KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2015/68
af 15. oktober 2014
om supplerende bestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 for så vidt angår bremsekrav til køretøjer ved godkendelsen af landbrugs- og skovbrugskøretøjer
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 167/2013 af 5. februar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugstraktorer (1), særlig artikel 17, stk. 5,
og ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er sikret. I dette øjemed er der en omfattende EU-typegodkendelsesordning og et styrket markedstilsynssystem for landbrugs- og skovbrugskøretøjer og deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder som defineret i forordning (EU) nr. 167/2013.
(2)
Udtrykket »landbrugs- og skovbrugskøretøjer« dækker en lang række forskellige køretøjstyper med en eller flere aksler og to, fire eller flere hjul samt bæltekøretøjer, f.eks. hjultraktorer, bæltetraktorer, påhængskøretøjer og trukket udstyr, der anvendes til en lang række opgaver inden for landbrug og skovbrug, herunder særlige anvendelser.
(3)
Selv om kravene i denne forordning er baseret på eksisterende lovgivning, der senest blev ændret i 1997, kræver den tekniske udvikling især en detaljeret tilpasning af prøvningsforskrifterne samt indførelse af specifikke bestemmelser for energibeholdere, køretøjer med hydrostatisk transmission, køretøjer med påløbsbremsesystem, køretøjer med komplekse elektroniske styresystemer, blokeringsfri bremsesystemer og elektronisk kontrollerede bremsesystemer.
(4)
Denne forordning indeholder også mere restriktive forskrifter for betjeningsanordninger til påhængskøretøjers bremser og bremsekoblinger mellem traktorer og påhængskøretøjer end Rådets direktiv 76/432/EØF (2), der blev ophævet ved forordning (EU) nr. 167/2013.
(5)
Ved Rådets afgørelse 97/836/EF (3) tiltrådte Unionen FN/ECE-regulativ nr. 13 (FN's Økonomiske Kommission for Europa). De materielle krav, der er fastsat i bilag 18 til dette regulativ om sikkerhedsaspekterne ved komplekse elektroniske køretøjskontrolsystemer bør overtages i denne forordning, da de afspejler den nyeste teknologi.
(6)
Mens blokeringsfri bremsesystemer er udbredte for køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på over 60 km/h og derfor kan betragtes som passende og kan gøres obligatoriske fra anvendelsen af denne forordning, er sådanne systemer endnu ikke udbredt tilgængelige for køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mellem 40 km/h og 60 km/h. For disse køretøjer bør indføring af blokeringsfri bremsesystemer derfor først bekræftes, efter at Kommissionen endelig har vurderet tilgængeligheden af sådanne systemer. Med henblik herpå bør Kommissionen senest den 31. december 2016 vurdere tilgængeligheden af blokeringsfri bremsesystemer til landbrugs- og skovbrugskøretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mellem 40 km/h og 60 km/h. Hvis denne vurdering ikke bekræfter, at en sådan teknologi er tilgængelig eller anvendelig, bør Kommissionen ændre denne forordning med henblik på at sikre, at disse krav ikke finder anvendelse på køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mellem 40 km/h og 60 km/h.
(7)
Fabrikanterne kan vælge at ansøge om national godkendelse i henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 167/2013, men medlemsstaterne bør i alle spørgsmål, der behandles i nærværende forordning, frit kunne fastsætte krav med henblik på national typegodkendelse, som er forskellige fra kravene i nærværende forordning.
Medlemsstaterne bør ikke med henblik på national typegodkendelse ud fra grunde vedrørende funktionel sikkerhed med hensyn til bremseevne nægte at godkende køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med de krav, der er fastsat ved denne forordning, med undtagelse af krav til hydrauliske tilslutninger af single-line-typen. Denne forordning bør indføre harmoniserede krav til hydrauliske tilslutninger af single-line-typen, hvorved sådanne tilslutninger kan accepteres i en begrænset periode med henblik på EU-typegodkendelse. Da visse medlemsstater imidlertid normalt har anvendt strengere krav på nationalt plan, bør medlemsstaterne have mulighed for at nægte at meddele national typegodkendelse for køretøjstyper, der er udstyret med hydrauliske tilslutninger af single-line-typen allerede fra anvendelsesdatoen for denne forordning, hvis de finder, at dette er i overensstemmelse med deres sikkerhedskrav på nationalt plan.
8)
For at sikre en harmoniseret anvendelse af alle nye typegodkendelsesregler, bør nærværende forordning anvendes fra samme dato som forordning (EU) nr. 167/2013 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastlægger detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer vedrørende funktionel sikkerhed med hensyn til bremseevne med henblik på godkendelse og markedsovervågning af landbrugs- og skovbrugskøretøjer og systemer, komponenter og separate tekniske enheder, der er beregnet til sådanne køretøjer, i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 167/2013.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i forordning (EU) nr. 167/2013 finder anvendelse. Derudover finder følgende definitioner anvendelse:
1) »Bremsesystem«: alle de dele, hvis funktion er at nedsætte et kørende køretøjs hastighed, bringe det til standsning eller holde det stationært, når det allerede er standset; bremsesystemet består af betjeningsanordningen, transmissionen og bremsen.
2) »Driftsbremsesystem«: det bremsesystem, der giver føreren fuld kontrol over køretøjets bevægelser og mulighed for at standse køretøjet sikkert, hurtigt og effektivt, ved alle hastigheder og belastninger, som køretøjet er godkendt til at operere ved, og på nedad- eller opadskrånende grund uanset stigning.
3) »Gradueret bremsning«: en bremsning hvorved - inden for bremsesystemets normale betjeningsområde, og både når bremserne aktiveres og slækkes:
a)
føreren til enhver tid ved påvirkning af betjeningsanordningen kan øge eller mindske bremsekraften
b)
bremsekraften er overensstemmende med påvirkningen af betjeningsanordningen (overensstemmende virkning)
c)
det er let at opnå en tilstrækkeligt fintmærkende graduering af bremsekraften.
