat iránti kérelmében benyújtott információk alapján a szállítási, biztosítási és csomagolási költségekből eredő különbségek kiegyenlítése érdekében kiigazításra került sor.
(109)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a dömpinget az eredeti vizsgálatban megállapított rendes érték súlyozott átlagának és a referencia-időszakban alkalmazott megfelelő srí lankai exportárak súlyozott átlagának összehasonlítása alapján számították ki, az uniós határparitáson számított, vámfizetés nélküli CIF-ár százalékában kifejezve.
(110)
A rendes érték súlyozott átlagának az exportárak súlyozott átlagával történő összehasonlítása a dömping meglétét mutatta.
2.9.4. Tunézia
(111)
Az exportárat a Comext-adatok alapján a referencia-időszakban a kerékpárok átlagos exportára alapján állapították meg, amelyeket összevetettek az intézkedések kijátszásában nem érintett vállalatok által benyújtott exportadatokkal.
(112)
A rendes érték és az exportár megalapozott összehasonlítása érdekében az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdése értelmében kiigazítások formájában megfelelő módon figyelembe vették az árakat és az azok összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségeket. Ennek megfelelően az uniós gazdasági ágazat által a jelen vizsgálat iránti kérelmében benyújtott információk alapján a szállítási, biztosítási és csomagolási költségekből eredő különbségek kiegyenlítése érdekében kiigazításra került sor.
(113)
Az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésének megfelelően a dömpinget az eredeti vizsgálatban megállapított rendes érték súlyozott átlagának és a referencia-időszakban alkalmazott megfelelő tunéziai exportárak súlyozott átlagának összehasonlítása alapján számították ki, az uniós határparitáson számított, vámfizetés nélküli CIF-ár százalékában kifejezve.
(114)
A rendes érték súlyozott átlagának az exportárak súlyozott átlagával történő összehasonlítása a dömping meglétét mutatta.
3. INTÉZKEDÉSEK
(115)
A fentiekre tekintettel megállapítható, hogy a Kínai Népköztársaságból származó kerékpárok behozatalára kivetett végleges dömpingellenes vámot Indonéziában, Malajziában és Srí Lankán történő átrakodás, valamint Malajziában és Tunéziában történő összeszerelési tevékenységek révén az alaprendelet 13. cikke értelmében kijátsszák.
(116)
Az alaprendelet 13. cikke (1) bekezdése első mondatának megfelelően a Kínából származó érintett termék behozatalára vonatkozó meglévő intézkedéseket ezért ki kell terjeszteni az Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott ugyanezen termékek behozatalára, függetlenül attól, hogy azokat Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából származóként jelentik-e be.
(117)
A kiterjesztendő intézkedéseknek meg kell egyezniük a jelenleg a 990/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében foglaltakkal, melyek az uniós határparitáson számított, vámot még nem tartalmazó nettó árra alkalmazandó 48,5 %-os végleges dömpingellenes vámot jelentenek.
(118)
Az alaprendelet 13. cikke (3) bekezdésével és 14. cikke (5) bekezdésével összhangban, amely előírja, hogy valamennyi kiterjesztett intézkedésnek a vizsgálatot megindító rendelet által érvényesített nyilvántartás szerint az Unióba beléptetett importra kell vonatkoznia, a vámokat be kell szedni a szóban forgó, Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról és Tunéziából szállított kerékpárok nyilvántartásba vett importjára vonatkozóan.
4. MENTESSÉG IRÁNTI KÉRELMEK
4.1. Indonézia
(119)
A kitöltött kérdőívet beküldő négy indonéz vállalat az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentességet kért az esetleges kiterjesztett intézkedések alól.
(120)
A (29)-(33) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a 18. cikk alkalmazása egy vállalat esetében volt indokolt. Ezért a kereskedelmi szerkezet megváltozására és az átrakodási gyakorlatra vonatkozó, az (58) preambulumbekezdésben leírt megállapításokra tekintettel e vállalatnak nem adható mentesség.
