KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU, Euratom) 2015/443
af 13. marts 2015
om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 249,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
under henvisning til protokol nr. 7 om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, der er knyttet til traktaterne som bilag, særlig artikel 18, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Formålet med sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen er at gøre Kommissionen i stand til at operere i et trygt og sikkert miljø ved at fastlægge en sammenhængende og integreret tilgang til sikkerhedsbeskyttelse, og at tilvejebringe passende beskyttelsesniveauer for personer, aktiver og oplysninger, der er i overensstemmelse med de identificerede risici samt at sikre en effektiv og rettidig levering af sikkerhedsbeskyttelse.
(2)
Kommissionen står ligesom andre internationale organer over for alvorlige trusler og udfordringer på sikkerhedsområdet, navnlig hvad angår terrorisme, cyberangreb og politisk og økonomisk spionage.
(3)
Europa-Kommissionen har indgået aftaler om sikkerhedsbeskyttelse for sine vigtigste lokaliteter med regeringerne i Belgien, Luxembourg og Italien (1). Disse aftaler bekræfter, at Kommissionen har ansvaret for sin sikkerhed.
(4)
For at kunne garantere sikkerhedsbeskyttelsen af personer, aktiver og informationer kan Kommissionen blive nødt til at træffe foranstaltninger inden for områder, som er beskyttet i kraft af grundlæggende rettigheder og forankret i charteret om grundlæggende rettigheder og den europæiske menneskerettighedskonvention, og som er anerkendt af EU-domstolen.
(5)
Enhver foranstaltning af denne art bør derfor være begrundet i vigtigheden af den interesse, som den skal beskytte, være forholdsmæssig og sikre fuld overholdelse af grundlæggende rettigheder, herunder navnlig retten til privatlivets fred og databeskyttelse.
(6)
Inden for et system, som hviler på retsstatsprincippet og respekterer de grundlæggende rettigheder, må Kommissionen stræbe efter at nå et passende sikkerhedsbeskyttelsesniveau for personale, aktiver og informationer, som sikrer, at den kan udføre sine opgaver uden at begrænse de grundlæggende rettigheder mere end højst nødvendigt.
(7)
Sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen skal baseres på legalitetsprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om gennemsigtighed og princippet om ansvarlighed.
(8)
Medarbejdere, som er bemyndiget til at træffe sikkerhedsforanstaltninger, bør ikke stilles ugunstigt på grund af deres handlinger, medmindre de handlede uden for deres bemyndigelse eller i strid med lovgivningen, og denne afgørelse skal derfor forstås som en tjenesteanvisning i henhold til personalevedtægten.
(9)
Kommissionen bør iværksætte passende initiativer, som fremmer og styrker dens sikkerhedskultur og sikrer en mere effektiv levering af sikkerhedsbeskyttelse, forbedrer dens sikkerhedsforvaltning, yderligere udbygger netværk og samarbejde med relevante myndigheder på internationalt, europæisk og nationalt plan, og som forbedrer tilsyn med og kontrol af gennemførelsen af sikkerhedsforanstaltninger.
(10)
Oprettelsen af EU-Udenrigstjenesten (EEAS) som et funktionelt uafhængigt EU-organ har haft en betydelig indflydelse på Kommissionens sikkerhedsinteresser og kræver derfor, at der mellem EEAS og Kommissionen fastsættes regler og procedurer om samarbejde vedrørende sikkerhedsbeskyttelse og sikkerhed, navnlig for så vidt angår Kommissionens omsorgspligt over for Kommissionens personale i EU-repræsentationer.
(11)
Kommissionens sikkerhedsbeskyttelsespolitik bør gennemføres på en måde, der er i overensstemmelse med andre interne processer og procedurer, som eventuelt omfatter et sikkerhedsbeskyttelseselement. Her tænkes navnlig på forretningskontinuitet, som tager sigte på at videreføre afgørende aktiviteter i Kommissionen i tilfælde af en operationel forstyrrelse, og ARGUS-processen for krisestyring på tværs af sektorer.
(12)
Uanset de foranstaltninger, der allerede findes på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse, og som er anmeldt til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (2), vil enhver foranstaltning, der træffes i medfør af denne afgørelse, som involverer behandling af personoplysninger, skulle følges op af gennemførelsesbestemmelser, jf. artikel 21, som fastlægger de fornødne garantier for de registrerede.
(13)
Det er således nødvendigt, at Kommissionen gennemgår, opdaterer og konsoliderer det bestående retsgrundlag for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen.
(14)
Kommissionens afgørelse C(94) 2129 (3) bør derfor ophæves.
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne afgørelse forstås ved:
1) »aktiver«: al løsøre og al fast ejendom, som tilhører Kommissionen
2) »kommissionstjenestegren«: et generaldirektorat eller en tjeneste i Kommissionen eller et kommissionsmedlems kabinet
3) »kommunikations- og informationssystem« eller »CIS«: et system, der muliggør håndtering af informationer i elektronisk form, herunder alle aktiver, der kræves til dets drift, og den nødvendige infrastruktur, organisation, personale og informationskilder
4) »risikobegrænsning«: enhver sikkerhedsforanstaltning, som med rimelighed kan forventes på en effektiv måde at begrænse en risiko ved at forebygge, afbøde, undgå eller overføre den
5) »krisesituation«: en omstændighed, begivenhed, hændelse eller nødsituation (eller en serie eller kombination heraf), som udgør en væsentlig eller umiddelbar trussel mod sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen, uanset dens oprindelse
6) »data«: informationer i et format, som giver mulighed for at kommunikere, registrere eller behandle dem
7) »medlem af Kommissionen med ansvar for sikkerhedsanliggender«: det medlem af Kommissionen, hvis ansvarsområde omfatter Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed
8) »personoplysninger«: personoplysninger som defineret i artikel 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4)
9) »lokaliteter«: Kommissionens faste ejendom eller tilsvarende ejendom og besiddelser
10) »risikobegrænsning«: sikkerhedsforanstaltninger, som med rimelighed kan forventes at hindre, forsinke eller bringe en sikkerhedsrisiko til ophør
11) »sikkerhedsrisiko«: kombinationen af trusselsniveauet, sårbarheden og den mulige virkning af en begivenhed
12) »sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen«: sikkerhedsbeskyttelse af personer, aktiver og information i Kommissionen, og navnlig fysisk beskyttelse af personer og aktiver, integriteten, fortroligheden og tilgængeligheden af informationer og kommunikations- og informationssystemer, samt et uhindret forløb af Kommissionens aktiviteter
13) »sikkerhedsforanstaltning«: enhver foranstaltning truffet i medfør af denne afgørelse, som har til formål at begrænse sikkerhedsrisici
14) »personalevedtægten«: vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, som fastsat ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (5) med senere ændringer
15) »sikkerhedstrussel«: en begivenhed eller udløsende faktor, som med rimelighed kan forventes at have en negativ virkning på sikkerhedsbeskyttelsen, hvis der ikke reageres på den, eller den ikke begrænses
16) »umiddelbar sikkerhedstrussel«: en sikkerhedstrussel, som indtræder uden eller med meget kort varsel
17) »væsentlig sikkerhedstrussel«: en sikkerhedstrussel, som med rimelighed kan forventes at føre til tab af liv, alvorlige kvæstelser eller skader, betydelig skade på ejendom, kompromittering af yderst følsomme informationer, nedbrud af IT-systemer eller vigtige dele af Kommissionens operationelle kapacitet
18) »sårbarhed«: en svaghed af enhver art, som med rimelighed kan forventes at have en negativ virkning på sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen, hvis den udnyttes af en eller flere trusler.
Artikel 2
Genstand
1. Ved denne afgørelse fastlægges målene, de grundlæggende principper, organisationen og ansvarsfordelingen for så vidt angår sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen.
2. Denne afgørelse finder anvendelse på alle kommissionstjenestegrene og på alle Kommissionens lokaliteter. Kommissionens personale i Unionens delegationer er omfattet af sikkerhedsbestemmelserne for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (6).
3. Uanset specifikke angivelser vedrørende særlige grupper af personalet gælder denne afgørelse for medlemmer af Kommissionen, for kommissionsansatte, der er omfattet af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union, for udstationerede nationale eksperter i Kommissionen, for tjenesteudbydere og deres personale, for praktikanter og for alle med adgang til Kommissionens bygninger eller andre aktiver eller til informationer, der håndteres af Kommissionen.
4. Bestemmelserne i denne afgørelse berører ikke Kommissionens afgørelse 2002/47/EF, EKSF, Euratom (7), Kommissionens afgørelse 2004/563/EF, Euratom (8), Kommissionens afgørelse K(2006) 1623 (9), og Kommissionens afgørelse K(2006) 3602 (10).
KAPITEL 2
PRINCIPPER
Artikel 3
Principper for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
1. Ved gennemførelsen af denne afgørelse overholder Kommissionen traktaterne og navnlig charteret om grundlæggende rettigheder og protokol nr. 7 om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt de i betragtning 2 nævnte aftaler, alle gældende regler i national lovgivning og bestemmelserne i nærværende afgørelse. Om nødvendigt udstedes en sikkerhedsmeddelelse, som omhandlet i artikel 21, stk. 2, med retningslinjer herfor.
2. Sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen skal baseres på legalitetsprincippet, proportionalitetsprincippet, princippet om gennemsigtighed og princippet om ansvarlighed.
3. Legalitetsprincippet betyder, at de gældende rammebestemmelser nøje skal iagttages ved gennemførelsen af denne afgørelse, og at alle de i lovgivningen fastsatte krav skal opfyldes.
4. Enhver sikkerhedsforanstaltning træffes i åbenhed, medmindre dette med rimelighed kan forventes at begrænse dens virkning. Adressaten for en sikkerhedsforanstaltning skal på forhånd oplyses om foranstaltningens årsager og virkning, medmindre videregivelsen af sådanne oplysninger med rimelighed kan forventes at hindre foranstaltningens virkning. I så tilfælde informeres adressaten for en sikkerhedsforanstaltning efter, at risikoen for at hindre virkningen af sikkerhedsforanstaltningen er ophørt.
5. Kommissionstjenestegrenene skal sørge for, at sikkerhedsspørgsmål tages i betragtning allerede fra det tidspunkt, hvor udviklingen og gennemførelsen af Kommissionens politikker, afgørelser, programmer, projekter og aktiviteter, som de er ansvarlige for, påbegyndes. Med sigte herpå inddrager de fra de tidligste forberedelsesfaser Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed i almindelighed og Kommissionens overordnede informationssikkerhedsansvarlige for så vidt angår IT-systemer.
6. Kommissionen søger, hvor det er relevant, at samarbejde med de kompetente myndigheder i værtslandet, i andre medlemsstater og hos andre EU-institutioner, -agenturer og -organer, og skal om muligt tage hensyn til de foranstaltninger, som disse myndigheder har gennemført eller planlagt for at håndtere den pågældende sikkerhedsrisiko.
Artikel 4
Forpligtelse til overholdelse
1. Overholdelse af denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser og af sikkerhedsforanstaltninger og -anvisninger fra bemyndiget personale er obligatorisk.
2. Manglende overholdelse af sikkerhedsforskrifterne kan give anledning til disciplinærsager i overensstemmelse med traktaterne og personalevedtægten og til kontraktlige sanktioner og/eller til retlige skridt i medfør af nationale love og forskrifter.