4) »Betjeningsanordning«: den anordning, der direkte aktiveres af føreren med henblik på at tilføre bremsetransmissionen den nødvendige energi til bremsning eller til kontrol af heraf. Denne energi kan hidrøre fra førerens muskelkraft, en anden energikilde styret af føreren eller eventuelt fra et påhængskøretøjs kinetiske energi eller fra en kombination af disse forskellige energiformer.
5) »Transmission«: kombinationen af de komponenter, der findes mellem betjeningsanordningen og bremsen, undtagen kontrolledninger mellem traktorer og påhængskøretøjer og fødeledninger mellem traktorer og påhængskøretøjer, og som forbinder disses funktion mekanisk, hydraulisk, pneumatisk eller elektrisk eller ved en kombination af disse midler. Hidrører bremsekraften helt eller delvis fra en energikilde, der er uafhængig af føreren, anses energibeholdningen også for en del af bremsetransmissionen.
6) »Betjeningstransmission«: kombinationen af de komponenter af transmissionen, som styrer bremsernes funktion, og de(n) nødvendige energibeholdning(er).
7) »Energitransmission«: kombinationen af de komponenter, som tilfører bremserne den energi, der er nødvendig for deres funktion.
8) »Friktionsbremse«: bremse, i hvilken bremsekraften udvikles ved friktion mellem to dele af køretøjet, som bevæger sig i forhold til hinanden.
9) »Væskebremse«: bremse, i hvilken bremsekraften udvikles ved påvirkning af en væske, der befinder sig mellem to dele af køretøjet, som bevæger sig i forhold til hinanden. Væsken er flydende i tilfælde af en »hydraulisk bremse« og udgøres af luft i tilfælde af en »pneumatisk bremse«.
10) »Motorbremse«: bremse, i hvilken bremsekraften hidrører fra en kontrolleret forøgelse af motorens bremsevirkning overført til hjulene.
11) »Parkeringsbremse«: et system, der gør det muligt at holde køretøjet stationært på nedad- eller opadskrånende grund, også i førerens fravær.
12) »Kontinuert bremsning«: bremsning af et vogntog ved hjælp af et bremsesystem med følgende kendetegn:
a)
en enkelt betjeningsanordning, ved hjælp af hvilken føreren fra sit førersæde udfører en tiltagende aktivering ved en enkelt bevægelse
b)
den energi, der bruges til bremsning af de køretøjer, der udgør vogntoget, hidrører fra en og samme energikilde
c)
bremseapparatet fremkalder samtidig eller korrekt forskudt bremsning af de enkelte med hinanden sammenkoblede køretøjer uanset deres indbyrdes position.
13) »Semikontinuert bremsning«: bremsning af et vogntog ved hjælp af et bremsesystem med følgende kendetegn:
a)
en enkelt betjeningsanordning, ved hjælp af hvilken føreren fra sit førersæde udfører en tiltagende aktivering ved en enkelt bevægelse
b)
den energi, der bruges til bremsning af de køretøjer, der udgør vogntoget, hidrører fra to forskellige energikilder
c)
bremseapparatet fremkalder samtidig eller korrekt forskudt bremsning af de enkelte med hinanden sammenkoblede køretøjer uanset deres indbyrdes position.
14) »Automatisk bremsning«: bremsning, hvor påhængskøretøjet/påhængskøretøjerne bremses automatisk, når de sammenkoblede køretøjer skilles, også ved brud på tilkoblingen, uden at bremsevirkningen for den resterende del af de med hinanden sammenkoblede køretøjer ophæves.
15) »Påløbsbremsning«: bremsning ved udnyttelse af den kraft, der udvikles ved, at påhængskøretøjet bevæger sig frem mod traktoren.
16) »Ikke-udløselig transmission« (»non-disengageable transmission«): transmission, hvortil der løbende overføres enten tryk eller kraft eller moment på ethvert tidspunkt under kørsel med køretøjet i fremdriftssystemet mellem køretøjets motor og hjul og i bremsesystemet mellem betjeningsanordningen og hjulene.
17) »Belæsset køretøj«: køretøjet lastet til den teknisk tilladte totalmasse.
18) »Hjulbelastning«: det lodrette statiske tryk fra vejbanen mod hjulets kontaktflade.
19) »Akseltryk«: summen af de lodrette statiske tryk fra vejbanen mod kontaktfladen med akslens hjul.
20) »Maksimal stationær belastning på hjul«: den stationære belastning på hjulene, når køretøjet er belæsset til den teknisk tilladte totalmasse.
21) »Maksimalt stationært akseltryk«: det stationære akseltryk, når køretøjet er belæsset til den teknisk tilladte totalmasse.
22) »Påhængskøretøj«: et påhængskøretøj som defineret i artikel 3, stk. 9, i forordning (EU) nr. 167/2013 eller enhver form for udskifteligt trukket udstyr som defineret i artikel 3, stk. 10, i nævnte forordning.
23) »Påhængskøretøj trukket ved trækstang«: et påhængskøretøj i klasse R eller S med mindst to aksler, hvoraf mindst én er en styret aksel, og som er udstyret med en trækanordning, som kan bevæges lodret i forhold til påhængskøretøjet, og som ikke overfører nogen statisk lodret belastning af betydning til traktoren.
24) »Kærre«: et påhængskøretøj af klasse R eller S, hvor en eller flere aksler er anbragt nær ved køretøjets tyngdepunkt (når det er ensartet lastet), således at kun en mindre statisk lodret belastning på ikke over 10 % af den belastning, der svarer til påhængskøretøjets totalmasse, eller en belastning på højst 1 000 daN (idet den laveste værdi anvendes) overføres til traktoren.
25) »Påhængskøretøj trukket ved stiv trækstang«: et påhængskøretøj i klasse R eller S med en aksel eller en akselgruppe udstyret med en trækstang, der på grund af sin konstruktion overfører en betragtelig statisk belastning til traktoren, og som ikke opfylder definitionen på en kærre; den kobling, der skal benyttes til et vogntog, må ikke bestå af hovedbolt og skammel; der kan forekomme små lodrette bevægelser på en stiv trækstang; en hydraulisk justerbar leddelt trækstang anses for en stiv trækstang.