(121)
A másik három indonéziai együttműködő vállalatról, melyek az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentességet kértek az esetleges kiterjesztett intézkedések alól, megállapítást nyert, hogy azok a (65) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően nem vesznek részt a jelen vizsgálat hatálya alá tartozó intézkedések kijátszásában. Ezenfelül e gyártók igazolni tudták, hogy nem állnak kapcsolatban az intézkedések kijátszásában érintett gyártók/exportőrök, illetőleg a kínai kerékpárgyártók/exportőrök egyikével sem. Ezért a kiterjesztett intézkedések alóli mentesség megadható e három vállalat számára.
4.2. Malajzia
(122)
A kitöltött kérdőívet beküldő egyetlen malajziai vállalat az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentességet kért az esetleges kiterjesztett intézkedések alól.
(123)
A (72)-(76) preambulumbekezdésben foglaltak szerint megállapítható, hogy a vállalat részt vett az intézkedések kijátszásában. Ezért a kereskedelmi szerkezet megváltozására és az átrakodási gyakorlatra vonatkozó, az (58) preambulumbekezdésben leírt megállapításokra tekintettel e vállalatnak nem adható mentesség.
4.3. Srí Lanka
(124)
A kitöltött kérdőívet beküldő hat srí lankai vállalat az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentességet kért az esetleges kiterjesztett intézkedések alól.
(125)
A (36) preambulumbekezdésben foglaltak szerint az egyik vállalat a vizsgálat során visszavonta a mentesség iránti kérelmét és ezért a kereskedelmi szerkezet megváltozására és az átrakodási gyakorlatra vonatkozó, az (58) preambulumbekezdésben leírt megállapításokra tekintettel e vállalatnak nem adható mentesség.
(126)
Két másik vállalat esetében indokolt volt az alaprendelet 18. cikkének alkalmazása a (36)-(42) preambulumbekezdésben foglaltak szerint, és ezért a kereskedelmi szerkezet megváltozására és az átrakodási gyakorlatra vonatkozó, az (58) preambulumbekezdésben leírt megállapításokra tekintettel e vállalatoknak nem adható mentesség.
(127)
A másik három srí lankai együttműködő vállalatról, melyek az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentességet kértek az esetleges kiterjesztett intézkedések alól, megállapítást nyert, hogy a (80) és (81) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően nem vesznek részt a jelenlegi vizsgálat hatálya alá tartozó intézkedések kijátszásában. Ezenfelül e gyártók igazolni tudták, hogy nem állnak kapcsolatban az intézkedések kijátszásában érintett vállalatok, illetőleg a kínai kerékpárgyártók/exportőrök egyikével sem. Ezért a kiterjesztett intézkedések alóli mentesség megadható e vállalatok számára.
4.4. Tunézia
(128)
A kitöltött kérdőívet beküldő két tunéziai vállalat az alaprendelet 13. cikke (4) bekezdésének megfelelően mentességet kért az esetleges kiterjesztett intézkedések alól.
(129)
Megállapítást nyert, hogy az egyik vállalat nem vett részt az e vizsgálat hatálya alá tartozó intézkedések kijátszásában. Ezenfelül e gyártó igazolni tudta, hogy nem áll kapcsolatban az intézkedések kijátszásában érintett vállalatok, illetőleg a kínai kerékpárgyártók/exportőrök egyikével sem. Ezért a kiterjesztett intézkedések alóli mentesség megadható e vállalat számára.
(130)
A (89) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a második vállalatról megállapítást nyert, hogy részt vett az intézkedések kijátszásában és ezért a kereskedelmi szerkezet megváltozására és az átrakodási gyakorlatra vonatkozó, az (58) preambulumbekezdésben leírt megállapításokra tekintettel e vállalatnak nem adható mentesség.
4.5. Különleges intézkedések
(131)
Megállapítást nyert, hogy ebben az esetben a mentességek megfelelő alkalmazása érdekében különleges intézkedésekre van szükség. Ezen különleges intézkedések közé tartozik az e rendelet mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelő, érvényes kereskedelmi számla bemutatása a tagállamok vámhatóságai számára. Az olyan behozatal után, amelyet nem kísér ilyen számla, a kiterjesztett dömpingellenes vám fizetendő.
