KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 26. marts 2013
om fastsættelse af medlemsstaternes årlige emissionstildelinger for perioden fra 2013 til 2020 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF
(meddelt under nummer C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF af 23. april 2009 om medlemsstaternes indsats for at reducere deres drivhusgasemissioner med henblik på at opfylde Fællesskabets forpligtelser til at reducere drivhusgasemissionerne frem til 2020 (1), særlig artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Drivhusgasemissioner fra anlæg, der er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (2), som de fremgår af Unionens register, Kommissionens beslutninger, nationale tildelingsplaner og officiel korrespondance mellem Kommissionen og de respektive medlemsstater, udgør verificerede emissionsdata som omhandlet i artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, i beslutning nr. 406/2009/EF.
(2)
De samlede drivhusgasemissioner fra gasser og aktiviteter som defineret i artikel 2, stk. 1, i beslutning nr. 406/2009/EF, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF af 11. februar 2004 om en mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyoto-protokollen (3) i 2012 er rapporteret og fastsat efter den indledende evaluering i 2012, som Kommissionen gennemførte i henhold til retningslinjer for den tekniske gennemgang af drivhusgasemissionsopgørelser i 2012 (4), udgør evaluerede drivhusgasemissionsdata for 2005, 2008, 2009 og 2010 som omhandlet i artikel 3, stk. 2, fjerde afsnit, i beslutning nr. 406/2009/EF.
(3)
For at sikre overensstemmelse mellem fastsættelsen af de årlige emissionstildelinger og de drivhusgasemissioner, der rapporteres for hvert år, bør medlemsstaternes årlige emissionstildelinger også beregnes ved anvendelse værdierne for globalt opvarmningspotentiale fra den fjerde rapport fra Det Mellemstatslige Panel for Klimaændringer (IPCC) vedtaget ved beslutning 15/CP.17. De således beregnede årlige emissionstildelinger bør gælde fra det første år, for hvilket indberetningen om drivhusgasopgørelser, jf. artikel 3 i beslutning nr. 280/2004/EF, under anvendelse af disse nye værdier for globalt opvarmningspotentiale bliver obligatorisk.
(4)
De data, som i øjeblikket indberettes i de nationale drivhusgasopgørelser og i de nationale registre og Unionens register, er ikke tilstrækkelige til, at man for de enkelte medlemsstater kan bestemme de CO2-emissioner fra civil luftfart på nationalt plan, som ikke er omfattet af direktiv 2003/87/EF. CO2-emissioner fra flyvninger, som ikke er omfattet af direktiv 2003/87/EF, udgør kun en meget lille del af de samlede drivhusgasemissioner, og indsamling af supplerende oplysninger om disse emissioner vil føre til en uforholdsmæssigt stor administrativ byrde. Mængden af CO2-emissioner fra opgørelseskategori »1.A.3.A civil luftfart« bør derfor sættes til lig nul ved fastsættelsen af de årlige emissionstildelinger.
(5)
De årlige emissionstildelinger for en medlemsstat for 2020 bør beregnes ved at trække mængden af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, der eksisterede i 2005, fra de evaluerede drivhusgasemissioner for 2005 og justere resultatet ved hjælp af den procentsats, der er fastsat i bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF.
(6)
Mængden af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg bør fastsættes på følgende måde:
-
For medlemsstater, der har deltaget i emissionshandelssystemet fra 2005: mængden af emissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2005, justeret med mængden af drivhusgasemissioner fra de anlæg, som fra 2008 til 2012 blev omfattet af eller undtaget fra emissionshandelssystemet på grund af en tilpasning af det anvendelsesområde, som medlemsstaterne anvendte, og mængden af drivhusgasemissioner fra anlæg, der var midlertidigt undtaget fra emissionshandelssystemet i 2005, men ikke undtaget mellem 2008 og 2012.
-
For medlemsstater, der har deltaget i emissionshandelssystemet fra 2007: Mængden af drivhusgasemissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2007.
-
For medlemsstater, der deltager i emissionshandelssystemet fra 2013: Mængden af drivhusgasemissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2005 (ifølge de oplysninger, som er indberettet af den pågældende medlemsstat og evalueret af Kommissionen).
(7)
Den gennemsnitlige mængde af drivhusgasemissioner i 2009 for en medlemsstat med et positivt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF bør beregnes ved, at en gennemsnitlig mængde af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, som var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2008, 2009 og 2010 i den pågældende medlemsstat, trækkes fra medlemsstatens gennemsnitlige samlede evaluerede drivhusgasemissioner for 2008, 2009 og 2010.
