EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 98/2013
af 15. januar 2013
om markedsføring og brug af udgangsstoffer til eksplosivstoffer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Visse stoffer og blandinger er udgangsstoffer til eksplosivstoffer og kan misbruges til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer. Den Europæiske Unions handlingsplan for øget sprængstofsikkerhed, som Rådet vedtog den 18. april 2008, opfordrede Kommissionen til at nedsætte et stående udvalg vedrørende udgangsstoffer, der skal overveje foranstaltninger og udarbejde henstillinger vedrørende reglerne for udgangsstoffer til eksplosivstoffer, som er tilgængelige på markedet, under hensyntagen til deres costbenefitvirkninger.
(2)
Det stående udvalg vedrørende udgangsstoffer, som Kommissionen nedsatte i 2008, identificerede forskellige udgangsstoffer til eksplosivstoffer, som vil kunne bruges til at begå terrorangreb, og anbefalede, at der gøres en passende indsats på EU-plan.
(3)
Nogle medlemsstater har allerede vedtaget love og administrative bestemmelser om markedsføring, tilgængeliggørelse og besiddelse af visse udgangsstoffer til eksplosivstoffer.
(4)
Disse love og administrative bestemmelser, der afviger fra hinanden og kan forårsage handelshindringer i Unionen, bør harmoniseres for at forbedre den frie bevægelighed for kemiske stoffer og blandinger i det indre marked og så vidt muligt fjerne konkurrenceforvridninger og samtidig sikre et højt beskyttelsesniveau for den brede offentligheds sikkerhed. Der er også fastlagt andre regler på nationalt plan og EU-plan for så vidt angår visse stoffer, der er omfattet af denne forordning, vedrørende arbejdstageres sikkerhed og miljøbeskyttelse. Disse andre regler berøres ikke af denne forordning.
(5)
Med henblik på at sikre den størst mulige ensartethed for økonomiske aktører er en forordning det mest hensigtsmæssige retlige instrument til at regulere markedsføringen og brugen af udgangsstoffer til eksplosivstoffer.
(6)
Det følger af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger (3), at stoffer og blandinger, der er klassificeret som farlige, skal mærkes korrekt inden markedsføringen. Det følger endvidere af nævnte forordning, at økonomiske aktører, herunder detailhandlere, enten skal klassificere og mærke sådanne stoffer eller anvende den klassificering, som en aktør i et tidligere led i leverandørkæden har foretaget. Det er derfor hensigtsmæssigt i nærværende forordning at fastsætte, at alle økonomiske aktører, herunder detailhandlere, der gør de stoffer, der er underlagt begrænsninger ved denne forordning, tilgængelige for almindelige borgere, skal sikre, at det angives på emballagen, at almindelige borgeres erhvervelse, besiddelse eller brug af det pågældende stof eller den pågældende blanding er underlagt en begrænsning.
(7)
Med henblik på at opnå beskyttelse på nationalt plan mod ulovlig brug af udgangsstoffer til eksplosivstoffer, der kan sidestilles med eller er større end den beskyttelse, som denne forordning fastsætter på EU-plan, har nogle medlemsstater allerede love og administrative bestemmelser, der er i kraft, vedrørende visse stoffer, der vil kunne bruges ulovligt. Nogle af disse stoffer er allerede opført i bilagene til denne forordning, mens andre senere kan blive underlagt begrænsninger på EU-plan. Eftersom det vil stride mod formålene med denne forordning, at foranstaltninger på EU-plan mindsker beskyttelsen, er det hensigtsmæssigt, at der fastsættes en mekanisme, hvorefter sådanne nationale foranstaltninger kan opretholdes (en beskyttelsesklausul).
(8)
Det bør gøres sværere ulovligt at fremstille eksplosivstoffer ved at fastsætte koncentrationsgrænseværdier for visse udgangsstoffer til eksplosivstoffer. Under disse grænseværdier sikres den frie bevægelighed for disse udgangsstoffer til eksplosivstoffer med forbehold af en beskyttelsesmekanisme; over disse grænseværdier bør den brede offentligheds adgang til disse udgangsstoffer til eksplosivstoffer begrænses.
(9)
Det bør således ikke være muligt for almindelige borgere at erhverve, indføre, besidde eller bruge disse udgangsstoffer til eksplosivstoffer i koncentrationer over grænseværdierne. Det er imidlertid hensigtsmæssigt at gøre det muligt for almindelige borgere at erhverve, indføre, besidde eller bruge sådanne udgangsstoffer til eksplosivstoffer til lovlige formål, dog kun hvis de har licens hertil.
(10)
I betragtning af at nogle medlemsstater allerede har veletablerede registreringssystemer, som anvendes til at føre kontrol med tilgængeliggørelsen på markedet af nogle af eller alle de stoffer, der er underlagt begrænsninger ved denne forordning, og som ikke må gøres tilgængelige for almindelige borgere, er det endvidere hensigtsmæssigt, at der i denne forordning fastsættes et registreringssystem, der finder anvendelse på nogle af eller alle disse stoffer.
(11)
Hydrogenperoxid, nitromethan og salpetersyre anvendes i vid udstrækning af almindelige borgere til lovlige formål. Det bør derfor være muligt for medlemsstaterne at give adgang til disse stoffer inden for nærmere fastsatte koncentrationer ved i stedet for et licenssystem at anvende et registreringssystem i henhold til denne forordning.
(12)
I betragtning af denne forordnings meget specifikke genstand kan målene for den nås samtidig med, at medlemsstaterne i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet har fleksibilitet til at vælge, om de vil give begrænset adgang til almindelige borgere i overensstemmelse med denne forordning.
(13)
For at fremme de legitime mål om offentlig sikkerhed, samtidig med at der stadig sikres mindst mulige hindringer for et velfungerende indre marked, er det hensigtsmæssigt at etablere et licenssystem, der gør det muligt for en almindelig borger, der har erhvervet et stof, der er underlagt begrænsninger ved denne forordning, og som ikke må gøres tilgængeligt for almindelige borgere, eller en blanding eller et stof, hvori det er indeholdt, i en koncentration, der ligger over grænseværdien, at indføre det fra en anden medlemsstat eller fra et tredjeland til en medlemsstat, som tillader adgang til det pågældende stof i overensstemmelse med et af de systemer, der er fastsat i denne forordning.
(14)
For effektivt at gennemføre bestemmelserne vedrørende indførsel af udgangsstoffer til eksplosivstoffer opfordres medlemsstaterne til at sikre, at internationale rejsende gøres opmærksom på de begrænsninger, der gælder for indførslen af stoffer, der er underlagt begrænsninger ved denne forordning, og som ikke må gøres tilgængelige for almindelige borgere. Af samme grund opfordres medlemsstaterne endvidere til at sikre, at den brede offentlighed gøres bekendt med, at disse begrænsninger også gælder for småforsendelser til privatpersoner og for forsendelser, som erhverves af endelige forbrugere ved fjernbestilling.
(15)
Oplysninger, som medlemsstaterne giver til erhvervslivet, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er), kan være et værdifuldt middel til at gøre det lettere at overholde denne forordning, under hensyntagen til vigtigheden af at minimere de administrative byrder for SMV'er.
(16)
Da det ville være uforholdsmæssigt at forbyde brugen af udgangsstoffer til eksplosivstoffer i erhvervsmæssigt øjemed, bør begrænsningerne vedrørende tilgængeliggørelse, indførsel, besiddelse og brug af udgangsstoffer til eksplosivstoffer kun gælde den brede offentlighed. I lyset af denne forordnings generelle formål er det imidlertid hensigtsmæssigt at fastsætte en indberetningsmekanisme, der både omfatter professionelle brugere i hele leverandørkæden og almindelige borgere, som er involveret i transaktioner, der på grund af deres art eller omfang må betragtes som mistænkelige. Med henblik herpå bør medlemsstaterne oprette nationale kontaktpunkter til indberetning af mistænkelige transaktioner.
(17)
Forskellige transaktioner vedrørende udgangsstoffer til eksplosivstoffer kan betragtes som mistænkelige og dermed underlagt indberetningspligt. For eksempel er dette tilfældet, hvor den potentielle kunde (professionel eller ikke-professionel) virker uklar med hensyn til den påtænkte brug, forekommer ubekendt med den påtænkte brug eller ikke troværdigt kan redegøre for brugen, har til hensigt at købe stoffer i usædvanlige mængder, usædvanlige koncentrationer eller usædvanlige kombinationer, ikke er villig til at forelægge legitimation for identitet eller bopæl, eller insisterer på at bruge ualmindelige betalingsmetoder, herunder store kontantbeløb. Økonomiske aktører bør have mulighed for at forbeholde sig retten til at afvise en sådan transaktion.
(18)
I lyset af denne forordnings generelle formål opfordres de kompetente myndigheder til at oplyse det relevante nationale kontaktpunkt om ethvert afslag på en ansøgning om licens, hvis afslaget er baseret på, at der er rimelig grund til at tvivle på, at den påtænkte brug er lovlig, eller at brugeren har lovlige hensigter. De kompetente myndigheder opfordres ligeledes til at oplyse det nationale kontaktpunkt om suspension eller tilbagekaldelse af en licens.
(19)
For at forhindre og afsløre mulig ulovlig brug af udgangsstoffer til eksplosivstoffer er det ønskeligt, at de nationale kontaktpunkter registrerer indberettede mistænkelige transaktioner, og at de kompetente myndigheder træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterforske de konkrete omstændigheder, herunder hvorvidt den relevante økonomiske aktivitet, som udøves af en professionel bruger, der er involveret i en mistænkelig transaktion, er reel.
(20)
I de tilfælde, hvor det er muligt, bør der fastsættes koncentrationsgrænseværdier, over hvilke adgangen til visse udgangsstoffer til eksplosivstoffer er begrænset, mens der for visse andre udgangsstoffer til eksplosivstoffers vedkommende kun bør fastsættes regler om indberetning af mistænkelige transaktioner. Kriterierne for at fastslå, hvilke foranstaltninger der bør gælde for hvilke udgangsstoffer til eksplosivstoffer, omfatter trusselsniveauet forbundet med det berørte udgangsstof til eksplosivstoffer, omfanget af handelen med det berørte udgangsstof til eksplosivstoffer og muligheden for at fastsætte et koncentrationsniveau, under hvilket udgangsstoffet til eksplosivstoffer stadig kan bruges til de lovlige formål, den gøres tilgængelig til. Disse kriterier bør fortsat være retningsgivende for eventuelle yderligere tiltag med hensyn til udgangsstoffer til eksplosivstoffer, der på nuværende tidspunkt ikke er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde.