4.6. Új exportőrök
(132)
Az alaprendelet 11. cikke (3) bekezdésének sérelme nélkül a többi indonéziai, malajziai, srí lankai és tunéziai gyártót/exportőrt - akik nem jelentkeztek az eljárás során és nem exportálták a vizsgálat tárgyát képező terméket a referencia-időszakban, és akik az alaprendelet 11. cikkének (4) és 13. cikkének (4) bekezdése értelmében a kiterjesztett dömpingellenes vám alóli mentesség iránti kérelmet szándékoznak benyújtani - kérdőív kitöltésére kérik fel annak érdekében, hogy a Bizottság megállapíthassa, hogy mentességben részesíthetők-e. Az ilyen mentesség a következők felmérése után nyújtható: a vizsgált termék piaci helyzete, a termelési kapacitás és kapacitáskihasználás, a beszerzés és értékesítés, annak valószínűsége, hogy folytatódhat-e az a gyakorlat, amelyre nincs elfogadható ok vagy gazdasági indok, valamint a dömping bizonyítéka. A Bizottság rendes körülmények között helyszíni ellenőrző látogatást is tesz. A kérelmet a Bizottsághoz kell benyújtani, haladéktalanul, valamennyi lényeges információval együtt, különös tekintettel a vállalat tevékenységében bekövetkezett, a termeléssel és értékesítéssel kapcsolatos változásokra.
(133)
Mentességre való jogosultság esetén a hatályos kiterjesztett intézkedéseket megfelelően módosítani kell. Ezt követően minden engedélyezett mentességet nyomon követnek annak biztosítására, hogy azok megfeleljenek a bennük foglalt feltételeknek.
5. NYILVÁNOSSÁGRA HOZATAL
(134)
Valamennyi érintett fél tájékoztatást kapott azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek a fenti következtetésekhez vezettek, és felkérték őket észrevételeik megtételére.
(135)
Egy indonéz vállalat - további alapos bizonyíték megadása nélkül - ismételten kifejtette a (31) preambulumbekezdésben említett állításait. E tekintetben - a (29) preambulumbekezdésben foglaltak szerint - a vállalat által benyújtott adatokat nem lehetett ellenőrizni, mivel a vállalat nem őrzött a mentességi kérelmen szereplő számadatokat alátámasztó munkaanyagokat. Emellett a bejelentésben szereplő, a vállalat telephelyén rendelkezésre álló könyvelés alapján vizsgált és újra kiszámított adatokat pontatlannak találták (pl. beszerzés, termelési mennyiség). Következésképp a kifogásokat a Bizottság elutasítja.
(136)
Egy malajziai vállalat kifogást emelt az ellen, hogy a Bizottság azért utasította el mentességi kérelmét, mert a kínai származású alkatrészeknek a kerékpárok gyártási költségeiben jelentkező súlya csak kis mértékben haladta meg a 60 %-os küszöbértéket. Ezenfelül a vállalat olyan számlákat nyújtott be alkatrészek vásárlásáról, amelyek állítólag a ténylegesen indonéz származású alkatrészeket tévesen kínai alkatrészként tüntették fel.
(137)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésének b) pontjában rögzített küszöbértékek egyértelműek, és ezért az a tény nem releváns, hogy a kínai származású alkatrészeknek a kerékpárok gyártási költségeiben jelentkező súlya milyen mértékben haladja meg a 60 %-os küszöbértéket; a kínai eredetű alkatrészeknek a kerékpárok gyártási költségeiben 60 %-nál alacsonyabb arányt kellene képviselniük. Ezen túlmenően e számlák eredetét nem lehetett visszakeresni a vállalat által benyújtott beszerzési jegyzékből, továbbá a benyújtott számlák értékének nem volt akkora jelentősége, hogy az megváltoztatná a Bizottság eredeti értékelését. Következésképp a kifogásokat a Bizottság elutasítja.
(138)
A szóban forgó vállalat ugyanakkor vitatta, hogy nincs elegendő jogalap a vállalat mentességi kérelmének megtagadásához, mivel a Bizottság következtetései olyan számításokon alapulnak, melyek figyelmen kívül hagyják a szóban forgó vállalat egyedi helyzetét. Ezen állításra válaszul a Bizottság további magyarázatokat küldött a vállalat részére, amelyek tükrözik a (72)-(75) preambulumbekezdésben foglalt elemzést.
