RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 461/2013
af 21. maj 2013
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 18 i forordning (EF) nr. 597/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) ("grundforordningen"), særlig artikel 18,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2603/2000 (2) indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat ("PET") med oprindelse i bl.a. Indien. Ved forordning (EF) nr. 1645/2005 (3) ændrede Rådet niveauet for de gældende udligningsforanstaltninger over for importen af PET med oprindelse i Indien. Ændringerne var resultatet af en fremskyndet fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 20. Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 193/2007 (4) en endelig udligningstold for en periode på yderligere fem år. Udligningsforanstaltningerne blev efterfølgende ændret ved forordning (EF) nr. 1286/2008 (5) og gennemførelsesforordning (EU) nr. 906/2011 (6) efter en delvis interimsundersøgelse. Med gennemførelsesforordning (EU) nr. 559/2012 (7) blev en senere delvis interimsundersøgelse afsluttet uden en ændring af de gældende foranstaltninger. Ved afgørelse 2000/745/EF (8) godtog Kommissionen tilsagn om en mindsteimportpris fra tre eksporterende producenter i Indien.
(2)
Udligningsforanstaltningerne består i en specifik told. Tolden er mellem 0 og 106,5 EUR/ton på importen fra individuelt nævnte indiske producenter med en resttold på 69,4 EUR/ton på importen fra alle andre producenter.
2. Gældende antidumpingforanstaltninger
(3)
Ved forordning (EF) nr. 2604/2000 (9) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af PET med oprindelse i bl.a. Indien. Efter en udløbsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 192/2007 (10) en endelig antidumpingtold for en periode på yderligere fem år.
3. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(4)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb (11) af de gældende endelige udligningsforanstaltninger modtog Kommissionen den 25. november 2011 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18 ("udløbsundersøgelsen"). Anmodningen blev indgivet af Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe ("ansøgeren") på vegne af producenter, der tegner sig for næsten 95 % af produktionen af visse typer polyethylenterephthalat i Unionen.
(5)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis vil medføre fortsat eller fornyet subsidiering og skade for EU-erhvervsgrenen.
(6)
Forud for indledningen af udløbsundersøgelsen underrettede Kommissionen i overensstemmelse med grundforordningens artikel 22, stk. 1, og artikel 10, stk. 7, de indiske myndigheder om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret anmodning om en fornyet undersøgelse, og inviterede de indiske myndigheder til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til indholdet af anmodningen om en fornyet undersøgelse og nå frem til en gensidigt acceptabel løsning. Kommissionen modtog imidlertid ikke noget svar fra den indiske regering på dens tilbud om høringer.
4. Indledning af en udløbsundersøgelse
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse og offentliggjorde den 24. februar 2012 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (12) ("indledningsmeddelelsen") om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 18.
5. Sideløbende undersøgelse
(8)
Den 24. februar 2012 indledte Kommissionen også en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 om de gældende antidumpingforanstaltninger over for importen af PET med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Thailand og Taiwan (13).
6. Undersøgelsen
6.1. Nuværende undersøgelsesperiode og betragtet periode
(9)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering omfattede perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011 ("den nuværende undersøgelsesperiode" eller "NUP"). Undersøgelsen af tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udløbet af den nuværende undersøgelsesperiode ("den betragtede periode").
6.2. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(10)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, de eksporterende producenter i det pågældende land, importørerne, de brugere, som den vidste, var berørt af sagen, samt repræsentanterne for det pågældende land om indledningen af udløbsundersøgelsen.
(11)
Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(12)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter fra Indien, EU-producenter og importører blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 27 anset for hensigtsmæssigt at undersøge, om der burde udtages stikprøver. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage stikprøver, blev de eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelsen og forelægge Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(13)
Syv eksporterende producenter besvarede stikprøveundersøgelsen og meddelte, at de var villige til at samarbejde i forbindelse med den nuværende undersøgelse. På dette grundlag blev der udtaget en stikprøve på tre eksporterende producenter baseret på eksportmængden til Unionen. Der blev ikke modtaget indvendinger mod stikprøven, hverken fra producenterne i stikprøven, producenter, som ikke indgår i stikprøven, eller fra de relevante myndigheder i Indien.
(14)
De tre eksporterende producenter i stikprøven fik tilsendt spørgeskemaer, og Kommissionen modtog besvarelser fra dem alle tre. Spørgeskemabesvarelsen fra en indisk producent i stikprøven viste dog, at producenten kun eksporterede ubetydelige mængder af den pågældende vare i NUP, og det blev derfor ikke fundet hensigtsmæssigt at beregne subsidieringssatsen for denne virksomhed. Der blev derfor aflagt kontrolbesøg hos de to resterende eksporterende producenter, som tegnede sig for 99 % af den samlede import fra Indien til Unionen i NUP.
(15)
Efter fremlæggelsen af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger ("fremlæggelsen af oplysninger") anmodede en indisk samarbejdsvillig producent om beregning af en subsidiemargen. Det blev i den forbindelse på ny bekræftet, at eksporten fra denne virksomhed var ubetydelig og således ikke havde nogen indvirkning på fastlæggelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering i den nuværende udløbsundersøgelse. Denne anmodning blev derfor afvist.
(16)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af fire virksomheder ud af de 13 EU-producenter, der var kendte inden indledningen af undersøgelsen, som blev udvalgt på grundlag af den største repræsentative produktions- og salgsmængde, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Stikprøven tegnede sig for over 50 % af den samlede anslåede EU-produktion og det anslåede salg i NUP. Interesserede parter blev opfordret til at gennemse sagsakterne og fremsætte bemærkninger til det hensigtsmæssige i dette valg senest 15 dage efter datoen for offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(17)
Visse interesserede parter rejste indvendinger vedrørende stikprøven af EU-producenter. De påstod, at: i) Kommissionen ikke bør anvende stikprøver, navnlig da der ikke blev anvendt stikprøver i den tidligere undersøgelse; ii) den metode, der anvendtes til udtagning, blev anfægtet med den begrundelse, at den "blander tre etaper", nemlig gennemgangen af repræsentativiteten, definitionen af EU-erhvervsgrenen og stikprøveundersøgelsen; iii) den midlertidige stikprøve blev udtaget på grundlag af ukorrekte og ufuldstændige oplysninger; iv) den udtagne midlertidige stikprøve ikke er repræsentativ, da den omfatter virksomheder og ikke grupper; det blev desuden påstået, at man ved at inkludere en virksomhed, der i et tilfælde for nylig havde afhændet aktiviteter, eller i et andet tilfælde en virksomhed, som havde forretningsmæssigt forbundet salg, reducerede repræsentativiteten af stikprøven.
(18)
Parternes påstande blev besvaret på følgende måde:
-
Beslutningen om at udtage en stikprøve af EU-producenter træffes i hver enkelt undersøgelse på grundlag af de særlige omstændigheder, der gør sig gældende i sagen, og grundforordningens artikel 22, stk. 6, vedrører ikke brugen af en sådan stikprøve med henblik på fastsættelse af skaden som led i en udløbsundersøgelse. I modsætning til de tidligere udløbsundersøgelser, hvor det v ar muligt at undersøge alle virksomheder, der gav sig til kende og samarbejdede, skønnede Kommissionen i den nuværende undersøgelse, at det på grund af det store antal virksomheder ikke var muligt med rimelighed at undersøge alle EU-producenter inden for den tid, der var til rådighed, og at betingelserne i artikel 27 således var opfyldt.
-
Kommissionen "forvekslede" ikke fastsættelsen af repræsentativitet, definitionen af EU-erhvervsgrenen og udtagelsen af den midlertidige stikprøve, da disse etaper er uafhængige af hinanden, og der blev truffet separate beslutninger herom. Det blev ikke godtgjort, i hvilket omfang brugen af de produktions- og salgsdata, som EU-producenterne fremlagde i forbindelse med gennemgangen, havde påvirket stikprøvens repræsentativitet.
-
Stikprøven blev udtaget på grundlag af de oplysninger, der forelå på udvælgelsestidspunktet, i henhold til grundforordningens artikel 27. Stikprøvens repræsentativitet blev evalueret som følge af parternes bemærkninger vedrørende specifikke virksomhedsdata. Ingen af bemærkningerne blev fundet berettigede.
-
Stikprøven blev i henhold til grundforordningens artikel 27 udtaget med henblik på at afspejle den største repræsentative produktions- og salgsmængde, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Det blev konkluderet, at de virksomheder, der indgår i større grupper, som ifølge undersøgelserne opererer uafhængigt af andre datterselskaber i samme gruppe, var repræsentative for EU-erhvervsgrenen, og der var således ingen grund til at undersøge hele gruppen på et konsolideret grundlag. Samtidig blev virksomhederne udtaget til stikprøven som økonomiske enheder, hvorved det sikres, at alle relevante data kunne verificeres. Desuden indgik afhændelse af aktiviteter og forretningsmæssigt forbundet salg i karakteristikkerne for sektoren i den betragtede periode, og ingen af disse elementer kunne derfor gøre stikprøven mindre repræsentativ.
(19)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog parterne ovennævnte argumenter, som allerede var blevet behandlet.
(20)
Det påtænktes allerede i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver af ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Ingen af de 24 ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som blev kontaktet, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(21)
Alle fem kendte råvareleverandører blev kontaktet i forbindelse med indledningen af undersøgelsen og fik tilsendt det relevante spørgeskema. To leverandører gav sig til kende og besvarede spørgeskemaet.
(22)
Alle kendte brugere og brugersammenslutninger blev kontaktet efter indledningen. 17 brugere indsendte en spørgeskemabesvarelse. Tyve sammenslutninger af brugere fra 16 medlemsstater gav sig selv til kende og indsendte bemærkninger.
7. Efterprøvning af modtagne oplysninger
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat eller fornyet subsidiering og deraf følgende skade, og på at fastslå Unionens interesser. Der blev gennemført kontrolbesøg hos de indiske myndigheder i Delhi og hos følgende interesserede parter:
a)
Eksporterende producenter
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Indien
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indien
b)
EU-producenter
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nederlandene
-
Equipolymers, Italien, Tyskland
-
Neo Group, UAB, Litauen
-
Novapet SA, Spanien,
c)
Brugere i Unionen
-
Coca-Cola Europe, Belgien
-
Nestle Waters France, Frankrig.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare i den nuværende undersøgelse er den samme som i den oprindelige undersøgelse, dvs. PET med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5 med oprindelse i Indien. Den klassificeres i øjeblikket under KN-kode 3907 60 20.
2. Samme vare
(25)
Som i forbindelse med den oprindelige undersøgelse og den fornyede undersøgelse kunne det konstateres, at den pågældende vare, nemlig PET, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i det pågældende land, og PET, der fremstilles og sælges af EU-producenterne, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål. De anses derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 2, litra c).
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SUBSIDIERING
1. Indledning
(26)
På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i anmodningen om en fornyet undersøgelse, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
Landsdækkende ordninger
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
b)
Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
c)
Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
d)
Focus Product Scheme ("FPS-ordning")
e)
Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
f)
Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
g)
Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
h)
Special Economic Zones/Export Oriented Units ("SEZ/EOU") (ordningen for særlige økonomiske områder og eksportorienterede virksomheder)
i)
Export Credit Scheme ("ECS") (eksportkreditordning)
j)
Income Tax Exemption Scheme ("ITES") (indkomstskattefritagelsesordning)
Regionale ordninger
k)
West Bengal Incentive Scheme ("WBIS") (vestbengalsk incitamentsordning)
l)
Capital Investment Incentive Scheme (Delstaten Gujarats incitamentsordning for kapitalinvestering)
m)
Gujarat Sales Tax Incentive Scheme ("GSTIS") (incitamentsordning vedrørende omsætningsafgift i Gujarat)
n)
Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme ("GEDES") (toldfritagelsesordning for elektricitet i Gujarat)
o)
Package Scheme of Incentives ("PSI") of the Government of Maharashtra (incitamentsordning fra delstaten Maharashtra).
(27)
De nævnte ordninger i litra a), c) og h) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) ("loven om udenrigshandel"), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved loven om udenrigshandel bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser om eksport- og importpolitikken. Disse bekendtgørelser gengives kort i "Foreign Trade Policy"-dokumenter, der udstedes af handelsministeriet hvert femte år og ajourføres regelmæssigt. Foreign Trade Policy-dokumentet, som vedrører NUP i denne undersøgelse, er "Foreign Trade Policy 09-14" ("FTP 09-14"). Desuden fastlægger den indiske regering også de procedurer, der styrer FTP-policy 09-14 i "Handbook of Procedures, Volume I" ("Procedurehåndbogen I 09-14"). Procedurehåndbogen ajourføres også regelmæssigt.
(28)
Ordningen under litra b) er baseret på afsnit 75 i Customs Act fra 1962, afsnit 37 i Central Excise Act fra 1944, afsnit 93A og 94 i Financial Act fra 1994 og på Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules fra 1995. Godtgørelsessatserne offentliggøres regelmæssigt; satserne vedrørende NUP var All Industry Rates (AIR) i toldgodtgørelsesordningen 2011-2012, som blev offentliggjort i bekendtgørelse nr. 68/2011-Customs (N.T.) af 22. september 2011. Toldgodtgørelsesordningen omtales også som en ordning for afgiftsfritagelse i kapitel 4 i FTP 09-14.
(29)
Ordningen under litra i) er baseret på afsnit 21 og 35A i Banking Regulation Act of 1949 (bankloven), der tillader Reserve Bank of India ("RBI") at vejlede forretningsbanker på eksportkreditområdet.
(30)
Ordningen under litra j) er baseret på Income Tax Act of 1961 (indkomstskatteloven fra 1961), som ændres årligt ved Finance Act (finansloven).
(31)
Ordningen under litra k) administreres af regeringen i Vestbengalen og er beskrevet i bekendtgørelse fra det vestbengalske handels- og industriministerium nr. 580-CI/H af 22. juni 1999, senest erstattet af bekendtgørelse nr. 134-CI/O/Incentive/17/03/I af 24. marts 2004.
(32)
Ordningen under litra l) forvaltes af regeringen i delstaten Gujarat og er baseret på delstaten Gujarats industrifremmepolitik.
(33)
Ordningen under litra m) forvaltes af regeringen i delstaten Gujarat og er baseret på delstatens industrifremmepolitik.
(34)
Ordningen under litra n) er baseret på Bombay Electricity Duty Act of 1958 (loven fra 1958 om elektricitetsafgifter i Bombay).