(21)
Det er teknisk ikke muligt at fastsætte koncentrationsgrænseværdier for hexamin i brændselstabletter. Der er desuden mange lovlige anvendelser af svovlsyre, acetone, kaliumnitrat, natriumnitrat, calciumnitrat og kalkammonsalpeter. En forordning på EU-plan om begrænsning af salg af disse stoffer til den brede offentlighed ville føre til uforholdsmæssigt høje administrations- og overholdelsesomkostninger for forbrugere, offentlige myndigheder og virksomheder. Men i lyset af formålene for denne forordning bør der vedtages foranstaltninger for at fremme indberetningen af mistænkelige transaktioner for så vidt angår hexaminbrændselstabletter og for så vidt angår andre udgangsstoffer til eksplosivstoffer, hvortil der ikke findes egnede og sikre alternativer.
(22)
Tyveri af udgangsstoffer til eksplosivstoffer er et middel til at skaffe udgangsmaterialer til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer. Det er derfor hensigtsmæssigt at fastsætte, at der skal ske indberetning af væsentlig tyveri og bortkomst af stoffer, der er underlagt foranstaltninger i henhold til denne forordning. For at lette sporingen af gerningsmændene og alarmere de kompetente myndigheder i andre medlemsstater om mulige trusler, opfordres de nationale kontaktpunkter til, når det er hensigtsmæssigt, at gøre brug af Europols system for tidlig varsling.
(23)
Medlemsstaterne bør fastsætte regler for sanktioner for overtrædelser af denne forordning. Sanktionerne bør være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
(24)
I medfør af bilag XVII til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) (4) er det forbudt at levere ammoniumnitrat, der let kan misbruges som et udgangsstof til eksplosivstoffer, til almindelige borgere. Imidlertid er det tilladt at levere ammoniumnitrat til visse professionelle brugere, hovedsagelig landbrugere. Derfor bør sådan levering være omfattet af den indberetningsmekanisme for mistænkelige transaktioner, der er indført ved nærværende forordning, da der ikke er noget tilsvarende krav i forordning (EF) nr. 1907/2006.
(25)
Denne forordning medfører behandling af personoplysninger og videregivelse af disse oplysninger til tredjemand i tilfælde af mistænkelige transaktioner. Denne behandling og videregivelse indebærer et alvorligt indgreb i den grundlæggende ret til beskyttelse af privatlivets fred og retten til beskyttelse af personoplysninger. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5) finder anvendelse på behandling af personoplysninger, der foretages inden for rammerne af denne forordning. Det bør derfor sikres, at den grundlæggende ret til beskyttelse af personoplysninger vedrørende fysiske personer, hvis personoplysninger behandles i medfør af denne forordning, sikres på behørig vis. Navnlig bør behandlingen af personoplysninger i forbindelse med udstedelse af licenser, registrering af transaktioner og indberetning af mistænkelige transaktioner foretages i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF, herunder de generelle principper for databeskyttelse, der vedrører dataminimering, formålsbegrænsning, proportionalitet og nødvendighed og kravet om at tage behørigt hensyn til den registreredes ret til indsigt, berigtigelse og sletning.
(26)
Valget af de stoffer, som terrorister og andre kriminelle bruger til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer, kan hurtigt ændre sig. Det bør derfor være muligt at medtage yderligere stoffer i den ordning, der indføres med denne forordning, om nødvendigt ved brug af en hasteprocedure.
(27)
For at tage højde for udviklingen med hensyn til misbrug af stoffer som udgangsstoffer til eksplosivstoffer, og forudsat at der foretages passende høring af relevante interessenter for at tage hensyn til den potentielt betydelige virkning på økonomiske aktører, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændringer af de koncentrationsgrænseværdier, over hvilke visse stoffer, der er underlagt begrænsninger ved denne forordning, ikke må gøres tilgængelige for den brede offentlighed, og tilføjelse af yderligere stoffer, for hvilke mistænkelige transaktioner skal indberettes. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(28)
Kommissionen bør foretage løbende evaluering af listen over stoffer, som ikke må gøres tilgængelige for den brede offentlighed over visse koncentrationsgrænseværdier, og af listen over stoffer, for hvilke mistænkelige transaktioner skal indberettes. Kommissionen bør, når det er berettiget og for at tage højde for udviklingen med hensyn til misbrug af stoffer som udgangsstoffer til eksplosivstoffer, udarbejde lovgivningsforslag med henblik på at tilføje eller fjerne stoffer fra førstnævnte liste eller at fjerne stoffer fra sidstnævnte liste.
(29)
Der bør indføres en beskyttelsesklausul, der sikrer en passende EU-procedure med henblik på at håndtere stoffer, der ikke allerede er underlagt begrænsninger ved denne forordning, men som en medlemsstat har rimelig grund til at antage kan bruges til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer.
(30)
Henset til de specifikke risici, der skal behandles i denne forordning, er det desuden hensigtsmæssigt at tillade medlemsstaterne under visse omstændigheder at vedtage beskyttelsesforanstaltninger, herunder for så vidt angår stoffer, der allerede er underlagt foranstaltninger i henhold til denne forordning.
(31)
På grund af denne forordnings krav vedrørende oplysninger, der skal gives til Kommissionen og medlemsstaterne, vil det være uhensigtsmæssigt at lade sådanne nye beskyttelsesforanstaltninger være underlagt den ordning, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (6), uanset om de vedrører stoffer, der allerede er underlagt foranstaltninger i henhold til denne forordning, eller stoffer, der ikke er omfattet heraf.
(32)
I betragtning af formålene med denne forordning og den indvirkning, den kan have på borgernes sikkerhed og på det indre marked, bør Kommissionen på grundlag af de løbende drøftelser i det stående udvalg vedrørende udgangsstoffer forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om eventuelle problemer, der opstår som følge af gennemførelsen af denne forordning, om det ønskelige i og gennemførligheden af at udvide dens anvendelsesområde, både med hensyn til at omfatte professionelle brugere og med hensyn til i bestemmelserne om indberetning af mistænkelige transaktioner at medtage bortkomst og tyveri af stoffer, der, selv om de ikke er underlagt foranstaltninger i henhold til denne forordning, er identificeret som stoffer, der har været brugt til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer (ikkeregistrerede udgangsstoffer til eksplosivstoffer). Endvidere bør Kommissionen, under hensyntagen til medlemsstaternes relevante erfaringer og en vurdering af omkostninger og fordele, forelægge en rapport om det ønskelige i og gennemførligheden af at styrke og harmonisere systemet yderligere på baggrund af truslen mod den offentlige sikkerhed. Som led i revisionen bør Kommissionen forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om mulighederne for at overføre bestemmelser om ammoniumnitrat fra forordning (EF) nr. 1907/2006 til nærværende forordning.
(33)
Målet for denne forordning, nemlig at begrænse den brede offentligheds adgang til udgangsstoffer til eksplosivstoffer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af begrænsningens omfang bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(34)
I medfør af artikel 28, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (7) har Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse afgivet en udtalelse (8).
(35)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig beskyttelsen af personoplysninger, frihed til at oprette og drive egen virksomhed, ejendomsretten og princippet om ikkeforskelsbehandling. Denne forordning bør anvendes af medlemsstaterne i overensstemmelse med disse rettigheder og principper -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning indfører harmoniserede regler for tilgængeliggørelse, indførsel, besiddelse og brug af stoffer eller blandinger, der kan misbruges til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer, for at begrænse den brede offentligheds adgang til disse stoffer eller blandinger og sikre en passende indberetning af mistænkelige transaktioner i hele leverandørkæden.
Denne forordning berører ikke anvendelsen af andre strengere bestemmelser i EU-retten vedrørende de stoffer, der er opført i bilagene.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på de stoffer, der er opført i bilagene, og på blandinger og stoffer, hvori de er indeholdt.
2. Forordningen finder ikke anvendelse på:
a)
artikler som defineret i artikel 3, nr. 3), i forordning (EF) nr. 1907/2006
b)
pyrotekniske artikler som defineret i artikel 2, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/23/EF af 23. maj 2007 om markedsføring af pyrotekniske artikler (9), pyrotekniske artikler, der i overensstemmelse med national lovgivning er beregnet til ikkekommerciel anvendelse inden for de væbnede styrker, de retshåndhævende myndigheder eller brandvæsenet, pyroteknisk udstyr der er omfattet af Rådets direktiv 96/98/EF af 20. december 1996 om udstyr på skibe (10), pyrotekniske artikler beregnet til brug i luftfartsindustrien eller knaldhætter beregnet til legetøj
c)
lægemidler, der lovligt er gjort tilgængelige for en almindelig borger på grundlag af en lægerecept i overensstemmelse med gældende national lovgivning.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »stof«: et stof som omhandlet i artikel 3, nr. 1), i forordning (EF) nr. 1907/2006
2) »blanding«: en blanding som omhandlet i artikel 3, nr. 2), i forordning (EF) nr. 1907/2006
3) »artikel«: en artikel som omhandlet i artikel 3, nr. 3), i forordning (EF) nr. 1907/2006
4) »gøre tilgængelig«: enhver levering enten mod betaling eller vederlagsfrit
5) »indførsel«: den handling at bringe et stof ind på en medlemsstats område enten fra en anden medlemsstat eller fra et tredjeland
6) »brug«: enhver forarbejdning, formulering, oplagring, behandling eller blanding, herunder ved fremstilling af en artikel, eller enhver anden anvendelse
7) »almindelig borger«: enhver fysisk person, der ikke handler som led i sin sædvanlige virksomhed som handlende eller forretningsdrivende eller sin sædvanlige profession
8) »mistænkelig transaktion«: enhver transaktion vedrørende de stoffer, der er opført i bilagene, eller blandinger eller stoffer, hvori de er indeholdt, herunder transaktioner med professionelle brugere, hvor der er begrundet mistanke om, at stoffet eller blandingen er beregnet til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer
9) »økonomisk aktør«: enhver fysisk eller juridisk person, et offentligt organ eller en gruppe af sådanne personer og/eller organer, der leverer produkter eller tjenesteydelser på markedet
10) »udgangsstof til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger«: et stof opført i bilag I, i en højere koncentration end den tilhørende grænseværdi fastsat i nævnte bilag, herunder en blanding eller et andet stof, hvori et sådant opført stof findes i en højere koncentration end den tilhørende grænseværdi.
Artikel 4
Tilgængeliggørelse, indførsel, besiddelse og brug
1. Udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger må ikke gøres tilgængelige for, eller indføres, besiddes eller bruges af almindelige borgere.
2. Uanset stk. 1 kan en medlemsstat opretholde eller indføre en licensordning, der muliggør, at udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger gøres tilgængelige for, eller besiddes eller bruges af almindelige borgere, såfremt den almindelige borger indhenter, og efter anmodning forelægger, en licens til erhvervelse, besiddelse eller brug af dem, som er udstedt i overensstemmelse med artikel 7 af en kompetent myndighed i den medlemsstat, hvor det pågældende udgangsstof til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger skal erhverves, besiddes eller bruges.