KAPITEL 3
LEVERING AF SIKKERHEDSBESKYTTELSE
Artikel 5
Bemyndiget personale
1. Kun personale, som på grundlag af en personlig bemyndigelse er autoriseret af Generaldirektøren for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, kan henset til deres aktuelle opgaver få beføjelse til at træffe en eller flere af de følgende foranstaltninger:
1)
bære våben
2)
foretage sikkerhedsundersøgelser, jf. artikel 13
3)
træffe sikkerhedsforanstaltninger, jf. artikel 12, som anført i bemyndigelsen.
2. De i stk. 1 omhandlede bemyndigelser tildeles for en periode, som ikke må overskride den periode, inden for hvilken den pågældende person indehaver den stilling eller funktion, for hvilken bemyndigelsen er tildelt. De tildeles under overholdelse af de gældende bestemmelser i artikel 3, stk. 1.
3. For så vidt angår bemyndiget personale, udgør denne afgørelse en tjenesteanvisning som omhandlet i personalevedtægtens artikel 21.
Artikel 6
Generelle bestemmelser vedrørende sikkerhedsforanstaltninger
1. Når Kommissionen træffer sikkerhedsforanstaltninger, skal den i det omfang, det med rimelighed er muligt, navnlig sørge for:
a)
at den kun indhenter støtte eller bistand fra det berørte land, hvis dette land enten er en EU-medlemsstat eller, hvis det ikke er tilfældet, er part i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, eller garanterer rettigheder, som mindst svarer til de rettigheder, der garanteres i konventionen
b)
at den kun videregiver oplysninger om en person til modtagere, som ikke er underlagt national lovgivning, der er vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (11), i overensstemmelse med artikel 9 i forordning (EF) nr. 45/2001, bortset fra til EU-institutioner og -organer
c)
at hvis en person udgør en sikkerhedstrussel, skal en eventuel sikkerhedsforanstaltning være rettet mod denne person, og denne person kan blive pålagt at udrede de dermed forbundne omkostninger. Sådanne sikkerhedsforanstaltninger må kun rettes mod andre personer, hvis en umiddelbar eller væsentlig sikkerhedstrussel skal begrænses, og hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
de påtænkte foranstaltninger rettet mod den person, der udgør en sikkerhedstrussel, kan ikke gennemføres eller vil sandsynligvis ikke være effektive
b)
Kommissionen kan ikke begrænse sikkerhedstruslen med egne tiltag eller kan ikke gøre det rettidigt
c)
foranstaltningen udgør ikke en uforholdsmæssig stor fare for den anden person eller dennes rettigheder.
2. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed skal opstille en oversigt over sikkerhedsforanstaltninger, som eventuelt forudsætter en dommerkendelse i overensstemmelse med love og administrative forskrifter i de medlemsstater, der er værtslande for Kommissionens lokaliteter.
3. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan lade en kontrahent udføre sikkerhedsrelaterede opgaver efter Sikkerhedsdirektoratets anvisninger og under dets tilsyn.
Artikel 7
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende personer
1. Kommissionen sørger for et passende beskyttelsesniveau for personer i dens lokaliteter, under hensyntagen til sikkerheds- og sikringskrav.
2. I tilfælde af væsentlige sikkerhedstrusler yder Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed personbeskyttelse til medlemmer af Kommissionen eller andet personale, hvis en trusselsvurdering har vist, at en sådan beskyttelse er nødvendig for at garantere deres sikkerhed.
3. I tilfælde af væsentlige sikkerhedstrusler kan Kommissionen beordre evakueringen af lokaliteterne.
4. Ofre for ulykker eller angreb inden for Kommissionens lokaliteter hjælpes.
5. For at forebygge og begrænse sikkerhedsrisici kan bemyndiget personale udføre baggrundskontrol af personer, som er omfattet af denne afgørelse, for at fastslå, hvorvidt det at give sådanne personer adgang til Kommissionens lokaliteter eller informationer udgør en sikkerhedstrussel. Med dette mål for øje og under overholdelse af forordning (EF) nr. 45/2001 og de bestemmelser, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, kan det bemyndigede personale:
a)
anvende en hvilken som helst kilde til oplysninger, som er til rådighed for Kommissionen, hvorved der tages hensyn til den pågældende kildes pålidelighed
b)
tilgå personlige personalemapper eller personoplysninger, som Kommissionen opbevarer om sine ansatte eller personer, der søger om ansættelse, eller kontrahenters personale, når det er behørigt begrundet.
Artikel 8
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende fysisk sikkerhed og aktiver
1. Sikkerhedsbeskyttelse af aktiver sikres ved at anvende passende fysiske og tekniske beskyttelsesforanstaltninger og tilhørende procedurer, i det følgende benævnt »fysisk sikkerhed«, som etablerer et system med flere lag.
2. Der kan vedtages foranstaltninger i medfør af denne artikel for at beskytte personer eller informationer i Kommissionen samt for at beskytte aktiver.
3. Fysisk sikkerhed har følgende formål:
-
at forhindre voldshandlinger rettet mod kommissionsmedlemmer eller personer, der er omfattet af denne afgørelse
-
at forhindre spionage og aflytning af følsomme eller klassificerede oplysninger
-
at forhindre tyveri, vandalisme, sabotage og andre voldelige handlinger, som sigter mod at beskadige eller ødelægge Kommissionens bygninger og aktiver
-
at muliggøre efterforskning og undersøgelse af sikkerhedshændelser gennem tjek af ind- og udgangskontrollogfiler, CCTV-optagelser, optagelser af telefonopkald og lignende data, jf. artikel 22, stk. 2, samt andre informationskilder.
4. Fysisk sikkerhed omfatter:
-
en adgangspolitik, som gælder for alle personer eller køretøjer, som ønsker at få adgang til Kommissionens lokaliteter, herunder til parkeringsområder
-
et adgangskontrolsystem, som omfatter vagter, teknisk udstyr og foranstaltninger, informationssystemer eller en kombination af alle disse elementer.
5. For at sikre den fysiske sikkerhed kan følgende iværksættes:
-
registrering af indgang til og udgang fra Kommissionens lokaliteter for personer, køretøjer, varer og udstyr
-
identitetskontrol ved og i lokaliteterne
-
inspektion af køretøjer, varer og udstyr, enten visuelt eller ved hjælp af teknisk udstyr
-
forhindring af, at uautoriserede personer, køretøjer og varer får adgang til Kommissionens lokaliteter.
Artikel 9
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende informationer
1. Sikkerhedsbeskyttelse af informationer omfatter alle oplysninger, der håndteres af Kommissionen.
2. Ved sikkerhedsbeskyttelse af informationer, uanset oplysningernes form, skal der foretages en afvejning af gennemsigtighed, forholdsmæssighed, ansvarlighed og effektivitet mod behovet for at beskytte informationer mod uautoriseret tilgang, brug, offentliggørelse, ændring eller ødelæggelse.
3. Sikkerhedsbeskyttelse af informationer skal sigte mod at beskytte fortrolighed, integritet og tilgængelighed.
4. Der skal derfor anvendes risikostyringsprocesser til at klassificere informationsaktiver og til at udvikle forholdsmæssige sikkerhedsforanstaltninger, -procedurer og -standarder, herunder også afbødningsforanstaltninger.
5. Disse generelle principper for sikkerhedsbeskyttelse af informationer skal navnlig anvendes på:
a)
»EU's klassificerede informationer« (EUCI), dvs. informationer eller materiale mærket med en EU-sikkerhedsklassifikation, hvis uautoriserede videregivelse kunne forvolde Den Europæiske Unions eller en eller flere af medlemsstaternes interesser skade i forskellig grad
b)
»følsomme ikkeklassificerede informationer«, dvs. oplysninger eller materiale, som Kommissionen skal beskytte på grund af retlige forpligtelser, der er fastsat i traktaterne eller gennemførelsesretsakter dertil, og/eller på grund af oplysningernes følsomhed. Følsomme ikkeklassificerede informationer omfatter, men er ikke begrænset til informationer eller materiale omfattet af en forpligtelse til fortrolighed, jf. artikel 339 TEUF, informationer omfattet af de interesser, som er beskyttet i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (12), sammenholdt med Den Europæiske Unions Domstols relevante praksis, eller personoplysninger omfattet af forordning (EF) nr. 45/2001.
6. Følsomme ikkeklassificerede informationer er underlagt forskrifter med hensyn til informationernes håndtering og lagring. De frigives kun til personer, for hvem det er tjenstligt nødvendigt at kende dem (»need to know«). Når det skønnes nødvendigt af hensyn til beskyttelse af informationernes fortrolighed, skal de være forsynet med en sikkerhedsmærkning og tilhørende håndteringsanvisninger, som er godkendt af Generaldirektøren for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed. Når de håndteres eller lagres på kommunikations- og informationssystemer, skal sådanne informationer også være beskyttet i overensstemmelse med afgørelse C(2006) 3602, gennemførelsesbestemmelserne dertil og de tilsvarende standarder.
7. Enhver person, som er ansvarlig for kompromittering eller tab af EUCI eller følsomme ikkeklassificerede informationer, der er identificeret som sådanne i forskrifterne vedrørende deres håndtering og lagring, kan blive pålagt disciplinære sanktioner som fastsat i personalevedtægten. Sådanne disciplinære sanktioner berører ikke eventuelle yderligere civil- og strafferetlige skridt iværksat af de kompetente nationale myndigheder i medlemsstaterne ifølge deres love og administrative forskrifter, ej heller foregriber det sanktioner i medfør af kontraktuelle bestemmelser.
Artikel 10
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende kommunikations- og informationssystemer
1. Alle kommunikations- og informationssystemer (»CIS«), der anvendes af Kommissionen, skal overholde Kommissionens sikkerhedspolitik for informationssystemer, jf. afgørelse K(2006) 3602, gennemførelsesbestemmelserne dertil og de tilsvarende standarder.
2. Kommissionstjenestegrene, som ejer, forvalter eller driver CIS, giver kun andre EU-institutioner, -agenturer og organer eller andre organisationer adgang til disse systemer, hvis sådanne EU-institutioner, -agenturer og organer eller andre organisationer kan give en rimelighed garanti for, at deres IT-systemer er beskyttet på et niveau, der svarer til Kommissionens sikkerhedspolitik for informationssystemer, jf. afgørelse K(2006) 3602, gennemførelsesbestemmelserne dertil og de tilsvarende standarder. Kommissionen skal føre tilsyn med at bestemmelserne overholdes og i tilfælde af grov tilsidesættelse eller fortsat tilsidesættelse have ret til at forbyde adgang.
Artikel 11
Kriminaltekniske undersøgelser vedrørende cybersikkerhed
Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed skal navnlig være ansvarlig for at gennemføre kriminaltekniske analyser i samarbejde med de kompetente kommissionstjenestegrene til støtte for de sikkerhedsundersøgelser, der er omhandlet i artikel 13, i forbindelse med kontraspionage, læk af oplysninger, cyberangreb og informationssystemers sikkerhed.