(35)
Ordningen under litra o) forvaltes af delstaten Maharashtra og er baseret på beslutninger, som er truffet af ministeriet for industri, energi og arbejde i delstaten Maharashtra.
(36)
Undersøgelsen viste, at de eksporterende producenter i stikprøven opnåede fordele ved følgende ordninger i NUP i forbindelse med den pågældende vare:
Landsdækkende ordninger
a)
Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
b)
Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
c)
Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
d)
Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
e)
Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
Regionale ordninger
f)
West Bengal Incentive Scheme ("WBIS") (vestbengalsk incitamentordning).
2. Duty Entitlement Passbook Scheme ("DEPBS") (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(37)
Der findes en detaljeret beskrivelse af DEPBS-ordningen i kapitel 4.3 i FTP 09-14 og i kapitel 4 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(38)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(39)
En eksportør kan anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de varer, der eksporteres under denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af Standard Input/Output-normer (SION-normer) under hensyntagen til det formodede indhold af importerede råvarer i eksportvaren og tolden på de formodede importerede råvarer, uanset om der rent faktisk er betalt importafgift eller ej. DEPBS-satsen for den pågældende vare i NUP i den aktuelle undersøgelse var 8 % med en værdi på 58 INR/kg.
(40)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. På tidspunktet for eksporttransaktionen skal eksportøren udfærdige en erklæring til de indiske myndigheder, hvoraf det fremgår, at eksporten finder sted inden for rammerne af DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder et eksportforsendelsesdokument som led i forsendelsesproceduren. Af dette dokument fremgår bl.a. størrelsen af den DEPBS-kredit, der skal indrømmes for den pågældende eksporttransaktion. Eksportøren kender på dette tidspunkt den fordel, den pågældende vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af en kredit, der er udstedt under DEPBS. Den DEPBS-sats, der benyttes til at beregne fordelen, er den sats, der var gældende på tidspunktet for eksportangivelsen.
(41)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan kreditter, der er udstedt under DEPBS, bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder. Sådanne kreditter kan benyttes til at betale told på senere import af enhver vare, undtagen kapitalgoder og varer, som er underlagt importrestriktioner. Varer, der er importeret ved anvendelse af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. DEPBS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i en periode på 24 måneder fra udstedelsesdatoen.
(42)
Ansøgninger om DEPBS-kreditter registreres elektronisk og kan dække et ubegrænset antal eksporttransaktioner. Fristen for indsendelse af ansøgninger er tre måneder efter eksporten, men som anført i punkt 9.3 i HOP I 09-14 kan ansøgninger, der modtages efter udløbet af fristerne for indsendelse, altid kan tages i betragtning ved pålæggelse af en mindre bøde (f.eks. 10 % af godtgørelsen).
(43)
Det blev konstateret, at begge virksomheder i stikprøven brugte denne ordning i de første tre kvartaler af NUP.
d) Konklusion om DEPBS
(44)
Ved DEPBS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En DEPBS-kredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører DEPBS-kreditten en fordel for eksportøren, da virksomhedens likviditet forbedres.
(45)
Endvidere er DEPBS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(46)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råvarer. Desuden findes der ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DEPBS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DEPBS-ordningen.
e) Ophævelse af DEPBS-ordningen og overgang til DDS
(47)
Ved offentlig bekendtgørelse nr. 54 (RE-2010)/09-14 af 17. juni 2011 blev DEPBS forlænget med 3 måneder indtil den 30. september 2011. Da der ikke er blevet offentliggjort yderligere forlængelser efterfølgende, er DEPBS endeligt ophævet fra og med den 30. september 2011. Det var således nødvendigt at undersøge, hvilke foranstaltninger der kunne indføres med henblik på grundforordningens artikel 15, stk. 1.
(48)
Den indiske regering forklarede Kommissionen, at virksomhederne efter ophævelsen af DEPBS-ordningen kunne vælge at bruge andre toldgodtgørelsesordninger i kapitel 4 i FTP 09-14, nemlig Advance Authorisation Scheme (AAS) og Duty Drawback Scheme (DDS).
(49)
Undersøgelsen viste, at begge virksomheder i stikprøven begyndte at bruge DDS-ordningen straks efter ophævelsen af DEPBS. Det skal bemærkes, at DDS blev indført i 1995 og anvendtes samtidig med DEPBS i de første tre kvartaler af NUP og i en årrække før NUP. Det var dog ikke muligt for eksportørerne at anvende DDS og DEPBS samtidig på den samme eksport. I de tre første kvartaler af NUP var DDS-satsen på 2,2 % med et loft på 1,5 INR/kg, hvilket gjorde DDS mindre generøs og dermed mindre attraktiv end DEPBS. Det skal bemærkes, at den indiske regering bestræbte sig på en smidig overgang fra DEPBS til DDS, hvilket fremgår af cirkulære nr. - 42/2011-Customs af 22. september 2011. Det forklares i cirkulæret, at "toldgodtgørelsesordningen i år omfatter områder, der hidtil indgik i DEPB[S]-ordningen". Det fremgår af samme cirkulære, at det for sektorer under DEPBS er blevet besluttet at anvende en smidig overgang for varer i disse sektorer, samtidig med at de indarbejdes i toldgodtgørelsesordningen. I en overgangsperiode vil disse varer pålægges en mindre reduktion af deres DEPB[S]-satser på mellem 1 % og 3 % for de fleste varer. Med andre ord antyder dette cirkulære, at de gældende toldgodtgørelsessatser med virkning fra 1. oktober 2011 blev fastlagt, således at de kunne give samme type fordel som den tilbagetrukne DEPBS.
(50)
Pr. 1. oktober 2011 blev DDS-satsen for den pågældende vare hævet fra 2,2 % til 5,5 % af fob-værdien, og det tilhørende loft blev hævet fra 1,5 INR/kg til 5,5 INR/kg. Det blev konstateret, at denne nye sats gav samme subsidieringsniveauer som DEPBS indtil 30. september 2011 med en sats på 8 % og et loft på 58 INR/kg. Afhængigt af priserne på PET i NUP resulterede DEPBS generelt i en teoretisk fordel på 4,64 INR/kg eller 5,8 %. I DDS-ordningen blev loftet ikke anvendt, så den teoretiske fordel udgjorde 5,5 %.
(51)
Undersøgelsen bekræftede argumentationen i foregående betragtning. De gennemsnitlige subsidiemargener udregnet på årsbasis for virksomhederne i stikprøven var 5,5 % og 6 % for henholdsvis DEPBS og DDS.
(52)
En sammenligning af de to ordninger viser desuden et stort sammenfald mellem gennemførelsesbestemmelserne.
(53)
Det fremgår dog af betragtning 47 og 48-51, at selv om DEPBS-ordningen var blevet ophævet, blev fordele i ordningen fortsat udbetalt uden ophør og på næsten samme niveau, hvilket gav en gnidningsløs overgang til toldgodtgørelsesordningen. Det konkluderes derfor, at subsidierne ikke er blevet trukket tilbage, jf. grundforordningens artikel 15, stk. 1, og at DEPBS er udligningsberettiget.
(54)
Efter fremlæggelsen af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger påstod en eksporterende producent, at DEPBS var blevet trukket tilbage og derfor ikke skulle udlignes. Det skal som svar herpå bemærkes, hvilket også fremgår af betragtning 47, at DEPBS-ordningen ophørte den 30. september 2011. Subsidieringen fortsatte imidlertid, og eksportørerne har mulighed for som alternativ til DEPBS at anmode om og modtage fordele under f.eks. DDS eller AAS. Dette argument afvistes følgelig.
f) Beregning af subsidiebeløbet
(55)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal de indiske myndigheder giver afkald på tolden, hvilket udgør et finansielt bidrag, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen af den DEPBS-kredit, som ydes for den pågældende eksporttransaktion, har GOI ingen beføjelser med hensyn til indrømmelse af subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DEPBS-ordningen som summen af de kreditter, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted i henhold til denne ordning i NUP.
(56)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Disse subsidiebeløb blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(57)
På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for virksomhederne i stikprøven, på henholdsvis 3,78 % og 4,42 %.
3. Duty Drawback Scheme ("DDS") (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(58)
De nærmere regler for DDS findes i Custom & Central Excise Duties Drawback Rules, 1995 med efterfølgende ændringer.
b) Støtteberettigelse
(59)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(60)
En støtteberettiget eksportør kan anmode om godtgørelsesbeløb, der beregnes som en procentdel af fob-værdien af de varer, der eksporteres i henhold til denne ordning. De indiske myndigheder har fastsat sådanne godtgørelsessatser for en række varer, herunder den pågældende vare. De fastlægges på grundlag af den gennemsnitlige mængde eller værdi af materialer, der anvendes som input til fremstilling af en vare, og det gennemsnitlige toldbeløb, der betales på inputs. De anvendes, uanset om der rent faktisk er betalt importtold eller ej. DDS-satsen for den pågældende vare i NUP var 5,5 % af fob-værdien med et loft på 5,5 INR/kg.
(61)
For at være berettiget til fordelene under denne ordning skal virksomheden foretage eksport. Når forsendelsesoplysningerne indtastes i toldserveren (ICEGATE), anføres det, at eksporten finder sted som led i DDS, og DDS-beløbet fastsættes uigenkaldeligt. Efter rederiet har udfyldt Export General Manifest (EGM), og toldmyndighederne har i tilstrækkelig grad har sammenlignet dokumentet med forsendelsesdokumentet, er alle betingelser opfyldt for at tillade udbetalingen af godtgørelsesbeløbet, enten direkte til eksportørens bankkonto eller pr. bankanvisning.
(62)
Eksportøren skal desuden fremlægge bevis for, at de eksporterede varer er blevet betalt ved hjælp af en bankbekræftelse (bank realisation certificate). Denne bekræftelse kan udfærdiges, når godtgørelsesbeløbet er blevet udbetalt, men de indiske myndigheder kræver beløbet tilbagebetalt, hvis eksportøren ikke fremlægger en bankbekræftelse inden fristens udløb.
(63)
Godtgørelsesbeløbet kan anvendes til ethvert formål.
(64)
Det konkluderedes, at toldgodtgørelsesbeløbet efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med de indiske regnskabsstandarder.
(65)
Det blev konkluderet, at virksomhederne i stikprøven brugte DDS i det sidste kvartal af NUP.
d) Konklusion om DDS
(66)
Ved DDS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Et toldgodtgørelsesbeløb er et finansielt bidrag fra de indiske myndigheder. Desuden medfører toldgodtgørelsesbeløbet en fordel for eksportøren, idet virksomhedens likviditet forbedres.
(67)
Endvidere er DDS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og udligningsberettiget, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(68)
Denne ordning kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen.
(69)
Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Endelig er en eksportør berettiget til DDS-fordelene, uanset om den pågældende overhovedet importerer råvarer. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råmaterialer, er således stadig berettiget til fordelene ved DDS-ordningen.
(70)
Dette bekræftes i de indiske myndigheders cirkulære nr. 24/2001, hvoraf det klart fremgår, at [toldgodtgørelsessatser] ikke har nogen relation til det faktiske inputforbrugsmønster og den faktiske indvirkning på en bestemt eksportørs inputs eller individuelle forsendelser […], og de regionale myndigheder instrueres om, at de lokale kontorer ikke skal forlange bevis for den faktiske told, der er betalt på importerede eller hjemlige input […], når eksportørerne indsender deres [anmodninger om godtgørelser].
(71)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at DDS er udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(72)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 2, og artikel 5 blev det udligningsberettigede subsidiebeløb beregnet som den fordel, som det konstateredes, at modtageren havde opnået i NUP. I den forbindelse var det opfattelsen, at modtageren opnår fordelen på det tidspunkt, hvor der foretages en eksporttransaktion under denne ordning. På dette tidspunkt skal den indiske regering giver afkald på godtgørelsesbeløbet, hvilket udgør et finansielt bidrag i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Når først toldmyndighederne har udstedt et eksportforsendelsesdokument, der bl.a. viser størrelsen på det godtgørelsesbeløb, der ydes for den pågældende eksporttransaktion, har den indiske regering ingen beføjelser med hensyn til at indrømme subsidiet. I betragtning af ovenstående anses det for passende at betragte fordelen ved DDS-ordningen som summen af de godtgørelsesbeløb, der er opnået for alle eksporttransaktioner, der har fundet sted under denne ordning i NUP.
(73)
Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket kreditterne for at nå frem til subsidiebeløbene som tæller, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Dette subsidiebeløb er i henhold til grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over den samlede eksportomsætning af den pågældende vare i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(74)
På denne baggrund er den subsidiemargen, der blev konstateret under denne ordning for de pågældende virksomheder i stikprøven, på henholdsvis 1,65 % og 1,32 %.
4. Focus Market Scheme ("FMS") (fokusmarkedsordning)
a) Retsgrundlag
(75)
Der findes en detaljeret beskrivelse af FMS-ordningen i afsnit 3.14 i FTP 09-14 og i kapitel 3.8 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(76)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(77)
Under denne ordning er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til tabel 1 og 2 i bilag 37(C) i Procedurehåndbogen I 09-14, berettiget til en toldkredit på 3 % af fob-værdien. Fra 1. april 2011 er eksporten af alle varer til lande, der er meddelt i henhold til tabel 3 i bilag 37(C) ("Special Fokus Markets"), berettiget til en toldkredit på 4 % af fob-værdien. Visse former for eksportaktiviteter er udelukket fra denne ordning, f.eks. eksport af importerede eller omladede varer, transaktioner ligestillet med eksport, eksport af tjenester og eksportomsætning fra enheder, der opererer i særlige økonomiske områder. Visse former for varer er også udelukket fra denne ordning, f.eks. diamanter, ædelmetaller, malme, korn, sukker og olieprodukter.
(78)
Toldkreditterne i forbindelse med FMS kan frit overføres og er gyldige i en periode på 24 måneder fra datoen for udstedelsen af det relevante toldgodtgørelsesdokument. De kan benyttes til at betale told på senere import af enhver råvare eller vare, herunder også kapitalgoder.
(79)
Toldgodtgørelsesdokumentet udstedes i eksporthavnen, når eksporten eller afsendelsen af varerne har fundet sted. Så længe ansøgeren tilvejebringer kopier af al relevant eksportdokumentation til myndighederne (f.eks. eksportordrer, fakturaer, forsendelsespapirer, bankbekræftelser), kan den indiske regering ikke frit bestemme, om der skal indrømmes toldkreditter.