(139)
A vállalat továbbá kifejtette, hogy a vizsgált termék importjának a szóban forgó vállalat általi növelése egybeesik a Malajziára vonatkozó általános preferenciarendszer egyszerűsítésével, és ezért a vállalat Unióba irányuló exportjának 2010. évi növekedését nem támasztották alá a Kínával szemben bevezetett dömpingellenes intézkedések szigorításával magyarázott gazdasági indokok. Ezen érvvel kapcsolatban a Bizottság úgy véli, hogy míg az általános preferenciarendszer szabályainak egyszerűsítése arra ösztönözhette volna a vállalatot, hogy exportja az Unióba irányuljon, mindez nem mond ellent annak a megállapításnak, hogy a vállalat a Kínával szemben bevezetett dömpingellenes vámok megemelését követően kezdte meg működését, és hogy az alkatrészeket elsősorban Kínából szerezte be (lásd a (73) preambulumbekezdést). Ezért az említett fél érvelését a Bizottság elutasította.
(140)
A szóban forgó vállalat azt állította továbbá, hogy a megvásárolt és felhasznált kerékpáralkatrészek értékére vonatkozó bejelentett adatokat nem ellenőrizték megfelelően, mivel nem tettek különbséget a megvásárolt és felhasznált kerékpáralkatrészek között. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a vállalat által bejelentett adatok alapján a megvásárolt és felhasznált kerékpáralkatrészek értéke megegyezett. Ezenfelül a megvásárolt alkatrészek értéke 2011-ben megfelelt a vállalat 2011-re vonatkozó éves jelentésében szereplő felhasznált kerékpáralkatrészek értékének. A Bizottság a referencia-időszak és 2010 vonatkozásában bejelentett megvásárolt és felhasznált alkatrészekkel kapcsolatos adatokat a vállalat által benyújtott adatként elfogadta. Ezért ezt az érvet elutasították.
(141)
A szóban forgó vállalat további termékmodellenkénti költségbontást nyújtott be, amelyben igazolja, hogy a termék megfelelt azon követelménynek, miszerint a Kínából származó alkatrészek az összeszerelt termék tekintetében nem haladhatják meg az alkatrészek összértékének 60 %-át. Ez az információ ellentmondott a helyszíni vizsgálat során egyes kiválasztott modellekre gyűjtött és ellenőrzött modellenkénti költségbontásnak, amely modellekre vonatkozóan megerősítést nyert, hogy a vállalat nem tudott megfelelni a 60 %-os küszöbértéknek. A vállalat által ezzel kapcsolatban benyújtott új információkat nem támasztotta alá semmiféle bizonyíték és lényegében ellentmondtak az ellenőrzött információknak. Emiatt a Bizottság ezeket az információkat figyelmen kívül hagyta.
(142)
A vállalat továbbá azt állította, hogy jóhiszeműen járt el, mert az alkalmazandó származási szabályokat meghatározó 1063/2010/EU bizottsági rendeletnek (16) való állítólagos megfelelésére hagyatkozott. Ebben az összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a kijátszásra irányuló vizsgálat célja nem az alkalmazandó származási szabályoknak való megfelelés ellenőrzése. Ezt az ellenőrzést nem a kijátszásra irányuló jelenlegi vizsgálat kapcsán végezték el, és ezért a származási szabályoknak való állítólagos megfelelést ebben az esetben nem lehet megerősíteni. Ennélfogva a származási szabályoknak való állítólagos megfelelés ez esetben semmiképp sem zárja ki a kijátszás lehetőségét az alaprendelet (17) 13. cikke (2) bekezdésében meghatározottak szerint. Ennek alapján a Bizottság ezért az érvet elutasítja.
(143)
Végül a vállalat azt állította, hogy a dömpingkülönbözet kiszámítását a vállalatspecifikus adatok alapján kellett volna elvégezni. A Bizottság elfogadta ezt a kérelmet a fenti (75) preambulumbekezdésben foglaltak alapján, amiről a vállalatot ennek megfelelően tájékoztatták.