26) »Retardersystem«: et ekstra bremsesystem, der kan frembringe og opretholde en bremseeffekt over et langt tidsrum uden en væsentlig reduktion i bremsevirkningen, herunder betjeningsanordningen, der kan bestå af en enkelt anordning eller en kombination af flere anordninger, som hver kan have sin egen betjeningsanordning.
27) »Elektronisk kontrolleret bremsesystem« (»EBS«): et bremsesystem, hvor kontrollen tilvejebringes og behandles som et elektronisk signal i betjeningstransmissionen, og elektronisk udgangssignaler for udstyr, der genererer aktiveringskræfter, er fremstillet på basis af opbevaret eller produceret energi.
28) »Bremsefunktion med automatiske kommandoer«: en funktion i et avanceret elektronisk kontrolsystem, hvor aktiveringen af bremsesystemet(-erne) på visse aksler sker med henblik på frembringelse af en bremseeffekt med eller uden direkte indgriben fra føreren som følge af automatisk evaluering af signaler, der genereres i køretøjet.
29) »Selektiv bremsefunktion«: en funktion i et avanceret elektronisk kontrolsystem, hvor aktiveringen af de enkelte bremser sker på automatisk vis, og hvor bremsningen af køretøjet underordnes ændringer af køretøjets opførsel.
30) »Elektronisk kontrolledning«: den elektriske forbindelse mellem to køretøjer, som sørger for bremsekontrolfunktion for et påhængskøretøj i et vogntog. Den omfatter det elektriske ledningssystem og forbindelsesstik, herunder dele til datakommunikation og den elektriske energiforsyning til påhængskøretøjers betjeningstransmission.
31) »Fjederkompressionsrum«: det rum, hvori den trykforandring, som medfører fjedersammenspændingen, fremkaldes.
32) »Hydrostatisk transmission«: en type køretøjsfremdrift, der anvender det hydrostatiske transmissionskoncept med åbne eller lukkede kredsløb, hvori en væske cirkulerer som energimedie mellem en eller flere hydrauliske pumper og en eller flere hydrauliske motorer.
33) »Komplekst elektronisk køretøjskontrolsystem«: elektronisk kontrolsystem, som er underlagt en kontrolrangfølge, hvor en kontrolleret funktion kan tilsidesættes af en elektronisk kontrolfunktion eller et elektronisk kontrolsystem på et højere niveau.
34) »Blokeringsfrit bremsesystem«: en komponent i driftsbremsesystemet, som automatisk kontrollerer graden af slip i hjulets rotationsretning på et eller flere af køretøjets hjul under bremsning.
35) »Direkte kontrolleret hjul«: et hjul hvis bremsekraft moduleres i overensstemmelse med data fra mindst dets egen føler.
36) »Hydraulisk tilslutning af single-line-typen«: tilslutning af bremserne mellem traktoren og påhængskøretøjet ved en enkelt forbindelse med hydraulikvæske.
KAPITEL II
FORSKRIFTER FOR BREMSEANORDNINGER OG BREMSEKOBLINGER TIL PÅHÆNGSKØRETØJER
Artikel 3
Forskrifter for montering og demonstration med hensyn til bremseevne
1. Fabrikanterne udstyrer landbrugs- og skovbrugskøretøjer med systemer, komponenter og separate tekniske enheder med virkning på bremseevnen, der er udformet, konstrueret og samlet, således at køretøjet ved normal brug og vedligeholdt i overensstemmelse med fabrikantens forskrifter opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer i artikel 4-17.
2. Fabrikanterne påviser ved en fysisk demonstrationstest over for godkendelsesmyndigheden, at de landbrugs- og skovbrugskøretøjer, der markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer i artikel 4-17.
3. Fabrikanterne sikrer, at reservedele, som markedsføres eller ibrugtages i Unionen, overholder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der er fastsat i denne forordning.
4. I stedet for at overholde kravene i denne forordning, kan fabrikanten i informationsmappen forelægge prøvningsrapporten for en komponent eller relevant dokumentation, som viser, at et system eller et køretøj er i overensstemmelse med forskrifterne i FN/ECE-regulativ nr. 13, som der henvises til i bilag X.
5. I stedet for at overholde kravene i denne forordning, kan fabrikanten i informationsmappen forelægge relevant dokumentation, som godtgør overensstemmelsen af blokeringsfri bremsesystemer for påhængskøretøjer, hvis disse er monteret, med kravene i bilag 19, punkt 5, i FN/ECE-regulativ nr. 13, som der henvises til i bilag X.
6. De komponenter og systemer, der er nævnt i stk. 4 og 5, vil blive opført i den gennemførelsesretsakt, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 68 i forordning (EU) nr. 167/2013.
Artikel 4
Forskrifter for konstruktion og montering af bremseanordninger og påhængskøretøjers bremsekoblinger
Prøvningsprocedurer og krav til konstruktion og montering af bremseanordninger og påhængskøretøjers bremsekoblinger gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag I.
Artikel 5
Forskrifter for prøvning og ydeevne for bremsesystemer og bremsekoblinger på påhængskøretøjer og for køretøjer, der er udstyret hermed
De prøvningsprocedurer og ydeevnekrav, der finder anvendelse på bremsesystemer og påhængskøretøjers bremsekoblinger samt på køretøjer udstyret hermed, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag II.
Artikel 6
Forskrifter for måling af responstid
Prøvningsprocedurerne og ydeevnekravene for responstiden for bremseanordninger og påhængskøretøjers bremsekoblinger gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag III.
Artikel 7
Forskrifter for energikilder og energioplagringsanordninger for bremsesystemer og påhængskøretøjers bremsekoblinger og på køretøjer, der er udstyret hermed
De prøvningsprocedurer og ydeevnekrav, der finder anvendelse på energikilder og anordninger til energiopladning for bremsesystemer og påhængskøretøjers bremsekoblinger samt på køretøjer udstyret hermed, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IV.
Artikel 8
Forskrifter for fjederbremser og køretøjer, der er udstyret hermed
De prøvningsprocedurer og ydeevnekrav, der finder anvendelse på fjederbremser og på køretøjer udstyret hermed, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag V.