3. Uanset stk. 1 og 2 kan en medlemsstat opretholde eller indføre en registreringsordning, der muliggør, at følgende udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger gøres tilgængelige for eller besiddes eller bruges af almindelige borgere, såfremt den økonomiske aktør, der gør dem tilgængelige, registrerer hver enkelt transaktion i overensstemmelse med de nærmere bestemmelser, der er fastsat i artikel 8:
a)
hydrogenperoxid (CAS-nr. 7722-84-1) i højere koncentrationer end den grænseværdi, der er fastsat i bilag I, men ikke højere end 35 % w/w
b)
nitromethan (CAS-nr. 75-52-5) i højere koncentrationer end den grænseværdi, der er fastsat i bilag I, men ikke højere end 40 % w/w
c)
salpetersyre (CAS-nr. 7697-37-2) i højere koncentrationer end den grænseværdi, der er fastsat i bilag I, men ikke højere end 10 % w/w.
4. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om alle de foranstaltninger, de træffer med henblik på at gennemføre en eller flere af ordningerne i stk. 2 og 3. I underretningen anføres de udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger, for hvilke medlemsstaten har fastsat undtagelser.
5. Kommissionen gør en liste over de foranstaltninger, som medlemsstaterne har underrettet om i overensstemmelse med stk. 4, offentligt tilgængelig.
6. Har en almindelig borger til hensigt at indføre et udgangsstof til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger i en medlemsstat, der har fastsat en undtagelse fra stk. 1 ved at anvende en licensordning i overensstemmelse med stk. 2 og/eller en registreringsordning i overensstemmelse med stk. 3 eller med artikel 17, indhenter den pågældende og forelægger efter anmodning en licens, som er udstedt i overensstemmelse med reglerne i artikel 7, og som er gyldig i denne medlemsstat, for den kompetente myndighed.
7. En økonomisk aktør, der gør et udgangsstof til eksplosivstoffer tilgængelig for en almindelig borger i overensstemmelse med stk. 2, skal for hver enkelt transaktion stille krav om forevisning af en licens, eller, hvis udgangsstoffet til eksplosivstoffer gøres tilgængelig i overensstemmelse med stk. 3, registrere transaktionen i overensstemmelse med den ordning, som er fastsat af den medlemsstat, hvor udgangsstoffet til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger gøres tilgængelig.
Artikel 5
Mærkning
En økonomisk aktør, der har til hensigt at gøre udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger tilgængelige for en almindelig borger, sikrer, enten ved at anbringe en passende mærkning eller ved at kontrollere, at en passende mærkning anbringes, at emballagen tydeligt angiver, at almindelige borgeres erhvervelse, besiddelse eller brug af det pågældende udgangsstof til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger er omfattet af en begrænsning, jf. artikel 4, stk. 1, 2 og 3.
Artikel 6
Fri bevægelighed
Med forbehold af artikel 1, stk. 2, og artikel 13, og medmindre andet er fastsat i denne forordning eller i andre EU-retsakter, må medlemsstaterne ikke af grunde, der vedrører forebyggelse af ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer, forbyde, begrænse eller hindre tilgængeliggørelsen af:
a)
de stoffer, der er opført i bilag I, i koncentrationer der ikke er højere end de grænseværdier, der er fastsat deri, eller
b)
de stoffer, der er opført i bilag II.
Artikel 7
Licenser
1. Hver medlemsstat, der udsteder licenser til almindelige borgere med en legitim interesse i at erhverve, indføre, besidde eller bruge udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger, fastsætter regler for udstedelse af licens, jf. artikel 4, stk. 2 og 6. Når den kompetente myndighed i en medlemsstat vurderer, om der skal udstedes licens, tager den hensyn til alle relevante omstændigheder og navnlig til, om den påtænkte brug af stoffet er lovlig. Licensen afvises, hvis der er rimelig grund til at betvivle, at den påtænkte brug er lovlig eller, at brugeren har til hensigt at bruge det til et lovligt formål.
2. Den kompetente myndighed kan vælge, hvordan den vil begrænse licensens gyldighed, ved at tillade anvendelse én eller flere gange for en periode på højst tre år. Den kompetente myndighed kan forpligte indehaveren af licensen til indtil licensens anførte udløb at godtgøre, at betingelserne for at udstede licensen fortsat er opfyldt. I licensen nævnes de udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger, for hvilke licensen er udstedt.
3. De kompetente myndigheder kan kræve, at ansøgerne betaler et gebyr for at ansøge om licens. Et sådant gebyr må ikke overstige omkostningerne ved behandling af ansøgningen.
4. Den kompetente myndighed kan suspendere eller tilbagekalde licensen, når der er rimelig grund til at antage, at betingelserne for at udstede licensen ikke længere er opfyldt.
5. Klager over enhver afgørelse truffet af den kompetente myndighed og tvister vedrørende overholdelse af licensbetingelserne behandles af et relevant organ, der er kompetent i henhold til den nationale lovgivning.
6. Licenser udstedt af en medlemsstats kompetente myndigheder kan anerkendes i andre medlemsstater. Kommissionen udarbejder senest den 2. september 2014, efter høring af det stående udvalg vedrørende udgangsstoffer, tekniske retningslinjer for licenserne med henblik på at lette gensidig anerkendelse heraf. Disse retningslinjer skal også indeholde information om, hvilke oplysninger de licenser, der tillader indførsel af udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger, skal indeholde, herunder et udkast til udformning af sådanne licenser.
Artikel 8
Registrering af transaktioner
1. Almindelige borgere skal til brug for registreringen i medfør af artikel 4, stk. 3, identificere sig ved hjælp af et officielt identitetsdokument.
2. Registreringen skal som minimum omfatte følgende oplysninger:
a)
navn, adresse og, hvor det er relevant, enten den almindelige borgers identifikationsnummer eller vedkommendes officielle identitetsdokuments type og nummer
b)
stoffets eller blandingens navn, herunder dets/dens koncentration
c)
mængden af stoffet eller blandingen
d)
påtænkt brug af stoffet eller blandingen som angivet af den almindelige borger
e)
dato og sted for transaktionen
f)
den almindelige borgers underskrift.
3. Registreringen opbevares i en periode på fem år fra datoen for transaktionen. I denne periode gøres registreringen tilgængelig for inspektion efter anmodning fra de kompetente myndigheder.
4. Registreringen skal opbevares på papir eller på et andet varigt medium og være tilgængelig for inspektion til enhver tid i hele den i stk. 3 omhandlede periode. Elektronisk lagrede data skal:
a)
stemme overens med udformningen og indholdet af de tilsvarende papirdokumenter, og
b)
til enhver tid være let tilgængelige i hele den i stk. 3 omhandlede periode.
Artikel 9
Indberetning af mistænkelige transaktioner, bortkomst og tyveri
1. Mistænkelige transaktioner med de stoffer, der er opført i bilagene, eller med blandinger eller stoffer, hvori de er indeholdt, skal indberettes i overensstemmelse med denne artikel.
2. Hver medlemsstat opretter et eller flere nationalе kontaktpunkter med klart angivet telefonnummer og e-mailadresse til indberetning af mistænkelige transaktioner.
3. Økonomiske aktører kan forbeholde sig retten til at afvise den mistænkelige transaktion og skal indberette transaktionen eller den forsøgte transaktion uden unødig forsinkelse, herunder, hvis det er muligt, kundens identitet, til det nationale kontaktpunkt i den medlemsstat, hvor transaktionen blev gennemført eller forsøgt, såfremt de har rimelig grund til at antage, at en planlagt transaktion med et eller flere af de stoffer, der er opført i bilagene, eller med blandinger eller stoffer, hvori de er indeholdt, er en mistænkelig transaktion, idet der tages hensyn til alle omstændigheder og især til, om den potentielle kunde:
a)
virker uklar med hensyn til den påtænkte brug af stoffet eller blandingen
b)
forekommer ubekendt med den påtænkte brug af stoffet eller blandingen eller ikke troværdigt kan redegøre for den påtænkte brug
c)
har til hensigt at købe stoffer i mængder, kombinationer eller koncentrationer, der er usædvanlige til privat brug
d)
ikke er villig til at forelægge legitimation for identitet eller bopæl, eller
e)
insisterer på at bruge ualmindelige betalingsmetoder, herunder store kontantbeløb.
4. Økonomiske aktører skal også indberette væsentlig bortkomst og tyveri af de stoffer, der er opført i bilagene, og af blandinger eller stoffer, hvori de er indeholdt, til det nationale kontaktpunkt i den medlemsstat, hvor bortkomsten eller tyveriet har fundet sted.
5. For at lette samarbejdet mellem de kompetente myndigheder og de økonomiske aktører udarbejder Kommissionen efter at have hørt det stående udvalg vedrørende udgangsstoffer senest den 2. september 2014 en vejledning til brug for leverandørkæden i den kemiske industri og, hvis det er relevant, for de kompetente myndigheder. Vejledningen skal navnlig indeholde:
a)
oplysninger om, hvordan mistænkelige transaktioner identificeres og indberettes, navnlig med hensyn til de koncentrationer og/eller mængder af stoffer, der er opført i bilag II, hvorunder der ikke normalt kræves nogen foranstaltninger
b)
oplysninger om, hvordan væsentlig bortkomst og tyveri identificeres og indberettes
c)
andre oplysninger som vurderes at være nyttige.
Kommissionen ajourfører regelmæssigt vejledningen.
6. De kompetente myndigheder drager omsorg for, at vejledningen, jf. stk. 5, udbredes regelmæssigt på en måde, som de kompetente myndigheder finder hensigtsmæssig i overensstemmelse med vejledningens formål.
Artikel 10
Databeskyttelse
Medlemsstaterne sikrer, at behandlingen af personoplysninger i medfør af denne forordning foregår i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF. Medlemsstaterne skal navnlig sikre, at behandlingen af personoplysninger, der er påkrævet i forbindelse med udstedelse af en licens i medfør af denne forordnings artikel 4, stk. 2 og 6, og artikel 7 eller i forbindelse med registrering af transaktioner i medfør af denne forordnings artikel 4, stk. 3, og artikel 8 og 17, og indberetning af mistænkelige transaktioner i medfør af denne forordnings artikel 9 sker i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF.
Artikel 11
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelse heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Artikel 12
Ændring af bilagene
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 vedrørende ændringer af grænseværdierne i bilag I, i det omfang det er nødvendigt for at tage højde for udviklingen med hensyn til misbrug af stoffer som udgangsstoffer til eksplosivstoffer, eller på grundlag af forskning og afprøvning, samt vedrørende tilføjelse af stoffer i bilag II, når det er nødvendigt for at tage højde for udviklingen med hensyn til misbrug af stoffer som udgangsstoffer til eksplosivstoffer. Som led i udarbejdelsen af de delegerede retsakter tilstræber Kommissionen at høre relevante interessenter, navnlig den kemiske industri og detailsektoren.