Artikel 12
Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende personer og genstande
1. Med henblik på at sørge for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen og for at forebygge og begrænse risici kan personale bemyndiget i henhold til artikel 5, i overensstemmelse med principperne i artikel 3, bl.a. gennemføre en eller flere af følgende sikkerhedsforanstaltninger:
a)
sikring af gerningssteder og beviser, herunder ind- og udgangskontrollogfiler og CCTV-optagelser, i tilfælde af hændelser eller adfærd, som kan give anledning til, at der rejses administrative, disciplinære, civil- eller strafferetlige sager
b)
begrænsede foranstaltninger for så vidt angår personer, som udgør en sikkerhedstrussel, herunder at beordre personer til at forlade Kommissionens lokaliteter, at eskortere personer ud af Kommissionens lokaliteter i en periode og at udelukke personer fra Kommissionens lokaliteter, hvorved sidstnævnte fastlægges i overensstemmelse med kriterier, der skal fastsættes i gennemførelsesbestemmelser
c)
begrænsede foranstaltninger for så vidt angår genstande, som udgør en sikkerhedstrussel, herunder fjernelse, beslaglæggelse og bortskaffelse af genstande
d)
gennemsøgning af Kommissionens lokaliteter, herunder af kontorer inden for sådanne lokaliteter
e)
gennemsøgning af kommunikations- og informationssystemer og -udstyr, telefoner, fortegnelser over telekommunikationstrafik, logfiler, brugerkonti osv.
f)
andre specifikke sikkerhedsforanstaltninger med lignende virkning for at forhindre eller begrænse sikkerhedsrisici, navnlig i forbindelse med Kommissionens rettigheder som udlejer eller arbejdsgiver efter den gældende nationale lovgivning.
2. Under særlige omstændigheder kan personale i Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, som er bemyndiget efter artikel 5, træffe alle nødvendige hasteforanstaltninger under streng overholdelse af de principper, der er fastsat i artikel 3. Hurtigst muligt efter at have truffet sådanne foranstaltninger informerer de Direktøren for Sikkerhedsdirektoratet herom, som så indhenter den forskriftsmæssige bemyndigelse fra Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, der bekræfter de trufne foranstaltninger og godkender eventuelle yderligere nødvendige aktioner og, hvis det er relevant, varetager kontakten med de kompetente nationale myndigheder.
3. Nødvendigheden af sikkerhedsforanstaltninger, som træffes inden for rammerne af denne artikel, skal dokumenteres på det tidspunkt, hvor de træffes, eller i tilfælde af en umiddelbar risiko eller en krisesituation, inden for et rimeligt tidsrum, efter at de er truffet. I sidstnævnte tilfælde skal dokumentationen også omfatte de oplysninger, hvorpå vurderingen af, om der var tale om en umiddelbar risiko eller en krisesituation, var baseret. Dokumentationen kan være kortfattet, men bør affattes på en sådan måde, at den person, som foranstaltningen var møntet på, kan udøve sin ret til at forsvare sig og til beskyttelse af personoplysninger i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001, og således at den giver mulighed for at kontrollere foranstaltningens lovlighed. Der må ikke anføres oplysninger om specifikke sikkerhedsforanstaltninger møntet på en ansat i den pågældendes personalemappe.
4. Når der træffes sikkerhedsforanstaltninger i medfør af stk. 1, litra b), skal Kommissionen derudover garantere, at den berørte person gives mulighed for at kontakte en advokat eller en anden person, som personen har tillid til, og at den berørte person gøres opmærksom på sin ret til at indbringe sagen for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse.
Artikel 13
Undersøgelser
1. Uden at det berører personalevedtægtens artikel 86 og bilag IX hertil eller eventuelle særlige aftaler mellem Kommissionen og EEAS, f.eks. den særlige aftale, der blev undertegnet den 28. maj 2014, mellem Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige ressourcer og Sikkerhed og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vedrørende omsorgspligten for Kommissionens personale, der er udstationeret i Unionens delegationer, kan sikkerhedsundersøgelser foretages:
a)
i tilfælde af hændelser, som påvirker sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen, herunder formodede strafbare forhold
b)
i tilfælde af potentiel lækage, fejlhåndtering eller kompromittering af følsomme ikkeklassificerede informationer, EUCI eller Euratoms klassificerede informationer
c)
i forbindelse med kontraspionage og terrorbekæmpelse
d)
i tilfælde af alvorlige cyberangreb.
2. Beslutningen om at gennemføre en sikkerhedsundersøgelse træffes af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, som også er modtageren af undersøgelsesrapporten.
3. Sikkerhedsundersøgelser gennemføres udelukkende af særligt udpeget personale i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, som er behørigt bemyndiget efter artikel 5.
4. Det bemyndigede personale udøver deres beføjelser til at foretage sikkerhedsundersøgelser uafhængigt, som specificeret i bemyndigelsen og har de beføjelser, der er givet i artikel 12.
5. Bemyndiget personale, som har beføjelse til at foretage sikkerhedsundersøgelser, kan indhente oplysninger fra alle tilgængelige kilder for så vidt angår enhver administrativ eller strafbar handling, der er foregået inden for Kommissionens lokaliteter, eller som involverer personer nævnt i artikel 2, stk. 3, som enten offer for eller gerningsperson til sådanne handlinger.
6. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed informerer de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten eller enhver anden berørt medlemsstat, hvis det er relevant, og navnlig hvis undersøgelsen har givet anledning til at formode, at der er begået en strafbar handling. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan i denne forbindelse, hvis det er hensigtsmæssigt eller påkrævet, bistå myndighederne i værtsmedlemsstaten eller enhver anden berørt medlemsstat.
7. I tilfælde af alvorlige cyberangreb arbejder Generaldirektoratet for Informationsteknologi tæt sammen med Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed om at yde bistand med alle tekniske spørgsmål. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed beslutter i samråd med Generaldirektoratet for Informationsteknologi, hvornår det er hensigtsmæssigt at informere de kompetente myndigheder i værtsmedlemsstaten eller enhver anden berørt medlemsstat. Gruppen for koordinering i tilfælde af hændelser i IT-beredskabsenheden for de europæiske institutioner, organer og agenturer (»CERT-EU«) vil blive anvendt i forbindelse med bistand til andre EU-institutioner og -agenturer, som berøres.
8. Der skal foreligge dokumentation for grundlaget for sikkerhedsundersøgelser.
Artikel 14
Afgrænsning af kompetenceområder med hensyn til sikkerhedsundersøgelser og andre typer efterforskning
1. Hvis Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed foretager sikkerhedsundersøgelser, jf. artikel 13, og disse undersøgelser ligger inden for kompetenceområdet for Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) eller Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontor (IDOC), kontakter det omgående disse organer, navnlig for at sikre, at senere tiltag fra enten OLAF eller IDOC ikke bringes i fare. Hvis det er hensigtsmæssigt, opfordrer Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed OLAF eller IDOC til at deltage i efterforskningen.
2. De sikkerhedsundersøgelser, der er nævnt i artikel 13, berører ikke OLAF's eller IDOC's beføjelser, der er fastsat i forskrifterne, der regulerer disse organer. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan blive pålagt at yde teknisk bistand i tilfælde af undersøgelser iværksat af OLAF eller IDOC.
3. Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed kan blive anmodet om til at bistå OLAF's personale, når dette får adgang til Kommissionens lokaliteter i medfør af artikel 3, stk. 5, og artikel 4, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (13), for at lette varetagelsen af kontorets opgaver. Sikkerhedsdirektoratet informerer i forbindelse med sådanne anmodninger om bistand Generalsekretæren og Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, eller, hvis en sådan efterforskning gennemføres i Kommissionens lokaliteter, som benyttes af Kommissionens medlemmer eller Generalsekretæren, Formanden for Kommissionen og den kommissær, der er ansvarlig for Menneskelige ressourcer.
4. Med forbehold af vedtægtens artikel 22a skal Sikkerhedsdirektoratet, hvis en sag falder inden for kompetenceområdet for både Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og IDOC, når det aflægger rapport til generaldirektøren for Menneskelige ressourcer i henhold til artikel 13, på det tidligst mulige stadium rådgive om, hvorvidt det er begrundet at overdrage sagen til IDOC. Dette stadium skal navnlig anses for at være nået, når en umiddelbar sikkerhedstrussel er afværget. Det er Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed, der træffer beslutning herom.
5. Hvis en sag falder inden for kompetenceområdet for både Sikkerhedsdirektoratet i Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og OLAF, skal Sikkerhedsdirektoratet straks aflægge beretning til Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og underrette Generaldirektøren for OLAF på så tidligt et stadium som muligt. Dette stadium skal navnlig anses for at være nået, når en umiddelbar sikkerhedstrussel er afværget.
Artikel 15
Sikkerhedsinspektioner
1. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed skal foretage sikkerhedsinspektioner for at kontrollere, at kommissionstjenestegrene og personer overholder denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser, og formulere henstillinger, hvor det skønnes nødvendigt.
2. Hvis det er relevant, foretager Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed sikkerhedsinspektioner eller sikkerhedsovervågning eller sikkerhedsvurderingsbesøg for at kontrollere, om sikkerhedsbeskyttelsen af Kommissionens ansatte, aktiver og informationer, som påhviler andre EU-institutioner, -agenturer eller -organer, medlemsstater, tredjelande eller internationale organisationer, er tilstrækkelig ifølge sikkerhedsregler, -forskrifter og -standarder, som mindst svarer til Kommissionens. Hvis det er hensigtsmæssigt og i en ånd af godt samarbejde mellem administrationerne, skal sikkerhedsinspektionerne også omfatte inspektioner foretaget i forbindelse med udvekslingen af klassificerede informationer med andre EU-institutioner, -organer og -agenturer, medlemsstater eller tredjelande eller internationale organisationer.
3. Denne artikel finder tilsvarende anvendelse på Kommissionens personale i Unionens delegationer, uden at det berører eventuelle særlige aftaler mellem Kommissionen og EEAS, f.eks. den særlige aftale, der blev undertegnet den 28. maj 2014, mellem Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Menneskelige ressourcer og Sikkerhed og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil vedrørende omsorgspligten for Kommissionens personale, der er udstationeret i Unionens delegationer
Artikel 16
Alarmniveauer og krisestyring
1. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er ansvarlig for at iværksætte passende alarmniveauforanstaltninger i forventning om eller som reaktion på trusler og hændelser, der påvirker sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen, og for krisestyringsforanstaltninger.
2. De alarmniveauforanstaltninger, der er nævnt i stk. 1, skal være i overensstemmelse med sikkerhedstrusselsniveauet. Alarmniveauerne fastlægges i nært samarbejde med de kompetente tjenestegrene i andre EU-institutioner, -organer og -agenturer og med den eller de medlemsstater, der er værter for Kommissionens lokaliteter.
3. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er kontaktpunktet, når det gælder alarmniveauer og krisestyring.
KAPITEL 4
ORGANISATION
Artikel 17
Kommissionstjenestegrenes almindelige beføjelser
1. Kommissionens beføjelser, som er omhandlet i denne afgørelse, udøves af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed under ledelse og ansvar af den kommissær, der er ansvarlig for sikkerhedsanliggender.
2. De særlige ordninger for cybersikkerhed er fastlagt i afgørelse C(2006) 3602.
3. Beføjelserne til at gennemføre denne afgørelse og dens gennemførelsesbestemmelser samt til at kontrollere den daglige overholdelse kan delegeres til andre kommissionstjenestegrene, hvis en decentral levering af sikkerhedsbeskyttelse indebærer væsentlige besparelser hvad angår effektivitet, ressourcer eller tid, f.eks. på grund af de berørte tjenestegrenes geografiske placering.