(80)
Det blev konstateret, at virksomhederne i stikprøven brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion om FMS
(81)
Ved FMS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En FMS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører FMS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi virksomhedens likviditet forbedres.
(82)
Endvidere er FMS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og dermed udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(83)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. En eksportør er ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de faktisk anvendte råvarer. Der findes ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råvarer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. litra i) i bilag I, og bilag II og III til grundforordningen. Eksportører er berettiget til fordelene ved FMS, uanset om de importerer råvarer eller ikke. For at opnå fordelen er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise import af noget råmateriale. Selv eksportører, der anskaffer alle deres råvarer lokalt og ikke importerer varer, der kan benyttes som råvarer, er således stadig berettigede til fordelene ved FMS. Desuden kan en eksportør anvende FMS-toldkreditter til at importere kapitalgoder, selv om disse ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger (jf. litra i) i bilag I til grundforordningen), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(84)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet og udtrykt ved den fordel, som modtageren bevisligt havde opnået i NUP, og som den samarbejdsvillige eksporterende producent på tidspunktet for eksporttransaktionen har opført på et periodiseringsgrundlag som indtægt. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(85)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for de pågældende virksomheder i stikprøven udgør henholdsvis 0,19 % og 0,87 %.
5. Status Holder Incentive Scrip ("SHIS")
a) Retsgrundlag
(86)
Der findes en detaljeret beskrivelse af SHIS-ordningen i kapitel 3.16 i FTP 09-14 og i kapitel 3.10 i Procedurehåndbogen I 09-14. En detaljeret beskrivelse af Status-kategorier findes i kapitel 3.10.1-3.10.4 i FTP 09-14 og i kapitel 3.1-3.5 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(87)
Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er godkendt som såkaldte Status-indehavere, er berettigede under denne ordning.
c) Praktisk gennemførelse
(88)
Producent-eksportører og forhandler-eksportører kan opnå Status. Afhængigt af deres eksportresultater i det indeværende år og en række tidligere år indrømmes ansøgerne en af følgende statusformer: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House og Premier Trading House.
(89)
I SHIS-ordningen er statusindehavere berettiget til en toldkredit svarende til 1 % af fob-værdien af eksporten i de sektorer, der fremgår af kapitel 3.16.4 i FTP 09-14, dvs. læder (undtagen færdige lædervarer), tekstil- og jutesektoren, håndværk, teknologisektoren (undtagen enkelte underområder), plastik og basiskemikalier (undtagen farmaceutiske produkter). Da den pågældende vare er en type af plastik, er den omfattet af ordningen.
(90)
SHIS-toldkreditter kan ikke overføres og skal anvendes til at betale told på import af kapitalvarer, som anvendes til fremstilling af varer, der hører under en af de omfattede sektorer.
(91)
Hvis en ansøger har anvendt en nultolds-EPCG i løbet af et år, er virksomheden ikke berettiget til SHIS for eksport, der er foretaget samme år.
(92)
Ordningen blev indført i 2009 for eksport i perioden 2009-201 og 2010-2011 og er blevet forlænget hvert år siden da. Den seneste forlængelse (jf. bekendtgørelse nr. 07/2012 - Customs af 9. marts 2012) forlængede ordningens gyldighed indtil 31. marts 2013.
(93)
Det konstateredes, at efter opfyldelsen af eksportforpligtelsen kan toldkreditter, der er udstedt under SHIS, bogføres som indtægter i regnskaberne på et periodiseringsgrundlag, hvilket er i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder.
(94)
Undersøgelsen viste, at en virksomhed i stikprøven brugte denne ordning i NUP, mens den anden virksomhed ikke var berettiget til ordningen som følge af de bestemmelser, der er beskrevet i betragtning 90.
d) Konklusion om SHIS
(95)
Ved SHIS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. En SHIS-toldkredit er et finansielt bidrag fra den indiske regering, da kreditten senere vil blive benyttet til at udligne importafgifter, hvorved den indiske regering giver afkald på toldindtægter, den ellers ville have fået. Desuden medfører SHIS-kreditten en fordel for eksportøren, fordi virksomhedens likviditet forbedres.
(96)
Endvidere er SHIS retligt betinget af eksportresultater, og ordningen anses derfor for specifik og dermed udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(97)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Den overholder ikke de strenge regler, der er fastsat i litra i) i bilag I, bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. Toldkreditten bruges i sidste ende til at betale told på import af kapitalgoder, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for tilladelige toldgodtgørelsesordninger, jf. litra i), i bilag I til grundforordningen, da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(98)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet og udtrykt ved den fordel, som modtageren bevisligt havde opnået i NUP, og som den samarbejdsvillige eksporterende producent på tidspunktet for eksporttransaktionen har opført på et periodiseringsgrundlag som indtægt. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i NUP som behørig nævner, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, producerede, eksporterede eller transporterede mængder.
(99)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for den eneste virksomhed i stikprøven, der anvender ordningen, udgør 1 %.
6. Export Promotion Capital Goods Scheme ("EPCGS") (eksportfremmeordning for kapitalgoder)
a) Retsgrundlag
(100)
Der findes en detaljeret beskrivelse af EPCGS-ordningen i kapitel 5 i FTP 09-14 og i kapitel 5 i Procedurehåndbogen I 09-14.
b) Støtteberettigelse
(101)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører, som er knyttet til støtteproducenter, samt leverandører af tjenesteydelser.
c) Praktisk gennemførelse
(102)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har en virksomhed lov til at importere (nye og indtil ti år gamle brugte) kapitalgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder de indiske myndigheder efter anmodning og efter betaling af et gebyr en EPCGS-licens. Ordningen giver mulighed for en reduceret importtoldsats på 3 % på alle kapitalgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede kapitalgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode. I henhold til FTP 09-14 kan der importeres kapitalgoder med en told på 0 % under EPCGS, men i sådanne tilfælde er perioden for indfrielse af eksportforpligtelsen kortere.
(103)
EPCGS-licensindehaveren kan også anskaffe kapitalgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af kapitalgoder selv benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne kapitalgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på fordelen ved transaktioner ligestillet med eksport, for så vidt angår levering af kapitalgoder til en EPCGS-licensindehaver.
d) Konklusion om EPCGS
(104)
Ved EPCGS ydes der subsidier, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Toldnedsættelsen er et finansielt bidrag fra den indiske stat, da denne indrømmelse reducerer de toldindtægter, som den indiske stat ellers ville have haft. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(105)
Endvidere er EPCGS retligt betinget af eksportresultater, da sådanne licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).
(106)
EPCGS kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Kapitalgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger, jf. litra i) i bilag I til grundforordningen, da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(107)
Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede kapitalgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne kapitalgoder i den pågældende erhvervsgren. Det således beregnede beløb for NUP blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode, således at det afspejler den fulde værdi af fordelen over tid. Markedsrenten i UP i Indien blev anset for passende til dette formål. Når der blev fremsat berettigede krav herom, blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(108)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt som behørig nævner over eksportomsætningen i NUP, da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder.
(109)
Den fastslåede subsidiesats med hensyn til denne ordning i NUP for de pågældende virksomheder i stikprøven udgør henholdsvis 0,55 % og 0,56 %.
7. Advance Authorisation Scheme ("AAS") (forhåndstilladelsesordning)
(110)
Det blev konstateret, at kun en af virksomhederne i stikprøven brugte denne ordning i NUP. Undersøgelsen viste dog, at virksomheden kun opnåede en ubetydelig fordel, og AAS blev derfor ikke yderligere analyseret.
8. West Bengal Incentive Scheme 1999 ("WBIS 1999") (den vestbengalske incitamentordning fra 1999)
a) Retsgrundlag
(111)
En detaljeret beskrivelse af denne ordning som anvendt af den vestbengalske regering kan findes i bekendtgørelse nr. 580-CI/H af 22. juni 1999 fra det vestbengalske handels- og industriministerium.
b) Støtteberettigelse
(112)
Virksomheder, der opretter en ny industrivirksomhed eller foretager en større udvidelse af en eksisterende industrivirksomhed i tilbagestående områder, er støtteberettigede i henhold til denne ordning. Der findes imidlertid en udtømmende liste over erhvervsgrene, der ikke er støtteberettigede (en negativliste over erhvervsgrene), og den forhindrer virksomheder i bestemte erhvervssektorer i at drage fordel af incitamenterne.
c) Praktisk gennemførelse
(113)
Vestbengalen yder incitamenter til berettigede industrivirksomheder i form af en række fordele, herunder fritagelse for omsætningsafgift og central omsætningsafgift ("CENVAT") på færdigvarer for at fremme den industrielle udvikling i de økonomisk tilbagestående områder i denne stat.
(114)
I henhold til denne ordning skal virksomhederne investere i tilbagestående områder. Disse områder - bestemte territoriale enheder i Vestbengalen - er inddelt i forskellige kategorier efter deres økonomiske udviklingsgrad, mens visse udviklede egne samtidig er udelukket fra incitamentsordningerne. Hovedkriteriet for fastsættelsen af incitamenternes omfang er investeringens størrelse og det område, hvori virksomheden befinder sig eller vil blive etableret.
(115)
Det blev konstateret, at en virksomhed i stikprøven brugte denne ordning i NUP.
d) Konklusion
(116)
Denne ordning yder subsidier i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2. Den udgør et finansielt bidrag fra den vestbengalske regering, da de indrømmede incitamenter, i foreliggende tilfælde en fritagelse fra CST og eftergivelse af CENVAT på salg af færdigvarer, reducerer de skatteindtægter, der ellers ville være indgået. Desuden medfører disse incitamenter en fordel for virksomhederne i form af en forbedret finansiel situation, idet ellers skyldige skatter ikke betales.
(117)
Endvidere er ordningen regionalt specifik i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), og artikel 4, stk. 3, da den kun kan benyttes af visse virksomheder, der har foretaget investeringer inden for bestemte angivne geografiske områder på den pågældende delstats retsområde. Den er ikke tilgængelig for virksomheder, der er beliggende uden for disse områder, og fordelens størrelse er desuden afhængig af det pågældende område.
(118)
WBIS 1999 er derfor udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(119)
Subsidiebeløbet blev beregnet på grundlag af den omsætningsafgift og CENVAT på salg af færdigvarer, som normalt skulle være betalt i den nuværende undersøgelsesperiode, men som forblev ubetalt i henhold til denne ordning. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over det samlede salg i den nuværende undersøgelsesperiode som behørig nævner, da subsidiet ikke er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Den herved opnåede subsidiesats var på 1,36 %.
9. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(120)
For de eksporterende producenter i stikprøven var de udligningsberettigede subsidiebeløb, der blev fastsat i overensstemmelse med bestemmelserne i grundforordningen, på henholdsvis 7,53 % og 8,17 %, udtrykt i værdi.
ORDNING
DEPBS
DDS
FMS
SHIS
EPCG
WBIS
I alt
VIRKSOMHED
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nul
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
Nul
8,17
10. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet subsidiering
(121)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 2, blev det undersøgt, om det var sandsynligt, at de gældende foranstaltningers udløb ville føre til, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier.
(122)
Som beskrevet i betragtning 26 til 118 blev det fastslået, at indiske eksportører af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode fortsat drog fordel af en betydelig udligningsberettiget subsidiering fra de indiske myndigheders side.
(123)
Subsidieordningerne medfører fortsat fordele, og der er ingen tegn på, at de vil blive afviklet inden for en overskuelig fremtid. Hver eksportør er desuden berettiget til støtte under flere af ordningerne.
(124)
Det blev også undersøgt, om eksporten til Unionen ville ske i væsentlige mængder, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(125)
Indien er en stor producent af den pågældende vare. På grundlag af de data, der blev indhentet i løbet af undersøgelsen, havde Indien en produktionskapacitet på ca. 700 000-900 000 tons i NUP, og ekspansionsplaner bringer landets samlede kapacitet op på mellem 1 600 000 og 1 800 000 tons i 2014. Som et resultat heraf anslås den overskydende kapacitet i forhold til den hjemlige efterspørgsel til ca. 600 000-700 000 tons i 2014, hvilket udgør 21-25 % af det samlede EU-forbrug i NUP.
(126)
Under disse omstændigheder er de indiske producenter af den pågældende vare i høj grad afhængige af eksportsalg, og det er sandsynligt, at eksportmængden til Unionen, som allerede var betydelig i NUP, vil vokse yderligere, hvis foranstaltningerne ophæves.
(127)
En eksporterende producent påstod, at den overskydende kapacitet ville falde efter 2014, og at situationen med den overskydende kapacitet derfor kun var midlertidig. Det skal bemærkes, at det påståede fald i den overskydende kapacitet efter 2014 var i overensstemmelse med udsigterne i markedsanalyserne. Det blev derfor konkluderet, at denne påstand ikke kunne ændre analysen vedrørende udviklingen i den overskydende kapacitet.
(128)
Efter fremlæggelsen påstod en eksporterende producent, at det var umuligt at undgå midlertidig overskydende kapacitet, da stigninger i produktionskapaciteten generelt kun kan ske i store spring på grund af minimumsstørrelsen af moderne PET-fabrikker. Som svar herpå skal det bemærkes, at der i NUP og det efterfølgende år skete kapacitetsudvidelser på mellem mindst 150 000 og 200 000 ton. Den nævnte begrundelse kan således ikke alene begrunde den overskydende kapacitet til eksport, jf. betragtning 125. Under alle omstændigheder er grunden til den overskydende kapacitet til eksport irrelevant i denne sammenhæng. Påstanden blev derfor afvist.
(129)
Visse parter påstod, at den overskydende kapacitet til eksport i Indien kunne absorberes af andre tredjelande, og at den overskydende kapacitet til eksport, som Kommissionen havde beregnet, ikke var blevet vurderet korrekt. Det var ikke på nogen måde blevet antaget, at hele den overskydende kapacitet til eksport ville blive sendt til Unionen. Påstanden blev derfor afvist.
(130)
Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at der er sandsynlighed for fortsat subsidiering.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(131)
Samme vare fremstilles af 13 kendte producenter i Unionen. De udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 1, og betegnes herefter "EU-erhvervsgrenen".
(132)
Tolv kendte EU-producenter, repræsenteret ved klageren i denne sag, samarbejdede og støttede undersøgelsen. En anden kendt EU-producent samarbejdede ikke i den nuværende undersøgelse.