Hvis det i tilfælde af en pludselig ændring i risikovurderingen hvad angår misbrug af stoffer til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer er påkrævet af særligt hastende årsager, anvendes proceduren i artikel 15 på delegerede retsakter vedtaget i henhold til nærværende artikel.
2. Kommissionen vedtager en separat delegeret retsakt for hver enkelt ændring af grænseværdierne i bilag I og for hvert nyt stof, der tilføjes i bilag II. Hver delegeret retsakt skal være baseret på en analyse, der viser, at ændringen ikke forventes at føre til uforholdsmæssigt store byrder for de økonomiske aktører eller forbrugerne, idet der tages behørigt hensyn til de mål, der søges nået.
Artikel 13
Beskyttelsesklausul
1. Har en medlemsstat rimelig grund til at antage, at et specifikt stof, der ikke er opført i bilagene, kan bruges til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer, kan den begrænse eller forbyde tilgængeliggørelsen, besiddelsen og brugen af dette stof, eller af enhver blanding eller ethvert stof, hvori det er indeholdt, eller den kan fastsætte, at stoffet er omfattet af bestemmelserne om indberetning af mistænkelige transaktioner i overensstemmelse med artikel 9.
2. Har en medlemsstat rimelig grund til at antage, at et specifikt stof, der er opført i bilag I, kan bruges til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer ved en lavere koncentration end den grænseværdi, der er fastsat i bilag I, kan den yderligere begrænse eller forbyde tilgængeliggørelsen, besiddelsen og brugen af dette stof ved at fastsætte en lavere koncentrationsgrænseværdi.
3. Har en medlemsstat rimelig grund til at fastsætte en koncentrationsgrænseværdi, over hvilken et stof, der er opført i bilag II, bør være underlagt de begrænsninger, der ellers finder anvendelse på udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger, kan den begrænse eller forbyde tilgængeliggørelsen, besiddelsen og brugen af dette stof ved at fastsætte en maksimalt tilladt koncentration.
4. En medlemsstat, der begrænser eller forbyder stoffer i henhold til stk. 1, 2 eller 3, underretter øjeblikkelig Kommissionen og de andre medlemsstater herom, idet den begrunder sin beslutning.
5. På baggrund af underretningen i medfør af stk. 4 undersøger Kommissionen øjeblikkelig, om der skal udarbejdes ændringer til bilagene i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, eller udarbejdes et lovgivningsforslag om ændring af bilagene. Den pågældende medlemsstat ændrer eller ophæver, hvis det er relevant, sine nationale foranstaltninger for at tage hensyn til enhver sådan ændring til bilagene.
6. Medlemsstaterne underretter senest den 2. juni 2013 Kommissionen om enhver eksisterende national foranstaltning, der begrænser eller forbyder tilgængeliggørelsen, besiddelsen og brugen af et stof, eller af blandinger eller stoffer, hvori det er indeholdt, med den begrundelse, at det kan bruges til ulovlig fremstilling af eksplosivstoffer.
Artikel 14
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 12, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 1. marts 2013. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårs perioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 12 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 12 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 15
Hasteprocedure
1. Delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel træder i kraft straks og anvendes, så længe der ikke er gjort indsigelse i henhold til stk. 2. I meddelelsen til Europa-Parlamentet og Rådet af en delegeret retsakt anføres begrundelses for anvendelse af hasteproceduren.
2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan efter proceduren i artikel 14, stk. 5, gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. I så fald skal Kommissionen ophæve retsakten straks efter Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre indsigelse.
Artikel 16
Overgangsbestemmelser
Almindelige borgeres besiddelse og brug af udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger er fortsat tilladt indtil den 2. marts 2016.
Artikel 17
Eksisterende registreringsordninger
En medlemsstat, der den 1. marts 2013 har en ordning i kraft, der kræver, at økonomiske operatører registrerer transaktioner, der gør et eller flere udgangsstoffer til eksplosivstoffer underlagt begrænsninger tilgængelige for almindelige borgere, kan fravige artikel 4, stk. 1 og 2, ved at anvende registreringsordningen i overensstemmelse med artikel 8 på nogle af eller alle de stoffer, der er opført i bilag I. Reglerne i artikel 4, stk. 4-7, finder tilsvarende anvendelse.
Artikel 18
Revision
1. Kommissionen forelægger senest den 2. september 2017 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om
a)
eventuelle problemer, der er opstået som følge af denne forordnings anvendelse
b)
det ønskelige i og gennemførligheden af at styrke og harmonisere systemet yderligere på baggrund af den trussel mod den offentlige sikkerhed, som terrorisme og anden alvorlig kriminalitet udgør, idet der tages hensyn til medlemsstaternes erfaringer med denne forordning, herunder eventuelle identificerede sikkerhedsmangler, og til omkostningerne og fordelene for medlemsstaterne, de økonomiske aktører og andre relevante interessenter.
c)
det ønskelige i og gennemførligheden af at udvide anvendelsesområdet for denne forordning til at omfatte professionelle brugere under hensyntagen til byrderne for de økonomiske aktører og denne forordnings mål
d)
det ønskelige i og gennemførligheden af at medtage ikkeregistrerede udgangsstoffer til eksplosivstoffer i bestemmelserne om indberetning af mistænkelige transaktioner, bortkomst og tyveri.
2. Kommissionen forelægger senest den 2. marts 2015 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om mulighederne for at overføre relevante bestemmelser om ammoniumnitrat fra forordning (EF) nr. 1907/2006 til nærværende forordning.
3. I lyset af de i stk. 1 og 2 nævnte rapporter forelægger Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag med henblik på ændring af denne forordning i overensstemmelse hermed.
Artikel 19
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 2. september 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 15. januar 2013.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS 98/2013/EU RENDELETE
(2013. január 15.)
a robbanóanyag-prekurzorok forgalmazásáról és felhasználásáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 114. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Egyes anyagok vagy keverékek robbanóanyag-prekurzorok, és visszaélésszerűen felhasználhatók robbanóanyagok jogellenes előállítására. A robbanóanyagok biztonságának fokozásáról szóló európai uniós cselekvési tervben, amelyet a Tanács 2008. április 18-án fogadott el, a Bizottság felkérést kapott, hogy hozzon létre a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottságot, amelynek feladata, hogy a piacon hozzáférhető robbanóanyag-prekurzorok szabályozásával kapcsolatos intézkedéseket mérlegeljen és ajánlásokat készítsen, figyelembe véve a költség-haszon hatásokat.
(2)
A prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottság, amelyet a Bizottság 2008-ban hozott létre, különböző robbanóanyag-prekurzorokat azonosított, amelyek terrortámadások elkövetésére felhasználhatónak minősülnek, és javasolta, hogy uniós szinten megfelelő intézkedéseket tegyenek.
(3)
Egyes tagállamok már fogadtak el törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket egyes robbanóanyag-prekurzorok forgalomba hozatalára, forgalmazására és birtoklására vonatkozóan.
(4)
Ezeket az eltérő és az Unión belüli kereskedelem korlátozására alkalmas törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket harmonizálni kell a vegyi anyagok és keverékek belső piacon történő szabad mozgásának javítása és a versenytorzulások lehető legnagyobb mértékű kiküszöbölése érdekében, a lakosság biztonságának magas szintű védelme szavatolása mellett. Az e rendelet hatálya alá tartozó egyes anyagokra vonatkozó egyéb szabályokat is rögzítettek nemzeti és uniós szinten a munkavállalók biztonsága és a környezetvédelem tekintetében. Ezeket az egyéb szabályokat e rendelet nem érinti.
(5)
A gazdasági szereplők számára a lehető legegységesebb szabályokat kell biztosítani, ezért a robbanóanyag-prekurzorok forgalmazásának és felhasználásának a szabályozására a rendelet a legalkalmasabb jogi eszköz.
(6)
Az anyagok és keverékek osztályozásáról, címkézéséről és csomagolásáról szóló, 2008. december 16-i 1272/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) előírja, hogy a veszélyesként besorolt anyagok és keverékek a forgalomba hozataluk előtt megfelelően címkézendők. Továbbá előírja, hogy a gazdasági szereplők, köztük a kiskereskedők is, az ilyen anyagokat vagy osztályozzák és címkézzék, vagy pedig az ellátási lánc mentén feljebb elhelyezkedő valamely gazdasági szereplő osztályozására hagyatkozzanak. Ezért helyénvaló előírni ebben a rendeletben, hogy valamennyi olyan gazdasági szereplő - a kiskereskedőket is beleértve -, amely az e rendelet által korlátozott anyagokat a lakossági személyek rendelkezésére bocsát, biztosítsa, hogy a csomagoláson fel legyen tüntetve, hogy az ilyen anyagokat és keverékeket a lakossági személyek korlátozott feltételekkel szerezhetik meg, birtokolhatják, illetve használhatják fel.
(7)
Annak biztosítására, hogy nemzeti szinten az e rendelet által uniós szinten előirányzott szintnek megfelelő vagy annál magasabb védelmi szint érvényesüljön a robbanóanyag-prekurzorok jogellenes felhasználásával szembeni védelem tekintetében, néhány tagállam már életbe léptetett törvényi, rendeleti vagy közigazgatási rendelkezéseket egyes, jogellenesen is felhasználható anyagokra vonatkozóan. A szóban forgó anyagok közül néhányat e rendelet már tartalmaz, míg más ilyen anyagok uniós szintű korlátozására később kerülhet sor. Mivel e rendelet céljaival ellentétes lenne az, ha az uniós szintű intézkedések csökkentenék a védelmi szintet, helyénvaló egy olyan mechanizmusról rendelkezni, melynek értelmében a vonatkozó nemzeti intézkedések hatályban maradhatnának (védzáradék).
(8)
A robbanóanyagok jogellenes előállítását meg kell nehezíteni a robbanóanyag-prekurzornak tekinthető anyagokra vonatkozó koncentrációs határértékek rögzítésével. Ezen határértékek alatt - a védzáradékban foglalt mechanizmusra is tekintettel - ezeknek a robbanóanyag-prekurzoroknak a szabad forgalmazása biztosított; ezen határértékeken felül viszont korlátozni kell a lakosságnak az ezen robbanóanyag-prekurzorokhoz történő hozzáférését.
(9)
Ezért meg kell tiltani, hogy lakossági személyek ilyen robbanóanyag-prekurzorokat a határértékek feletti koncentrációban beszerezzenek, behozzanak, birtokoljanak vagy felhasználjanak. Helyénvaló azonban egy olyan rendszert létrehozni, amely a lakossági személyek számára lehetővé teszi, hogy ilyen célú engedély birtokában jogszerű célokra megszerezzék, behozzák, birtokolják vagy felhasználják a robbanóanyag-prekurzorokat.