4. Hvis stk. 3 finder anvendelse, indgår Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og, hvis det er relevant, Generaldirektoratet for Informationsteknologi, aftaler med de enkelte kommissionstjenestegrene, som fastlægger en klar rollefordeling og beføjelser for gennemførelsen og tilsynet med sikkerhedspolitikker.
Artikel 18
Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed
1. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er navnlig ansvarlig for:
1)
udarbejdelse af Kommissionens politik for sikkerhedsbeskyttelse, gennemførelsesbestemmelser og sikkerhedsmeddelelser
2)
tilvejebringelse af oplysninger med henblik på vurdering af sikkerhedstrusler og sikkerhedsrisici og vedrørende alle områder, som kan påvirke sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
3)
levering af elektroniske modforanstaltninger mod overvågning og beskyttelse af alle Kommissionens områder, under nøje hensyntagen til trusselsvurderinger og beviser for uautoriserede aktiviteter imod Kommissionens interesser
4)
en døgnberedskabstjeneste (24 timer/7 dage om ugen) for kommissionstjenestegrene og -personale vedrørende alle sikkerheds- og sikringsspørgsmål
5)
gennemførelse af sikkerhedsforanstaltninger, der har til formål at afbøde sikkerhedsrisici, og udvikling og vedligeholdelse af passende CIS til dækning af de operationelle behov, navnlig inden for områderne fysisk adgangskontrol, administration af sikkerhedsautorisationer og håndtering af følsomme klassificerede informationer og EU's klassificerede informationer
6)
oplysningskampagner, tilrettelæggelse af øvelser og levering af uddannelse og rådgivning vedrørende alle emner i forbindelse med sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen for at fremme en sikkerhedskultur og tilvejebringe en pulje af personale med en tilstrækkelig uddannelse inden for sikkerhedsbeskyttelse.
2. Uden at det berører andre kommissionstjenestegrenes ansvarsområder og beføjelser varetager Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed den eksterne kontakt:
1)
til sikkerhedstjenesterne i de andre EU-institutioner, -agenturer og -organer for så vidt angår sikkerhedsbeskyttelse af personer, aktiver og informationer i Kommissionen
2)
til sikkerheds-, efterretnings- og trusselsvurderingstjenester, herunder nationale sikkerhedstjenester, i medlemsstaterne, i tredjelande eller hos internationale organisationer og -organer for så vidt angår sikkerhedsbeskyttelse af personer, aktiver og informationer i Kommissionen
3)
til politiet og andre beredskabstjenester om alle rutine- og beredskabsspørgsmål af betydning for sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen
4)
til sikkerhedsmyndigheder hos andre EU-institutioner, hos agenturer og organer, hos medlemsstaterne og tredjelande for så vidt angår reaktion på cyberangreb med en potentiel virkning for sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen
5)
vedrørende modtagelse, vurdering og formidling af efterretninger om trusler, der udgøres af terrorisme- og spionageaktiviteter, der påvirker sikkerhedsbeskyttelsen i Kommissionen
6)
vedrørende spørgsmål i forbindelse med klassificerede informationer, som nærmere angivet i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/444 (14).
3. Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er ansvarlig for sikker transmission af oplysninger i medfør af denne artikel, herunder transmission af personoplysninger.
Artikel 19
Kommissionens sikkerhedsekspertgruppe (ComSEG)
Der nedsættes en sikkerhedsekspertgruppe i Kommissionen, der i påkommende tilfælde har til opgave at rådgive Kommissionen om spørgsmål vedrørende den interne sikkerhedspolitik og navnlig om sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer.
Artikel 20
Lokale sikkerhedsansvarlige (LSO)
1. Hver kommissionstjenestegren og hvert kabinet udpeger en lokal sikkerhedsansvarlig (LSO), der fungerer som det overordnede kontaktpunkt mellem den pågældende tjenestegren og Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed for så vidt angår alle spørgsmål vedrørende sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen. Hvis det er hensigtsmæssigt, kan der udpeges en eller flere stedfortrædende LSO'er. LSO'en skal være en tjenestemand eller en midlertidigt ansat.
2. Som det vigtigste kontaktpunkt for sikkerhedsbeskyttelse i sin kommissionstjenestegren eller sit kabinet skal LSO'en med jævne mellemrum aflægge rapport til Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed og til sit hierarki om sikkerhedsspørgsmål, som berører LSO'ens kommissionstjenestegren, og om alle sikkerhedshændelser, herunder hændelser, hvor EUCI eller følsomme ikkeklassificerede informationer kan være blevet kompromitteret.
3. I sager vedrørende sikkerhedsbeskyttelse af kommunikations- og informationssystemer holder LSO'en kontakt til den lokale informationssikkerhedsansvarlige (LISO) for sin kommissionstjenestegren, hvis rolle og ansvarsområder er fastlagt i afgørelse K(2006) 3602.
4. LSO'en bidrager inden for sikkerhedsbeskyttelse til uddannelse og bevidsthedsorientering målrettet mod de specifikke behov hos personale, kontrahenter og andre personer, der arbejder under hans kommissionstjenestegrens myndighed.
5. LSO kan på anmodning af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed få tildelt specifikke opgaver i tilfælde af væsentlige eller umiddelbare sikkerhedsrisici eller i nødsituationer. Generaldirektøren eller Direktøren for Menneskelige Ressourcer i LSO'ens generaldirektorat informeres om disse specifikke opgaver af Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed.
6. LSO'en ansvarsområder berører ikke den rolle og de ansvarsområder, der er tildelt lokale informationssikkerhedsansvarlige (LISO), arbejdsmiljøansvarlige, den arkivansvarlige (RCO) eller enhver anden funktion, der indebærer sikkerhedsbeskyttelses- eller sikkerhedsansvarsområder. LSO'en holder kontakt med dem for at sikre en sammenhængende og konsekvent tilgang til sikkerhedsbeskyttelse og en effektiv informationsstrøm om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen.
7. LSO'en skal have direkte adgang til sin Generaldirektør eller tjenestegrenschef; han informerer sine direkte foresatte. LSO'en skal have en sikkerhedsautorisation, der giver adgang til EUCI, mindst op til klassificeringen SECRET UE/EU SECRET.
8. Med sigte på at fremme udvekslingen af informationer og bedste praksis organiserer Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed mindst to gange årligt en LSO-konference. Det er obligatorisk for LSO'er at deltage i disse konferencer.
KAPITEL 5
GENNEMFØRELSE
Artikel 21
Gennemførelsesbestemmelser og sikkerhedsmeddelelser
1. Vedtagelsen af gennemførelsesbestemmelserne til denne afgørelse vil om fornødent være genstand for en særskilt kommissionsafgørelse om bemyndigelse til fordel for det kommissionsmedlem, der er ansvarligt for sikkerhedsanliggender, i fuld overensstemmelse med forretningsordenen.
2. Når det pågældende kommissionsmedlem med ansvar for sikkerhedsanliggender har fået bemyndigelse i henhold til ovenfor nævnte kommissionsafgørelse, kan vedkommende udarbejde sikkerhedsmeddelelser, som fastlægger sikkerhedsretningslinjer og bedste praksis inden for denne afgørelses og dens gennemførelsesbestemmelsers anvendelsesområde.
3. Kommissionen kan uddelegere opgaverne i stk. 1 og 2 til Generaldirektøren for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed ved en særskilt afgørelse om delegation i fuld overensstemmelse med forretningsordenen.
KAPITEL 6
DIVERSE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 22
Behandling af personoplysninger
1. Kommissionen behandler personoplysninger, der er nødvendige til gennemførelsen af denne afgørelse, i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
2. Uanset de foranstaltninger, der allerede findes på tidspunktet for vedtagelsen af denne afgørelse og er anmeldt til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (15), vil enhver foranstaltning i medfør af denne afgørelse, som involverer behandling af personoplysninger såsom ind- og udgangskontrollogfiler, CCTV-optagelser, optagelser af telefonsamtaler til beredskabs- eller alarmcentre og lignende data, som er påkrævet af hensyn til sikkerhedsbeskyttelse eller kriseberedskab, være underlagt de gennemførelsesbestemmelser, der fastsættes i henhold til artikel 21, som fastlægger de fornødne garantier for de registrerede.
3. Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed er ansvarlig for sikkerhedsbeskyttelsen af al behandling af personoplysninger, der foretages i forbindelse med denne afgørelse.
4. Gennemførelsesbestemmelser og procedurer vedtages efter høring af den databeskyttelsesansvarlige og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 23
Gennemsigtighed
Denne afgørelse og gennemførelsesbestemmelserne dertil bekendtgøres for Kommissionens ansatte og alle personer, der omfattes af dem.
Artikel 24
Ophævelse af tidligere beslutninger
Afgørelse C(94) 2129 ophæves.
Artikel 25
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2015.
A BIZOTTSÁG (EU, Euratom) 2015/443 HATÁROZATA
(2015. március 13.)
a Bizottságon belüli biztonságról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 249. cikkére,
tekintettel az Európai Atomenergia-közösséget létrehozó szerződésre,
tekintettel a Szerződésekhez mellékelt, az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. jegyzőkönyvre és különösen annak 18. cikkére,
mivel:
(1)
A Bizottságon belüli biztonság célkitűzése annak biztosítása, hogy a Bizottságon belüli biztonsága vonatkozó következetes, integrált megközelítés kialakításával, a személyek, eszközök és adatok az azonosított kockázatokkal arányban álló, megfelelő mértékű védelméről való gondoskodással, valamint a biztonság hatékony és pontos érvényesülésének garantálásával a Bizottság biztonságos és védett környezetben működhessen.
(2)
Hasonlóan más nemzetközi szervekhez, a Bizottság jelentős biztonsági fenyegetéseknek és kihívásoknak van kitéve, különösen a terrorizmus, az informatikai támadások, valamint a politikai és kereskedelmi kémkedés tekintetében.
(3)
(3) Az Európai Bizottság fő telephelyeinek biztonsági kérdéseivel kapcsolatban megállapodásokat kötött a belga, a luxemburgi és az olasz kormánnyal (1). Ezen megállapodások megerősítik, hogy a Bizottság felel saját biztonságáért.
(4)
A személyek, eszközök és adatok biztonságának biztosítása érdekében előfordulhat, hogy a Bizottságnak intézkedéseket kell hoznia az Európai Unió Alapjogi Chartájában és az Emberi Jogok Európai Egyezményében rögzített és az Európai Unió Bírósága által elismert alapvető jogok által védett területeken.
(5)
Ezért minden ilyen intézkedésnek indokoltnak kell lennie az általa megvédeni hivatott érdek jelentősége szempontjából; arányosnak kell lennie és biztosítania kell az alapvető jogok - ideértve különösen a magánélethez és az adatvédelemhez való jogot - teljes mértékű tiszteletben tartását.
(6)
A jogállamiság és az alapvető jogok tisztelete mellett elkötelezett rendszerben a Bizottságnak törekednie kell személyzetének, eszközeinek és adatainak megfelelő szintű biztonságára, amely biztosítja, hogy tevékenységeit úgy tudja ellátni, hogy az alapvető jogokat az elengedhetetlenül szükséges mértéken túlmenően nem korlátozza.
