RÅDETS AFGØRELSE 2012/700/FUSP
af 13. november 2012
inden for rammerne af den europæiske sikkerhedsstrategi til støtte for gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen for 2010-2014, der er vedtaget af de stater, der er part i 1997-konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og artikel 31, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen bør sigte mod en høj grad af samarbejde på alle områder i tilknytning til internationale forbindelser med henblik på bl.a. at bevare freden, forebygge konflikter og styrke international sikkerhed i overensstemmelse med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt.
(2)
Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 den europæiske sikkerhedsstrategi, der identificerer globale udfordringer og trusler og opfordrer til en regelbaseret international orden, der er baseret på effektiv multilateralisme og velfungerende internationale institutioner.
(3)
Den europæiske sikkerhedsstrategi anerkender De Forenede Nationers pagt som grundlaget for forholdet mellem nationer og går ind for at styrke De Forenede Nationer (»FN«) og sætte organisationen i stand til at opfylde sine forpligtelser og handle effektivt.
(4)
I FN's Generalforsamlings resolution 51/45 af 10. december 1996 opfordres alle stater indtrængende til energisk at arbejde for en effektiv, juridisk bindende international aftale om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer.
(5)
Konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (»konventionen«) blev åbnet for undertegnelse den 3. december 1997 og trådte i kraft den 1. marts 1999. Den udgør det eneste omfattende internationale instrument, som beskæftiger sig med alle aspekter af personelminer, herunder brug, oplagring, produktion, handel og rydning heraf og bistand til ofre.
(6)
Den 23. juni 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/487/FUSP (1) til støtte for universaliseringen og gennemførelsen af konventionen. Pr. 1. oktober 2012 har 160 stater givet deres tilsagn om at være bundet af konventionen.
(7)
Den 3. december 2009 vedtog de stater, der er part i konventionen, Cartagenahandlingsplanen for 2010-2014 (»Cartagenahandlingsplanen«) om universalisering og gennemførelse af alle aspekter af konventionen. Derved anerkendte og tilskyndede de til fuld deltagelse i og bidrag til gennemførelsen af konventionen i Den Internationale Kampagne mod Landminer (»ICBL«), Den Internationale Røde Kors Komité (»ICRC«), de nationale Røde Kors- og Røde Halvmåne-selskaber, Det Internationale Forbund af Røde Kors- og Røde Halvmåne-selskaber (»IFRC«), FN, Det Internationale Center for Humanitær Minerydning i Genève (»GICHD«), internationale og regionale organisationer, mineoverlevere og deres organisationer og andre civilsamfundsorganisationer i henhold til aktion nr. 62 i Cartagenahandlingsplanen.
(8)
Den 3. december 2010 vedtog de stater, der er part i konventionen, »direktivet fra de stater, der er part i støtteenheden til gennemførelse« (»ISU«), hvori parterne fastsatte, at ISU bør yde rådgivning og teknisk støtte til parterne vedrørende gennemførelsen og universaliseringen af konventionen, lette kommunikation mellem parterne i konventionen, og fremme kommunikation og information vedrørende konventionen, både til stater, der ikke er part i konventionen, og til offentligheden. ISU fik mandat til i relevant omfang at samarbejde og koordinere med relevante internationale organisationer, der deltager i konventionens arbejde, bl.a. ICBL, ICRC, IFRC, FN og GICHD.
(9)
Den 2. december 2011 vedtog De Forenede Nationers Generalforsamling resolution 66/29 om gennemførelse af konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion. Generalforsamlingen mindede om, at det internationale samfund på den anden gennemgangskonference om konventionen havde gennemgået konventionens gennemførelse, og at stater, der er part i konventionen, havde vedtaget Cartagenahandlingsplanen og understreget betydningen af en fuld og effektiv gennemførelse og overholdelse af konventionen, bl.a. ved gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen. Stater der er part i konventionen opfordrede alle stater, der endnu ikke havde ratificeret eller tiltrådt konventionen, til at gøre dette og tilskyndede alle stater til at fastholde fokus på spørgsmålet på højeste politiske niveau og til at fremme overholdelsen af konventionen via bilaterale, subregionale, regionale og multilaterale kontakter, opsøgende aktiviteter, seminarer og andre midler.