(10)
Ezenkívül, tekintettel arra, hogy néhány tagállamban már megfelelően létrehozott nyilvántartási rendszerek működnek, amelyekkel azon anyagoknak vagy azok közül néhánynak a forgalomba hozatalát ellenőrzik, amelyek lakossági személyek számára nem tehetők elérhetővé, helyénvaló e rendeletben gondoskodni egy, azokra az anyagokra vagy azok közül néhányra alkalmazandó nyilvántartási rendszerről.
(11)
A hidrogén-peroxidot, a salétromsavat és a nitrometánt a lakossági személyek széles körben használják fel jogszerű célokra. Ezért lehetővé kell tenni a tagállamok számára, hogy gondoskodjanak ezen anyagoknak adott koncentrációkban való hozzáférhetőségéről egy, az e rendelet szerinti nyilvántartási rendszernek egy engedélyezési rendszer helyett történő alkalmazásával.
(12)
Tekintettel e rendelet jól körülhatárolt tárgyára, a benne foglalt célkitűzések elérhetők úgy, hogy - a szubszidiaritás és az arányosság elvével összhangban - a tagállamoknak lehetőségük lesz azt választani, hogy korlátozott hozzáférést biztosítanak ezen anyagokhoz a lakossági személyek számára.
(13)
A közbiztonsággal kapcsolatos jogszerű célkitűzések további érvényesítése, ezalatt a belső piac megfelelő működésének a lehető legkisebb mértékű akadályozása érdekében helyénvaló olyan engedélyezési rendszerről gondoskodni, amelynek alapján annak a lakossági személynek, aki az e rendelet által korlátozott anyagot, illetve ilyen anyagot tartalmazó keveréket vagy anyagot szerzett meg a határértéket meghaladó koncentrációban, lehetősége van behozni azt egy másik tagállamból vagy harmadik országból egy olyan tagállamba, amely az e rendelet szerinti rendszerek bármelyikével összhangban lehetővé teszi az adott anyaghoz való hozzáférést.
(14)
A robbanóanyag-prekurzorok behozatalára vonatkozó rendelkezések hatékony végrehajtása érdekében a tagállamokat ösztönzik annak biztosítására, hogy a nemzetközi utazók figyelmét felhívják az e rendelet által korlátozott anyagok - amelyek lakossági személyek számára nem tehetők elérhetővé - behozatalára vonatkozó feltételekre. Ugyanezen okból a tagállamokat ösztönzik annak biztosítására, hogy a lakosság tudatában legyen annak, hogy a korlátozások a magánszemélyek rendelkezésére bocsátott vagy a végső felhasználók által távolról rendelt kis tételekre is vonatkoznak.
(15)
Tekintettel a kis- és középvállalkozásokat terhelő adminisztratív kötelezettségek csökkentésének fontosságára, a tagállamoknak célszerű megfelelő tájékoztatást nyújtaniuk az iparági szereplőknek és különösen a kkv-knak, előmozdítva ezáltal a rendeletnek való megfelelést.
(16)
Mivel aránytalan lenne megtiltani a robbanóanyag-prekurzorok foglalkozásszerű tevékenység során történő felhasználását, indokolt, hogy a robbanóanyag-prekurzorok forgalomba hozatalára, behozatalára, birtoklására és felhasználására vonatkozó korlátozások csak a lakosságra legyenek alkalmazandók. Mindazonáltal e rendelet általános céljaira tekintettel helyénvaló olyan jelentéstételi mechanizmusról gondoskodni, amely az ellátási lánc mentén elhelyezkedő foglalkozásszerű felhasználókra és a lakossági személyekre egyaránt kiterjed, amennyiben jellegénél vagy méreténél fogva gyanúsnak tekintendő tranzakcióban vesznek részt. Ennek érdekében a tagállamoknak célszerű nemzeti kapcsolattartó pontokat létrehozniuk a gyanús tranzakciók jelentése céljából.
(17)
A robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó némely tranzakció gyanúsnak, és ezért jelentendőnek tekinthető. Például azok a tranzakciók, amelyeknél a leendő (foglalkozásszerű vagy lakossági) ügyfél a jelek szerint nincs tisztában a szándékolt felhasználással, illetve azt nem ismeri vagy nem tudja hitelesen elmagyarázni, szokatlan mennyiségben, koncentrációban vagy összetételben kíván anyagot vásárolni, nem hajlandó igazolni személyazonosságát vagy lakóhelyét, illetve nagy összegű készpénzzel járó szokatlan fizetési módszer - ideértve a nagy összegű készpénzfizetést - alkalmazásához ragaszkodik. A gazdasági szereplők számára lehetővé kell tenni, hogy fenntartsák a jogot az ilyen tranzakciók megtagadására.
(18)
E rendelet általános céljaira tekintettel az illetékes hatóságot arra ösztönzik, hogy tájékoztassa a nemzeti kapcsolattartó pontot az engedély kiadásának annak alapján történő megtagadásáról, hogy a szándékolt felhasználásnak vagy a felhasználó szándékának a jogszerűsége alapos okkal kétségbe vonható. Hasonlóképpen az illetékes hatóságot arra ösztönzik, hogy tájékoztassa a nemzeti kapcsolattartó pontot az engedély felfüggesztéséről vagy visszavonásáról.
(19)
A robbanóanyag-prekurzorok esetleges jogellenes felhasználásának megelőzése és felderítése érdekében kívánatos, hogy a nemzeti kapcsolattartó pontok megőrizzék a jelenlett gyanús tranzakciókkal kapcsolatos adatokat, a nemzeti illetékes hatóságok pedig meghozzák a szükséges intézkedéseket a konkrét körülmények kivizsgálására, beleértve annak vizsgálatát is, hogy a gyanús tranzakcióban részt vevő foglalkozásszerű felhasználó valóban végez-e azzal összefüggő gazdasági tevékenységet.
(20)
Ahol ez lehetséges, koncentrációs határértéket kell meghatározni, mely felett az egyes robbanóanyag-prekurzorokhoz való hozzáférés korlátozva van, míg egyes más robbanóanyag-prekurzorok tekintetében csak a gyanús tranzakciókkal kapcsolatos jelentéstétel van előírva. Az arra vonatkozó kritériumok, hogy mely intézkedések mely robbanóanyag-prekurzorokra alkalmazandók, többek között az alábbiak: az érintett robbanóanyag-prekurzor veszélyességi szintje, az érintett robbanóanyag-prekurzorokkal való kereskedelem mértéke, valamint az, hogy megállapítható-e az a koncentrációs szint, amely alatt a robbanóanyag-prekurzor még felhasználható a forgalomba hozatal alapjául szolgáló jogszerű célokra. A rendelet hatálya alá jelenleg nem tartozó robbanóanyag-prekurzorokkal kapcsolatos jövőbeli intézkedéseknek is a fenti kritériumokon kell alapulniuk.
(21)
A tüzelőanyag-tablettákban felhasznált hexaminra vonatkozó koncentrációs határértékek megállapítása technikailag nem lehetséges. Ezen túlmenően a kénsavnak, az acetonnak, a kálium-nitrátnak, a nátrium-nitrátnak, a kalcium-ammónium-nitrátnak és az ammónium-kalcium-nitrátnak is számos jogszerű felhasználási módja van. Ezeknek az anyagoknak a lakosság részére történő értékesítését korlátozó uniós szintű rendelet aránytalanul magas adminisztratív és megfelelési költségeket róna a felhasználókra, a hatóságokra és a vállalkozásokra. Mindazonáltal e rendelet célkitűzéseire tekintettel intézkedéseket kell elfogadni a hexamin tüzelőanyag-tablettákra, valamint a megfelelő és biztonságos alternatívákkal nem rendelkező egyéb robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó gyanús tranzakciók jelentésének megkönnyítésére.
(22)
A robbanóanyagok jogellenes előállításához szükséges kiinduló anyagok megszerzésének egyik módja a robbanóanyag-prekurzorok ellopása. Ezért helyénvaló előírni a jelentéstételt az e rendelet által korlátozott anyagokat vagy azokat az egyéb anyagokat érintő jelentős lopásokat és hiányokat, amelyek tekintetében a gyanús tranzakciókat jelenteni kell. Annak érdekében, hogy könnyebb legyen az elkövetők felkutatása, valamint más tagállamok illetékes hatóságainak a lehetséges veszélyekre való figyelmeztetése érdekében a nemzeti kapcsolattartó pontokat arra ösztönzik, hogy adott esetben vegyék igénybe az Europol korai előrejelző rendszerét.
(23)
Indokolt, hogy a tagállamok szabályokat állapítsanak meg az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozóan. E szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
(24)
A vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH) szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) XVII. melléklete tiltja a robbanóanyag-prekurzorként visszaélésre egyszerűen felhasználható ammónium-nitrát lakossági személyek számára történő rendelkezésére bocsátását. Engedélyezni kell azonban az ammónium-nitrát ellátását bizonyos foglalkozásszerű felhasználók, különösen a mezőgazdasági termelők részére. Ezért ennek az ellátásnak az e rendelet által létrehozott, a gyanús tranzakciókra vonatkozó jelentéstételi mechanizmus tárgyát kell képeznie, mivel az 1907/2006/EK rendelet nem tartalmaz egyenértékű követelményt.
(25)
E rendelet személyes adatok feldolgozását, és gyanús tranzakciók esetén harmadik személyekkel való további közlését írja elő. Ez a feldolgozás és közlés a magánélet védelméhez és a személyes adatok védelméhez fűződő alapvető jogba történő komoly beavatkozást jelent. A személyes adatok e rendelet keretében megvalósuló feldolgozására a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (5) alkalmazandó. Ennek megfelelően biztosítani kell a személyes adatok védelméhez fűződő alapvető jog megfelelő védelmét azon egyének esetében, akiknek a személyes adatait e rendelet alkalmazása során feldolgozzák. Ennek megfelelően az engedélyezéssel, a tranzakciók nyilvántartásával és a gyanús tranzakciók jelentésével járó személyesadat-feldolgozásnak összhangban kell lennie a 95/46/EK irányelvvel, ideértve az adatminimalizálás, a célkorlátozás, az arányosság és a szükségesség általános adatvédelemi elveit, valamint az érintett személy hozzáféréssel, helyesbítéssel és törléssel kapcsolatos jogainak tiszteletben tartására vonatkozó előírást.
(26)
A terroristáknak és más bűnözőknek a robbanóanyagok jogellenes előállításához felhasznált anyagválasztása gyorsan változhat. Ezért lehetővé kell tenni további anyagok - amennyiben szükséges - bevonását az e rendelettel létrehozott szabályozás körébe.