Artikel 9
Forskrifter for parkeringsbremsesystemer, der er udstyret med mekanisk bremsecylinderlåseanordning
Ydeevnekravene for parkeringsbremsesystemer udstyret med mekanisk bremsecylinderlåseanordning kontrolleres i overensstemmelse med bilag VI.
Artikel 10
Alternative forskrifter for prøvning af køretøjer, for hvilke type I-, type II- eller type III-prøvningerne ikke er obligatoriske
1. De betingelser, hvorunder type I-, type II- eller type III-prøvninger ikke er obligatoriske for visse typer af køretøjer, er fastsat i bilag VII.
2. De prøvningsprocedurer og ydeevnekrav, der finder anvendelse på køretøjer og deres anordninger, for hvilke type I-, type II- eller type III-prøvninger ikke er obligatoriske i henhold til stk. 1, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VII.
Artikel 11
Forskrifter for prøvning af påløbsbremsesystemer, bremseanordninger og bremsekoblinger på påhængskøretøjer og køretøjer, der er udstyret hermed
De procedurer og krav, der finder anvendelse på prøvning af påløbsbremsesystemer, bremseanordninger, påhængskøretøjers bremsekoblinger samt på køretøjer, der er udstyret hermed, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VIII.
Artikel 12
Forskrifter for køretøjer med hydrostatisk transmission og deres bremseanordninger og bremsesystemer
Prøvningsprocedurerne og ydeevnekravene for køretøjer med hydrostatisk transmission og disses bremseanordninger og bremsesystemer gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IX.
Artikel 13
Forskrifter vedrørende sikkerhedsaspekter ved komplekse elektroniske køretøjskontrolsystemer
De prøvningsprocedurer og ydeevnekrav, der finder anvendelse på fjederbremser og på sikkerhedsaspekter ved komplekse elektroniske køretøjskontrolsystemer, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag X.
Artikel 14
Forskrifter og prøvningsprocedurer for blokeringsfri bremsesystemer og køretøjer udstyret hermed
De prøvningsprocedurer og ydeevnekrav, der finder anvendelse på blokeringsfri bremsesystemer og på køretøjer udstyret hermed, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XI.
Artikel 15
Forskrifter for elektroniske bremsesystemer på køretøjer med trykluftsbremser eller køretøjer med datakommunikation via pol nr. 6 og 7 i ISO 7638-forbindelsesstikket og køretøjer udstyret med sådanne elektroniske bremsesystemer
De prøvningsprocedurer og ydeevnekrav, der finder anvendelse på elektroniske bremsesystemer på køretøjer med trykluftsbremser eller køretøjer med datakommunikation via pol nr. 6 og 7 i ISO 7638-forbindelsesstikket og køretøjer udstyret med sådanne elektroniske bremsesystemer, gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XII.
Artikel 16
Forskrifter for hydrauliske tilslutninger af single-line-typen og køretøjer udstyret hermed
1. De ydeevnekrav, der finder anvendelse på hydrauliske tilslutninger af single-line-typen for bremseanordninger og påhængskøretøjers bremsekoblinger og køretøjer, der er udstyret med hydrauliske tilslutninger af single-line-typen, er fastsat i bilag XIII.
2. Køretøjsfabrikanterne må efter den 31. december 2019 ikke udstyre nye typer køretøjer i klasse T og C med hydrauliske tilslutninger af single-line-typen og efter den 31. december 2020 ikke udstyre nye køretøjer i disse klasser hermed.
KAPITEL III
MEDLEMSSTATERNES FORPLIGTELSER
Artikel 17
Typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder
I henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EU) nr. 167/2013 må de godkendende myndigheder med virkning fra den 1. januar 2016 ikke af grunde vedrørende funktionel sikkerhed med hensyn til bremseevne nægte at meddele EU-typegodkendelse for landbrugs- og skovbrugskøretøjstyper, der opfylder kravene i denne forordning.
Med virkning fra den 1. januar 2020 og i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i forordning (EU) nr. 167/2013 og artikel 16 i nærværende forordning skal de typegodkendende myndigheder nægte at meddele typegodkendelse for køretøjstyper i klasse T og C, der er udstyret med hydrauliske tilslutninger af single-line-typen.
Med virkning fra den 1. januar 2018 skal de nationale myndigheder for så vidt angår nye køretøjer, som ikke er i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 167/2013 og nærværende forordnings bestemmelser om funktionel sikkerhed med hensyn til bremseevne, forbyde tilgængeliggørelse på markedet, registrering og ibrugtagning af sådanne køretøjer.
Med virkning fra den 1. januar 2021 og for nye køretøjer i klasse T og C udstyret med hydrauliske tilslutninger af single-line-typen, jf. artikel 16, skal de nationale myndigheder forbyde tilgængeliggørelse på markedet, registrering og ibrugtagning af sådanne køretøjer.
Artikel 18
National typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder
Nationale myndigheder må ikke nægte at meddele national typegodkendelse til en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed af grunde vedrørende funktionel sikkerhed med hensyn til bremseevne i tilfælde, hvor køretøjet, systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed er i overensstemmelse med kravene i denne forordning, med undtagelse af de krav, der gælder for hydrauliske tilslutninger af single-line-typen.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 19
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. oktober 2014.
A BIZOTTSÁG (EU) 2015/68 FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2014. október 15.)
a 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyására vonatkozó fékezési követelmények tekintetében történő kiegészítéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági és erdészeti járművek jóváhagyásáról és piacfelügyeletéről szóló, 2013. február 5-i 167/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 17. cikke (5) bekezdésére,
mivel:
(1)
A belső piac olyan, belső határok nélküli térség, amelyben az áruk, a személyek, a szolgáltatások és a tőke szabadon mozognak. A mezőgazdasági és erdészeti járművek, valamint azok rendszerei, alkatrészei és önálló műszaki egységei tekintetében ezért a 167/2013/EU rendelettel meghatározott, átfogó uniós típus-jóváhagyási és megerősített piacfelügyeleti rendszert kell alkalmazni.