(133)
Alle foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen såsom spørgeskemabesvarelser, Eurostat og anmodningen om en fornyet undersøgelse blev anvendt til at fastlægge den samlede EU-produktion i NUP.
(134)
EU-markedet for PET er kendetegnet ved et forholdsvis stort antal producenter, der generelt tilhører større grupper med hovedsæde uden for Unionen. Mellem 2000 og 2012 gennemgik Unionens PET-industri en række omvæltninger. Der foregår på markedet en konsolidering, der indebærer en række nylige virksomhedsovertagelser og -lukninger. Der udvikles fortsat nye produkter, såsom genanvendt PET og bio-PET, med en forholdsvis ny afsmitning i genbrugsindustrien.
(135)
Efter fremlæggelsen påstod visse parter, at beskrivelsen af EU-erhvervsgrenens situation var ukorrekt, da fem producenter faktisk tilhørte en stor tværnational gruppe, og tre andre producenter var forretningsmæssigt forbundne med PET- emballagevirksomheder. Ingen af disse fakta modsiger beskrivelsen i betragtning 134, hvoraf det udtrykkeligt fremgår, at EU-producenterne normalt tilhører store grupper. Virkningen af denne koncentration er omtalt i betragtning 207. Analysen af det bundne markeds indvirkning fremgår af betragtning 202-204.
(136)
I betragtning af det relativt store antal samarbejdsvillige EU-producenter blev der, som anført ovenfor, udtaget en stikprøve på fire EU-producenter, der tegner sig for over 50 % af produktion og salg af den samlede EU-produktion af samme vare i NUP.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbruget
(137)
EU-forbruget blev beregnet ud fra EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet, Eurostats oplysninger om importmængden og for de ikke samarbejdsvillige EU-producenters vedkommende på basis af skøn foretaget ud fra oplysninger i anmodningen om en fornyet undersøgelse.
(138)
Efter en stigning i 2009 og 2010 viste forbruget et let fald på 2 % i NUP i forhold til 2008 og udgjorde i alt 2 802 mio. tons i NUP.
Tabel 1
Forbrug
2008
2009
2010
NUP
Mængde (ton)
Forbrug
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Indeks (2008 = 100)
100
102
102
98
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser, Eurostat og anmodningen om en fornyet undersøgelse
2. Importmængde, markedsandel og priser på importen fra Indien
(139)
På trods af de gældende foranstaltninger steg importen fra Indien til mere end det dobbelte i den betragtede periode fra 46 313 tons i 2008 til 96 678 tons i NUP.
(140)
Indiens markedsandel steg tilsvarende fra 1,6 % i 2008 til 3,5 % i NUP og lå langt over den markedsandel, der blev fastslået i den sidste udløbsundersøgelse (0,3 %).
(141)
Gennemsnitsprisen var på 1 285 EUR/ton i NUP. Dette viser en prisstigning på 22 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 21 % i 2009.
Tabel 2
Importen fra Indien
2008
2009
2010
NUP
Importmængde (ton)
46 313
44 482
83 691
96 678
Indeks (2008 = 100)
100
96
181
209
Gennemsnitspris
1 054
834
1 031
1 285
Indeks (2008 = 100)
100
79
98
122
Markedsandel for importen
1,6 %
1,5 %
2,9 %
3,5 %
Kilde:
Eurostat
3. Import fra andre tredjelande
a) Import fra Thailand, Taiwan, Malaysia og Indonesien
(142)
En antidumpingudløbsundersøgelse vedrørende importen fra Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand blev, jf. ovenfor, gennemført sideløbende med denne undersøgelse.
(143)
Importen fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand steg med 56 % i den betragtede periode til trods for et fald på 59 % indtil 2010. De samlede importmængder er dog alligevel under bagatelgrænsen.
(144)
Den respektive markedsandel steg tilsvarende fra 0,7 % i 2008 til 1,1 % i NUP.
(145)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 310 EUR/ton i NUP, hvilket var 1,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en prisstigning på 27 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 18 % i 2009.
Tabel 3
Import fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand
2008
2009
2010
NUP
Importmængde fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand (tons)
19 078
12 127
7 762
29 836
Indeks (2008 = 100)
100
64
41
156
Markedsandel for importen fra Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Indeks (2008 = 100)
100
62
40
160
Importpris (EUR/ton)
1 030
843
1 055
1 310
Indeks (2008 = 100)
100
82
102
127
Kilde:
Eurostat
b) Import fra Kina, De Forenede Arabiske Emirater (UAE), Iran og Pakistan
(146)
Importen fra andre tredjelande, for hvilke der er indført antidumpingforanstaltninger, faldt med 69 % i den betragtede periode efter en stigning på 49 % i 2009. Kun importen fra Kina var stabil.
(147)
Markedsandelen for de pågældende lande faldt fra 8,2 % i 2008 til 2,6 % i NUP, navnlig for UAE (1,7 % i NUP) og Kina (0,6 % i NUP).
(148)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 258 EUR/ton i NUP, hvilket var 5,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en stigning på 24 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i NUP efter et fald på 22 % i 2009.
Tabel 4
Import fra Kina, De Forenede Arabiske Emirater, Iran og Pakistan
2008
2009
2010
NUP
Importmængde fra Kina, UAE, Iran og Pakistan (ton)
235 913
351 798
188 776
72 054
Indeks (2008 = 100)
100
149
80
31
Markedsandel for importen fra Kina, UAE, Iran og Pakistan (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Indeks (2008 = 100)
100
146
79
31
Importpris (EUR/ton)
1 016
789
949
1 258
Indeks (2008 = 100)
100
78
93
124
Kilde:
Eurostat
c) Import fra andre tredjelande uden foranstaltninger
(149)
Mængden af import fra andre tredjelande uden foranstaltninger, herunder Oman, Sydkorea, Rusland, Mexico og Saudi-Arabien, steg med 59 % i den betragtede periode efter en stigning på 71 % i 2009. Mellem 2009 og NUP blev Oman det største eksportland i Unionen.
(150)
De pågældende landes markedsandele steg fra 9,7 % i 2008 til 15,8 % i NUP, hvilket hovedsagelig skyldtes, at importen fra Oman steg med 4,3 %. Sydkoreas markedsandel var på 4 % i NUP, 5 % under det højeste niveau, som var 2009.
(151)
Gennemsnitsprisen beløb sig til 1 273 EUR/ton i NUP, hvilket var 4,3 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Dette viser en stigning på 10 % i løbet af den betragtede periode, som blev opnået i 2010 og NUP efter et fald på 24 % i 2009. Den gennemsnitlige pris på importen fra Oman var på 1 310 EUR/ton i NUP, hvilket var 1,5 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris. Gennemsnitsprisen på importen fra Sydkorea var på 1 294 EUR/ton, hvilket var 2,7 % under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedspris.
Tabel 5
Import fra andre tredjelande
2008
2009
2010
NUP
Importmængder fra andre tredjelande (ton)
279 188
478 570
469 753
442 692
Indeks (2008 = 100)
100
171
168
159
Markedsandel for importerede varer fra andre tredjelande (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Indeks (2008 = 100)
100
168
165
162
Importpris (EUR/ton)
1 156
879
997
1 273
Indeks (2008 = 100)
100
76
86
110
Vigtigste eksportører (ton)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Sydkorea
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusland
546
546
3
50 427
Mexico
2 650
1 879
29 039
29 409
Saudi-Arabien
230
20 454
50 108
24 756
Andre fremgangsmåder
98 422
148 609
111 156
103 468
Kilde:
Eurostat
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(152)
I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 4, blev alle økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode, undersøgt.
(153)
Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere subsidiering) blev evalueret for hele EU-produktionen fra alle EU-producenter på grundlag af de oplysninger, der blev indhentet fra EU-erhvervsgrenen, anmodningen om en fornyet undersøgelse og offentligt tilgængelige statistikker.
-
De mikroøkonomiske indikatorer (lagerbeholdninger, gennemsnitlige enhedspriser, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evnen til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger.
(154)
En EU-producent i stikprøven frasolgte et af sine produktionsanlæg i juni 2010. Produktionsanlægget blev opkøbt af en anden EU-producent. Da analysen af de makroøkonomiske indikatorer er baseret på data fra samtlige EU-producenter, havde dette frasalg ingen indvirkning på anvendelsesområdet for eller de individuelle indikatorer i skadesanalysen.
(155)
Indledningsvist skal det bemærkes, at visse globale økonomiske begivenheder sent i 2010 og tidligt i 2011 havde en indvirkning på situationen på EU-markedet, især på priserne på og salgsmængderne af samme vare. I denne periode faldt bomuldsforsyningen, hvilket resulterede i en øget efterspørgsel efter polyesterfibre på det asiatiske marked. PET og polyesterfibre er i produktionsleddet i høj grad afhængige af den samme råvare, nemlig ren terephthalatsyre (PTA). Den øgede efterspørgsel efter polyesterfibre medførte en utilstrækkelig forsyning af PTA, hvilket fik priserne på PET til at stige. Da producenterne af PET i Mellemøsten også er afhængige af PTA fra Asien, medførte dette et pludseligt fald i importen af PET til Unionen. Samtidig erklærede de vigtigste PTA-leverandører i Unionen "force majeure", hvilket medførte supplerende restriktioner for den hjemlige PET-produktion.
4.1. Parternes bemærkninger
(156)
Visse parter anfægtede gyldigheden af skadesanalysen med den begrundelse, at den var baseret på fejlagtige oplysninger, som også påvirkede de interesserede parters ret til at forsvare sig. Parterne anførte navnlig nedenstående argumenter.
(157)
Visse parter påstod, at de oplysninger, der blev indhentet fra EU-producenterne ikke var i overensstemmelse med instrukserne om udfyldelse af spørgeskemaet, hvoraf det fremgik, at data fra forskellige virksomheder ikke kan angives samlet. Det blev således påstået, at de indhentede oplysninger var unøjagtige og ufuldstændige, idet de anførte tal blev opgivet samlet pr. virksomhed i stikprøven. Det skal bemærkes, at oplysningerne blev behørigt indhentet og efterprøvet ved kontrolbesøg. Det blev konkluderet, at oplysningerne gav et tilstrækkeligt nøjagtigt billede at EU-erhvervsgrenen, og ovennævnte påstand måtte derfor afvises. Efter fremlæggelsen gentog parterne deres påstand. Der blev ikke fremlagt nye argumenter eller beviser. De samme parter gentog deres påstand om, at data fra en virksomhed i stikprøven var ufuldstændige, da de ikke vedrørte hele gruppen, men kun udvalgte enheder i gruppen. Denne bemærkning blev behandlet i forbindelse med stikprøveudtagningen, jf. betragtning 18.
(158)
Samme parter påstod, at Kommissionen søgte at udbedre de påståede mangler i de indhentede oplysninger ved at udsende supplerende spørgeskemaer. Det skal i den forbindelse forklares, at Kommissionen ganske rigtigt sendte supplerende spørgeskemaer, men kun sendte dem til EU-producenter uden for stikprøven med henblik på at indhente oplysninger om makroøkonomiske indikatorer af relevans for skadesanalysen, og dette skete således for at supplere oplysningerne fra EU-producenterne i stikprøven. Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter påstanden uden dog at fremlægge nye argumenter eller beviser. Parternes påstand blev derfor afvist.
(159)
De samme parter påstod desuden, at oplysningerne fra producenterne i stikprøven var i strid med grundforordningens artikel 29, da ikke fortrolige oplysninger var blevet anført som fortrolige oplysninger og dermed udelukket fra det åbne dossier. Det skal i den forbindelse bemærkes, at disse oplysninger blev klassificeret som "begrænset adgang" efter ønske fra den part, som indgav oplysningerne. Efter anmodning fra parterne blev de indsendte oplysningers fortrolige status taget op til ny behandling, og oplysningerne blev, hvor det var muligt, omklassificeret, og de interesserede parter fik adgang hertil efter godkendelse fra de pågældende virksomheder. Denne påstand blev derfor også afvist.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
a) Produktion
(160)
I tråd med EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele (jf. betragtning 164) faldt EU-produktionen med 11 % mellem 2008 og NUP. Faldet i EU-produktionen blev kun afbrudt i 2010, hvor den steg i forhold til 2009, men dog ikke desto mindre lå 4 % under niveauet i 2008. EU-produktionen faldt yderligere i NUP.
Tabel 6
Den samlede EU-produktion
2008
2009
2010
NUP
Produktion (ton)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Indeks (2008 = 100)
100
91
96
89
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
b) Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(161)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med 23 % mellem 2008 og NUP. Denne tendens er relateret til lukningen af en række produktionsanlæg, som til dels blev opvejet af åbningen af nye fabrikker.
(162)
Kapacitetsudnyttelsen steg fra 75 % i 2008 til 86 % i NUP. Den øgede kapacitetsudnyttelse skal ses i lyset af omstruktureringsbestræbelserne i EU-erhvervsgrenen, jf. betragtning 134.
Tabel 7
Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
NUP
Produktionskapacitet (i ton)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Indeks
100
87
84
77
Kapacitetsudnyttelse (%)
75
77
85
86
Indeks (2008 = 100)
100
104
114
116
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
c) Salgsmængde
(163)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet fulgte den samme tendens som produktionen med et fald på 6 % i den betragtede periode.
Tabel 8
EU-erhvervsgrenens samlede salg i Unionen
2008
2009
2010
NUP
Salg (ton)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Indeks (2008 = 100)
100
89
95
94
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
d) Markedsandel
(164)
Efter et fald på 13 % i 2009 genvandt EU-erhvervsgrenen en del af de markedsandele, den havde tabt til UAE, Sydkorea, Iran og Pakistan til trods for stigende importmængder fra Indien, Oman og andre tredjelande (Rusland, Mexico og Saudi-Arabien) i den samme periode. Samlet set faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 3 % i den betragtede periode.
Tabel 9
EU-erhvervsgrenens markedsandel
2008
2009
2010
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel (%)
80
70
74
77
Indeks (2008 = 100)
100
87
93
97
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser, anmodningen om en fornyet undersøgelse og data fra Eurostat
e) Vækst
(165)
Markedet stagnerede i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen havde ingen fordel af vækst og tabte trods omstruktureringsindsatsen tværtimod yderligere markedsandele til den stigende import fra især landene uden foranstaltninger. Den lette nedgang i forbruget i NUP skal ses på baggrund af den midlertidige mangel på råvaren (PTA) i Unionen og på verdensmarkedet.
f) Beskæftigelse og produktivitet
(166)
EU-erhvervsgrenens beskæftigelse gik tilbage med 41 % mellem 2008 og NUP. Tilbagegangen var kontant i den betragtede periode, herunder også 2010, hvor produktionen steg (jf. betragtning 160). I lyset af den stigende produktivitet afspejler dette fald de omstruktureringsbestræbelser, som en række EU-producenter gennemførte.