(27)
Az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való igazodás érdekében, feltéve, hogy megfelelő konzultációra kerül sor az érdekelt felekkel a gazdasági szereplőkre gyakorolt potenciálisan jelentős hatás figyelembevétele érdekében, a Bizottságnak felhatalmazást kell kapnia arra, hogy az Európai Unió működéséről szóló szerződés 290. cikkének megfelelően jogi aktusokat fogadjon el az olyan koncentrációs határérték módosítása érdekében, amely fölött egyes, e rendelet által korlátozott anyagok nem bocsátandók a lakosság rendelkezésére, valamint az olyan további anyagok jegyzékbe vétele érdekében, amelyekre vonatkozóan a gyanús tranzakciók tekintetében jelentési kötelezettség áll fenn. Különösen fontos, hogy a Bizottság az előkészítő munka során megfelelő konzultációkat folytasson, többek között szakértői szinten is. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus elkészítésekor és szövegezésekor a Bizottságnak gondoskodnia kell a vonatkozó dokumentumoknak az Európai Parlament és a Tanács részére történő egyidejű, időben történő és megfelelő továbbításáról.
(28)
A Bizottságnak rendszeresen felül kell vizsgálnia azon anyagok jegyzékét, amelyek meghatározott koncentrációs határérték felett nem bocsátandók a lakosság rendelkezésére, és azon anyagok jegyzékét, amelyekre vonatkozóan a gyanús tranzakciók tekintetében jelentéstételi kötelezettség áll fenn. A Bizottságnak indokolt esetben jogalkotási javaslatot kell készítenie - a rendes jogalkotási eljárás keretében - bejegyzéseknek az előző listába vagy listából történő felvételéről vagy törléséről, vagy bejegyzéseknek az utóbbi listából történő törléséről, az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való igazodás céljából.
(29)
Védzáradékot kell felvenni, amely megfelelő uniós eljárást ír elő az e rendelet által még nem korlátozott olyan anyagokra vonatkozóan, amelyekkel kapcsolatban valamely tagállam alapos okokat tár fel annak feltételezésére, hogy az érintett anyag robbanóanyagok jogellenes előállítására használható fel.
(30)
Továbbá az e rendeletben kezelendő konkrét veszélyekre tekintettel helyénvaló megengedni, hogy a tagállamok bizonyos körülmények fennállása esetén elfogadjanak védintézkedéseket, azon anyagokra vonatkozóan is, amelyek tekintetében e rendelet már intézkedéseket ír elő.
(31)
A Bizottság és a tagállamok számára nyújtandó tájékoztatásra vonatkozóan e rendeletben rögzített követelményekre tekintettel nem lenne helyénvaló az ilyen új védintézkedéseket a műszaki szabványok és szabályok terén történő információszolgáltatási eljárás és az információs társadalom szolgáltatásaira vonatkozó szabályok megállapításáról szóló, 1998. június 22-i 98/34/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (6) foglalt szabályok hatálya alá vonni, függetlenül attól, hogy azok az e rendelet által már korlátozott vagy nem korlátozott anyagokra vonatkoznak-e.
(32)
Figyelembe véve e rendelet céljait, valamint a polgárok biztonságára és a belső piacra gyakorolt lehetséges hatásait, a Bizottságnak - a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottság keretében folyamatosan zajló megbeszélések eredményéből is merítve - jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben elemzi az e rendelet végrehajtásával kapcsolatban esetlegesen felmerülő problémákat, valamint a rendelet hatálya kiterjesztésének szükségességét és megvalósíthatóságát, mind a foglalkozásszerű felhasználókra való kiterjesztés, mind a bár e rendeletben előírt intézkedések által nem érintett - de robbanóanyagok jogellenes előállítására felhasználtként azonosított - anyagoknak (jegyzékben nem szereplő robbanóanyag-prekurzorok) a gyanús tranzakciókra, hiányokra és lopásokra vonatkozó jelentéstételi rendelkezések hatálya alá vonása tekintetében. Emellett helyénvaló, hogy a Bizottság jelentést nyújtson be, amelyben a tagállamok által szerzett releváns tapasztalatok alapján, a költségeket és a hasznot mérlegelve megvizsgálja, hogy a közbiztonsági kockázatok alapján mennyiben kívánatos és megvalósítható a rendszer megerősítése és harmonizálása. A felülvizsgálat részeként a Bizottságnak jelentést kell benyújtania az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben megvizsgálja az ammónium-nitrátra vonatkozó rendelkezéseknek az 1907/2006/EK rendeletből e rendeletbe történő áthozatalának lehetőségeit.
(33)
Mivel a rendelet célját, nevezetesen a robbanóanyag-prekurzorokhoz való lakossági hozzáférés korlátozását, nem akadályozva az áruk belső piacon történő szabad mozgását, a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a korlátozás léptéke miatt az uniós szinten jobban megvalósítható, az Unió intézkedéseket hozhat az Európai Unióról szóló szerződés 5. cikkében foglalt szubszidiaritás elvének megfelelően. Az említett cikkben foglalt arányosság elvének megfelelően ez a rendelet nem lépi túl az e cél eléréséhez szükséges mértéket.
(34)
Az európai adatvédelmi biztos véleményt (7) nyilvánított a személyes adatok közösségi intézmények és szervek által történő feldolgozása tekintetében az egyének védelméről, valamint az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 2000. december 18-i 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (8) 28. cikkének (2) bekezdésével összhangban.
(35)
E rendelet tiszteletben tartja a többek között az Európai Unió Alapjogi Chartájában rögzített alapvető jogokat és elveket, így különösen a személyes adatok védelmét, a vállalkozás szabadságát, a tulajdonhoz való jogot és a megkülönböztetés tilalmának elvét. E rendeletet a tagállamoknak e jogokkal és elvekkel összhangban kell alkalmazniuk,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet összehangolt szabályokat állapít meg a robbanóanyagok jogellenes előállítására visszaélésszerűen felhasználható anyagok vagy keverékek rendelkezésre bocsátására, behozatalára, birtoklására és felhasználására vonatkozóan annak érdekében, hogy korlátozza azok rendelkezésre állását a lakosság számára, és biztosítsa a gyanús tranzakciókra vonatkozó megfelelő jelentéstételt az ellátási lánc egészében.
E rendelet nem érinti az uniós jognak a mellékletekben felsorolt anyagokra vonatkozó szigorúbb rendelkezéseit.
2. cikk
Hatály
(1) Ez a rendelet a mellékletekben felsorolt anyagokra, valamint az azokat tartalmazó keverékekre és anyagokra alkalmazandó.
(2) Ez a rendelet nem alkalmazandó az alábbiakra:
a)
az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében meghatározott árucikkekre;
b)
a pirotechnikai termékek forgalomba hozataláról szóló, 2007. május 23-i 2007/23/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (9) 2. cikkének (1) bekezdésében meghatározott pirotechnikai termékekre, a nemzeti joggal összhangban a fegyveres erők, a bűnüldöző szervek vagy a tűzoltóság általi, nem kereskedelmi jellegű felhasználásra szánt pirotechnikai termékekre, a tengerészeti felszerelésekről szóló, 1996. december 20-i 96/98/EK tanácsi irányelv (10) hatálya alá tartozó pirotechnikai felszerelésekre, illetve a repülésben és az űrrepülésben való felhasználásra szánt pirotechnikai termékekre, valamint a játékokhoz szánt gyújtókupakokra;
c)
olyan gyógyszerekre, amelyeket az alkalmazandó nemzeti joggal összhangban, orvosi rendelvény alapján, jogszerűen bocsátottak lakossági személyek rendelkezésére.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
1. „anyag”: az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 1. pontja értelmében vett anyag;
2. „keverék”: az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 2. pontja értelmében vett keverék;
3. „árucikk”: az 1907/2006/EK rendelet 3. cikkének 3. pontja értelmében vett árucikk;
4. „rendelkezésre bocsátás”: bármilyen ellátás, akár ellenérték fejében, akár ingyenesen történik;
5. „behozatal”: egy anyagnak valamely tagállam területére történő behozatala, akár másik tagállamból, akár harmadik országból;
6. „felhasználás”: feldolgozás, összeállítás, tárolás, kezelés vagy keverés - árucikkek előállítása során is - és minden egyéb használat;
7. „lakossági személy”: olyan természetes személy, aki nem a kereskedelmi, üzleti vagy foglalkozásszerű tevékenységéhez kapcsolódó célokból jár el;
8. „gyanús tranzakció”: a mellékletekben felsorolt anyagokkal vagy az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos olyan tranzakció, beleértve a foglalkozásszerű felhasználók részvételével zajló tranzakciókat is, amelynek esetében alapos okkal feltételezhető, hogy az anyagot vagy a keveréket robbanóanyag jogellenes előállítására szánják;
9. „gazdasági szereplő”: olyan természetes vagy jogi személy vagy állami szerv, vagy ilyen személyek és/vagy szervek csoportja, aki, illetve amely a piacon termékeket szállít vagy szolgáltatásokat nyújt;
10. „korlátozott robbanóanyag-prekurzor”: az I. sz. mellékletben felsorolt anyag az abban meghatározott vonatkozó határértéknél magasabb koncentrációban; magában foglalja azt a keveréket vagy egyéb anyagot is, amelyben egy ilyen felsorolt anyag a vonatkozó határértéknél magasabb koncentrációban van jelen.
4. cikk
Rendelkezésre bocsátás, behozatal, birtoklás és felhasználás
(1) A korlátozott robbanóanyag-prekurzorok nem bocsáthatók lakossági személyek rendelkezésére, lakossági személyek ezeket nem hozhatják be, nem birtokolhatják és nem használhatják fel.
(2) Az (1) bekezdés ellenére a tagállamok fenntarthatnak vagy létrehozhatnak olyan engedélyezési rendszert, amely alapján a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok lakossági személyek rendelkezésére bocsáthatók, lakossági személyek ezeket birtokolhatják és felhasználhatják, feltéve, hogy a lakossági személy beszerzi, és kérésre bemutatja az azok megszerzésére, birtoklására vagy felhasználására jogosító olyan engedélyt, amelyet a 7. cikkel összhangban annak a tagállamnak az illetékes hatósága állított ki, ahol az adott korlátozott robbanóanyag-prekurzort meg fogják szerezni, birtokolni fogják vagy fel fogják használni.