(10)
I 2012 og 2013 vil de stater, der er part i konventionen, holde møder. Det internationale samfund vil derefter samles i 2014 til den tredje gennemgangskonference om konventionen for at vurdere fremskridtene med gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen. På dette tidspunkt forventes det, at gennemførelsen af handlingsplanen har ydet et væsentligt bidrag til fremskridtene med at bringe lidelserne og dødsfaldene som følge af personelminer til ophør -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Med henblik på at støtte gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen for 2010-2014 (»Cartagenahandlingsplanen«), der er vedtaget af de stater, der er part i 1997 konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (»konventionen«), som led i den europæiske sikkerhedsstrategi og i overensstemmelse med de relevante afgørelser truffet af det internationale samfund forfølger Unionen følgende mål:
a)
Støtte til den indsats, som de stater, der er part i konventionen, gør for at gennemføre de aspekter af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører bistand til ofre.
b)
Støtte til den indsats, som de stater, der er part i konventionen, gør for at gennemføre de aspekter af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører minerydning.
c)
Fremme af universaliseringen af konventionen.
d)
Tydeliggørelse af Unionens og dens medlemsstaters fortsatte engagement i konventionen og deres tilsagn om at samarbejde med og yde bistand til de stater, der har brug for støtte til at opfylde deres forpligtelser i henhold til konventionen, og styrke Unionens ledende rolle i forfølgelsen af konventionens målsætning om endegyldigt at bringe lidelserne og dødsfaldene som følge af personelminer til ophør.
2. Alle målene, der henvises til i stk. 1, forfølges på en sådan måde, at de styrker konventionens historiske partnerskabs- og samarbejdskultur mellem stater, ikkestatslige og andre organisationer og lokale partnere, navnlig gennem et tæt samarbejde med de relevante aktører for at styrke specifikke former for sådan et samarbejde.
3. For at nå de i stk. 1 omhandlede mål iværksætter Unionen følgende projekter:
a)
Bistand til ofre: teknisk støtte i op til otte tilfælde, gennemførelse af op til fem midtvejsbedømmelser og gennemførelse af op til fem opfølgningstiltag.
b)
Minerydning: gennemførelse af op til fem midtvejsbedømmelser og gennemførelse af op til fem opfølgningstiltag.
c)
Universalisering af konventionen: støtte til en taskforce på højt plan, gennemførelse af en undersøgelse vedrørende grænsesikkerhed uden personelminer og tilrettelæggelse af op til tre universaliseringsworkshops.
d)
Tydeliggørelse af Unionens engagement: afholdelse af opstart- og afslutningsarrangementer, sikring af adgang til konventionens websted, således at tilsagn om bistand til ofre fra parterne i konventionen bliver almindeligt kendt, tilrettelæggelse af et pressebesøg og udarbejdelse af kommunikationsmateriale og publikationer.
En detaljeret beskrivelse af projekterne er fastlagt i bilaget.
Artikel 2
1. Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»den højtstående repræsentant«) er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse.
2. Den tekniske implementering af de i artikel 1, stk. 3, omhandlede projekter udføres af støtteenheden til gennemførelse (»ISU«), repræsenteret ved Det Internationale Center for Humanitær Minerydning (»GICHD«) i Genève. ISU udfører disse opgaver under kontrol af den højtstående repræsentant. Med henblik herpå aftaler den højtstående repræsentant de nødvendige arrangementer med GICHD.
Artikel 3
1. Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 3, omhandlede projekter er på 1 030 000 EUR.
2. De udgifter, der finansieres af det i stk. 1 angivne beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
3. Kommissionen overvåger den korrekte forvaltning af de i stk. 1 omhandlede udgifter. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med GICHD, hvoraf det fremgår, at ISU sørger for, at Unionens bidrag bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.
4. Kommissionen bestræber sig på at indgå finansieringsaftalen, der er omhandlet i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
Artikel 4
Den højtstående repræsentant aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter, som udarbejdes af ISU. Disse rapporter danner udgangspunkt for Rådets evaluering. Kommissionen forelægger oplysninger om de finansielle aspekter af gennemførelsen af denne afgørelse.