(2)
A „mezőgazdasági és erdészeti járművek” fogalmába a mezőgazdasági és erdészeti célokra - így a különleges céltevékenységekre is - használt egy- vagy többtengelyű, két-, négy- vagy többkerekű, illetve hernyótalpas járművek különféle típusai, például a kerekes traktorok, a hernyótalpas traktorok, a pótkocsik és a vontatott munkagépek tartoznak.
(3)
Miközben e rendelet követelményei az utoljára 1997-ben módosított, meglevő szabályozáson alapulnak, a műszaki fejlődés miatt a vizsgálati szabályok részletekbe menő kiigazítására van szükség, valamint az energiatartályokra, a hidrosztatikus hajtású járművekre, a ráfutófékes járművekre, az összetett elektronikus vezérlőrendszerrel, blokkolásgátló fékrendszerrel és az elektronikusan vezérelt fékrendszerrel rendelkező járművekre vonatkozó egyedi rendelkezések bevezetésére.
(4)
Emellett ez a rendelet szigorúbb követelményeket támaszt a vontatott járművek fékvezérlésével, illetve a traktor és a vontatott járművek közötti fékcsatlakozással szemben, mint a 167/2013/EU rendelettel hatályon kívül helyezett 76/432/EGK tanácsi irányelv (2).
(5)
A 97/836/EK tanácsi határozattal (3) az Unió csatlakozott az ENSZ Európai Gazdasági Bizottsága (ENSZ-EGB) 13. sz. előírásához. Az előírás 18. mellékletében lefektetett, összetett elektronikus járművezérlő rendszerek biztonsági szempontjaira vonatkozó alapvető követelményeket át kell emelni ebbe a rendeletbe, mivel azok a legkorszerűbb technológiát tükrözik.
(6)
Míg a blokkolásgátló fékrendszerek meglehetősen elterjedtek a 60 km/h feletti legnagyobb tervezési sebességű járművek esetében, és ezért javasolt fontolóra venni, hogy a rendelet hatálybalépésétől tegye kötelezővé a használatukat, ezek a rendszerek széles körben nem érhetők el a 40 km/h és 60 km/h közötti tervezési sebességű járművek esetében. E járművek esetében a blokkolásgátló fékrendszerek bevezetését ezért csak azt követően lehet jóváhagyni, hogy a Bizottság véglegesen felmérte e rendszerek elérhetőségét. E célból a Bizottságnak legkésőbb 2016. december 31-ig fel kell mérnie a 40 km/h és 60 km/h közötti legnagyobb tervezési sebességgel rendelkező mezőgazdasági és erdészeti járművek esetében a blokkolásgátló rendszerek elérhetőségét. Amennyiben a felmérés nem igazolja, hogy a blokkolásgátló technológia elérhető vagy alkalmazható, a Bizottságnak úgy kell módosítania a rendeletet, hogy ezek a követelmények ne legyenek érvényesek a 40 km/h és 60 km/h közötti névleges sebességű járművekre.
(7)
Azokban az esetekben, amikor a gyártók a 167/2013/EU rendelet 2. cikke szerint nemzeti típusjóváhagyás kérelmezése mellett is dönthetnek, a tagállamok számára lehetővé kell tenni, hogy e rendelet hatálya alá tartozó témákra vonatkozóan a rendelet követelményeitől eltérő nemzeti típus-jóváhagyási követelményeket állapítsanak meg.
A nemzeti típusjóváhagyás során a tagállamok nem utasíthatják el a rendelkezésben megadott követelményeknek - kivéve az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra vonatkozó követelményeknek - megfelelő járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek jóváhagyását a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra hivatkozva. E rendeletnek összehangolt követelményeket kell bevezetnie az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra vonatkozóan, amelyek alapján ezek a csatlakozások korlátozott ideig uniós típusjóváhagyást kaphatnak. Mivel azonban egyes tagállamok eleve szigorúbb nemzeti szintű követelményeket írtak elő, lehetővé kell tenni számukra, hogy már a rendelet alkalmazásának kezdőnapjától elutasítsák az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozással ellátott járműtípusok nemzeti típusjóváhagyását, amennyiben úgy vélik, hogy ez felel meg nemzeti szintű biztonsági követelményeiknek.
(8)
Annak érdekében, hogy valamennyi új típus-jóváhagyási szabály alkalmazása összehangoltan kezdődhessen meg, e rendeletet ugyanattól a naptól kell alkalmazni, mint a 167/2013/EU rendeletet.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
TÁRGY ÉS FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet a 167/2013/EU rendelettel összhangban részletes műszaki követelményeket és vizsgálati eljárásokat állapít meg a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra vonatkozóan a mezőgazdasági és erdészeti járművek, valamint az ilyen járművekhez készült rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek jóváhagyásához és piacfelügyeletéhez.