(3) Az (1) és a (2) bekezdés ellenére a tagállamok fenntarthatnak vagy létrehozhatnak olyan nyilvántartási rendszert, amely alapján az alábbi korlátozott robbanóanyag-prekurzorok lakossági személyek rendelkezésére bocsáthatók, lakossági személyek azokat birtokolhatják vagy felhasználhatják, amennyiben az azokat rendelkezésre bocsátó gazdasági szereplő a 8. cikkben foglalt részletes szabályokkal összhangban minden egyes tranzakciót nyilvántartásba vesz:
a)
hidrogén-peroxid (CAS-szám: 7722-84-1) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 35 % m/m koncentrációban;
b)
nitrometán (CAS-szám: 75-52-5) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 40 % m/m koncentrációban;
c)
salétromsav (CAS-szám: 7697-37-2) az I. mellékletben meghatározott határértéknél magasabb, de legfeljebb 10 % m/m koncentrációban.
(4) A tagállamoknak értesíteniük kell a Bizottságot minden olyan intézkedésről, amelyet a (2) és a (3) bekezdésben meghatározott rendszerek bármelyikének megvalósítására hoznak. Az értesítésben fel kell tüntetni azokat a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat, amelyek tekintetében a tagállam kivételt alkalmaz.
(5) A Bizottság közzéteszi azon intézkedések listáját, amelyekről a tagállamok a (4) bekezdéssel összhangban értesítést küldtek.
(6) Ha egy lakossági személy korlátozott robbanóanyag-prekurzort kíván behozni egy olyan tagállam területére, amely a (2) bekezdéssel összhangban engedélyezési rendszert és/vagy a (3) bekezdéssel vagy a 17. cikkel összhangban nyilvántartási rendszert alkalmazva eltért az (1) bekezdéstől, az érintett személynek be kell szereznie és kérésre be kell mutatnia azt az illetékes hatóságnak a 7. cikkben foglalt szabályokkal összhangban kiállított, az adott tagállamban érvényes engedélyt.
(7) Egy korlátozott robbanóanyag-prekurzort a (2) bekezdéssel összhangban lakossági személy rendelkezésére bocsátó gazdasági szereplőnek minden tranzakciónál kérnie kell az engedély bemutatását, illetve a (3) bekezdéssel összhangban történő rendelkezésre bocsátás esetén nyilvántartásba kell vennie a tranzakciót, azon tagállam szabályainak megfelelően, amelyben a korlátozott robbanóanyag-prekurzort rendelkezésre bocsátja.
5. cikk
Címkézés
Egy korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat valamely lakossági személy rendelkezésére bocsátani kívánó gazdasági szereplő köteles gondoskodni arról - akár megfelelő címke elhelyezésével, akár annak ellenőrzésével, hogy elhelyeztek-e megfelelő címkét -, hogy a csomagoláson egyértelműen fel legyen tüntetve, hogy az adott korlátozott robbanóanyag-prekurzornak a lakossági személyek általi megszerzése, birtoklása vagy felhasználása a 4. cikk (1), (2) és (3) bekezdésben foglaltak szerinti korlátozás tárgyát képezi.
6. cikk
Szabad mozgás
A tagállamok - az 1. cikk második bekezdése és a 13. cikk sérelme nélkül, és amennyiben e rendelet vagy más uniós jogi aktus másképp nem rendelkezik - a robbanóanyagok jogellenes előállításának megakadályozásával kapcsolatos indokok alapján nem tilthatják, nem korlátozhatják és nem gátolhatják az alábbiak rendelkezésre bocsátását:
a)
az I. mellékletben felsorolt anyagok az ott rögzített határértéknél nem magasabb koncentrációban; és
b)
a II. mellékletben felsorolt anyagok.
7. cikk
Engedélyek
(1) Azon tagállamok, amelyek engedélyt adnak ki azoknak a lakossági személyeknek, akiknek jogos érdeke fűződik a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok megszerzéséhez, behozatalához, birtoklásához és felhasználásához, kötelesek szabályokat megállapítani a 4. cikk (2) és (6) bekezdése szerinti engedély megadására vonatkozóan. Az engedély megadásáról való döntés során a tagállam illetékes hatóságának figyelembe kell vennie minden releváns körülményt és különösen az anyag szándékolt felhasználásának jogszerűségét. Az engedély kiadását meg kell tagadni, ha a szándékolt felhasználás jogszerűsége vagy a felhasználónak a jogszerű célra történő felhasználásra vonatkozó szándéka alapos okkal kétségbe vonható.
(2) Az illetékes hatóság eldöntheti, hogy miként korlátozza az engedély érvényességét, egyszeri vagy - legfeljebb hároméves időtartamra - többszöri felhasználást engedélyezve. Az illetékes hatóság kötelezheti az engedély jogosultját arra, hogy az engedély megjelölt lejárati időpontjáig igazolja, hogy az engedély megadásának alapjául szolgáló feltételek még mindig fennállnak. Az engedélyben fel kell tüntetni azokat a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokat, amelyek tekintetében kiállították.
(3) Az illetékes hatóságok előírhatják, hogy a kérelmezőnek az engedély kérelmezéséért díjat kell fizetnie. Ez a díj nem haladhatja meg a kérelem feldolgozásával járó költségeket.
(4) Az engedélyt az illetékes hatóság felfüggesztheti vagy visszavonhatja, ha alapos okkal feltételezhető, hogy az engedély megadásának alapjául szolgáló feltételek már nem állnak fenn.
(5) Az illetékes hatóság bármely döntése elleni jogorvoslat tárgyában, valamint az engedély feltételeinek való megfeleléssel kapcsolatos vitás ügyekben a nemzeti jog szerint hatáskörrel rendelkező megfelelő szerv jár el.
(6) A valamely tagállam illetékes hatóságai által kiadott engedélyek más tagállamokban is elismerhetők. Az engedélyek kölcsönös elismerésének megkönnyítése érdekében a Bizottság 2014. szeptember 2-ig, a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottsággal való konzultációt követően iránymutatást fogad el az engedélyek technikai részleteire vonatkozóan. Ebben az iránymutatásban azt is meg kell határozni, hogy milyen adatoknak kell szerepelniük a korlátozott robbanóanyag-prekurzorok behozatalára vonatkozó engedélyekben, továbbá ilyen engedélymintát is tartalmaznia kell.
8. cikk
A tranzakciók nyilvántartásba vétele
(1) A 4. cikk (3) bekezdésének megfelelő nyilvántartásba vétel céljából a lakossági személyeknek hivatalos azonosító okmánnyal igazolniuk kell magukat.
(2) A nyilvántartásnak legalább a következő információkat kell tartalmaznia:
a)
a lakossági személy neve, címe és adott esetben vagy az azonosító száma, vagy a hivatalos azonosító okmányának típusa és száma;
b)
az anyag vagy keverék megnevezése a koncentráció szintjével együtt;
c)
az anyag vagy keverék mennyisége;
d)
az anyag vagy keverék szándékolt felhasználása a lakossági személy nyilatkozata alapján;
e)
a tranzakció helye és időpontja;
f)
a lakossági személy aláírása.
(3) A nyilvántartást a tranzakció napjától számítva öt évig meg kell őrizni. Ezen időszak alatt a nyilvántartást az illetékes hatóságok kérésére vizsgálat céljából rendelkezésre kell bocsátani.
(4) A nyilvántartást papíron vagy más tartós tárolóeszközön kell tárolni, és a (3) bekezdésben előírt teljes időszak alatt bármikor vizsgálat céljából rendelkezésre kell állnia. Minden elektronikusan tárolt adatnak:
a)
egyeznie kell a megfelelő papíralapú dokumentumok formájával és tartalmával; továbbá
b)
a (3) bekezdésben előírt teljes időszak alatt bármikor könnyen rendelkezésre kell állnia.
9. cikk
A gyanús tranzakciók, a hiányok és a lopások jelentése
(1) A mellékletekben felsorolt anyagokkal, illetve az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos gyanús tranzakciókat e cikkel összhangban jelenteni kell.
(2) Valamennyi tagállam a gyanús tranzakciók jelentésére egy vagy több nemzeti kapcsolattartó pontot hoz létre, amelyek világosan meghatározott telefonszámmal és e-mail címmel rendelkeznek.
(3) A gazdasági szereplők fenntarthatják a jogot a gyanús tranzakció megtagadására, és a tranzakciót vagy a megkísérelt tranzakciót indokolatlan késedelem nélkül - lehetőség szerint az ügyfél személyazonosságának megjelölésével - jelenteniük kell azon tagállam nemzeti kapcsolattartó pontjának, amely tagállamban a tranzakciót végrehajtották vagy megkísérelték, ha a gazdasági szereplőknek alapos okuk van feltételezni, hogy a mellékletekben felsorolt egy vagy több anyaggal, illetve az azokat tartalmazó keverékekkel vagy anyagokkal kapcsolatos tervezett tranzakció gyanús tranzakció, figyelembe véve valamennyi körülményt és különösen azt, ha a leendő ügyfél:
a)
a jelek szerint nincs tisztában az anyag vagy keverék szándékolt felhasználásával;
b)
a jelek szerint nem ismeri az anyag vagy keverék szándékolt felhasználását vagy azt nem tudja hihetően elmagyarázni;
c)
magáncélú felhasználásnál szokatlan mennyiségben, összetételben, illetve koncentrációban kíván anyagot vásárolni;
d)
nem hajlandó igazolni személyazonosságát vagy lakóhelyét; vagy
e)
szokatlan fizetési módszer - ideértve a nagy összegű készpénzfizetést - alkalmazásához ragaszkodik.
(4) A gazdasági szereplőknek jelenteniük kell továbbá a mellékletekben felsorolt anyagokat, illetve az azokat tartalmazó keverékeket vagy anyagokat érintő jelentős hiányokat és lopásokat azon tagállam nemzeti kapcsolattartó pontjának, ahol a hiány beálltára vagy a lopásra sor került.
(5) A Bizottság - a prekurzorokkal foglalkozó állandó bizottsággal való konzultációt követően - az illetékes hatóságok és a gazdasági szereplők közötti együttműködés elősegítése érdekében 2014. szeptember 2-ig a vegyianyag-ellátási láncot és adott esetben az illetékes hatóságokat segítő iránymutatást fogad el. Az iránymutatásnak különösen az alábbiakat kell tartalmaznia:
a)
információ a gyanús tranzakciók felismerésének és jelentésének módját illetően, különösen a II. mellékletben felsorolt anyagok azon koncentrációját és/vagy mennyiségét illetően, amely alatt főszabályként semmilyen intézkedésre nincs szükség;
b)
információ a jelentős hiányok és lopások felismerésének és jelentésének módját illetően;
c)
egyéb hasznosnak ítélt információk.
A Bizottság az iránymutatást rendszeresen naprakésszé teszi.
(6) Az illetékes hatóságoknak gondoskodniuk kell arról, hogy az iránymutatás célkitűzéseivel összhangban az illetékes hatóságok által megfelelőnek ítélt módon sor kerüljön az (5) bekezdésben előírt iránymutatás rendszeres terjesztésére.