Artikel 5
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Den udløber 24 måneder efter datoen for indgåelsen af den i artikel 3, stk. 3, nævnte finansieringsaftale eller seks måneder efter datoen for ikrafttræden, hvis der ikke er indgået nogen finansieringsaftale inden for denne periode.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2012.
A TANÁCS 2012/700/KKBP HATÁROZATA
(2012. november 13.)
a gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló 1997-es egyezmény részes államai által elfogadott 2010-2014-es cartagenai cselekvési terv végrehajtásának az európai biztonsági stratégia keretében történő támogatásáról
AZ EURÓAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződésre és különösen annak 26. cikke (2) bekezdésére és 31. cikke (1) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az Uniónak arra kell törekednie, hogy a nemzetközi kapcsolatok valamennyi területén rendkívül szoros együttműködés alakuljon ki többek között annak érdekében, hogy az Egyesült Nemzetek Szervezete Alapokmányának céljaival és alapelveivel összhangban megőrizhessük a békét, megelőzhessük a konfliktusok kialakulását és megerősíthessük a nemzetközi biztonságot.
(2)
Az Európai Tanács 2003. december 12-én elfogadta az európai biztonsági stratégiát, amely megnevezte a globális kihívásokat és fenyegetéseket, valamint arra hívott fel, hogy olyan, szabályokon alapuló nemzetközi rendet kell megteremteni, amely tényleges multilateralizmusra és jól működő nemzetközi intézményekre épül.
(3)
Az európai biztonsági stratégia az Egyesült Nemzetek Szervezetének Alapokmányát a nemzetközi kapcsolatok alapvető kereteként ismeri el, és az Egyesült Nemzetek Szervezetének (ENSZ) megerősítése mellett foglal állást, megállapítva, hogy azt fel kell szerelni a feladatainak ellátásához és a hatékony fellépéshez szükséges eszközökkel.
(4)
Az ENSZ-közgyűlés 1996. december 10-i 51/45. sz. határozata felszólította az összes államot, hogy szigorúan tartsák magukat egy hatékony, jogilag kötelező erejű nemzetközi megállapodáshoz, amely megtiltja a gyalogsági aknák használatát, felhalmozását, gyártását és átadását.
(5)
A gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló egyezményt (a továbbiakban: az egyezmény) 1997. december 3-án nyitották meg aláírásra, és 1999. március 1-jén lépett hatályba. Ez az egyetlen olyan átfogó nemzetközi eszköz, amely a gyalogsági aknákhoz kapcsolódó valamennyi kérdéssel, ezen belül alkalmazásával, felhalmozásával, gyártásával, kereskedelmével, megsemmisítésével és az áldozatok számára biztosított segítségnyújtással is foglalkozik.
(6)
2008. június 23-án a Tanács elfogadta az egyezmény egyetemessé tételének és végrehajtásának a támogatásáról szóló 2008/487/KKBP együttes fellépést (1). 2012. október 1-jéig 160 állam nyilvánította ki, hogy magára nézve kötelező erejűnek tekinti az egyezményt.
(7)
2009. december 3-án az egyezmény részes államai elfogadták az egyezmény egyetemessé tételére és valamennyi aspektusának végrehajtására vonatkozó 2010-2014-es cartagenai cselekvési tervet (a továbbiakban: a cartagenai cselekvési terv). Egyúttal elismerték a Nemzetközi Kampány a Taposóaknák Betiltásáért (ICBL), a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottsága, a Vöröskereszt és a Vörös Félhold nemzeti társaságai, a Vöröskereszt és a Vörös Félhold Nemzetközi Szövetsége, az ENSZ, a Humanitárius Aknamentesítéssel foglalkozó Genfi Nemzetközi Központ (GICHD), nemzetközi és regionális szervezetek, aknasérülés túlélői és azok szervezetei, valamint más civil társadalmi szervezetek teljes körű részvételét az egyezmény végrehajtásában és hozzájárulását ahhoz, továbbá ösztönözték ezen részvétel és hozzájárulás folytatását, a cartagenai cselekvési terv 62. intézkedésével összhangban.