(7)
A Bizottságon belüli biztonság a jogszerűség, átláthatóság, arányosság és elszámoltathatóság alapelveire épül.
(8)
A személyzet biztonsági intézkedések meghozatalával megbízott tagjai intézkedéseik miatt nem kerülhetnek hátrányos helyzetbe, kivéve, ha megbízatásuk hatáskörén túllépve vagy a jogsértő módon jártak el, ezért e tekintetben ez a határozat a személyzeti szabályzat értelmében vett szolgálati utasításnak tekintendő.
(9)
A Bizottságnak megfelelő kezdeményezéseket kell tennie biztonsági kultúrája előmozdítása és megerősítése, a biztonság hatékonyabb érvényesülésének biztosítása, biztonsági irányításának fejlesztése, a nemzetközi, európai és nemzeti szintű illetékes hatóságokkal való együttműködés és hálózatosodás fokozása, valamint a biztonsági intézkedések végrehajtására vonatkozó felügyelet és ellenőrzés fejlesztése érdekében.
(10)
Az Európai Külügyi Szolgálat - az Európai Unió önálló, függetlenül működő szerveként történő - létrehozásának jelentős hatása volt a Bizottság biztonsági érdekeire, ezért ez a lépés megköveteli, hogy az Európai Külügyi Szolgálat és a Bizottság között a biztonsággal és védelemmel kapcsolatban együttműködési szabályokat és eljárásokat dolgozzanak ki, különös tekintettel a Bizottság uniós küldöttségeken dolgozó bizottsági személyzettel szembeni gondossági kötelezettségeinek teljesítésére.
(11)
A Bizottság biztonsági politikáját a biztonsági elemet magukban foglaló egyéb belső folyamatokkal és eljárásokkal összeegyeztethető módon kell végrehajtani. Ezek különösen a működési zavar esetén a Bizottság kritikus funkcióit megőrző üzletmenet-folytonossági irányítást és a multiszektorális válságkoordinációra vonatkozó ARGUS eljárást foglalják magukban.
(12)
Az ezen határozat elfogadásának idején már meglévő és az európai adatvédelmi biztosnak (2) már bejelentett intézkedések sérelme nélkül, a személyes adatok feldolgozásával járó e határozat szerinti bármely intézkedés esetén az érintettek számára megfelelő biztosítékokat megállapító, 21. cikk szerinti végrehajtási szabályokat kell alkalmazni.
(13)
Ezért szükséges, hogy a Bizottság a Bizottságon belüli biztonságra vonatkozó meglévő szabályozási alapot felülvizsgálja, aktualizálja és egységesítse.
(14)
A 94/2129 bizottsági határozatot (3) ezért hatályon kívül kell helyezni,
ELFOGADTA A KÖVETKEZŐ HATÁROZATOT:
1. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Fogalommeghatározások
E határozat alkalmazásában:
1. „eszközök”: a Bizottság minden ingó és ingatlan vagyona és tulajdona;
2. „a Bizottság szervezeti egysége”: bármely bizottsági főigazgatóság vagy szolgálat vagy a Bizottság bármely tagjának kabinetje;
3. „kommunikációs és információs rendszer” vagy „CIS”: az elektronikus formában történő információkezelést lehetővé tevő rendszer, ideértve a működéséhez szükséges valamennyi eszközt, valamint az infrastruktúrát, a szervezetet, a személyzetet és az információs forrásokat;
4. „kockázatok ellenőrzése”: bármely biztonsági intézkedés, amelyről ésszerűen feltételezhető a biztonsági kockázat hatékony ellenőrzése annak megelőzése, csökkentése, elkerülése vagy áthárítása révén.
5. „válsághelyzet”: a Bizottságon belüli biztonságra jelentős vagy azonnali fenyegetést jelentő körülmény, incidens, véletlen esemény vagy vészhelyzet (illetve ezek egymást követő sorozata vagy kombinációja);
6. „adat”: kommunikálható, rögzíthető és feldolgozható formában elérhető információ;
7. „a Bizottság biztonságért felelős tagja”: a Bizottság azon tagja, akinek a felügyelete alá tartozik a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság;
8. „személyes adat”: az 45/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (4) 2. cikkének a) pontjában meghatározott személyes adat;
9. „létesítmények”: a Bizottság bármely ingatlan vagy azzal összefüggő vagyontárgya és tulajdona;
10. „kockázat megelőzése”: biztonsági intézkedések, amelyekről ésszerűen feltételezhető a biztonsági kockázat megakadályozása, késleltetése vagy megállítása.
11. „biztonsági kockázat”: a fenyegetettség szintjének, a sebezhetőség mértékének és az esemény lehetséges hatásának kombinációja;
12. „a Bizottságon belüli biztonság”: a személyek, eszközök és adatok biztonsága a Bizottságban és különösen a személyek és eszközök fizikai integritása, az adatok és a kommunikációs és információs rendszerek integritása, bizalmassága és elérhetősége, valamint a Bizottság műveleteinek zavartalan működése;
13. „biztonsági intézkedés”: az ezen határozattal összhangban, a biztonsági kockázatok ellenőrzése céljából meghozott bármely intézkedés;
14. „személyzeti szabályzat”: a 259/68/EGK, Euratom, ESZAK tanácsi rendeletben (5) meghatározott, az Európai Unió tisztviselőire vonatkozó személyzeti szabályzat és annak módosító jogszabályai;
15. „biztonsági fenyegetés”: olyan esemény vagy tényező, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy a biztonságot - válasz vagy ellenőrzés hiányában - hátrányosan befolyásolja;
16. „azonnali biztonsági fenyegetés”: olyan biztonsági fenyegetés, amely rendkívül rövid előzetes figyelmeztetés mellett vagy előzetes figyelmeztetés nélkül következik be, és
17. „jelentős biztonsági fenyegetés”: olyan biztonsági tényező, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy halállal, súlyos sérüléssel vagy kárral, tulajdonban keletkezett jelentős kárral, rendkívül érzékeny adatok illetéktelen tudomására jutásával, az informatikai rendszerek vagy a Bizottság alapvető működési kapacitásainak zavarával jár;
18. „sebezhetőség”: bármilyen jellegű sérülékenység, amelyről ésszerűen feltételezhető, hogy a Bizottságon belüli biztonságot hátrányosan befolyásolja, hogyha azt egy vagy több fenyegetés kihasználja.
2. cikk
A rendelet tárgya
(1) Ez a határozat a Bizottságon belüli biztonsággal kapcsolatos célkitűzéseket, alapelveket, szervezetet és feladatokat határozza meg.
(2) Ez a határozat valamennyi bizottsági szervezeti egységre vonatkozóan, a Bizottság valamennyi létesítményében alkalmazandó. Az Unió küldöttségein dolgozó bizottsági személyzetre az Európai Külügyi Szolgálat biztonsági szabályai (6) irányadók.
(3) A személyzet egyes csoportjaira vonatkozó konkrét utalások ellenére, ezen határozat a Bizottság tagjaira, a személyzeti szabályzat és az Európai Unió egyéb alkalmazottainak alkalmazási feltételeinek hatálya alá tartozó bizottsági személyzetre, a Bizottsághoz kirendelt nemzeti szakértőkre, a szolgáltatókra és azok személyzetére, a gyakornokokra és a Bizottság épületeihez vagy egyéb eszközeihez hozzáféréssel rendelkező bármely személyre vagy a Bizottság által kezelt adatokra vonatkozik.
(4) Ennek a határozatnak a rendelkezései nem érintik a 2002/47/EK, ESZAK, Euratom bizottsági határozatot (7) és a 2004/563/EK, Euratom bizottsági határozatot (8), C(2006) 1623 bizottsági határozatot (9) és C(2006) 3602 bizottsági határozatot (10).
2. FEJEZET
ALAPELVEK
3. cikk
A Bizottságon belüli biztonságra vonatkozó alapelvek
(1) E határozat végrehajtása során a Bizottságnak meg kell felelnie a Szerződéseknek és különösen az Alapjogi Chartának és az Európai Unió kiváltságairól és mentességeiről szóló 7. számú jegyzőkönyvnek, a (2) preambulumbekezdésben említett megállapodásoknak, a nemzeti jog bármely alkalmazandó szabályának, valamint jelen határozat feltételeinek. A Bizottság szükség esetén e tekintetben biztonsági közleményeket bocsát ki a 21. cikk (2) bekezdése értelmében.
(2) A Bizottságon belüli biztonság a jogszerűség, átláthatóság, arányosság és elszámoltathatóság alapelveire épül.
(3) A jogszerűség alapelve annak szükségességét jelenti, hogy ezen határozat végrehajtása során szigorúan a törvényes keretek között kell maradni, és eleget kell tenni a jogi követelményeknek.
(4) Bármely biztonsági intézkedést nyíltan kell meghozni, kivéve, hogyha ésszerűen feltételezhető, hogy ez hátrányosan befolyásolja az intézkedés hatását. A biztonsági intézkedés címzettjét előre tájékoztatni kell adott intézkedés okairól és hatásáról, kivéve, hogyha ésszerűen feltételezhető, hogy ezen információ nyújtása az intézkedés hatását hátrányosan befolyásolja. A biztonsági intézkedés címzettjét ebben az esetben a biztonsági intézkedés hatásának hátrányos befolyásolására vonatkozó kockázat megszűntét követően kell tájékoztatni.
(5) A Bizottság szervezeti egységei biztosítják, hogy a biztonsági kérdéseket a felelősségi körükbe tartozó bizottsági szakpolitikák, határozatok, programok, projektek és tevékenységek fejlesztésének és végrehajtásának kezdetétől figyelembe veszik. A Bizottság szervezeti egységei ennek érdekében az előkészületek legkorábbi szakaszaitól általánosságban bevonják a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságot, valamint az informatikai rendszerek tekintetében a Bizottság információbiztonsági főtisztviselőjét.
(6) A Bizottság adott esetben együttműködésre törekszik a fogadó állam, más tagállamok és más uniós intézmények, ügynökségek vagy szervek illetékes hatóságaival, lehetőség szerint figyelembe véve az e hatóságok által az érintett biztonsági kockázat kezelése érdekében meghozott vagy tervezett intézkedéseket.
4. cikk
Betartási kötelezettség
(1) Ezt a határozatot és annak végrehajtási szabályait, valamint a megbízott személyzet által kiadott biztonsági intézkedéseket és utasításokat kötelező betartani.
(2) A biztonsági szabályok be nem tartása a Szerződésekkel, személyzeti szabályzattal, szerződéses szankciókkal és/vagy a nemzeti törvények és rendeletek szerinti jogi eljárásokkal összhangban fegyelmi eljárást vonhat maga után.
3. FEJEZET
A BIZTONSÁG ÉRVÉNYESÜLÉSE
5. cikk
Megbízott személyzet
(1) Az alábbi intézkedések közül egy vagy több intézkedés meghozatalához szükséges hatáskörökkel kizárólag a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató által ráruházott névre szóló megbízás alapján felhatalmazással rendelkező személyzetet lehet, jelenlegi feladatkörére tekintettel, felruházni:
1.
Oldalfegyver viselése;
2.
A 13. cikkben említett biztonsági vizsgálatok lefolytatása;
3.