(8)
De årlige emissionstildelinger for en medlemsstat med et positivt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF for årene 2013 til 2019 bør defineres ved et lineært forløb, der begynder ved den pågældende medlemsstats gennemsnitlige mængde af drivhusgasemissioner i 2009 og slutter ved medlemsstatens årlige emissionstildeling for 2020.
(9)
Den årlige emissionstildeling for en medlemsstat med et negativt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF for 2013, bør beregnes ved, at den gennemsnitlige mængde af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, der var omfattet af direktiv 2003/87/EF i 2008, 2009 og 2010 i den pågældende medlemsstat, trækkes fra medlemsstatens gennemsnitlige samlede evaluerede drivhusgasemissioner for 2008, 2009 og 2010.
(10)
Den årlige emissionstildeling for en medlemsstat med et negativt loft for drivhusgasemissioner i henhold til bilag II i beslutning nr. 406/2009/EF for årene 2014 til 2019 bør defineres ved et lineært forløb, der begynder ved den pågældende medlemsstats årlige emissionstildeling for 2013 og slutter ved medlemsstatens årlige emissionstildeling for 2020.
(11)
De verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, som er medtaget ensidigt i emissionshandelssystemet i henhold til artikel 24 i direktiv 2003/87/EF i perioden fra 2008 til 2012, bør ikke medregnes i den gennemsnitlige mængde af verificerede drivhusgasemissioner fra anlæg, der er omfattet af direktiv 2003/87/EF for 2008, 2009 og 2010, da dette vil føre til, at drivhusgasemissionerne ved fremtidige tilpasninger af de årlige emissionstildelinger i henhold til artikel 10 i beslutning nr. 406/2009/EF bliver regnet med to gange.
(12)
Med henblik på Kroatiens tiltrædelse af Unionen bør landets årlige emissionstildeling for hvert år i perioden fra 2013 til 2020 fastlægges efter samme fremgangsmåde som for de øvrige medlemsstater. Disse værdier bør finde anvendelse fra datoen for Kroatiens tiltrædelse.
(13)
På baggrund af vedtagelsen af Det Europæiske Råds afgørelse 2012/419/EU af 11. juli 2012 om ændring af Mayottes status i forhold til Den Europæiske Union (5) fra 2014 beregnes de årlige emissionstildelinger for Frankrig med virkning fra 2014 under hensyntagen til de relevante evaluerede drivhusgasemissioner.
(14)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
De årlige emissionstildelinger for hver medlemsstat for hvert år i perioden fra 2013 til 2020 er fastsat i bilag I og finder anvendelse med forbehold af eventuelle tilpasninger, som offentliggøres i henhold til artikel 10 i beslutning nr. 406/2009/EF.
Artikel 2
Uanset artikel 1 gælder det, at når det i en retsakt, som er vedtaget i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 280/2004/EF, foreskrives, at medlemsstaterne skal indgive opgørelser over drivhusgasemissioner, som er beregnet ved hjælp af værdier for globalt opvarmningspotentiale fra den fjerde IPCC-vurderingsrapport vedtaget ved beslutning 15/CP.17 på partskonferencen under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, finder de årlige emissionstildelinger i bilag II anvendelse fra det første år, for hvilket en sådan indberetning om drivhusgasopgørelser bliver obligatorisk.
Artikel 3
De årlige emissionstildelinger for Kroatien som fastsat i bilag I finder anvendelse fra datoen for ikrafttrædelsen af traktaten om Kroatiens tiltrædelse.
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. marts 2013.
A BIZOTTSÁG HATÁROZATA
(2013. március 26.)
a 406/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozat szerinti, a 2013-2020-as időszakra vonatkozó éves tagállami kibocsátási jogosultságok meghatározásáról
(az értesítés a C(2013) 1708. számú dokumentummal történt)
(2013/162/EU)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az üvegházhatású gázok kibocsátásának a 2020-ig terjedő időszakra szóló közösségi kötelezettségvállalásoknak megfelelő szintre történő csökkentésére irányuló tagállami törekvésekről szóló, 2009. április 23-i 406/2009/EK európai parlamenti és tanácsi határozatra (1) és különösen annak 3. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdésére,
mivel:
(1)
Az üvegházhatást okozó gázok kibocsátási egységei Közösségen belüli kereskedelmi rendszerének létrehozásáról és a 96/61/EK tanácsi irányelv módosításáról szóló, 2003. október 13-i 2003/87/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátására vonatkozó, az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékből, a Bizottság határozataiból, a nemzeti kiosztási tervekből, valamint a Bizottság és az egyes tagállamok között folytatott hivatalos levelezésből származó adatok a 406/2009/EK határozat 3. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése értelmében hitelesített kibocsátásadatoknak minősülnek.