2. cikk
Fogalommeghatározások
A 167/2013/EU rendelet fogalommeghatározásai érvényesek. Emellett az alábbi fogalommeghatározások alkalmazandók:
1. „fékrendszer”: azon alkatrészek összessége, amelyek feladata, hogy folyamatosan csökkentsék a mozgó jármű sebességét, illetve hogy megállítsák, vagy statikus állapotban tartsák a járművet, amennyiben az már áll; a rendszer a kezelőszervből, az erőviteli rendszerből és a fékből áll;
2. „üzemi fékrendszer”: az a fékrendszer, amely lehetővé teszi, hogy a vezető a jármű mozgását szabályozza, és a járművet gyorsan, biztonságosan és hatékonyan állítsa meg a jármű teljes engedélyezett üzemi sebesség- és terhelési tartományában, haladjon a jármű bármilyen fokú emelkedőn vagy lejtőn;
3. „fokozatos fékezés”: olyan fékezés, amely a berendezés rendes működési tartományán belül a fékek zárásakor vagy oldásakor az alábbi feltételeket teljesíti:
a)
a vezető bármikor növelheti, vagy csökkentheti a fékerőt a kezelőszervre gyakorolt hatással;
b)
a fékerő a kezelőszervre gyakorolt hatással azonos irányban hat (monoton függvény);
c)
a fékerő könnyen és megfelelő pontossággal szabályozható;
4. „kezelőszerv”: az a részegység, amelyet közvetlenül a vezető működtet azért, hogy az erőátviteli rendszer megkapja a fékezéshez vagy a vezérléshez szükséges energiát. Az energia lehet a járművezető izomenergiája, vagy a járművezető által vezérelt más forrásból származó energia, vagy megfelelő esetekben egy vontatott jármű mozgási energiája, illetve e különféle energiák kombinációja;
5. „erőátviteli rendszer”: a kezelőszerv és a fék között elhelyezkedő alkatrészek együttese - kivéve a traktorok és vontatott járművek közötti vezérlővezetékeket, illetve a traktorok és a vontatott járművek közötti tápvezetékeket -, amelyek ezeket mechanikus, hidraulikus, pneumatikus vagy elektromos összeköttetés, illetve ezek kombinációja útján összekapcsolják egymással; amennyiben a fékerő a járművezetőtől független energiaforrásból származik, vagy a fékezésre ilyen energiaforrás rásegít, a berendezésben lévő tartalék energiát ugyancsak az erőátviteli rendszer részének kell tekinteni;
6. „vezérlésátvitel”: az erőátviteli rendszer azon alkatrészeinek együttese, amelyek a fékek és a szükséges energiatartalék(ok) működését vezérlik;
7. „energiaátvitel”: azon alkatrészek együttese, amelyek a fékeket a működésükhöz szükséges energiával ellátják;
8. „súrlódó fék”: olyan fék, amelyben az erőt a jármű két, egymáshoz képest elmozduló alkatrésze közötti súrlódás hozza létre;
9. „folyadékfék”: olyan fék, amelyben az erőt a jármű két, egymáshoz képest elmozduló alkatrésze közötti folyadék hatása hozza létre; a folyadék a „hidraulikus fék” esetében cseppfolyós a „pneumatikus fék” esetében pedig légnemű;
10. „motorfék”: olyan fék, amelyben az erő a motor kerekekhez továbbított fékhatásának ellenőrzött növeléséből származik;
11. „rögzítőfékrendszer”: az a rendszer, amely az emelkedőn vagy lejtőn álló a járművet a vezető távollétében is mozdulatlan helyzetben tartja;
12. „átmenő fékezés”: egymással összekötött járművek fékezése az alábbi jellemzőkkel bíró szerkezet által:
a)
egyetlen kezelőszerv, amelyet a járművezető a vezetőülésből egyetlen mozdulattal, fokozatos hatással működtet;
b)
a járműszerelvényt alkotó járművek fékezéséhez használt energia egyazon forrásból származik;
c)
a fékberendezés biztosítja a kombinációt alkotó valamennyi jármű egyidejű vagy megfelelő módon szakaszokra bontott fékezését, függetlenül azok egymáshoz viszonyított helyzetétől;
13. „félig átmenő fékezés”: egymással összekötött járművek fékezése az alábbi jellemzőkkel bíró szerkezet által:
a)
egyetlen kezelőszerv, amelyet a járművezető a vezetőülésből egyetlen mozdulattal, fokozatos hatással működtet;
b)
a járműszerelvényt alkotó járművek fékezéséhez használt energia két különböző forrásból származik;
c)
a fékberendezés biztosítja a kombinációt alkotó valamennyi jármű egyidejű vagy megfelelő módon szakaszokra bontott fékezését, függetlenül azok egymáshoz viszonyított helyzetétől;
14. „automata fékezés”: a vontatott jármű vagy vontatott járművek önműködően végbemenő fékezését jelenti, amennyiben a járműszerelvényt alkotó járművek bármelyike leválik, beleértve a kapcsolóberendezés törése okozta leválást is, anélkül, hogy a járműszerelvény maradék részének fékhatását befolyásolná;
15. „ráfutó fékezés”: olyan fékezés, amelynél a vontatott jármű traktorra történő ráfutása folytán keletkező erők kerülnek felhasználásra;
16. „nem kioldható erőátviteli rendszer”: olyan erőátvitel rendszer, amelyben a nyomás vagy az erő vagy a nyomaték folyamatosan és bármikor továbbítódik a jármű haladása közben a jármű motorja és a kerekek közötti hajtásláncon, illetve a fék kezelőszerve és a kerekek közötti fékrendszerben;
17. „terhelt jármű”: a műszakilag megengedett legnagyobb terhelés mértékéig megrakott jármű;
18. „kerékterhelés”: az út felülete által kifejtett függőleges statikus erő a kerék érintkezési területén;
19. „tengelyterhelés”: az út felülete által kifejtett függőleges statikus erők összege a tengely kerekeinek érintkezési területén;
20. „legnagyobb statikus kerékterhelés”: a jármű műszakilag megengedett legnagyobb terhelése mellett elért állandó kerékterhelés;
21. „legnagyobb statikus tengelyterhelés”: a jármű műszakilag megengedett legnagyobb terhelése mellett elért állandó tengelyterhelés;
22. „vontatott jármű”: a 167/2013/EU rendelet 3. cikkének (9) bekezdésében meghatározott pótkocsi vagy a rendelet 3. cikkének (10) bekezdésében meghatározott cserélhető vontatott berendezések;
23. „vonórúddal vontatott jármű”: R vagy S kategóriájú vontatott jármű legalább két tengellyel, amelyek közül legalább az egyik kormányzott tengely, olyan vontatóberendezéssel ellátva, amely a vontatott járműhöz képest függőlegesen tud elmozdulni, és nem továbbít jelentős statikus függőleges terhelést a traktorra;