A 12. cikkben említett biztonsági intézkedések meghozatala, a megbízásban meghatározottak szerint.
(2) Az (1) bekezdésben említett megbízások olyan időtartamra szólnak, amely nem haladja meg az érintett személy azon beosztásának vagy funkciójának időtartamát, amelyre vonatkozóan a megbízást ráruházták. A megbízásokat a 3. cikk (1) bekezdése szerinti alkalmazandó rendelkezésekkel összhangban ruházzák a személyzetre.
(3) A megbízott személyzet tekintetében e határozat a személyzeti szabályzat 21. cikke értelmében szolgálati utasításnak tekintendő.
6. cikk
A biztonsági intézkedésekre vonatkozó általános rendelkezések
(1) Amennyire csak ésszerűen lehetséges, a Bizottság a biztonsági intézkedések meghozatalakor különösen az alábbiakat biztosítja:
a)
kizárólag az érintett állam támogatását vagy segítségét kéri, feltéve, hogy az állam az Európai Unió tagállama vagy amennyiben nem, az emberi jogok európai egyezményének részes fele vagy legalább az egyezményben biztosított jogokkal egyenértékű jogokat biztosít.
b)
a közösségi intézményeken és szerveken kívül kizárólag a 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (11) szerint elfogadott nemzeti jogszabályok hatálya alá nem tartozó címzetteknek továbbít adott személyre vonatkozó információt, a 45/2001/EK rendelet 9. cikkével összhangban.
c)
amennyiben adott személy fenyegetést jelent a biztonságra, bármilyen biztonsági intézkedést meghoz ezen személy ellen és a felmerülő költségeket ezen személy viselheti. Ezen biztonsági intézkedések csak akkor irányulhatnak más személyek ellen, hogyha azonnali vagy jelentős biztonsági fenyegetést kell megfékezni, és az alábbi feltételek megvalósulnak:
a)
a biztonságra fenyegetést jelentő személy ellen tervezett intézkedések nem hozhatók meg vagy valószínűleg hatástalanok lennének;
b)
a Bizottság egyáltalán nem vagy kellő időben nem képes saját intézkedései révén a biztonsági fenyegetést megfékezni;
c)
az intézkedés nem jelent aránytalan veszélyt a többi személyre és azok jogaira.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága áttekintést készít azon biztonsági intézkedésekről, amelyek bírói határozatot igényelhetnek a Bizottság létesítményének otthont adó tagállam törvényeivel és rendeleteivel összhangban.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága felkérhet egy vállalkozót a biztonsággal kapcsolatos feladatok Biztonsági Igazgatóság irányítása és felügyelet alatt történő végrehajtására.
7. cikk
Személyekre vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) A biztonsági követelmények figyelembevételével megfelelő szintű biztonságot és védelmet kell nyújtani a Bizottság létesítményeiben tartózkodó személyeknek.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság jelentős biztonsági kockázatok esetén a Bizottság tagjainak vagy egyéb alkalmazottainak személyes védelmet biztosít, amennyiben a fenyegetésértékelés szerint ilyen védelem szükséges a tagok és alkalmazottak biztonságának és védelmének biztosításához.
(3) A Bizottság jelentős biztonsági kockázatok esetén elrendelheti a létesítmények kiürítését.
(4) A Bizottság létesítményeiben lezajlott balesetek vagy támadások áldozatai támogatásban részesülnek.
(5) A biztonsági kockázatok megelőzése és ellenőrzése érdekében a megbízott személyzet az e határozat hatálya alá tartozó személyeket háttérellenőrzésnek vetheti alá annak megállapítása érdekében, hogy a Bizottság létesítményeihez vagy adataihoz való hozzáférés ezen személyeknek történő megadása biztonsági fenyegetést jelent-e. Ebből a célból a 45/2001/EK rendeletnek és a 3. cikk (1) bekezdésében említett rendelkezéseknek megfelelően az érintett megbízott személyzet:
a)
a Bizottság rendelkezésére álló bármely információforrást felhasználhat, az információforrás megbízhatóságának figyelembevételével;
b)
kellően indokolt esetben hozzáférhet a Bizottság által foglalkoztatott vagy foglalkoztatni kívánt személynek vagy a vállalkozó alkalmazottjának a Bizottság birtokában levő személyzeti irataihoz vagy adataihoz.
8. cikk
A fizikai biztonságra és eszközökre vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) Az eszközök biztonságát megfelelő fizikai és technikai védelmi intézkedések és a megfelelő eljárások alkalmazásával kell biztosítani, egy többszintű rendszert létrehozva (a továbbiakban: „fizikai biztonság”).
(2) A bizottsági személyek és információk, valamint az eszközök védelme érdekében ezen cikk alapján intézkedéseket lehet elfogadni.
(3) A fizikai biztonság célkitűzései a következők:
-
A Bizottság tagjai és az e határozat hatálya alá tartozó személyek ellen irányuló erőszakos cselekmények megakadályozása,
-
A kémkedés és az érzékeny vagy minősített adatok lehallgatásának megakadályozása,
-
A lopás, vandalizmus, szabotázs és a Bizottság épületeinek és eszközeinek megrongálására vagy elpusztítására irányuló egyéb erőszakos cselekedetek megakadályozása,
-
A biztonsági incidensek vizsgálatának vagy nyomozásának lehetővé tétele, ideértve a belépési és kilépési ellenőrző naplóállományok, a zárt láncú televíziós közvetítések, a rögzített telefonhívások és az alábbi 22. cikk (2) bekezdésében említett hasonló adatok és egyéb információforrások ellenőrzését.
(4) A fizikai biztonság az alábbiakat foglalja magában:
-
a Bizottság létesítményeibe - ideértve a parkolóhelyeket is - belépést igénylő valamennyi személyre vagy járműre alkalmazandó belépési politika,
-
egy őrökből, műszaki felszerelésekből és intézkedésekből, információs rendszerekből vagy a fenti elemek kombinációjából álló beléptető rendszer.
(5) A fizikai biztonság biztosítására az alábbi intézkedéseket lehet tenni:
-
személyek, járművek, termékek és felszerelés bizottsági létesítményekbe való belépésének és azokból való kilépésének rögzítése,
-
személyazonosság ellenőrzése a Bizottság létesítményeiben,
-
járművek, termékek és felszerelés szemrevételezés útján vagy műszaki eszközökkel történő vizsgálata,
-
jogosulatlan személyek, járművek és termékek bizottsági létesítményekbe történő belépésének megakadályozása.
9. cikk
Adatokra vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) Az adatbiztonság a Bizottság által kezelt valamennyi adatra kiterjed.
(2) Az adatbiztonságnak, függetlenül annak formájától, egyensúlyt kell teremtenie az átláthatóság, arányosság, elszámoltathatóság és hatékonyság, valamint az adatok jogosulatlan hozzáféréstől, használattól, közzétételtől, módosítástól és megsemmisítéstől való védelmének szükségessége között.
(3) Az adatbiztonság a bizalmasságra, sértetlenségre és elérhetőségre irányul.
(4) Ezért a kockázatkezelési folyamatokat az adatvagyonok minősítésére és az arányos biztonsági intézkedések, eljárások és szabványok kidolgozására kell felhasználni, ideértve a mérséklő intézkedéseket is.
(5) Az adatbiztonságot alátámasztó általános alapelveket különösen az alábbiak tekintetében kell alkalmazni:
a) „Az Európai Unió minősített adata” (a továbbiakban: EUCI): bármely olyan EU biztonsági minősítéssel ellátott adat és anyag, amelynek engedély nélküli hozzáférhetővé tétele különböző mértékben sértheti az Európai Unió, illetve egy vagy több tagállam érdekeit.
b) „Nem minősített érzékeny adat”: olyan adat és anyag, amely számára a Bizottságnak a Szerződésekben megállapított jogi kötelezettségek vagy az azok végrehajtása során elfogadott jogi aktusok és/vagy azok érzékenysége miatt védelmet kell biztosítania. A nem minősített érzékeny adatok közé tartozik többek között az EUMSZ 339. cikkében említett, szakmai titoktartás követelménye alá eső információ és anyag, az Európai Unió Bíróságának vonatkozó ítélkezési gyakorlatával vagy a 45/2001/EK rendelet hatálya alá tartozó személyes adatokkal összefüggésben értelmezett 1049/2001/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (12) 4. cikke alapján védelemben részesített érdekek körébe tartozó információ.
(6) A nem minősített érzékeny adatok esetén az azok kezelésére és tárolására vonatkozó szabályokat kell alkalmazni. Az adatok csak olyan személyek számára teszik közzé, akik teljesítik a „szükséges ismeret” feltételét. Ha a bizalmasság hatékony védelméhez szükségesnek mutatkozik, az adatokat biztonsági jelöléssel és a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató által jóváhagyott megfelelő kezelési útmutatóval kell azonosítani. Ha az adatokat kommunikációs és információs rendszerekben kezelik vagy tárolják, ezeket a (2006) 3602 határozattal, annak végrehajtási szabályaival és megfelelő szabványaival összhangban kell védelemben részesíteni.
(7) A kezelésre és tárolásra vonatkozó szabályokban nem minősített érzékeny adatokként azonosított adatok vagy EU-minősített adatok illetéktelen tudomására jutásáért vagy elvesztéséért felelős bármely személy a személyzeti szabályzat szerint fegyelmi eljárás alá vonható. E fegyelmi eljárás nem érinti a tagállamok illetékes nemzeti hatóságai által, a nemzeti törvények és rendeletek szerint lefolytatott bármely további jogi vagy büntetőeljárást és a szerződéses jogorvoslatot.
10. cikk
A kommunikációs és információs rendszerekre vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) A Bizottság által használt valamennyi kommunikációs és információs rendszernek eleget kell tennie a C(2006) 3602 határozatban, annak végrehajtási szabályaiban és megfelelő szabványaiban meghatározott, információs rendszerek biztonságával kapcsolatos bizottsági politikának.
(2) A kommunikációs és információs rendszert tulajdonló, kezelő vagy üzemeltető bizottsági szolgálatok kizárólag akkor adhatnak más uniós intézmények, ügynökségek, szervek vagy egyéb szervezetek számára hozzáférést ezen rendszerekhez, hogyha ezen uniós intézmények, ügynökségek, szervek vagy egyéb szervezetek megfelelő biztosítékot tudnak nyújtani arra vonatkozóan, hogy informatikai rendszereik a C(2006) 3602 határozatban, annak végrehajtási szabályaiban és megfelelő szabványaiban meghatározott, információs rendszerek biztonságával kapcsolatos bizottsági politikában meghatározott szinttel egyenértékű védelmet élveznek. A Bizottság e feltétel betartását nyomon követi, és súlyos meg nem felelés vagy a megfelelés folyamatos elmulasztása esetén joga van a hozzáférést megtagadni.
11. cikk
A kiberbiztonságra vonatkozó igazságügyi szakértői elemzés
A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság felelős különösen a 13. cikkben szereplő, a kémelhárítással, az adatszivárgással, az informatikai támadásokkal és az informatikai rendszerek biztonságával kapcsolatos biztonsági vizsgálatok támogatása érdekében az illetékes bizottsági szervezeti egységekkel közösen lefolytatott igazságügyi szakértői műszaki elemzésért.