(167)
EU-erhvervsgrenens produktivitet målt som årlig produktion (i ton) pr. ansat steg med 50 % i den betragtede periode. Dette skyldes, at produktionen faldt i et langsommere tempo end beskæftigelsesniveauet, og viser EU-producenternes øgede effektivitet. Dette ses især tydeligt i 2010, hvor produktionen steg, mens beskæftigelsesniveauet faldt, og produktiviteten var 37 % højere end i 2008.
Tabel 10
Beskæftigelse og produktivitet
2008
2009
2010
NUP
Antal ansatte
2 060
1 629
1 449
1 218
Indeks
100
79
70
59
Produktivitet (ton/ansat)
1 130
1 294
1 545
1 698
Indeks (2008 = 100)
100
115
137
150
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser og anmodningen om en fornyet undersøgelse
g) Den faktiske subsidiemargens størrelse
(168)
For så vidt angår virkningen på EU-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske subsidiemargen i forbindelse med importen fra Indien, kan den ikke anses for ubetydelig i betragtning af markedets prisfølsomhed med hensyn til denne vare. Det bør bemærkes, at denne indikator er mere relevant i forbindelse med analysen af sandsynligheden for fornyet skade. Hvis foranstaltningerne udløber, er det sandsynligt, at den subsidierede import igen vil finde sted i sådanne mængder og til sådanne priser, at subsidiemargenens størrelse vil have betydelig indvirkning.
h) Genrejsning efter virkningerne af tidligere subsidiering
(169)
De ovenfor anførte indikatorer viser, at der er sket en forbedring af en række af EU-erhvervsgrenens økonomiske indikatorer efter indførelsen af endelige udligningsforanstaltninger i 2001, men de viser også, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
a) Lagerbeholdninger
(170)
Lagerbeholdningerne var 24 % højere i NUP end i 2008. De lå dog på de tidligere fastlagte niveauer i forhold til produktionen, nemlig mellem 5 % og 6 %.
Tabel 11
Lagerbeholdninger
2008
2009
2010
NUP
Ultimolagre
51 495
54 808
54 314
64 069
Indeks (2008 = 100)
100
106
105
124
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
b) Prisudvikling
(171)
Hvad angår prisudviklingen, blev der registreret et fald i priserne i 2009 (- 16 %), som hovedsagelig skyldtes den økonomiske krise, men i 2010 var priserne tæt på niveauet fra 2008. Denne udvikling fulgtes af en voldsom stigning i den gennemsnitlige enhedspris i NUP, som medførte en stigning på 25 % i den betragtede periode.
(172)
Den pludselige stigning i NUP skal ses i lyset af den uventede udvikling på bomuldsmarkedet ved udgangen af 2010 og første kvartal 2011. Som nævnt i betragtning 155 medførte de rekordhøje bomuldspriser et skift til polyesterfibre, der konkurrerer om den samme råvare som PET. Den øgede efterspørgsel efter råvarer, især PTA, fik priserne på PET til at skyde i vejret i Asien og Mellemøsten med en afsmittende virkning på PET-priserne i Unionen. Prisstigningen i Unionen blev på det tidspunkt yderligere forværret af den kortvarige mangel på PTA i Unionen, som skyldtes, at en af PTA-producenterne i Unionen erklærede force majeure.
Tabel 12
Enhedssalgspriser i EU
2008
2009
2010
NUP
Enhedssalgspriser i EU (EUR/ton)
1 066
891
1 045
1 330
Indeks (2008 = 100)
100
84
98
125
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
c) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(173)
Salgspriserne på PET følger normalt pristendensen på den vigtigste råvare (især PTA og monoethylenglykol - MEG), da den udgør op til 90 % af de samlede omkostninger til PET. PTA er afledt af olie, og oliepriserne svinger på basis af råoliepriserne. Dette medfører en høj volatilitet i PET-priserne.
(174)
Desuden konkurrerer PET om den samme råvare som polyesterfibre, idet produktionsprocessen for polyesterfibre i samme omfang som PET er afhængig af PTA. Da polyesterfibre er et alternativ til bomuld for tekstilindustrien, er prisen på PET derfor også følsom over for udviklinger på bomuldsmarkedet.
d) Lønninger
(175)
Lønningerne faldt med 7 % i den betragtede periode. Faldet skete i NUP og forstærkede produktivitetsstigningen (jf. betragtning 167).
Tabel 13
Lønninger
2008
2009
2010
NUP
Lønninger (gennemsnit/person)
54 512
56 014
54 876
50 784
Indeks (2008 = 100)
100
103
101
93
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
e) Rentabilitet og investeringsafkast
(176)
Rentabiliteten og investeringsafkastet blev væsentligt forbedret mellem 2008 og NUP. Fortjenesten på salget på EU-markedet steg fra - 7,9 % i 2008 til 5,3 % i NUP, mens investeringsafkastet forbedredes fra - 9,6 % til 10,6 %. 2008 blev påvirket af en EU-producents særdeles dårlige resultater. Forbedringen i EU-erhvervsgrenens finansielle situation i 2009 og 2010, hvor priserne lå under niveauet fra 2008, vidner om det løse forhold mellem priser og rentabilitet. Forbedringen af rentabiliteten synes tværtimod at være tæt forbundet med forbedringen i kapacitetsudnyttelsen og produktivitetsstigningen, jf. ovenfor.
(177)
Takket være udviklingen på det globale marked ved årsskiftet 2010/2011 og omstruktureringsbestræbelserne og de førnævnte effektivitetsstigninger var EU-erhvervsgrenen i stand til at forbedre sin rentabilitet i 2010 og nåede et niveau på 5,3 % i NUP.
(178)
En interesseret part påstod, at denne udvikling var uventet og ekstraordinær og ikke burde betragtes som repræsentativ for EU-erhvervsgrenens generelle situation.
(179)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at drage fordel af PET-prisstigningen i slutningen af 2011 og starten af 2012, da den havde fastsat PTA-prisen, før de nævnte begivenheder på markedet fandt sted. På grundlag af de statistiske kilder om udviklingen efter NUP, som parterne indsendte, faldt PET-producenternes fortjenstmargener væsentligt i 2012. Dette bekræfter, at rentabiliteten i 2011 (NUP) i høj grad var påvirket af uventede og midlertidige globale økonomiske begivenheder (jf. betragtning 155), som sandsynligvis ikke vil vende tilbage og ikke kan betragtes som permanente og repræsentative for EU-erhvervsgrenens situation.
Tabel 14
Rentabilitet og investeringsafkast
2008
2009
2010
NUP
Rentabilitet - EU-salg (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Indeks (2008 = 100)
100
221
261
267
Investeringsafkast (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Indeks
100
224
292
310
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
f) Likviditet og evne til at rejse kapital
(180)
Likviditeten forbedredes betydeligt i den betragtede periode og afspejlede den nylige forbedring i EU-erhvervsgrenes rentabilitet.
Tabel 15
Likviditet
2008
2009
2010
NUP
Likviditet (i EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Indeks (2008 = 100)
100
269
363
375
I % af omsætning
-5,9
4,5
8,3
7,5
Indeks (2008 = 100)
100
176
242
229
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
(181)
Der var ingen særlige indikationer af, at EU-erhvervsgrenens skulle have vanskeligt ved at rejse kapital, især da EU-producenterne indgår i større grupper.
g) Investeringer
(182)
Investeringerne faldt samlet set med 35 % i den betragtede periode. De oprindelige investeringer i 2008 blev kraftigt reduceret i 2009 og er ikke siden kommet tilbage til samme niveau.
Tabel 16
Investeringer
2008
2009
2010
NUP
Investeringer (1 000 EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Indeks (2008 = 100)
100
7
22
65
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser
5. Konklusion om EU-erhvervsgrenens situation
(183)
Analysen af de makroøkonomiske data viser et fald i EU-erhvervsgrenens produktions- og salgsmængder i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen har ikke helt genvundet sin markedsandel siden faldet i 2009, og markedsandelen viste et generelt fald på 3 procentpoint i den betragtede periode (til 77 % i NUP). Faldet i beskæftigelsen og kapaciteten er et resultat af den igangværende omstrukturering og skal ses i lyset af den stigende kapacitetsudnyttelse og produktivitet.
(184)
Samtidig udviste hovedparten af de relevante mikroøkonomiske indikatorer tegn på forbedringer. Rentabiliteten, investeringsafkastet og likviditeten steg betydeligt, særlig i 2010 og NUP. Investeringerne derimod styrtdykkede i 2009 og er ikke siden kommet tilbage til det oprindelige niveau.
(185)
EU-erhvervsgrenens økonomiske situation er generelt forbedret. Disse forbedringer er dog forholdsvis nye og i et vist omfang baseret på uforudsete og midlertidige markedsudviklinger ved årsskiftet 2010/2011 (jf. betragtning 155). Dette understøttes tilsyneladende af de foreliggende oplysninger om udviklingen i EU-erhvervsgrenens margen i 2012 (jf. betragtning 179), som viser et fald i forhold til NUP.
(186)
Ud fra ovenstående analyse er EU-erhvervsgrenens situation blevet forbedret, og erhvervsgrenen påføres tilsyneladende ikke væsentlig skade. Til trods for de tilsyneladende positive tendenser og de omfattende omstruktureringsbestræbelser er EU-erhvervsgrenens situation ikke desto mindre stadig sårbar.
(187)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter konklusionen om, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation, og påstod, at EU-erhvervsgrenen var sund og havde undergået en omfattende omstrukturering siden 1999. Det skal bemærkes, jf. betragtning 184, at ikke alle økonomiske indikatorer udviklede sig positivt i den betragtede periode til trods for en generel forbedring og konsolidering. Eksempelvis faldt både produktions- og salgsmængderne og markedsandelen. Desuden var forbedringerne forholdsvis nye og tilsyneladende kortvarige med et fald i rentabiliteten i 2012. På dette grundlag blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en sårbar situation, selv om der ikke var bevis for skade i NUP. Argumentet afvistes derfor.
(188)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter brugen af data vedrørende perioden efter NUP til analysen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Som svar på denne påstand bekræftes det, at EU-erhvervsgrenens situation blev analyseret for den betragtede periode, og at der på dette grundlag ikke blev konkluderet væsentlig skade. Udviklingen i EU-erhvervsgrenens rentabilitet efter NUP er dog i dette tilfælde især relevant i forbindelse med de ekstraordinære globale markedsudviklinger ved årsskiftet 2010/2011. Det illustrerer også den typiske volatilitet i denne sektor. Påstanden afvises derfor.
F. SANDSYNLIGHED FOR FORNYET SKADE
1. Konsekvenser af den forventede importmængde og de prismæssige virkninger, hvis foranstaltningerne ophæves
(189)
Undersøgelsen har vist, at importen fra Indien fortsat var subsidieret og at der ikke var antydninger af, at subsidierne ville blive reduceret eller ophævet i fremtiden.
(190)
En analyse af den sandsynlige udvikling i importmængderne i Unionen fra Indien viste, at importen fra Indien på grund af den overskydende kapacitet, som kan eksporteres, (jf. betragtning 125), prisniveauet i Unionen og EU-markedets tiltrækningskraft sandsynligvis vil stige til et niveau, der ligger over niveauet for NUP, hvis foranstaltningerne ophæves. Med de planlagte kapacitetsudvidelser anslås den overskydende kapacitet, som kan eksporteres, til ca. 600 000-700 000 tons i den nærmeste fremtid, hvilket udgør ca. 21-25 % af det samlede EU-forbrug i NUP.
(191)
Med den fortsatte subsidiering forventes importpriserne fra Indien at falde yderligere, hvis foranstaltningerne over for Indien ophæves. Eksportørerne vil desuden skulle konkurrere mod lavprisimport fra andre lande og vil derfor sandsynligvis sænke deres priser yderligere for at vinde flere markedsandele på EU-markedet.
(192)
På dette grundlag vil EU-erhvervsgrenen sandsynligvis blive udsat for væsentlige mængder af import fra Indien til subsidierede priser, der ligger under EU-erhvervsgrenens gennemsnitspriser, og de vil underminere den seneste forbedring i EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Det er således sandsynligt, at der igen vil forekomme skade, hvis foranstaltningerne over for Indien ophæves.
2. Produktionskapacitet og overskydende kapacitet, der kan eksporteres
(193)
Som anført i betragtning 125 har de eksporterende producenter i Indien potentiale til at øge deres eksportmængde til EU-markedet. Produktionskapaciteten i Indien er vokset markant i den betragtede periode (jf. betragtning 125). Ifølge de foreliggende oplysninger forventes Indien at øge kapaciteten yderligere, hvilket vil skabe en forskel mellem det hjemlige forbrug og den produktionskapacitet, der kan eksporteres, på 600 000-700 000 tons i den nærmeste fremtid. En sådan overskydende kapacitet til eksport må betragtes som væsentlig, da den udgør ca. 21-25 % af det nuværende EU-forbrug i NUP.
(194)
Selv om importen til Unionen var forholdsvis lav, blev den mere end fordoblet i den betragtede periode, og der er risiko for, at omfattende eksportmængder fra Indien kan omdirigeres til Unionen.
3. Tab af eksportmarkeder
(195)
Tyrkiet og Sydafrika har indført handelsbeskyttelsesforanstaltninger over for importen fra Indien. Det deraf følgende mulige tab af disse eksportmarkeder for Indien er endnu en indikator for, at EU-markedet sandsynligvis vil blive målet, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
(196)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter konklusionerne vedrørende Indiens tab af eksportmarkeder. Det blev påstået, at begge markeder var marginale eksportmarkeder, og at der derfor ikke kunne sendes væsentlige eksportmængder fra disse markeder til Unionen, hvis foranstaltningerne ophæves. Det skal bemærkes, at handelsbeskyttelsesforanstaltningerne på visse markeder udelukker enhver hensigtsmæssig sammenligning af markedernes relative betydning med og uden foranstaltninger for et givent land. Det blev i modsætning til påstanden ikke konkluderet, at eksportmængderne fra Indien på disse markeder ville blive sendt til EU-markedet. Det blev derimod konkluderet, at handelsbeskyttelsesforanstaltningerne på andre tredjelandsmarkeder begrænser disse markeders absorbtionskapacitet, hvad angår den forventede stigning i Indiens overskydende kapacitet til eksport. Dette argument blev derfor afvist.