(2)
A 406/2009/EK határozat 2. cikkének 1. pontjában meghatározott gázokból és tevékenységekből származó teljes üvegházhatásúgáz-kibocsátásra vonatkozó, az üvegházhatást okozó gázok Közösségen belüli kibocsátásának nyomon követését szolgáló rendszerről és a Kiotói Jegyzőkönyv végrehajtásáról szóló, 2004. február 11-i 280/2004/EK európai parlamenti és tanácsi határozattal (3) összhangban 2012-ben benyújtott adatok, amelyek megállapítására az üvegházhatást okozó gázok nyilvántartásainak 2012. évi műszaki felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásnak (4) megfelelően végrehajtott 2012. évi első bizottsági felülvizsgálatot követően került sor, a 406/2009/EK határozat 3. cikke (2) bekezdésének negyedik albekezdése értelmében a 2005., a 2008., a 2009. és a 2010. évre vonatkozó felülvizsgált üvegházhatásúgáz-kibocsátási adatoknak minősülnek.
(3)
Annak biztosítására, hogy az éves kibocsátási jogosultságok meghatározása az egyes évek tekintetében bejelentett üvegházhatásúgáz-kibocsátásokkal összhangban történjen, az éves tagállami kibocsátási jogosultságok kiszámításakor indokolt a globális felmelegedési potenciálnak az Éghajlat-változási Kormányközi Testület 4. értékelő jelentésében szereplő, a 15/CP.17 határozatban elfogadott értékeit is figyelembe venni. Az ily módon kiszámított éves kibocsátási jogosultságokat indokolt az első olyan évtől alkalmazni, amelyre vonatkozóan a 280/2004/EK határozat 3. cikke értelmében az üvegházhatást okozó gázok nyilvántartását már a globális felmelegedési potenciálra vonatkozó említett új értékek alkalmazásával kötelező összeállítani.
(4)
Az üvegházhatást okozó gázok nemzeti nyilvántartásában, valamint a nemzeti és az uniós kibocsátásiegység-forgalmi jegyzékekben jelenleg rendelkezésre álló adatok nem elegendőek a polgári légi közlekedésből származó, a 2003/87/EK irányelv által nem szabályozott nemzeti szintű szén-dioxid-kibocsátások tagállami szinten történő meghatározásához. A 2003/87/EK irányelv által nem szabályozott repülőjáratokból származó szén-dioxid-kibocsátás csak elenyésző részét képezi az összes üvegházhatásúgáz-kibocsátásnak, ezért az e kibocsátásokra vonatkozó kiegészítő információk összegyűjtése aránytalanul nagy adminisztratív terhet jelentene. Következésképpen az éves kibocsátási jogosultságok meghatározásakor helyénvaló nullának tekinteni az üvegházhatást okozó gázok nyilvántartásaiban az „1.A.3.A.: polgári légi közlekedés” kategóriába tartozó szén-dioxid-kibocsátások mennyiségét.
(5)
Az egyes tagállamok 2020-ra vonatkozó éves kibocsátási jogosultságát indokolt úgy kiszámítani, hogy a 2005-ben meglévő létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok hitelesített mennyiségét levonjuk a 2005. évi üvegházhatásúgáz-kibocsátások felülvizsgált mennyiségéből, az így kapott eredményt pedig kiigazítjuk a 406/2009/EK határozat II. mellékletében megállapított százalékos értékkel.
(6)
A létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok hitelesített mennyiségét a következő mennyiségekben célszerű meghatározni:
-
a kibocsátáskereskedelmi rendszerben 2005 óta részt vevő tagállamok esetében: a 2005-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények által kibocsátott mennyiség, kiigazítva egyrészt azon létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak mennyiségével, amelyek 2008 és 2012 között - az alkalmazási kör tagállamok általi módosítása miatt - a kibocsátáskereskedelmi rendszerbe be- vagy onnan kikerültek, másrészt azon létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásának mennyiségével, amelyek 2005-ben átmenetileg ki voltak véve a kibocsátáskereskedelmi rendszerből, 2008 és 2012 között viszont nem,
-
a kibocsátáskereskedelmi rendszerben 2007 óta részt vevő tagállamok esetében: a 2007-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok mennyisége,
-
a kibocsátáskereskedelmi rendszerben 2013-tól részt vevő tagállamok esetében: a 2005-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények által kibocsátott üvegházhatású gázok mennyisége (az adott tagállam által közölt és a Bizottság által felülvizsgált adat).