(144)
Egy srí lankai vállalat vitatta az ellenőrző látogatáson kért dokumentumok relevanciáját, és ezért azt állította, hogy mentességi kérelmét a Bizottságnak nem kellett volna elutasítania. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az Unióba exportált kerékpárok összeszereléséhez felhasznált alkatrészek származását feltüntető dokumentumok jelentős szerepet játszanak a 13. cikk (2) bekezdésének b) pontjában foglalt feltételek teljesítésének értékelésében. Ezenkívül a (37) preambulumbekezdésben foglaltak alapján a vállalat által benyújtott adatokat nem lehetett ellenőrizni. A vállalat továbbá a helyszínen elismerte, hogy a Kínából vásárolt alkatrészek valójában nem szerepelnek a könyvelésében, következésképp az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében foglalt feltételek teljesítését nem lehetett megállapítani. Ezért a kifogásokat a Bizottság elutasítja.
(145)
Egy másik srí lankai vállalat azt állította, hogy ha tudta volna, hogy a Srí Lankáról az Unióba irányuló kivitelekre a - vizsgálat megindításától kezdődően Srí Lankára kiterjesztett - dömpingellenes vám vonatkozik, abban az esetben nem vonta volna vissza mentességi kérelmét. Azt azonban hangsúlyozni kell, hogy mentességi kérelmének visszavonásakor a vállalatra úgy kell tekinteni, hogy annak tudomása van a dömpingellenes vámnak a Srí Lankáról az Unióba irányuló behozatalok nyilvántartásba vételének időpontjától, azaz a kijátszásra irányuló vizsgálat megindításának időpontjától kezdődő lehetséges alkalmazásáról. A vállalatot a Bizottság három alkalommal tájékoztatta e következményről: a megindító rendelet (20) preambulumbekezdése révén, a vizsgálat kezdetén egy meghallgatás és a helyszíni látogatás során. Ennélfogva a fenti állítás nem fogadható el.
(146)
Egy másik srí lankai vállalat olyan új információkat nyújtott be, amelyeket az ellenőrző látogatást megelőzően kellett volna benyújtania; a vizsgálat előrehaladott szakaszában ezen információkat már nem lehetett ellenőrizni. Ezen túlmenően a vállalat azt állította, hogy valamennyi kért információt benyújtott.
(147)
A (39) és (40) preambulumbekezdésben említettek alapján a vállalat nem nyújtotta be az összes kért információt, amelyet a helyszínen lehetett volna ellenőrizni. A Bizottság különösen a vállalat által bejelentett helyi származású alkatrészek beszerzési értékét nem tartotta megbízhatónak. Ezért az alaprendelet 13. cikke (2) bekezdésében rögzített feltételeknek való megfelelést nem lehetett megállapítani.
(148)
Ezenfelül a vállalat szabálytalanságokról számolt be a helyszíni látogatással kapcsolatban, mégpedig annak időtartama és nyelvhasználati kérdések tekintetében. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a vállalat a közelmúltban alakult és ezért a Bizottság csak egynapos ellenőrzést tervezett. Az ellenőrzés egy teljes munkanapot vett igénybe. Az ellenőrzés végén a vállalat nem kérelmezte, hogy az ellenőrzés során nem elérhető további információkat benyújthassa a Bizottságnak.
(149)
Továbbá a helyszíni ellenőrzést megelőzően a vállalat értesült arról, hogy az ellenőrzés nyelve az angol lesz, és a fél ez ellen nem emelt kifogást. Ezen túlmenően a Bizottságot tolmács is elkísérte a helyszíni ellenőrzésre, hogy megkönnyítse az esetlegesen felmerülő kommunikációs problémákat. Ezenkívül hangsúlyozni kell, hogy az ellenőrző látogatás során a vállalat által benyújtott dokumentumok többsége angol nyelven íródott, ideértve a könyveléssel kapcsolatos dokumentumokat is.