(197)
Tilstedeværelsen af handelsbeskyttelsesforanstaltninger i tredjelande er også en indikation af, at de indiske eksportørers prispolitik sandsynligvis også vil blive anvendt på EU-markedet.
4. EU-markedets tiltrækningskraft
(198)
EU-markedet for PET er attraktivt i form af størrelse og priser, da det er det tredjestørste marked på verdensplan med et strukturelt behov for import og højere priser i forhold til andre markeder. I Indiens tilfælde er importpriserne i Unionen ofte højere end priserne til andre tredjelande, hvilket peger i retning af, at EU-markedet er attraktivt for den indiske eksport. Dette illustreres ved, at importen fra Indien er fordoblet i den betragtede periode til trods for de gældende foranstaltninger.
(199)
EU-markedets tiltrækningskraft for eksportører bekræftes også ved, at EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til den stigende import fra lande uden foranstaltninger. Dette er især tilfældet for Sydkorea, der øgede sin eksport markant til EU-markedet i 2012, da foranstaltningerne over for Sydkorea var udløbet.
5. Andre faktorer
(200)
Det blev konkluderet, at importen fra andre tredjelande med foranstaltninger ikke i væsentlig grad påvirkede EU-erhvervsgrenen, idet denne import var af begrænset omfang, og da markedsandelen for denne import faldt markant i NUP.
(201)
Mængden af import fra andre tredjelande uden foranstaltninger steg i den betragtede periode, men de respektive gennemsnitlige importpriser lå dog fortsat tæt på EU-erhvervsgrenens gennemsnitspris. Virkningen af importen fra disse lande på EU-erhvervsgrenens situation betragtes derfor som begrænset.
6. Det bundne marked
(202)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod enkelte parter, at en betydelig mængder af PET på grund af den vertikale integration mellem PET-producenter og konverteringsvirksomheder solgtes til bunden anvendelse, der ikke konkurrerede med importen. Det blev desuden påstået, at andelen af det bundne marked var betydelig og påvirkede analyseresultaterne.
(203)
På grundlag af de oplysninger, der blev indhentet fra EU-producenterne i stikprøven, blev andelen af bundet salg ikke fundet væsentlig (under 10 %). Det skal understreges, at de pågældende parter opgjorde PET-producenternes tilstedeværelse i emballagevirksomhederne i form af installeret PET-produktionskapacitet og ikke i form af deres markedsandel i emballagesektoren. Påstanden om, at den bundne anvendelse skulle udgøre en væsentlig andel, blev derfor fundet ubegrundet. Hvad angår prisniveauet, konstateredes det, at priserne ved salg til forretningsmæssigt forbundne parter og ikke forretningsmæssigt forbundne parter var ens.
(204)
På dette grundlag blev det konkluderet, at det ikke var nødvendigt at foretage en særskilt analyse af det bundne salgs indvirkning, og parternes påstande blev afvist.
7. Parternes bemærkninger
(205)
Visse parter påstod, at importen fra Indien ikke forvoldte skade i NUP, hvilket bevidnes af EU-erhvervsgrenens relativt gode økonomi og fortjeneste. Det skal bemærkes, at der i denne procedure ikke er konstateret fortsat skade, og at parternes påstand derfor svarer overens med undersøgelsesresultaterne.
(206)
Visse parter påstod, at andre faktorer såsom EU-erhvervsgrenens strukturelle skævhed og manglende investeringer samt sæson- og konjunkturbestemte faktorer (f.eks. dårlige vejrforhold, økonomisk krise) kunne have påvirket EU-erhvervsgrenens situation. Vedrørende det første punkt skal det bemærkes, at EU-erhvervsgrenens omstrukturering allerede finder sted, og de opnåede effektivitetsstigninger antyder, at parternes påstand er ubegrundet. Hvad angår de konjunkturbestemte faktorer, synes de relevante virkninger ikke at være tilstede mere, selv om den økonomiske krise havde en indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation i 2009 (jf. betragtning 171). Hvad angår virkningen af de dårlige vejrforhold, kan dette delvist forklare det faldende forbrug i NUP, men den påståede indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation er ikke blevet begrundet, og desuden er det lette fald i 2011 snarere forbundet med den midlertidige mangel på råvarer som følge af udviklingerne på det globale marked i 2011. Ingen af disse påstande er således begrundet i lyset af undersøgelsesresultaterne.
(207)
Derudover påstod visse parter, at der sandsynligvis ikke vil opstå fornyet skade, hvis foranstaltningerne udløber, idet EU-erhvervsgrenen grundet sin struktur (koncentration og vertikal integration) er beskyttet mod virkningerne af importen. Det blev endvidere påstået, at et skift til importeret PET hverken er ønsket eller muligt i den nærmeste fremtid, især da indkøbskontrakter og -politikker samt homologeringsprocessen for store indehavere af mærker (aftagerindustrier) gør det vanskeligt at skifte PET-leverandør. Det skal bemærkes, at undersøgelsesresultaterne viste, EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til de importerede varer i den betragtede periode; dette viser, at EU-erhvervsgrenen ikke er beskyttet mod virkningen af importen, og samtidig at skiftet til import ikke er hypotetisk, men faktisk allerede finder sted. Påstandene måtte derfor afvises.
(208)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter deres påstand om, at EU-erhvervsgrenen som følge af sin struktur var beskyttet mod den potentielle konkurrence fra importen. Hvad angår påstanden om, at en af de producerende grupper på EU-markedet har en dominerende stilling og kontrollerer fem producenter, skal det indledningsvis bemærkes, at EU-markedet er et åbent marked med otte andre producenter, der opererer uden for denne gruppe, og stigende konkurrence fra importen fra tredjelande - med og uden foranstaltninger. For det andet er koncentration normalt for denne type råvarebaserede virksomheder, der er afhængige af stordriftsfordele for at være konkurrencedygtige. For det tredje er der ingen prisførende virksomheder på EU-markedet. Endelig gentog parterne, at man ikke analyserede virkningen af importen fra de tre pågældende lande set i lyset af den vertikale integration mellem visse EU-producenter og emballagevirksomheder eller med producenter af PTA. Som det fremgår af betragtning 205 blev disse aspekter analyseret og fundet udokumenterede. Desuden bekræftede efterprøvningen af virksomhederne ud fra en vertikal integration med råvareproducenter, at der ikke var nogen komparativ fordel, da transaktionerne foregår til markedspris. Ud fra ovenstående afvises påstanden om, at EU-erhvervsgrenen skulle være beskyttet mod konkurrence.
(209)
Endelig påstod nogle parter, at der ikke var belæg for konklusionen om, at den indiske eksportkapacitet vil blive dirigeret til EU-markedet til "billige priser", idet i) den hjemlige efterspørgsel i Indien er stigende og forventes fortsat at vokse; ii) der produceres mere PET, end der forbruges, på hjemmemarkedet, men konkurrencen på eksportmarkederne har ikke ført til eksport til unormalt lave priser; iii) stigningerne i produktionskapaciteten i Asien modsvarer stigningen i den efterspørgsel, der forventes på verdensplan. Det skal bemærkes, at konklusionerne i denne undersøgelse viser, at den projekterede vækst i kapaciteten viser en stigende overskydende produktionskapacitet i forhold til den hjemlige efterspørgsel. Desuden var de indiske priser på tredjelandsmarkederne lavere end importpriserne i Unionen. Ud fra konklusionerne i betragtning 189-199 er det sandsynligt, at den subsidierede indiske import vil blive dirigeret til EU-markedet i væsentlige mængder og til priser under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige priser, hvis udligningsforanstaltningerne udløber. Parternes påstande afvises derfor.
8. Konklusion vedrørende fornyet skade
(210)
Ud fra ovenstående konkluderes det, at omfattende mængder af subsidieret import fra Indien med sandsynlighed vil blive dirigeret til Unionen, hvis udligningsforanstaltningerne ophæves. Med den fortsatte subsidiering vil importpriserne højst sandsynligt underbyde EU-erhvervsgrenens priser. Disse importpriser vil sandsynligvis falde yderligere, hvis de indiske eksporterende producenter søger at øge deres markedsandele. Dette vil efter al sandsynlighed forstærke pristrykket på EU-erhvervsgrenen med en forventet negativ indvirkning på dens situation.
(211)
EU-erhvervsgrenens situation forbedredes i den betragtede periode, især hvad angår produktivitet og kapacitetsudnyttelse samt fortjenstmargener, der i NUP nåede et niveau tæt på den målfortjeneste, der blev fastlagt i den oprindelige undersøgelse. Det kan således konkluderes, at EU-erhvervsgrenen, selv om den stadig er i en vanskelig situation, ikke led væsentlig skade i NUP. Da den subsidierede import fra Indien sandsynligvis vil stige væsentligt og sandsynligvis underbyde EU-erhvervsgrenens salgspriser, konkluderes det dog, at situationen med stor sandsynlighed vil forværres, og at der vil opstå væsentlig fornyet skade, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
G. UNIONENS INTERESSER
(212)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 31 undersøgt, om det ville være imod Unionens interesser som helhed at opretholde de nuværende udligningsforanstaltninger. Fastlæggelsen af Unionens interesser var baseret på en vurdering af alle de involverede parters interesser. Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 31, stk. 2, mulighed for at fremsætte bemærkninger.
(213)
Det skal erindres, at vedtagelsen af foranstaltninger ikke blev betragtet som værende i strid med Unionens interesser, hverken i den oprindelige undersøgelse eller i den seneste udløbsundersøgelse. Desuden blev analysen i den seneste udløbsundersøgelse gennemført i en situation, hvor der allerede har været foranstaltninger gældende, og det blev derfor vurderet, om der findes uønskede negative virkninger af de gældende foranstaltninger for de berørte parter.
(214)
På dette grundlag blev det undersøgt, om der fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at opretholde foranstaltninger i denne bestemte sag trods konklusionerne om fortsat subsidiering og sandsynligheden for fornyet skade.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(215)
Videreførelsen af udligningsforanstaltningerne over for importen fra Indien vil hjælpe EU-erhvervsgrenen til at fortsætte den igangværende omstrukturering og styrke sin kun nyligt forbedrede økonomiske situation, da det vil bidrage til at undgå, at EU-erhvervsgrenen udsættes for betydelige mængder af subsidieret import fra Indien, som EU-erhvervsgrenen ikke vil kunne modstå. EU-erhvervsgrenen vil derfor fortsat drage fordel af en opretholdelse af de gældende udligningsforanstaltninger.
(216)
Det konkluderes således, at en opretholdelse af udligningsforanstaltningerne over for Indien vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers interesser
(217)
Ingen af de ikke forretningsmæssigt forbundne importører samarbejdede i forbindelse med den nuværende undersøgelse. Importen fra Indien fortsatte til trods for de gældende foranstaltninger og blev næsten fordoblet i den betragtede periode.
(218)
Der blev også importeret fra andre tredjelande uden foranstaltninger, og denne import opnåede en væsentlig markedsandel i NUP (jf. betragtning 149). Importørerne havde, selv med de gældende foranstaltninger, adgang til alternative kilder til forsyning.
(219)
Da der ikke foreligger oplysninger om, at de gældende foranstaltninger i væsentlig grad påvirkede importører, konkluderes det, at en opretholdelse af foranstaltningerne ikke vil være i strid med EU-importørernes interesser.
3. EU-råvareleverandørernes interesser
(220)
Råvaren til fremstilling af den pågældende vare er PTA/MEG. To ud af fem kendte råvareleverandører (en leverandør af PTA og en leverandør af MEG) samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og besvarede spørgeskemaet. Begge råvareleverandører gik ind for en videreførelse af foranstaltningerne.
(221)
Undersøgelsen viste, at den samarbejdende PTA-producent i NUP tegnede sig for en væsentlig del af PTA-købet hos de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Da PTA i Unionen kun anvendes til fremstilling af PET, kan det med rimelighed antages, at PTA-producenterne i vidt omfang er afhængige af PET-industrien.
(222)
Hvad angår MEG-leverandøren, udgjorde MEG en forholdsvis begrænset del af virksomhedens samlede omsætning i NUP. Hvad angår MEG, er PET ikke den eneste eller største mulige anvendelse, og MEG-producenter er mindre afhængige af PET-industriens situation. Det konkluderes derfor, at videreførelsen af foranstaltningerne over for den subsidierede import af PET fra Indien vil have en positiv, men dog sandsynligvis begrænset, indvirkning på MEG-leverandørerne.
(223)
Det blev påstået, at råvareleverandørerne ikke er afhængige af PET-producenterne i Unionen; det blev navnlig påstået, at to ud af fire EU-producenter i stikprøven faktisk importerede råvarerne.
(224)
Undersøgelsen viste i den forbindelse, at de importerede råvarer overvejende var MEG, der også kan anvendes til andre anvendelsesformål end PET. Der var ingen indikationer af omfattende import af PTA til Unionen. Denne påstand kan derfor ikke påvirke konklusionerne om, at PTA-producenterne er afhængige af PET-produktionen i Unionen.
(225)
Det konkluderes derfor, at videreførelsen af foranstaltningerne over for den subsidierede import af PET fra Indien vil være til fordel for PTA-producenterne og i mindre omfang MEG-leverandørerne. Videreførelsen af foranstaltningerne over for importen fra Indien vil således ikke være i strid med råvareleverandørernes interesser.
(226)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse parter, at der eksporteredes PTA, og PTA-producenterne påstod derfor, at de ikke var afhængige af EU-erhvervsgrenen. Der blev ikke fremlagt beviser til støtte for denne påstand. Parternes påstand blev derfor afvist som ubegrundet.
(227)
De samme parter påstod endvidere, at ophævelsen af foranstaltningerne ikke ville få nogen indvirkning på PTA-producenterne, da de samarbejdsvillige brugere angiveligt ikke ville skifte til importerede varer og fortsat ville købe PET fra EU-erhvervsgrenen. Forbruget af PTA vil derfor være uforandret. Det fremgik af undersøgelsesresultaterne, at EU-erhvervsgrenen fortsat tabte markedsandele til de importerede varer i den betragtede periode. Dette viser, at skiftet til importerede varer ikke er hypotetisk (jf. betragtning 164). Parternes påstand blev derfor afvist.