(8)
2010. december 3-án az egyezmény részes államai elfogadták a részes államoknak a végrehajtást támogató egységre (ISU) vonatkozó irányelvét, amelyben megállapodtak abban, hogy az egyezmény végrehajtását támogató egységnek tanácsadást és technikai segítségnyújtást kell biztosítania a részes államok számára az egyezmény végrehajtása és egyetemessé tétele tekintetében, és elő kell segítenie a részes államok közötti kommunikációt, valamint ösztönöznie kell a nem részes államok és a nyilvánosság felvilágosítását és tájékoztatását az egyezményre vonatkozóan. Az ISU megbízatást kapott arra, hogy kapcsolatot tartson az egyezmény munkájában közreműködő, vonatkozó nemzetközi szervezetekkel, így a Nemzetközi Kampány a Taposóaknák Betiltásáért szervezettel, a Vöröskereszt Nemzetközi Bizottságával, a Vöröskereszt és Vörös Félhold Társaságok Nemzetközi Szövetségével, az ENSZ-szel és a Humanitárius Aknamentesítéssel Foglalkozó Genfi Nemzetközi Központtal (GICHD), és koordinálja a velük folytatott együttműködést.
(9)
Az ENSZ Közgyűlése 2011. december 2-án elfogadta a gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló egyezmény végrehajtásáról szóló 66/29. sz. határozatot. A Közgyűlés emlékeztetett arra, hogy az egyezmény második felülvizsgálati konferenciáján a nemzetközi közösség felülvizsgálta az egyezmény végrehajtását, és hogy az egyezményben részes államok elfogadták a cartagenai cselekvési tervet, hangsúlyozva annak jelentőségét, hogy az egyezmény maradéktalanul és hatékonyan végrehajtásra kerüljön és megfeleljenek neki, többek között a cartagenai cselekvési terv végrehajtásán keresztül. Az egyezményben részes államok felkérték az összes államot, amely ezt még nem tette meg, hogy erősítse meg az egyezményt, illetve csatlakozzon ahhoz, és minden államot arra sürgetett, hogy továbbra is a legmagasabb politikai szinten foglalkozzon a kérdéssel, továbbá hogy kétoldalú, szubregionális, regionális és többoldalú kapcsolatokon, tájékoztató tevékenységen és szemináriumokon keresztül, valamint egyéb eszközökkel ösztönözze az egyezményhez való csatlakozást.
(10)
Az egyezmény részes államai 2012 és 2013 során ülésezni fognak. Ezt követően a nemzetközi közösség 2014-ben megrendezi az egyezmény harmadik felülvizsgálati konferenciáját annak érdekében, hogy felmérje a cartagenai cselekvési terv végrehajtása tekintetében tett előrehaladást. Akkor már várhatóan tapasztalható, hogy a cselekvési terv végrehajtása jelentősen hozzájárult a gyalogsági aknák okozta szenvedés és balesetek megszüntetésében tett előrehaladáshoz,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
(1) Az Unió, annak érdekében, hogy támogatást biztosítson a gyalogsági aknák alkalmazásának, felhalmozásának, gyártásának és átadásának betiltásáról, valamint megsemmisítéséről szóló 1997. évi egyezmény (a továbbiakban: az egyezmény) részes államai által elfogadott 2010-2014-es cartagenai cselekvési tervnek (a továbbiakban: a cartagenai cselekvési terv) az európai biztonsági stratégia keretében és a nemzetközi közösség vonatkozó határozataival összhangban történő végrehajtásához, célul tűzi ki, hogy:
a)
támogatja az egyezményben részes államok erőfeszítéseit a cartagenai cselekvési tervnek az áldozatok számára biztosított segítségnyújtásra vonatkozó aspektusai végrehajtásával kapcsolatosan;
b)
támogatja az egyezményben részes államok erőfeszítéseit a cartagenai cselekvési tervnek az aknamentesítésre vonatkozó aspektusai végrehajtásával kapcsolatosan;
c)
előmozdítja az egyezmény és annak előírásai egyetemessé tételét;
d)
kimutatja az Uniónak és tagállamainak az egyezmény iránti szüntelen elkötelezettségét, valamint azon elhatározásukat, hogy együttműködnek, illetve segítséget nyújtanak az arra rászoruló államok számára az egyezmény kötelezettségvállalásainak teljesítése érdekében, továbbá megerősítik az Unió vezető szerepét az egyezménynek a gyalogsági aknák okozta szenvedés és balesetek végleges megszüntetésére irányuló célja teljesítésében.