(150)
A fentiek fényében a Bizottság az összes kifogást elutasítja,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) E rendelet alkalmazásának fényében a motorral nem rendelkező, a Kínai Népköztársaságból származó kétkerekű és más kerékpárok (beleértve a háromkerekű szállító kerékpárokat, de bele nem értve az egykerekűeket) behozatalára a 990/2011/EU végrehajtási rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében kivetett, az „összes többi vállalatra” alkalmazandó végleges dömpingellenes vámot a Tanács kiterjeszti az Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott, akár Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról vagy Tunéziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett, jelenleg az ex 8712 00 30 és az ex 8712 00 70 (TARIC-kód: 8712003010 és 8712007091) KN-kód alá tartozó kétkerekű és más kerékpárok (beleértve a háromkerekű szállító kerékpárokat, de bele nem értve az egykerekűeket) behozatalára, kivéve a lent felsorolt vállalatok által gyártott kerékpárok behozatalát:
Ország
Vállalat
TARIC-kiegészítő kód
Indonézia
P.T. Insera Sena, 393 Jawa Street, Buduran, Sidoarjo 61252, Indonézia
B765
PT Wijaya Indonesia Makmur Bicycle Industries (Wim Cycle), Raya Bambe KM. 20, Driyorejo, Gresik 61177, Jawa Timur, Indonézia
B766
P.T. Terang Dunia Internusa, (United Bike), Jl. Anggrek Neli Murni 114 Slipi, 11480, Jakarta Barat, Indonézia
B767
Srí Lanka
Asiabike Industrial Limited, No 114, Galle Road, Henamulla, Panadura, Srí Lanka
B768
BSH Ventures (Private) Limited, No. 84, Campbell Place, Colombo-10, Srí Lanka
B769
Samson Bikes (Pvt) Ltd., No 110, Kumaran Rathnam Road, Colombo 02, Srí Lanka
B770
Tunézia
Euro Cycles SA, Zone Industrielle Kelaa Kebira, 4060, Sousse, Tunézia
B771
(2) Az e cikk (1) bekezdésében külön említett vállalatok számára nyújtott, vagy a Bizottság által az e rendelet 2. cikke (2) bekezdésében engedélyezett mentességek alkalmazásának feltétele az, hogy a tagállamok vámhatóságainak bemutassák az e rendelet mellékletében szereplő feltételeknek megfelelő, érvényes kereskedelmi számlákat. Amennyiben ilyen számla bemutatására nem kerül sor, az e cikk (1) bekezdésével elrendelt dömpingellenes vámot kell alkalmazni.
(3) Az Indonéziában, Malajziában, Srí Lankán és Tunéziában feladott, akár Indonéziából, Malajziából, Srí Lankáról vagy Tunéziából származóként, akár nem ilyenként bejelentett, a 875/2012/EU rendelet 2. cikkének, valamint az 1225/2009/EK rendelet 13. cikke (3) bekezdésének és 14. cikke (5) bekezdésének megfelelően nyilvántartásba vett importszállítmányok után be kell szedni az e cikk (1) bekezdésével kiterjesztett vámot, kivéve az (1) bekezdésben felsorolt vállalatok által gyártott termékek behozatalát.
(4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) Az 1. cikk által kiterjesztett vám alóli mentesség iránti kérelmeket az Európai Unió valamelyik hivatalos nyelvén, a mentességet kérő vállalat képviseletére felhatalmazott személy aláírásával, írásban kell benyújtani. A kérelmet a következő címre kell küldeni:
European Commission
Directorate-General for Trade
Directorate H
Office: N-105 08/20
1049 Brussels
Belgium
Fax (32 2) 295 65 05
(2) Az 1225/2009/EK rendelet 13. cikkének (4) bekezdése szerint a Bizottság, a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően meghozott határozatával engedélyezheti az e rendelet 1. cikke által kiterjesztett vám alóli mentességet azon vállalatok behozatalai tekintetében, amelyek nem játsszák ki a 990/2011/EU végrehajtási rendelettel elrendelt dömpingellenes intézkedéseket.
3. cikk
A vámhatóságok utasítást kapnak arra, hogy szüntessék meg a behozataloknak a 875/2012/EU rendelet 2. cikkének megfelelően elrendelt nyilvántartásba vételét.
4. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. május 29-én.