(7)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében pozitív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak 2009. évi átlagos mennyiségét úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak 2008., 2009. és 2010. évi átlagos felülvizsgált összmennyiségéből levonjuk a tagállamban található, a 2008., a 2009. és a 2010. évben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos hitelesített mennyiségét.
(8)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében pozitív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok éves kibocsátási jogosultságának a 2013-2019-es időszakban az adott tagállam 2009. évi üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos mennyiségétől kiinduló és a tagállam 2020. évre megállapított éves kibocsátási jogosultságával végződő lineáris pályát kell követnie.
(9)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében negatív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok 2013. évi éves kibocsátási jogosultságát úgy kell kiszámítani, hogy az adott tagállam üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak 2008., 2009. és 2010. évi átlagos felülvizsgált összmennyiségéből levonjuk a tagállamban található, a 2008., a 2009. és a 2010. évben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos hitelesített mennyiségét.
(10)
A 406/2009/EK határozat II. melléklete értelmében negatív üvegházhatásúgáz-kibocsátási határértékkel rendelkező tagállamok éves kibocsátási jogosultságának a 2014-2019-es időszakban az adott tagállam 2013. évre megállapított éves kibocsátási jogosultságától kiinduló és a tagállam 2020. évre megállapított éves kibocsátási jogosultságával végződő lineáris pályát kell követnie.
(11)
Indokolt úgy rendelkezni, hogy a 2008-2012-es időszakban a 2003/87/EK irányelv 24. cikkének megfelelően egyoldalúan a kibocsátáskereskedelmi rendszer hatálya alá vont létesítményekből származó üvegházhatásúgáz-kibocsátások hitelesített mennyiségei ne számítsanak bele a 2008-ban, 2009-ben és 2010-ben a 2003/87/EK irányelv hatálya alá tartozó létesítmények üvegházhatásúgáz-kibocsátásainak átlagos hitelesített mennyiségébe, máskülönben az éves kibocsátási jogosultságoknak a 406/2009/EK határozat 10. cikke szerinti jövőbeni kiigazításai alkalmával az érintett üvegházhatásúgáz-kibocsátások kétszeresen kerülnének beszámításra.
(12)
Tekintettel Horvátországnak az Unióhoz való csatlakozására, a többi tagállam esetében is alkalmazott módszerrel a 2013-2020-as időszak minden egyes évére vonatkozóan meg kell határozni Horvátország éves kibocsátási jogosultságát. Ezeket az éves jogosultságokat Horvátország csatlakozásának időpontjától indokolt alkalmazni.
(13)
Tekintettel a Mayotte Európai Unióval kapcsolatos jogállásának módosításáról szóló, 2012. július 11-i 2012/419/EU határozatnak (5) az Európai Tanács általi elfogadására és 2014-től kezdődő alkalmazására, Franciaország éves kibocsátási jogosultságai a 2014. és az azt követő évekre a vonatkozó felülvizsgált üvegházhatásúgáz-kibocsátások figyelembevételével kerültek kiszámításra.
(14)
Az e határozatban előírt intézkedések összhangban vannak az Éghajlat-változási Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A tagállamok számára a 2013-2020-as időszak egyes éveire engedélyezett éves kibocsátási jogosultságok az I. mellékletben kerülnek megállapításra, és a 406/2009/EK határozat 10. cikkének megfelelően a későbbiekben közzéteendő esetleges kiigazításokra is figyelemmel alkalmazandók.
2. cikk
Az 1. cikk ellenére, amennyiben valamely, a 280/2004/EK határozat 3. cikke alapján elfogadott jogi aktus arra kötelezi a tagállamokat, hogy olyan üvegházhatásúgáz-kibocsátási nyilvántartásokat nyújtsanak be, amelyek az Éghajlat-változási Kormányközi Testület 4. értékelő jelentésében meghatározott, az Egyesült Nemzetek Éghajlat-változási Keretegyezménye Feleinek Konferenciája által a 15/CP.17 határozatban elfogadott, a globális felmelegedési potenciálra vonatkozó értékek figyelembevételével készültek, a II. mellékletben rögzített éves kibocsátási jogosultságokat kell alkalmazni az első olyan évtől, amelyre vonatkozóan ilyen üvegházhatásúgáz-kibocsátási nyilvántartást kell benyújtani.
3. cikk
A Horvátországra vonatkozóan az I. mellékletben meghatározott éves kibocsátási jogosultságok Horvátország csatlakozási szerződésének hatálybalépésétől alkalmazandók.
Ennek a határozatnak a tagállamok a címzettjei.
Kelt Brüsszelben, 2013. március 26-án.