10. cikk
Adatvédelem
A tagállamoknak biztosítaniuk kell, hogy a személyes adatok e rendelet alkalmazása során történő feldolgozása összhangban álljon a 95/46/EK irányelvvel. A tagállamoknak különösen azt kell biztosítaniuk, hogy a személyes adatoknak az e rendelet 4. cikkének (2) és (6) bekezdése, valamint 7. cikke szerinti engedélyezés tekintetében, illetve a tranzakcióknak az e rendelet 4. cikkének (3) bekezdése, valamint 8. és 17. cikke szerinti nyilvántartásba vételéhez, valamint a gyanús tranzakcióknak az e rendelet 9. cikke szerinti jelentéséhez szükséges feldolgozása megfeleljen a 95/46/EK irányelvnek.
11. cikk
Szankciók
A tagállamoknak szabályokat kell megállapítaniuk az e rendelet megsértése esetén alkalmazandó szankciókra vonatkozóan, és minden szükséges intézkedést meg kell hozniuk azok végrehajtása érdekében. Az előírt szankcióknak hatékonyaknak, arányosaknak és visszatartó erejűeknek kell lenniük.
12. cikk
A mellékletek módosítása
(1) A Bizottság felhatalmazást kap arra, hogy a 14. cikknek megfelelően felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogadjon el az I. mellékletben rögzített határértékek - az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való szükséges mértékű igazodás céljából, vagy a kutatási és tesztelési eredmények alapján történő - módosítására vonatkozóan, illetve - amennyiben erre az anyagok robbanóanyag-prekurzorként történő visszaélésszerű felhasználása terén bekövetkezett fejleményekhez való igazodás céljából szükség van - anyagoknak a II. mellékletbe történő felvételére vonatkozóan. A felhatalmazáson alapuló jogi aktus előkészítése során a Bizottság igyekszik konzultálni az érdekelt felekkel, különösen a vegyipar és a kiskereskedelmi ágazat képviselőivel.
Ha az anyagoknak robbanóanyagok jogellenes előállítására történő visszaélésszerű felhasználására vonatkozó kockázatértékelésben bekövetkező hirtelen változás esetén rendkívül sürgős okokból szükséges, a 15. cikkben előírt eljárás alkalmazandó az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktusokra.
(2) A Bizottság az I. mellékletben rögzített határértékek minden egyes módosítása, illetve a II. mellékletbe felvett minden egyes anyag tekintetében külön felhatalmazáson alapuló jogi aktust fogad el. Valamennyi felhatalmazáson alapuló jogi aktusnak olyan elemzésen kell alapulnia, amely megállapítja, hogy a módosítás - az elérni kívánt célokra figyelemmel - várhatóan nem ró aránytalan terhet a gazdasági szereplőkre és a felhasználókra.
13. cikk
Védzáradék
(1) Ha valamely tagállamnak alapos oka van feltételezni, hogy a mellékletekben fel nem sorolt valamely anyag robbanóanyagok jogellenes előállítására használható fel, korlátozhatja vagy tilthatja az adott anyag, vagy az azt tartalmazó bármely keverék vagy anyag rendelkezésre bocsátását, birtoklását és felhasználását, vagy előírhatja, hogy az anyag a 9. cikkel összhangban a gyanús tranzakciókra vonatkozó jelentéstételi kötelezettség hatálya alá tartozik.
(2) Ha valamely tagállamnak alapos oka van feltételezni, hogy az I. mellékletben felsorolt valamely anyag az I. mellékletben meghatározott határérték alatti koncentrációban is felhasználható robbanóanyagok jogellenes előállítására, alacsonyabb koncentrációs határérték előírásával tovább szigoríthatja az adott anyag rendelkezésre bocsátására, birtoklására és felhasználására vonatkozó korlátozást vagy tiltást.
(3) Ha valamely tagállamnak alapos oka van olyan koncentrációs határértéket megállapítani, amely felett a II. mellékletben felsorolt anyagoknak az egyébként a korlátozott robbanóanyag-prekurzorokra vonatkozó korlátozások hatálya alá kell tartozniuk, megengedett legnagyobb koncentráció előírásával korlátozhatja vagy tilthatja az adott anyag rendelkezésre bocsátását, birtoklását és felhasználását.
(4) Annak a tagállamnak, amely az (1), a (2) vagy a (3) bekezdéssel összhangban valamilyen anyagot korlátoz vagy tilt, haladéktalanul tájékoztatnia kell erről a Bizottságot és a többi tagállamot, és meg is kell indokolnia.
(5) A Bizottság a (4) bekezdés szerinti tájékoztatás függvényében haladéktalanul megvizsgálja, hogy készítsen-e a mellékletekben teendő módosításokat a 12. cikk (1) bekezdésével összhangban, vagy készítsen-e jogalkotási javaslatot a mellékletek módosítására. Az érintett tagállamnak a mellékletek említett módosításainak figyelembevétele céljából adott esetben módosítania kell vagy hatályon kívül kell helyeznie nemzeti intézkedéseit.
(6) A tagállamoknak 2013. június 2-ig értesíteniük kell a Bizottságot minden olyan meglévő nemzeti intézkedésről, amely valamely anyag, vagy azt tartalmazó bármely keverék vagy anyag rendelkezésre bocsátásának, birtoklásának és felhasználásának korlátozásáról vagy tiltásáról rendelkezik abból az okból, hogy az felhasználható robbanóanyagok jogellenes előállítására.
14. cikk
A felhatalmazás gyakorlása
(1) A Bizottság az e cikkben meghatározott feltételek mellett felhatalmazást kap felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására.
(2) A Bizottság 12. cikkben említett, felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadására vonatkozó felhatalmazása ötéves időtartamra szól 2013. március 1-jétől kezdődő hatállyal. A Bizottság legkésőbb kilenc hónappal az ötéves időtartam vége előtt jelentést készít a felhatalmazásról. Amennyiben az Európai Parlament vagy a Tanács nem ellenzi a meghosszabbítást legkésőbb három hónappal az egyes időtartamok vége előtt, akkor a felhatalmazás hallgatólagosan meghosszabbodik a korábbival megegyező időtartamra.
(3) Az Európai Parlament vagy a Tanács bármikor visszavonhatja a 12. cikkben említett felhatalmazást. A visszavonásról szóló határozat megszünteti az abban megjelölt felhatalmazást. A határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon, vagy a benne megjelölt későbbi időpontban lép hatályba. A határozat nem érinti a már hatályban lévő felhatalmazáson alapuló jogi aktusok érvényességét.
(4) A Bizottság a felhatalmazáson alapuló jogi aktus elfogadását követően haladéktalanul és egyidejűleg értesíti az Európai Parlamentet és a Tanácsot e jogi aktus elfogadásáról.
(5) A 12. cikk értelmében elfogadott, felhatalmazáson alapuló jogi aktus csak akkor lép hatályba, ha az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak a jogi aktusról való értesítését követő két hónapon belül sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem emelt ellene kifogást, illetve ha az említett időtartam lejártát megelőzően mind az Európai Parlament, mind a Tanács arról tájékoztatta a Bizottságot, hogy nem fog kifogást emelni. Az Európai Parlament vagy a Tanács kezdeményezésére ez az időtartam két hónappal meghosszabbodik.
15. cikk
Sürgősségi eljárás
(1) Az e cikk alapján elfogadott felhatalmazáson alapuló jogi aktus haladéktalanul hatályba lép és alkalmazandó, amennyiben nem emelnek ellene kifogást a (2) bekezdésnek megfelelően. Az Európai Parlament és a Tanács felhatalmazáson alapuló jogi aktusról való értesítése tartalmazza a sürgősségi eljárás alkalmazásának indokait.
(2) Az Európai Parlament vagy a Tanács a 14. cikk (5) bekezdésében említett eljárásnak megfelelően kifogást emelhet a felhatalmazáson alapuló jogi aktus ellen. Ebben az esetben a Bizottság az Európai Parlament vagy a Tanács kifogásáról szóló határozatról való értesítést követően haladéktalanul hatályon kívül helyezi a felhatalmazáson alapuló jogi aktust.
16. cikk
Átmeneti rendelkezés
A korlátozott robbanóanyag-prekurzoroknak a birtoklása és felhasználása 2016. március 2-ig továbbra is megengedett a lakossági személyek számára.
17. cikk
Meglévő nyilvántartási rendszerek
Azon tagállam, amely 2013. március 1-jén olyan rendszerrel rendelkezik, amelynek értelmében a gazdasági szereplők kötelesek minden, korlátozott robbanóanyag-prekurzort lakossági személyek rendelkezésére bocsátó tranzakciót nyilvántartásba venni, a 4. cikk (1) és (2) bekezdésétől eltérhet, és a 8. cikkel összhangban ezt a meglévő nyilvántartásba vételi rendszert is alkalmazhatja az I. mellékletben felsorolt egyes anyagokra, illetve az ott felsorolt valamennyi anyagra. A 4. cikk (4)-(7) bekezdésének szabályai értelemszerűen alkalmazandók.
18. cikk
Felülvizsgálat
(1) A Bizottság legkésőbb 2017. szeptember 2-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben a következőket vizsgálja:
a)
bármely olyan probléma, amely e rendelet alkalmazásának eredményeképpen merült fel;
b)
annak kívánatossága és megvalósíthatósága, hogy a rendszert tovább szigorítsák és harmonizálják a terrorizmus és az egyéb súlyos bűncselekmények miatt a közbiztonságot fenyegető veszélyek alapján, figyelembe véve a tagállamok által e rendelet végrehajtása során szerzett tapasztalatokat, többek között az esetlegesen feltárt biztonsági hiányosságokat, valamint figyelembe véve a költségeket és a hasznokat a tagállamok, a gazdasági szereplők és az egyéb érdekelt felek szempontjából;
c)
annak szükségessége és megvalósíthatósága, hogy e rendelet hatálya a foglalkozásszerű felhasználókra is kiterjedjen, figyelembe véve a gazdasági szereplőkre rótt terheket és e rendelet célkitűzését;
d)
annak szükségessége és megvalósíthatósága, hogy a jegyzékben nem szereplő robbanóanyag-prekurzorokat a gyanús tranzakciókra, a hiányokra és a lopásokra vonatkozó jelentéstételi rendelkezések hatálya alá vonják.
(2) A Bizottság legkésőbb 2015. március 2-ig jelentést nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak, amelyben az ammónium-nitrátra vonatkozó releváns rendelkezéseknek az 1907/2006/EK rendeletből e rendeletbe történő áthozatalának lehetőségeit vizsgálja.
(3) A Bizottság indokolt esetben, az (1) és (2) bekezdésben említett jelentések függvényében jogalkotási javaslatot nyújt be az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak e rendelet megfelelő módosítására.
19. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. szeptember 2-ától kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2013. január 15-én.