4. PET-genbrugsindustriens interesser
(228)
EU-erhvervsgrenen påstod, at situationen i genbrugsindustrien er afhængig af en bæredygtig pris på ny PET (ikke genbrugt PET) på EU-markedet. Denne påstand blev dokumenteret med en pressemeddelelse fra en sammenslutning af plasticgenbrugere i Europa, hvoraf det fremgik, at en eventuel ophævelse af foranstaltningerne over for ny PET ville forværre situationen i genbrugsindustrien yderligere.
(229)
Visse interesserede parter anfægtede, at situationen i genbrugsindustrien afhænger af den bæredygtige pris på ny PET på EU-markedet, og påstod, at der ikke var nogen relation mellem priserne på ny PET og genanvendt PET. Det blev påstået, at genanvendt PET især bruges til produktion af polyesterfibre og derfor ikke kan være forbundet med pris udviklingen for ny PET. Det blev desuden bemærket, at genanvendt PET er fuldt ud støttet af tapperier, og at industrien derfor ikke er afhængig af PET-producenterne. Endelig blev det også bemærket, at genbrugsindustrien ikke gav sig til kende som interesseret part i den nuværende undersøgelse.
(230)
Da genbrugsindustrien ikke gav sig til kende i denne undersøgelse, kunne ingen af ovennævnte påstande verificeres med faktiske tal. Det menes derfor, at de gældende foranstaltninger generelt ikke vil være i strid med den europæiske genbrugsindustris interesser.
5. Brugernes interesser
(231)
Den pågældende vare anvendes hovedsagelig til at fremstille flasker til vand og andre læskedrikke. Anvendelsen til produktion af anden emballage (fødevarer, plader mv.) er forholdsvis begrænset. PET-flasker produceres i to faser: i) der fremstilles først en præform ved hjælp af indsprøjtning af PET i forme, og ii) senere opvarmes denne præform og blæses til en flaske. Flaskeproduktionen kan være en integreret proces (dvs. den samme virksomhed køber PET, producerer en præform og blæser den i form til en flaske) eller være begrænset til anden fase (blæse præformen til en flaske). Præforme kan relativt let transporteres, da de er små og tætte, mens tomme flasker er ustabile og på grund af deres størrelse meget dyre at transportere.
(232)
På dette grundlag er der udskilt to store grupper af aftagerindustrier med henblik på en analyse af de gældende foranstaltningers virkninger: i) konverteringsvirksomheder og/eller flaskeproducenter, der konverterer PET-spåner til præforme (eller flasker) og sælger dem med henblik på yderligere forarbejdning; og ii) aftappere, der fylder (og blæser) flaskerne ud af præformen; denne gruppe repræsenterer især producenter af mineralvand og læskedrikke. Aftapningsvirksomhederne er ofte involveret i PET-industrien enten via integrerede flaskeproduktionsaktiviteter eller via forarbejdningsaftaler med konverteringsvirksomheder, der har fået opgaven i underentreprise, og/eller flaskeproducenter, på hvis vegne de forhandler om PET-prisen med producenten ("soft tolling") eller endog køber PET til deres egne flasker ("hard tolling").
(233)
Sytten brugere (fem konverteringsvirksomheder og tolv aftappere) samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og indsendte de ønskede oplysninger i spørgeskemaet. De samarbejdsvillige konverteringsvirksomheder tegnede sig for 22,7 %, og aftapperne for 13 % af det samlede forbrug af PET i Unionen. Aftappernes besvarelser kom fra forskellige dele af de multinationale virksomheder (kendt som ejere af mærkevarer).
(234)
Det blev konstateret, at de samarbejdsvillige brugere hovedsagelig købte PET fra EU-producenterne, og kun en lille andel blev importeret. Importen fra Indien udgjorde ca. halvdelen af denne import og altså en minimal andel af det indkøbte PET. Der blev dog også importeret fra andre tredjelande uden foranstaltninger, og denne import opnåede en væsentlig markedsandel i NUP (jf. betragtning 149). Brugerne havde, selv med de gældende foranstaltninger, adgang til alternative kilder til forsyning.
6. Påstande fra brugerindustrien
(235)
Brugerne påstod, at de i vidt omfang var påvirket af de markante stigninger i PET-priserne i de senere år, da de ikke kan overvælte dem til detailhandlere og forbrugere i den aktuelle økonomiske situation. Det påstås, at disse prisstigninger skyldes en akkumulering af mange års brug af handelsforsvarsforanstaltninger, som har beskyttet EU-producenterne mod konkurrencen fra importen i en tid, hvor PET-industrien i EU blev stadig mere koncentreret og integreret. Brugerne påstod derfor, at de gældende foranstaltninger på grund af deres påståede virkning på PET-prisen er årsagen til forværringen i aftagerindustriens beskæftigelse, FoU og konkurrenceevne på eksportmarkederne, med en mere udtalt indvirkning på små og mellemstore virksomheder. Det blev desuden påstået, at jobtabet som følge af de gældende foranstaltninger var større end det antal medarbejdere, der i øjeblikket beskæftiges i PET-industrien i EU.
6.1. Brugernes prisfølsomhed og omkostningsstruktur
(236)
Hvad angår konverteringsvirksomhedernes PET-prisfølsomhed, blev det konstateret, at PET udgjorde ca. 80 % af de samlede omkostninger. PET betragtes derfor som en væsentlig omkostningskomponent for denne type aktivitet. Desuden blev det konstateret, at konverteringsindustrien var forholdsvis fragmenteret med en relativ svag forhandlingsposition i forhold til de store aftapningsvirksomheder, og at de havde grundlæggende strukturelle problemer, som er typiske for den råvarebaserede industri. Sektoren udviste derfor en stigende tendens til vertikal integration med aftapningsvirksomheder og brug af forarbejdningsaftaler, hvori forarbejdningsgebyrerne er garanterede og PET-prisen i sidste ende forhandles og betales af aftapperne. Det anslås, at den største del af PET-købene på EU-markedet kontrolleres direkte af de store aftapningsvirksomheder. Da kontrakter om præforme ofte omfatter en mekanisme, der afspejler udsvingene i PET-priserne, er konverteringsvirksomhederne i stigende grad upåvirkede af udviklingen i PET-priserne.
(237)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede enkelte brugere konklusionen om øget brug af forarbejdningsaftaler og prisformler. Sagsakterne bekræftede denne tendens. Påstanden blev derfor afvist.
(238)
Det blev påstået, at de gældende foranstaltninger ikke ville påføre konverteringsvirksomhederne skade, hvis der indføres lignende foranstaltninger over for importen af præforme til Unionen. Det blev påstået, at der i områder tæt på EU-grænsen til tredjelande, hvor der ikke er indført foranstaltninger over for importen af PET fra Indien, findes incitamenter til at flytte produktionen af præforme og importere dem uden udligningsforanstaltninger over for PET til Unionen. Det erkendes, at der i et vist omfang er en økonomisk begrundelse for at gennemføre denne udflytningsproces. På grund af transportomkostningerne vil udflytningen dog sandsynligvis kun finde sted inden for begrænsede afstande. Samlet set betragtes de påståede negative virkninger af de pågældende foranstaltninger for visse konverteringsvirksomheder derfor at være minimale.
(239)
Hvad angår PET-prisens indvirkning på aftapningsvirksomhederne, anslås det ud fra de angivne data, at PET på grundlag af et vejet gennemsnit udgør 9 % af de samlede omkostninger til læskedrikke på flasker og 12 % af de samlede omkostninger til mineralvand på flasker. Dette viser, at PET ikke er den væsentligste omkostningskomponent i aftapningsindustrien.
(240)
Desuden har undersøgelsen vist, at PET var det foretrukne, men dog ikke det eneste, emballagemateriale i aftapningsindustrien. PET-produkter udgør 75 % af omsætningen hos aftappere af mineralvand og 50 % af omsætningen hos producenter af læskedrikke. Desuden viste undersøgelsen, at kontrakter mellem mange store aftapningsvirksomheder (indehavere af mærker) og PET-producenter var baseret på en formel, hvor prisen blev justeret for at afspejle prisudsving på råvarerne til fremstilling af PET. Dette bekræfter, at de store og dermed mest repræsentative aftapningsvirksomheder har en god forhandlingsposition over for PET-producenternes forarbejdningsmargen.
(241)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog enkelte brugere deres påstand om, at PET er en grundlæggende omkostningskomponent for konverteringsvirksomheder og producenter af læskedrikke og mineralvand på flasker, og at konklusionerne i denne henseende ikke var korrekte og ikke var baserede på de indsendte data. Det skal bemærkes, at konverteringsvirksomhedernes situation blev analyseret særskilt, og denne bemærkning er ubegrundet (jf. betragtning 236). Hvad angår analysen af aftappernes situation, bekræftes det, at de omkostningstal, der blev fastlagt i undersøgelsen, er baseret på de tal, der blev indsendt af de samarbejdsvillige aftappere i henhold til en metode, som var tilgængelig for alle parter. De fastlagte omkostningstal var i tråd med konklusionerne i de tidligere undersøgelser vedrørende den pågældende vare (14). Parternes påstand blev derfor afvist som ubegrundet.
(242)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse brugere, at essensen af de virksomhedsspecifikke data og oplysninger, som de havde indsendt, ikke blev afspejlet i analysen af Unionens interesser. Det bekræftes, at disse data blev anvendt i den form, som brugerne havde angivet dem i spørgeskemabesvarelsen. Beregningsmetoden var tilgængelig for alle berørte parter. Påstanden blev derfor afvist.
(243)
Undersøgelsen fastslog desuden, at hvis foranstaltningerne blev ophævet, ville dette føre til en ubetydelig omkostningsreduktion for aftapperne, baseret på det forventede og/eller ønskede fald i PET-priserne som anslået af de kontrollerede aftappere selv. På grundlag af disse skøn over faldet i PET-priserne og de beregnede omkostningstal blev de respektive omkostningsreduktioner beregnet til at udgøre mellem 0,3-0,7 % af aftappernes samlede omkostninger til deres PET-relaterede aktiviteter.
(244)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse brugere denne konklusion og påstod, at eventuelle omkostningsbesparelser ville være betydelige. Enkelte brugere fremsatte nye skøn i deres indlæg uden dog at fremlægge nye beviser herfor. Det blev understreget at de potentielle besparelser er hypotetiske, hvilket enkelte brugere også selv erkendte. Hvad angår konverteringsvirksomhederne, blev der ikke fremlagt beregninger af de potentielle besparelser for dette segment. Hvad angår aftapperne, blev det konkluderet, at hvis det påståede fald i PET-priserne skulle forekomme, ville besparelserne på mellem 0,3 -0,7 % af de samlede omkostningerne ikke kunne betragtes som "betydelige" i betragtning af aftappernes omkostningsstruktur. Da der ikke blev fremlagt nye beviser, afvistes påstanden som ubegrundet.
(245)
Det blev påstået, at visse producenter af vand på flaske har grundlæggende sårbarheder, der stammer fra de lovmæssige krav om, at kildevand skal tappes ved kilden, og krav om begrænsede aftapningsmængder. Sektoren domineres af små og mellemstore virksomheder, hvilket har en indvirkning på omkostningsstrukturen i de pågældende virksomheder. Der er desuden observeret variationer i prisniveauet for de endelige produkter i medlemsstaterne afhængigt af den lokale befolknings købekraft. På dette grundlag konkluderes det, at virkningen af et eventuelt fald i PET-priserne, hvis foranstaltningerne ophæves, vil blive mere markant for denne del af aftapningsindustrien.
6.2. Påstand om EU-erhvervsgrenens højere priser og fortjeneste
(246)
Enkelte parter påstod, at PET-producenterne i Unionen praktiserede højere priser og margener, som angiveligt skulle ligge til grund for prisstigningerne i 2011. Denne påstand blev desuden understøttet af en sammenligning mellem PET-priserne fordelt over råvarerne i Unionen og situationen på det asiatiske marked og i USA. Det blev påstået, at denne situation skyldes brugen af forskellige handelsforanstaltninger.
(247)
Det skal bemærkes, at stigningen i PET-priserne i 2011 og prisfaldet i 2009 var et internationalt fænomen, som skyldtes udviklingen i råvareomkostningerne (jf. betragtning 155). De data, som parterne har indsendt, viser systematisk en meget tæt forbindelse mellem udviklingen i PET-priserne i Europa, Asien og USA. Der er dog forskelle i PET-priserne på verdensplan, som har forskellige årsager, navnlig den specifikke omkostningsstruktur i hver region. Hvad angår påstanden om højere prismargener i Unionen, skal det bemærkes, at EU-erhvervsgrenen selv under exceptionelle omstændigheder ved udgangen af 2010 og starten af 2011 blot nåede en rentabilitet, der kan betragtes som rimelig for denne type industri. Der foreligger ingen beviser for højere fortjeneste. Påstanden om "højere priser" og "højere margener" på PET i Unionen på grund af de gældende foranstaltninger må derfor afvises.
(248)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog visse parter deres påstand om, at priserne i Unionen var unødigt høje og afspejlede virkningen af en akkumulering af antidumpingtold på et marked med koncentration mellem EU-producenter, vertikal integration og begrænset produktion, som ikke kan tilfredsstille forbruget. Det blev også påstået, at prisoplysningerne viste, at de højere priser i Unionen ikke afspejler de højere omkostninger til råvarer. Det skal bemærkes, at påstandene om EU-erhvervsgrenens koncentration, vertikal integration og produktionskapacitet blev behandlet i henholdsvis betragtning 207 og 259. Hvad angår den påståede virkning af disse faktorer på PET-prisen i Unionen, skal det erindres, at udviklingen i PET-prisen er styret af råvarepriserne, som udgør indtil 90 % af omkostningerne til PET (jf. betragtning 173). Stigningen i PET-priserne i 2010/2011 var desuden et globalt fænomen (jf. betragtning 172). Parternes påstande blev derfor afvist som ubegrundede.
(249)
Hvad angår påstanden om forskellen mellem PET-prisen i Unionen og priserne i Asien og USA, og i tillæg til konklusionerne i betragtning 244, blev det konstateret, at forskellen i priserne mellem markederne i USA og Unionen var volatil, men dog begrænset. EU-priserne var ikke som påstået systematisk højere. Det konkluderes, at EU-markedet og markedet i Asien var meget forskellige, hvad angår omkostningsstrukturer i forbindelse med især markedets størrelse og stordriftsfordele, adgang til råvarer og kapacitet. Det var således ikke hensigtsmæssigt at sammenligne de gennemsnitlige priser på disse to markeder. Parternes påstand blev derfor fundet ubegrundet.