24. „középtengelyes vontatott jármű”: R vagy S kategóriájú vontatott jármű, amelyen egységes terhelés esetén egy vagy több tengely a jármű súlypontjához közel helyezkedik el, így csak a vontatott jármű legnagyobb tömegének 10 %-át nem meghaladó kismértékű statikus függőleges terhelés vagy 1 000 daN terhelés továbbítódik a traktorra, attól függően, hogy melyik kisebb;
25. „merev vonórúddal vontatott jármű”: R vagy S kategóriájú egy tengellyel vagy egy tengelycsoporttal ellátott vontatott jármű, amelynek a vonórúdja jelentős statikus terhelést továbbít a traktorra szerkezete miatt, és amely nem felel meg a középtengelyes vontatott jármű fogalommeghatározásának; a járműszerelvényhez használandó csatlakozás nem állhat királycsapból és nyeregcsatlakozásból; a merev vonórúdon kismértékű függőleges elmozdulás előfordulhat; a hidraulikusan szabályozható csuklós vonórúd merev vonórúdnak minősül;
26. „tartós fékrendszer”: kiegészítő fékrendszer, amely képes hosszú időn keresztül fékhatás létrehozására és fenntartására anélkül, hogy hatékonysága jelentős mértékben csökkenne, ideértve a kezelőszervet, amely egyetlen egységből vagy több, saját kezelőszervvel rendelkező egység együtteséből állhat;
27. „elektronikusan vezérelt fékrendszer (EBS)”: olyan fékrendszer, amelyben a vezérlés a vezérlésátvitelben elektromos jelként jön létre és kerül feldolgozásra, illetve a berendezésekhez továbbított elektromos kimeneti jelekként, amelyek a tárolt vagy generált energiából működtető erőket generálnak;
28. „önműködően vezérelt fékezés”: az összetett elektronikus vezérlőrendszer azon funkciója, amellyel a jármű fedélzetén keletkezett adatok automatikus értékelése nyomán meghatározott tengelyek fékrendszereit vagy fékjeit a jármű lassulásának kiváltása érdekében működésbe hozza, a járművezető közvetlen beavatkozásával vagy anélkül;
29. „szelektív fékezés”: az összetett elektronikus vezérlőrendszer azon funkciója, amellyel az egyes fékek önműködően lépnek működésbe, és a jármű lassulása másodlagos a jármű viselkedésének megváltoztatásához képest;
30. „elektromos fékezővezeték”: két jármű közötti elektromos kapcsolat, amely a járműszerelvényen belül a vontatott jármű fékvezérlési funkcióját biztosítja; elektromos vezetékekből és csatlakozóból áll, illetve adatkommunikációs alkatrészeket és a vontatott jármű vezérlésátvitelének elektromos energiaellátását tartalmazza;
31. „rugóösszenyomó kamra”: az a kamra, amelyben a rugók összenyomását ténylegesen létrehozza a munkaközeg nyomásváltozása;
32. „hidrosztatikus hajtás”: olyan járműmeghajtási típus, amely nyitott vagy zárt körű hidrosztatikus erőátviteli rendszert alkalmaz, amelyben egy vagy több hidraulikus szivattyú, illetve egy vagy több hidraulikus motor között energiahordozóként folyadék kering;
33. „összetett elektronikus járművezérlő rendszer”: olyan vezérlési hierarchia részét képező elektronikus vezérlőrendszer, amelyben a vezérelt funkciót hatálytalaníthatja egy magasabb szintű elektronikus vezérlőfunkció vagy egy magasabb szintű elektronikus vezérlőrendszer által ellátott funkció;
34. „blokkolásgátló fékrendszer”: az üzemi fékrendszer része, amely önműködően szabályozza fékezés közben a megcsúszás mértékét a kerék forgásirányában, a jármű egy vagy több kerekén;
35. „közvetlenül szabályozott kerék”: olyan kerék, amelynek fékereje legalább a saját érzékelője által előállított adatoknak megfelelően változik;
36. „egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozás”: a traktor és a vontatott jármű közötti fékek csatlakozása egyetlen vezetéken áramló hidraulikus folyadékon keresztül.
II. FEJEZET
FÉKBERENDEZÉSEKRE ÉS PÓTKOCSI-FÉKCSATLAKOZÁSOKRA VONATKOZÓ KÖVETELMÉNYEK
3. cikk
A fékteljesítményre vonatkozó szerelési és bemutatási követelmények
(1) A gyártók a mezőgazdasági és erdészeti járműveket a fékteljesítményt befolyásoló olyan rendszerekkel, alkatrészekkel és önálló műszaki egységekkel látják el, amelyek tervezésük, szerkezetük és összeszerelésük révén lehetővé teszik, hogy a gyártó előírásai szerint, rendeltetésszerűen használt és karbantartott jármű megfeleljen a 4-17. cikkben lefektetett részletes műszaki követelményeknek és vizsgálati eljárásoknak.
(2) A gyártók fizikai demonstrációs vizsgálat keretében bizonyítják a típusjóváhagyó hatóságnak, hogy a forgalmazott, az Unióban nyilvántartásba vett vagy forgalomba helyezett mezőgazdasági és erdészeti járművek megfelelnek a 4-17. cikkben lefektetett részletes műszaki követelményeknek és vizsgálati eljárásoknak.
(3) A gyártók gondoskodnak arról, hogy forgalmazott vagy az Unióban forgalomba helyezett alkatrészek megfeleljenek a rendeletben lefektetett részletes műszaki követelményeknek és vizsgálati eljárásoknak.
(4) E rendelet követelményeinek teljesítése helyett a gyártó dönthet úgy is, hogy csatolja az adatközlő mappához az alkatrészről készült vizsgálati jegyzőkönyvet vagy egy egyéb releváns, azt igazoló dokumentációt, hogy a rendszer vagy a jármű megfelel a 10. mellékletben hivatkozott, 13. számú ENSZ-EGB-előírásnak.
(5) E rendelet követelményeinek teljesítése helyett a gyártó dönthet úgy is, hogy csatolja az adatközlő mappához az azt igazoló releváns dokumentációt, hogy a vontatott járművek blokkolásgátló fékrendszerei, amennyiben felszerelték őket, megfelelnek a 10. mellékletben hivatkozott, 13. számú ENSZ-EGB-előírás 19. mellékletének 5. szakaszában meghatározott követelményeknek.
(6) A (4) és (5) bekezdésben említett alkatrészekre és rendszerekre a 167/2013/EU rendelet 68. cikkének megfelelően elfogadott végrehajtási jogi aktus hivatkozik majd.