12. cikk
Személyekre és tárgyakra vonatkozó biztonsági intézkedések
(1) Az 5. cikk szerint megbízott személyzet - a 3. cikkben megállapított alapelveknek megfelelően - többek között az alábbi biztonsági intézkedések közül hozhat egyet vagy többet a Bizottságon belüli biztonság biztosítása és a kockázatok megelőzése és ellenőrzése érdekében:
a)
igazgatási, fegyelmi, polgári vagy büntetőeljáráshoz vezethető incidensek vagy magatartás esetén a helyszín és bizonyíték biztosítása, ideértve a hozzáférés és kilépési ellenőrző naplóállományokat, a zárt láncú televízió által készített képeket;
b)
a biztonságra fenyegetést jelentő személyekkel kapcsolatos korlátozott intézkedések, ideértve személyek felszólítását a Bizottság létesítményeinek elhagyására, személyek kikísérését a Bizottság létesítményeiből, személyek meghatározott időszakra történő kitiltását a Bizottság létesítményeiből, ez utóbbit a végrehajtási szabályokban meghatározandó feltételekkel összhangban kell meghatározni;
c)
a biztonságra fenyegetést jelentő tárgyakkal kapcsolatos korlátozott intézkedések, ideértve adott tárgy eltávolítását, lefoglalását vagy ártalmatlanítását;
d)
a Bizottság létesítményeinek átkutatása, ideértve az ezen létesítményeken belüli irodákat is;
e)
a kommunikációs és információs rendszer, valamint a felszerelés, telefonok és távközlési forgalmi adatok, naplóállományok, felhasználói fiókok átkutatása, stb.;
f)
hasonló hatással járó egyéb különleges biztonsági intézkedések a biztonsági kockázatok megelőzése vagy ellenőrzése érdekében, különösen a Bizottság tulajdonosként vagy munkáltatóként az alkalmazandó nemzeti jognak megfelelően gyakorolt jogait illetően.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága személyzetének az 5. cikk szerint megbízott tagjai kivételes körülmények között, a 3. cikkben megállapított alapelvekkel teljes összhangban minden szükséges sürgős intézkedést meghozhatnak. A megbízott személyzet ezen intézkedések megtétele után a lehető leghamarabb tájékoztatja a Biztonsági Igazgatóság igazgatóját, aki a meghozott intézkedéseket megerősítő és a további szükséges intézkedéseket engedélyező humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatótól megfelelő felhatalmazást kér és adott esetben kapcsolatot tart az illetékes nemzeti hatóságokkal.
(3) Az e cikk szerinti biztonsági intézkedéseket azok meghozatalának időpontjában, vagy azonnali kockázat vagy válsághelyzet esetén, azok meghozatalát követő ésszerű időn belül kell dokumentálni. Utóbbi esetben a dokumentációnak tartalmaznia kell azon elemeket, amelyek az azonnali kockázat vagy válsághelyzet fennállására vonatkozó értékelés alapjául szolgáltak. A dokumentáció lehet rövid, ugyanakkor olyan módon kell összeállítani, hogy lehetővé tegye az intézkedés hatálya alá tartozó személy számára a védelemhez és a személyes adatok védelméhez fűződő jogának 45/2001/EK rendelettel összhangban történő gyakorlását és az intézkedés jogszerűségének vizsgálatát. A személyzet tagjaira irányuló különleges biztonsági intézkedésekkel kapcsolatos semmilyen információ nem képezheti adott személy személyügyi iratának részét.
(4) A Bizottság a b) pont szerinti biztonsági intézkedések meghozatalakor biztosítja továbbá az érintett személy lehetőségét egy ügyvéd vagy a bizalmát élvező adott személy megkeresésére, és felhívja a figyelmét az európai adatvédelmi biztoshoz való fordulásra vonatkozó jogára.
13. cikk
Vizsgálatok
(1) A személyzeti szabályzat 86. cikkének és IX. mellékletének, valamint a Bizottság és az EKSZ közötti bármely különmegállapodásnak - így a 2014. május 28-án aláírt, az Unió küldöttségeire kiküldött bizottsági személyzettel szembeni gondossági kötelezettségről szóló, az Európai Bizottság Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatósága és az Európai Külügyi Szolgálat közötti különmegállapodásnak - a sérelme nélkül biztonsági vizsgálatokat lehet lefolytatni:
a)
a Bizottságon belüli biztonságot érintő incidensek esetén, ideértve a bűncselekmény gyanúját;
b)
a nem minősített érzékeny adatok, EU-minősített vagy Euratom-minősített adatok lehetséges kiszivárgása, helytelen kezelése vagy illetéktelen tudomására jutása esetén;
c)
kémelhárítás és a terrorizmus elleni küzdelem keretében;
d)
súlyos kiberbiztonsági incidensek esetén.
(2) A biztonsági vizsgálat lefolytatására vonatkozó döntést a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató hozza meg, aki egyúttal a vizsgálati jelentés címzettje is.
(3) A biztonsági vizsgálatokat kizárólag a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság személyzetének az 5. cikk szerint megfelelően megbízott külön tagjai hajthatják végre.
(4) A megbízott személyzet a biztonságra vonatkozó hatásköreit függetlenül, a megbízásban meghatározottak szerint látja el, és a 12. cikkben felsorolt hatáskörökkel rendelkezik.
(5) A biztonsági vizsgálatok végrehajtására hatáskörrel rendelkező megbízott személy a Bizottság létesítményein belül elkövetett bármely szabálysértéssel vagy bűncselekménnyel kapcsolatos vagy a 2. cikk (3) bekezdésében említett személyeket - akár áldozatként, akár ezen törvénysértések elkövetőiként - érintő valamennyi rendelkezésre álló forrásból információt gyűjthet.
(6) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság adott esetben tájékoztatja a fogadó tagállam vagy bármely más érintett tagállam illetékes hatóságait, különösen hogyha a vizsgálat során bűncselekmény elkövetésére utaló jeleket találtak. Ebben az összefüggésben a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság - adott esetben és szükség esetén - támogatást nyújt a fogadó tagállam vagy bármely más érintett tagállam hatóságainak.
(7) Súlyos kiberbiztonsági incidensek esetén az Informatikai Főigazgatóság szorosan együttműködik a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatósággal a műszaki kérdésekben nyújtott támogatás érdekében. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság az Informatikai Főigazgatósággal egyeztetve dönt a fogadó ország vagy bármely más érintett tagállam illetékes hatóságai tájékoztatásának megfelelő időpontjáról. Az európai intézmények, szervek és ügynökségek számítógépes vészhelyzeteket elhárító csoportjának incidens koordinációs szolgálatai nyújtanak támogatást azon uniós intézményeknek és ügynökségeknek, amelyeket az esemény érinthetett.
(8) A biztonsági vizsgálatokat dokumentálni kell.
14. cikk
A biztonsági vizsgálatok és más típusú vizsgálatok közötti hatásköri megosztás
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága végrehajtja a 13. cikkben említett biztonsági vizsgálatokat, és amennyiben e vizsgálatok az Európai Csalás Elleni Hivatal (OLAF) vagy a Bizottság Vizsgálati és Fegyelmi Hivatalának (IDOC) hatáskörébe tartoznak, haladéktalanul kapcsolatba lép ezen szervekkel, különösen az OLAF vagy IDOC későbbi lépéseinek illetéktelen tudomására jutásának elkerülése érdekében. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága adott esetben bevonja az OLAF-ot vagy az IDOC-ot a vizsgálatba.
(2) A 13. cikkben említett biztonsági vizsgálatok nem sérthetik az OLAF vagy IDOC az ezen szervekre irányadó szabályok által meghatározott hatásköröket. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatóságától szakmai segítségnyújtás kérhető az OLAF vagy IDOC által kezdeményezett vizsgálatok esetén.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatóságától segítségnyújtás kérhető az OLAF alkalmazottai számára, amikor azok feladataik megkönnyítése érdekében az Európai Parlament és a Tanács 883/2013/EU, Euratom rendelete 3. cikkének (5) bekezdésével és 4. cikkének (4) bekezdésével (13) összhangban belépnek a Bizottság létesítményeibe A Biztonsági Igazgatóság ezen segítségnyújtás iránti kérelmekről tájékoztatja a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságot és a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatót vagy, amennyiben a vizsgálatot a Bizottság tagjai vagy a Főtitkár által igénybe vett bizottsági létesítményben hajtják végre, a Bizottság elnökét és a humánerőforrásért felelős biztost.
(4) Amennyiben egy ügy mind a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága, mind az IDOC hatáskörébe is tartozhat, a Biztonsági Igazgatóság - a személyzeti szabályzat 22. cikke a) pontjának sérelme nélkül - a humánerőforrásügyi főigazgatónak történő, 13. cikk szerinti jelentéstétel során, a lehető legkorábbi szakaszban véleményt mond arról, hogy fennállnak-e az ügy IDOC hatáskörébe való utalását alátámasztó indokok. E szakaszt különösen akkor kell elértnek tekinteni, hogyha egy azonnali biztonsági fenyegetés véget ért. A kérdésben a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgató hoz döntést.
(5) Amennyiben egy ügy mind a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság Biztonsági Igazgatósága, mind az OLAF hatáskörébe is tartozhat, a Biztonság Igazgatóság haladéktalanul beszámol a humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatónak és a lehető legkorábbi szakaszban tájékoztatja az OLAF főigazgatóját. E szakaszt különösen akkor kell elértnek tekinteni, hogyha egy azonnali biztonsági fenyegetés véget ért.
15. cikk
Biztonsági ellenőrzések
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság biztonsági ellenőrzéseket hajt végre a bizottsági szolgálatok és személyek e határozatnak és annak végrehajtási szabályainak való megfelelésének ellenőrzésére, valamint szükség esetén ajánlásokat fogalmaz meg.
(2) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság adott esetben biztonsági ellenőrzéseket vagy biztonsági nyomon követő vagy értékelő látogatásokat hajt végre annak megállapítása érdekében, hogy az egyéb uniós intézmények, ügynökségek vagy szervek, tagállamok, harmadik államok vagy nemzetközi szervezetek felelősségi körébe tartozó bizottsági személyzet, eszközök és információ biztonsága a biztonsági szabályok, rendeletek és szabványok szerint megfelelő, legalább a Bizottság védelmével egyenértékű védelemmel van-e ellátva. Adott esetben és a kormányok közötti jó együttműködés szellemében, e biztonsági ellenőrzések a minősített adatok egyéb uniós intézményekkel, szervekkel és ügynökségekkel, tagállamokkal és harmadik államokkal vagy nemzetközi intézményekkel való megosztása során lefolytatott ellenőrzéseket is magukban foglalhatják.
(3) Az Unió küldöttségein dolgozó bizottsági személyzet tekintetében ezt a cikket értelemszerűen, a Bizottság és az EKSZ közötti bármely különmegállapodás - így a 2014. május 28-án aláírt, az Unió küldöttségeire kiküldött bizottsági személyzettel szembeni gondossági kötelezettségről szóló, az Európai Bizottság Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatósága és az Európai Külügyi Szolgálat közötti különmegállapodás - sérelme nélkül kell végrehajtani.