(2) Az (1) bekezdésben említett célkitűzések teljesítése az egyezményre jellemző, az államok, a nem kormányzati és egyéb szervezetek és helyi partnerek közötti partnerség és együttműködés szellemében, és azt megerősítve történik majd, különösen szorosan együttműködve a megfelelő szereplőkkel az együttműködés egyes megnyilvánulási formáinak megerősítése céljából.
(3) Az (1) bekezdésben említett célkitűzések megvalósítása érdekében az Unió az alábbi projekteket vállalja:
a)
az áldozatok számára biztosított segítségnyújtás: technikai segítségnyújtás biztosítása legfeljebb nyolc alkalommal, legfeljebb öt félidős értékelés elkészítése és legfeljebb öt követő intézkedés megtétele;
b)
aknamentesítés: legfeljebb öt félidős értékelés elkészítése és legfeljebb öt követő intézkedés megtétele;
c)
az egyezmény egyetemessé tétele: a gyalogsági aknáktól mentes határbiztonságról szóló tanulmányt készítő magas szintű munkacsoport támogatása, és legfeljebb három, az egyetemessé tétellel foglalkozó munkaértekezleteket szervezése;
d)
az Unió elkötelezettségének tanúsítása: kezdő- és zárórendezvények megrendezése, biztosítva az egyezmény webhelyéhez történő hozzáférést és széles körben elérhetővé téve az egyezményben részes államoknak az áldozatok számára biztosított segítségnyújtással kapcsolatos kötelezettségvállalásait; sajtólátogatás szervezése; tájékoztató anyagok és kiadványok készítése.
A melléklet tartalmazza a projektek részletes leírását.
2. cikk
(1) E határozat végrehajtásáért az Unió külügyi és biztonságpolitikai főképviselője (főképviselő) felel.
(2) Az 1. cikk (3) bekezdésében említett projektek gyakorlati megvalósítása a végrehajtást támogató egység (Implementation Support Unit - ISU) feladata, amelyet a Humanitárius Aknamentesítéssel Foglalkozó Genfi Nemzetközi Központ (GICHD) képvisel. Az ISU e feladatát a főképviselő ellenőrzése alatt végzi. A főképviselő ebből a célból megköti a szükséges megállapodásokat a GICHD-vel.
3. cikk
(1) Az 1. cikk (3) bekezdésében említett projektek végrehajtására szolgáló pénzügyi referenciaösszeg 1 030 000 EUR.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott összegből finanszírozott kiadásokat az Európai Unió általános költségvetésére alkalmazandó eljárások és szabályok szerint kell kezelni.
(3) A Bizottság felügyeli az (1) bekezdésben említett kiadások megfelelő kezelését. E célból finanszírozási megállapodást kell kötnie a GICHD-vel, amely rendelkezik arról, hogy az ISU-nak - a hozzájárulás mértékének megfelelően - biztosítania kell az uniós hozzájárulás láthatóságát.
(4) A Bizottság törekszik arra, hogy a (3) bekezdésben említett finanszírozási megállapodást ezen határozat hatálybalépését követően a lehető legkorábbi időpontban megkösse. A Bizottság tájékoztatja a Tanácsot az eljárás során esetlegesen felmerülő nehézségekről, valamint a finanszírozási megállapodás megkötésének időpontjáról.
4. cikk
A főképviselő e határozat végrehajtásáról beszámol a Tanácsnak, az ISU által készített rendszeres jelentések alapján. Ezek a jelentések képezik majd a tanácsi értékelés alapját. A Bizottság tájékoztatást ad az ezen határozat végrehajtásának pénzügyi vonatkozásairól.
5. cikk
Ez a határozat az elfogadásának napján lép hatályba.
A határozat a 3. cikk (3) bekezdésében említett finanszírozási megállapodás hatálybalépését követően 24 hónappal vagy - amennyiben finanszírozási megállapodás megkötésére azon időszak alatt nem kerül sor - hat hónappal az elfogadását követően hatályát veszti.
Kelt Brüsszelben, 2012. november 13-án.