4. cikk
A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások gyártására és beszerelésére vonatkozó követelmények
A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások gyártására és beszerelésére vonatkozó vizsgálati eljárásokat és követelményeket az I. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
5. cikk
A fékrendszerek és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek vizsgálatára és teljesítményére vonatkozó követelmények
A fékrendszerekre és pótkocsi-fékcsatlakozásokra, valamint az ezekkel felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a II. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
6. cikk
A nyomásfelfutási idő mérésére vonatkozó követelmények
A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások nyomásfelfutási idejére vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a III. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
7. cikk
A fékrendszerek és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek energiaforrásaira és energiatároló berendezéseire vonatkozó követelmények
A fékrendszerek és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek energiaforrásaira és energiatároló berendezéseire vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a IV. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
8. cikk
A rugóerő-tárolós fékekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó követelmények
A rugóerő-tárolós fékekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a V. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
9. cikk
A mechanikus fékhenger-reteszelő berendezéssel ellátott rögzítőfékrendszerekre vonatkozó követelmények
A mechanikus fékhenger-reteszelő berendezéssel ellátott rögzítőfékrendszerekre vonatkozó teljesítménykövetelményeket a VI. melléklet szerint kell igazolni.
10. cikk
Alternatív vizsgálati követelmények azon járművek esetében, amelyekre vonatkozóan az I. típusú, II. típusú és III. típusú vizsgálatok nem kötelezőek
(1) A VII. melléklet határozza meg azokat a feltételeket, amelyek esetében az I. típusú, II. típusú vagy III. típusú vizsgálatok elvégzése nem kötelező bizonyos típusú járműveken.
(2) A VII. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni az olyan járművekre és azok fékberendezéseire vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket, amelyek esetében az I. típusú, II. típusú vagy III. típusú vizsgálatok elvégzése az (1) bekezdésnek megfelelően nem kötelező.
11. cikk
A ráfutó fékrendszerek, fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek fékezéssel kapcsolatos vizsgálatára vonatkozó követelmények
A ráfutó fékrendszerek, fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások, illetve az ezekkel felszerelt járművek vizsgálatára vonatkozó eljárásokat és követelményeket a VIII. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
12. cikk
A hidrosztatikus hajtású járművekre, illetve azok fékberendezéseire és fékrendszereire vonatkozó követelmények
A hidrosztatikus hajtású járművekre, illetve azok fékberendezéseire és fékrendszereire vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a IX. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
13. cikk
Az összetett elektronikus járművezérlő rendszerek biztonsági szempontjaira vonatkozó követelmények
Az összetett elektronikus járművezérlő rendszerek biztonsági szempontjaira vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a X. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
14. cikk
A blokkolásgátló fékrendszerekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó követelmények és vizsgálati eljárások
A blokkolásgátló fékrendszerekre és a velük felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a XI. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
15. cikk
A sűrített levegős fékrendszerrel ellátott járművek vagy az ISO 7638 szabvány szerinti csatlakozó 6. és 7. érintkezőjén keresztül adatkommunikációt fenntartó járművek EBS rendszerére és az ilyen EBS rendszerrel felszerelt járművekre vonatkozó követelmények
A sűrített levegős fékrendszerrel ellátott járművek vagy az ISO 7638 szabvány szerinti csatlakozó 6. és 7. érintkezőjén keresztül adatkommunikációt fenntartó járművek EBS rendszerére és az ilyen EBS rendszerrel felszerelt járművekre vonatkozó vizsgálati eljárásokat és teljesítménykövetelményeket a XII. melléklet szerint kell alkalmazni és igazolni.
16. cikk
Az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra és a velük felszerelt járművekre vonatkozó követelmények
(1) A fékberendezések és pótkocsi-fékcsatlakozások egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásaira és az egyvezetékes hidraulikus csatlakozásokkal felszerelt járművekre vonatkozó teljesítménykövetelményeket a XIII. melléklet rögzíti.
(2) A járműgyártók nem szerelhetnek fel egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokat új T és C kategóriájú járműtípusokra 2019. december 31. után, illetve ilyen kategóriájú új járművekre 2020. december 31. után.
III. FEJEZET
A TAGÁLLAMOK KÖTELEZETTSÉGEI
17. cikk
Járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek típusjóváhagyása
A 167/2013/EU rendelet 6. cikkének (2) bekezdése szerint 2016. január 1-jétől a típusjóváhagyó hatóságok nem utasíthatják el a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra hivatkozva az uniós típusjóváhagyás megadását a rendelet követelményeinek megfelelő mezőgazdasági és erdészeti járműtípusok esetében.
2020. január 1-jétől, illetve a 167/2013/EU rendelet 6. cikkének (2) bekezdésével és e rendelet 16. cikkével összhangban a típusjóváhagyó hatóságok elutasítják a típusjóváhagyás megadását az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozással ellátott T és C kategóriájú járműtípusok esetében.
2018. január 1-jétől a nemzeti hatóságok betiltják azoknak az új járműveknek a forgalmazását, nyilvántartásba vételét és forgalomba helyezését, amelyek nem felelnek meg a 167/2013/EU rendeletnek és e rendelet fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra vonatkozó rendelkezéseinek.
2021. január 1-jével a nemzeti hatóságok betiltják a 16. cikkben meghatározott egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokkal ellátott, T és C kategóriájú új járművek forgalmazását, nyilvántartásba vételét és forgalomba helyezését.
18. cikk
Járművek, rendszerek, alkatrészek és önálló műszaki egységek nemzeti típusjóváhagyása
A nemzeti hatóságok nem utasíthatják el a nemzeti típusjóváhagyás megadását a fékteljesítménnyel kapcsolatos funkcionális biztonságra hivatkozva olyan járműtípus, rendszer, alkatrész vagy önálló műszaki egység esetén, amely megfelel a rendeletben lefektetett követelményeknek, az egyvezetékes típusú hidraulikus csatlakozásokra vonatkozó követelmények kivételével.
IV. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉS
19. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
A rendeletet 2016. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2014. október 15-én.