16. cikk
Riasztási fokozatok és válsághelyzetek kezelése
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság felel a riasztási fokozatokra vonatkozó megfelelő intézkedések - a Bizottságon belüli biztonságot érintő fenyegetések és incidensek előkészítéseképpen vagy azokra válaszul történő - elfogadásáért és a válsághelyzetek kezeléséhez szükséges intézkedésekért.
(2) Az (1) bekezdésben említett riasztási fokozatokra vonatkozó intézkedéseknek arányosnak kell lenniük a biztonsági fenyegetés szintjével. A riasztási fokozatok szintjeit szoros együttműködésben határozzák meg az uniós intézmények, ügynökségek és szervek, valamint a Bizottság létesítményének otthont adó tagállam vagy tagállamok illetékes szolgálataival.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság a kapcsolattartó pont a riasztási fokozatok és a válsághelyzet kezelése tekintetében.
4. FEJEZET
SZERVEZET
17. cikk
A bizottsági szolgálatok általános feladatai
(1) A Bizottság e határozatban említett feladatait a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság hajtja végre a biztonságért felelős bizottsági tag felügyelete és felelőssége alatt.
(2) A kiberbiztonsággal kapcsolatos különleges rendelkezéséket a (2006) 3602 határozatban határozzák meg.
(3) Az e határozatra és annak végrehajtási szabályainak végrehajtására, valamint a napi szintű megfelelésre vonatkozó feladatok a Bizottság más szervezeti egységeire átruházhatók minden olyan esetben, amikor a biztonság decentralizált érvényesülése jelentős hatékonyságjavulást, erőforrás- vagy időmegtakarítást jelent, például az érintett szolgálatok földrajzi elhelyezkedése miatt.
(4) Amennyiben a (3) bekezdés alkalmazandó, a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság és - adott esetben - az Informatikai Főigazgatóság köt megállapodásokat a Bizottság érintett szervezeti egységeivel a biztonsági politikák végrehajtására és nyomon követésére vonatkozó egyértelmű szerepek és feladatok megállapítása érdekében.
18. cikk
A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság
(1) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság különösen a következőkért felel:
1.
a Bizottság biztonsági politikájának, végrehajtási szabályainak és biztonsági közleményeinek kidolgozása;
2.
információk gyűjtése a biztonsági fenyegetések és kockázatok felmérése érdekében, valamint a Bizottságon belüli biztonságot érinthető valamennyi kérdésre vonatkozóan;
3.
a Bizottság valamennyi telephelyén elektronikus elhárítás és védelem biztosítása, a fenyegetésértékelések és a Bizottság érdekeit sértő jogellenes tevékenységekkel kapcsolatos bizonyítékok figyelembevételével;
4.
a biztonsággal vagy védelemmel kapcsolatos bármely kérdésben segélyhívó szolgálat biztosítása a Bizottság szolgálatai és személyzete számára a hét minden napján 24 órában;
5.
a biztonsági kockázatok mérséklésére irányuló biztonsági intézkedések végrehajtása és a megfelelő kommunikációs és információs rendszer kialakítása és fenntartása üzemeltetési szükségleteinek kielégítése érdekében, különösen a fizikai hozzáférés ellenőrzése, a biztonsági engedélyek intézése és az érzékeny és EU-minősített adatok kezelése területén;
6.
a biztonsági kultúra ösztönzése és a biztonsági kérdésekben megfelelően kiképzett személyzeti állomány létrehozása érdekében a Bizottságon belüli biztonságra vonatkozó valamennyi kérdéssel kapcsolatos figyelemfelhívás, gyakorlatok és kiképzések szervezése, képzés és tanácsadás nyújtása.
(2) A Bizottság más szolgálatai hatásköreinek és feladatainak sérelme nélkül, a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság az alábbiak tekintetében külső kapcsolatot létesít:
1.
más uniós intézmények, ügynökségek és szervek biztonságért felelős szervezeti egységeivel, a Bizottság személyeivel, eszközeivel és információival kapcsolatos biztonságra vonatkozó kérdésekben;
2.
a tagállamok, harmadik államok, valamint nemzetközi szervezetek és szervek biztonsággal, hírszerzéssel, fenyegetésértékeléssel foglalkozó szolgálataival, ideértve a nemzeti biztonsági hatóságokat is, a Bizottság személyeivel, eszközeivel és adataival kapcsolatos biztonságot érintő kérdésekben;
3.
rendőri szervekkel és más segélyhívó szolgálatokkal, a Bizottságon belüli biztonságot érintő valamennyi rutin- vagy sürgősségi kérdésben;
4.
más uniós intézmények, ügynökségek és szervek, valamint tagállamok és harmadik országok biztonsági hatóságaival, a Bizottságon belüli biztonságot esetlegesen befolyásoló számítógépes támadások elleni fellépés területén;
5.
a Bizottságon belüli biztonságot érintő terrorista és kémtevékenységek által jelentett fenyegetésekkel kapcsolatos értesülések fogadása, értékelése és elosztása tekintetében;
6.
A Bizottság (EU, Euratom) 2015/444 határozatában (14) részletesen meghatározott, minősített adatokkal kapcsolatos kérdések tekintetében.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság felel az információ e cikk alapján történő biztonságos továbbításáért, ideértve a személyes adatok átadását.
19. cikk
A Bizottság biztonsági szakértői csoportja
Létre kell hozni a Bizottság biztonsági szakértői csoportját, amelynek feladata, hogy adott esetben tanácsot adjon a Bizottságnak a belső biztonsági politikájával és különösen az EU-minősített adatok védelmével kapcsolatos kérdésekben.
20. cikk
Helyi biztonsági tisztviselők
(1) A Bizottság minden egyes szervezeti egysége vagy kabinetje helyi biztonsági tisztviselőt nevez ki, aki saját szolgálata és a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság közötti elsődleges kapcsolattartási pontként működik a Bizottságon belüli biztonsággal kapcsolatos valamennyi kérdésben. Adott esetben egy vagy több helyettes helyi biztonsági tisztviselő is kinevezhető. A helyi biztonsági tisztviselőnek hatósági vagy ideiglenes alkalmazottnak kell lennie.
(2) A helyi biztonsági tisztviselő - a Bizottság adott szervezeti egységén vagy kabinetjén belüli fő kapcsolattartó pontként - a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságnak és feletteseinek rendszeres időközönként beszámol a Bizottság szervezeti egységét érintő biztonsági kérdésekről, és azonnal beszámol minden egyes biztonsági incidensről, ideértve azokat is, amikor EU-minősített vagy nem minősített érzékeny adatok juthattak illetéktelenek tudomására.
(3) A kommunikációs és információs rendszerek biztonságával kapcsolatos valamennyi kérdésben a helyi biztonsági tisztviselő kapcsolatot tart saját bizottsági szervezeti egységének helyi informatikai biztonsági tisztviselőjével, akinek szerepét és feladatait a C(2006) 3602 határozat határozza meg.
(4) A helyi biztonsági tisztviselő hozzájárul a személyzet, vállalkozók és a Bizottság szervezeti egységének felügyelete alatt dolgozó más személyek különleges igényeit kielégítő biztonsági képzésekhez és tudatosságnövelő tevékenységekhez.
(5) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság kérésére, jelentős vagy azonnali biztonsági kockázatok esetén egyedi feladatok bízhatók a helyi biztonsági tisztviselőre. A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóságnak tájékoztatnia kell a helyi biztonsági tisztviselő helyi főigazgatóságának humánerőforrásügyi főigazgatóját vagy igazgatóját ezen egyedi feladatokról.
(6) A helyi biztonsági tisztviselő feladatai nem érinthetik a helyi informatikai biztonsági tisztviselők, munkahelyi biztonsági és egészségvédelmi vezetők, nyilvántartó hivatalt ellenőrző tisztviselők szerepét és feladatait, illetve a biztonsággal vagy védelemmel kapcsolatos feladatokat magában foglaló egyéb funkciókat. A helyi biztonsági tisztviselő kapcsolatot tart e szervekkel és személyekkel egy koherens és következetes biztonsági megközelítés, valamint a Bizottságon belüli biztonsággal kapcsolatos kérdésekre vonatkozó hatékony információáramlás biztosítása érdekében.
(7) A helyi biztonsági tisztviselőnek közvetlen felettesei tájékoztatása közben közvetlen elérése van saját főigazgatójához vagy szolgálatvezetőjéhez. A helyi biztonsági tisztviselő az EU-minősített adatokhoz való hozzáféréshez legalább SECRET UE/EU SECRET szintig érvényes biztonsági engedéllyel rendelkezik.
(8) Az információk és legjobb gyakorlatok cseréjének elősegítése érdekében a Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság évente legalább két alkalommal konferenciát szervez a helyi biztonsági tisztviselőknek. A helyi biztonsági tisztviselők részvétele kötelező e konferenciákon.
5. FEJEZET
VÉGREHAJTÁS
21. cikk
Végrehajtási szabályok és biztonsági közlemények
(1) E határozat végrehajtási szabályainak elfogadása szükség esetén egy felhatalmazásról szóló külön bizottsági határozat tárgya lesz a Bizottság biztonsági kérdésekért felelős tagja érdekében, a belső eljárási szabályzattal teljes összhangban.
(2) A Bizottság fent említett határozata általi felhatalmazást követően a Bizottság biztonsági kérdésekért felelős tagja biztonsági közleményeket dolgozhat ki, amelyek ezen határozat és annak végrehajtási szabályainak alkalmazási körébe tartozó biztonsági útmutatókat és legjobb gyakorlatokat határoznak meg.
(3) A Bizottság egy külön hatáskör-átruházási határozatban az e cikk első és második bekezdésében említett feladatokat a Humánerőforrásügyi és biztonsági főigazgatóra ruházhatja, a belső eljárási szabályzattal teljes összhangban.
6. FEJEZET
VEGYES ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
22. cikk
A személyes adatok feldolgozása
(1) A Bizottság az e határozat végrehajtásához szükséges személyes adatokat a 45/2001 rendelettel összhangban dolgozza fel.
(2) Az e határozat elfogadásának idején már meglévő és az európai adatvédelmi biztosnak (15) már bejelentett intézkedések sérelme nélkül, a személyes adatok feldolgozásával járó, biztonsági vagy válságkezelési okokból szükséges, ezen határozat szerinti bármely - például hozzáférési és kilépési naplókkal, zárt láncú televíziós kamerák felvételeivel, készenléti szolgálatokba és feladó központokba érkező telefonhívások felvételével és hasonló adatokkal kapcsolatos - intézkedés esetén az érintettek számára megfelelő biztosítékokat megállapító, 21. cikk szerinti végrehajtási szabályokat kell alkalmazni.
(3) A Humánerőforrásügyi és Biztonsági Főigazgatóság főigazgatója felel a személyes adatok ezen határozat keretében történő bármilyen feldolgozásának biztonságáért.
(4) Ezen végrehajtási szabályokat és eljárásokat a 45/2001/EK rendelettel összhangban az adatvédelmi tisztviselővel és az európai adatvédelmi biztossal folytatott konzultációt követően kell elfogadni.
23. cikk
Átláthatóság
Ezt a határozatot és annak végrehajtási szabályait a Bizottság személyzetének és az azok által érintett személyek tudomására kell hozni.
24. cikk
Korábbi határozatok hatályon kívül helyezése
A (94) 2129 határozat hatályát veszti.
25. cikk
Hatálybalépés
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2015. március 13-án.