(250)
Enkelte parter påstod desuden, at priserne i Unionen var højere i forhold til råvareomkostningerne end i USA og Asien. Sammenligningen af denne prisforskel følger samme logik som sammenligningen af priserne på forskellige regionale markeder, dog med den forskel, at der tages højde for prisudsving for råvarer mellem de forskellige regionale markeder. De eksisterende strukturelle forskelle mellem markederne kan dog berettige en forskel i forarbejdningsgebyrer. EU-erhvervsgrenens ekstraordinære fortjeneste ved årsskiftet 2010/2011 blev forklaret i betragtning 179. I begge tilfælde konstateredes det, at foranstaltningerne ikke spillede nogen rolle. Parternes påstand blev derfor afvist.
(251)
Samme parter påstod desuden, at den største producent i Unionen forlangte højere priser i Unionen end på andre markeder og registrerede højere indtægter i 2010 i Unionen end på andre markeder. Det skal i den forbindelse bemærkes, at det er økonomisk forsvarligt for en international virksomhed at have forskellige omkostningsstrukturer og dermed forskellige priser på forskellige regionale markeder. EU-erhvervsgrenens rentabilitetsniveau ved årsskiftet 2010/2011 blev forklaret i betragtning 179. Argumentet blev derfor afvist.
6.3. Brugernes økonomiske situation og foranstaltningernes påståede virkning
(252)
Der blev desuden fremsat påstande om forværringen i brugerindustriens økonomiske situation såsom lukning af produktionsanlæg og nedskæringer i beskæftigelsen. Det blev påstået, at dette skyldtes stigningen i PET-priserne. Det blev desuden påstået, at konkurrenceevnen i EU's førende mærker var blevet undergravet, da deres eksport til tredjelande var i direkte konkurrence med flaskeprodukter, som har fordel af PET til internationale priser.
(253)
Det skal bemærkes, at det på grundlag af oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere blev konstateret, at brugersegmentet ikke var tabsgivende, selv om der var et fald i den generelle rentabilitet i NUP. Fortjenstmargenen i brugerindustrien, som blev fastlagt på grundlag af spørgeskemabesvarelserne ud fra den metode, der blev lagt frem for alle parter, var på samme niveau som EU-erhvervsgrenens fortjeneste i NUP. De to virksomheder, der blev efterprøvet (aftapningsvirksomheder), rapporterede om yderligere ekspansion i produktionsmængderne og øget rentabilitet i den betragtede periode. Det blev konstateret, at visse konverteringsvirksomheder opererede med stramme margener og i visse tilfælde oplevede strukturelle og finansielle vanskeligheder. Der blev dog ikke fundet nogen direkte forbindelse mellem de gældende foranstaltninger og denne situation. En vis nedgang i aftapningsvirksomhedernes økonomiske situation var ligeledes forbundet med den stramning, der forekom i 2011 efter en pludselig stigning i PET-prisen, som man kunne have væltet over på detailhandlerne i den nuværende økonomiske afmatning. Selv om det konkluderedes, at situationen i brugerindustrien i et vist omfang forværredes i 2011, blev forbindelsen mellem tilbagegangen og de gældende foranstaltninger dog ikke godtgjort, især idet foranstaltningerne har været indført siden 2000.
(254)
Efter fremlæggelsen af oplysninger var enkelte parter uenige i konklusionen om, at brugerindustrien ikke var tabsgivende. Parterne påstod også, at brugernes fortjenstmargener var lavere end EU-erhvervsgrenens. For så vidt angår analysen af brugerindustriens rentabilitet, modsiger oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere denne påstand. Metoden blev lagt frem for alle parter. Selv om visse samarbejdsvillige brugere kunne have haft tab, var brugerindustrien overordnet set rentabel. Stigningen i PET-priserne blev under alle omstændigheder betragtet som et element, der påvirkede brugernes fortjeneste, men der kunne ikke påvises en sammenhæng mellem foranstaltningerne og de pågældende virksomheders fortjeneste. Hvad angår sammenligningen af brugernes og EU-erhvervsgrenens fortjenstmargener, var denne påstand ikke begrundet. Som følge af volatiliteten i EU-erhvervsgrenens fortjeneste (jf. betragtning 176-179) blev sammenligningen mellem de to segmenter ikke betragtet som afgørende. Begge segmenter havde næsten ens fortjenstniveauer i NUP (jf. betragtning 253). På dette grundlag blev parternes bemærkninger afvist som ubegrundede.
(255)
Hvad angår den påståede udvanding af konkurrenceevnen for eksporten af EU-producenternes mineralvand på flakser/læskedrikke, blev denne påstået ikke underbygget, og der blev heller ikke skabt en forbindelse til de gældende foranstaltninger i denne sammenhæng.
(256)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog parterne deres påstand om, at de øgede PET-priser har en negativ indvirkning på konkurrenceevnen for eksporten af mineralvand på flasker. Det erkendes, at stigningen i PET-priserne, bl.a., kan have en negativ indvirkning på konkurrenceevnen for eksporten af mineralvand på flaske. Da der dog ikke blev konstateret en sammenhæng mellem stigningen i PET-prisen og de pågældende foranstaltninger, idet PET-priserne hovedsagelig er baseret på råvarepriserne, blev foranstaltningernes påståede indvirkning på den udhulede konkurrenceevne afvist.
(257)
Hvad angår foranstaltningernes påståede virkning på beskæftigelsen, viste undersøgelsen endeligt, at de efterprøvede tab af arbejdspladser i brugerindustrien overvejende hang sammen med produktivitets- og effektivitetsstigninger, og en del vedrørte en mindre brug af midlertidigt personale.
(258)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede visse parter denne konklusion, da den ikke afspejler situationen i hele sektoren. I tillæg til konklusionerne i betragtning 254 skal det bemærkes, at den samlede beskæftigelse, som angivet af konverteringsvirksomhederne, steg betydeligt, og ingen af virksomhederne rapporterede om tab af arbejdspladser. Aftapperne påstod, at de havde tabt arbejdspladser på grund af de øgede PET-priser. Stigningen i PET-prisen er dog et globalt fænomen, og der kunne ikke etableres en sammenhæng mellem jobtabene og foranstaltningerne. 90 % af de jobtab, der blev rapporteret i brugernes spørgeskemabesvarelser, var desuden koncentreret om tre virksomheder. En af dem, en kontrolleret virksomhed, der tegner sig for en væsentlig del af de rapporterede jobtab, øgede sine mængder væsentligt i den betragtede periode, og disse tab er således knyttet til produktivitetsstigningen. Hvad angår de to andre virksomheder, blev det konstateret, at de havde nogle af de højeste fortjenstmargener blandt de samarbejdsvillige virksomheder i deres segment, og margenerne lå over EU-erhvervsgrenens målfortjeneste i denne sag. Disse påstande blev derfor afvist.
6.4. Andre påstande
(259)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod enkelte parter, at EU-producenterne ikke havde tilstrækkelig kapacitet til at dække den aktuelle efterspørgsel. Det skal bemærkes, at EU-erhvervsgrenen opererede på 86 % af sin produktionskapacitet i NUP og har tilstrækkelig overskydende kapacitet til at dække det samlede hjemlige forbrug af PET. Desuden importeres der fortsat i stigende grad fra andre lande med og uden foranstaltninger. De gældende foranstaltninger udløb for så vidt angår Korea og ophæves for importen af den pågældende vare fra Malaysia og Indonesien. Desuden kan industrien for genanvendt PET udgøre et alternativ til køb af PET med henblik på at dække efterspørgslen i Unionen. De påståede problemer, som brugerne står over for som følge af den påståede utilstrækkelige produktion i Unionen, blev derfor ikke betragtet som begrundede.
(260)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod visse brugere, at analysen ikke behandlede den påståede negative virkning af de akkumulerede foranstaltninger på den pågældende vare i den nuværende undersøgelse. Som svar på denne påstand skal det bemærkes, at udligningsforanstaltningerne blot afhjælper de skadevoldende virkninger af den konstaterede subsidiering. Eksistensen af de påståede "akkumulerede" virkninger blev ikke påvist. Til trods for de gældende foranstaltninger fortsætter importen fra lande med foranstaltninger tværtimod, og mængderne steg endda i den betragtede periode. Der importeres også i stigende grad betydelige mængder fra lande uden foranstaltninger. Parternes påstand blev derfor afvist.
7. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(261)
Det kan som konklusion forventes, at opretholdelsen af udligningsforanstaltningerne på importen fra Indien vil give EU-erhvervsgrenen en mulighed for at forbedre og stabilisere sin økonomiske situation efter de investeringer og konsolideringer, der er foretaget i de senere år.
(262)
Det konkluderes også, at en forbedring af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation vil være i PTA-producenternes interesse, og i mindre omfang MEG-producenternes interesse.
(263)
Visse brugeres økonomiske situation er forværret siden den seneste undersøgelse, og undersøgelsen viste, at navnlig de mindre producenter af mineralvand på flasker påvirkes negativt af især den nylige PET-prisstigning, idet de ikke er i stand til at vælte omkostningerne over på detailhandlere i den nuværende økonomiske situation. Det blev dog konkluderet, at de exceptionelle udviklinger i EU-erhvervsgrenens priser og margener i 2011 var et globalt fænomen, som hovedsagelig skyldtes de øgede råvarepriser. Påstandene om "højere priser" og "højere margener" som følge af de gældende foranstaltninger blev derfor fundet ubegrundede. Samtidig er EU-markedet fortsat et åbent marked med alternative kilder til forsyning fra andre tredjelande uden foranstaltninger.
(264)
På denne baggrund blev det ikke godtgjort, at der var en sammenhæng mellem stigningen i PET-priserne og de gældende foranstaltninger. Konverteringsvirksomhedernes økonomiske situation blev fundet stabil til trods for de gældende foranstaltninger. Andelen af PET i aftappernes samlede omkostningerne blev fundet begrænset. Der kunne desuden ikke påvises en sammenhæng mellem udsving i PET-priserne og foranstaltningerne. Det konstateredes derfor, at foranstaltningerne ikke havde uforholdsmæssige virkninger for brugerne.
(265)
På baggrund af alle disse faktorer kan det ikke klart konkluderes, at det ikke er i Unionens interesser at opretholde de gældende udligningsforanstaltninger.
H. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(266)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger opretholdes. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
(267)
Ud fra ovenstående analyse bør udligningsforanstaltningerne vedrørende importen af PET med oprindelse i Indien opretholdes i henhold til grundforordningens artikel 18, stk. 1. Der mindes om, at disse foranstaltninger består af specifikke toldsatser.
(268)
Den individuelle udligningstold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, som er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i denne forordnings artikel 1, stk. 2, med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med den specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af denne sats, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(269)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle udligningstold (f.eks. efter den pågældende virksomheds navneforandring eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger, herunder især ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneforandring eller ændringen i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
(270)
For at sikre en korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttoldsatsen ikke blot anvendes på de ikke-samarbejdende eksportører, men også på de virksomheder, der ikke foretog eksport i undersøgelsesperioden. Hvis de sidstnævnte selskaber opfylder kravene i grundforordningens artikel 20, opfordres de imidlertid til at fremsætte anmodning om en fornyet undersøgelse i henhold til nævnte artikel, så deres situation kan blive undersøgt individuelt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalat med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 3907 60 20, og med oprindelse i Indien.
2. Den endelige udligningstold for den pågældende vare som beskrevet i stk. 1, fastsættes til følgende for varer fremstillet af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Udligningstold
(EUR/ton)
Tarictillægskode
Indien
Reliance Industries Ltd.
90,4
A181
Indien
Pearl Engineering Polymers Ltd.
74,6
A182
Indien
Senpet Ltd.
22,0
A183
Indien
Futura Polyesters Ltd.
0
A184
Indien
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indien
Alle andre virksomheder
69,4
A999
3. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (15), reduceres den udligningstold, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
4. Uanset bestemmelserne i stk. 1 og 2, finder den endelige udligningstold ikke anvendelse på import, der er overgået til fri omsætning i overensstemmelse med artikel 2.
5. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Importerede varer undtages fra den ved artikel 1 indførte udligningstold, forudsat at de er fremstillet og direkte eksporteret (dvs. faktureret og sendt) til en virksomhed, der handler som importør i Unionen, af de virksomheder, hvis navne er nævnt i afgørelse 2000/745/EF med efterfølgende ændringer, samt at de er angivet under den relevante Tarictillægskode, og at betingelserne i stk. 2 er opfyldt.
2. Når der fremsættes anmodning om overgang til fri omsætning, er toldfritagelsen betinget af, at der over for den relevante medlemsstats toldmyndigheder fremlægges en gyldig "tilsagnsfaktura", som er udstedt af de eksporterende virksomheder, og som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget. Toldfritagelsen er yderligere betinget af, at de varer, der er angivet og frembudt for toldmyndighederne, svarer nøjagtigt til beskrivelsen i tilsagnsfakturaen.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. maj 2013.
A TANÁCS 461/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2013. május 21.)
az 597/2009/EK rendelet 18. cikke szerinti hatályvesztési felülvizsgálatot követően az Indiából származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára vonatkozó végleges kiegyenlítő vám kivetéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: az alaprendelet) és különösen annak 18. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. AZ ELJÁRÁS
1. Hatályos intézkedések
(1)
A 2603/2000/EK rendelettel (2) a Tanács végleges kiegyenlítő vámot vetett ki a többek között Indiából származó egyes polietilén-tereftalátok (PET) behozatalára. Az 1645/2005/EK rendelettel (3) a Tanács módosította az Indiából származó PET behozatala tekintetében hatályban lévő kiegyenlítő intézkedések szintjét. A módosításokat az alaprendelet 20. cikke alapján kezdeményezett gyorsított felülvizsgálat eredményeképpen fogadták el. Hatályvesztési felülvizsgálatot követően a Tanács 193/2007/EK rendeletével (4) további öt éves időtartamra vetett ki a PET behozatalára végleges kiegyenlítő vámot. A kiegyenlítő intézkedéseket később az 1286/2008/EK rendelet (5) és a 906/2011/EU végrehajtási rendelet (6) részleges időközi felülvizsgálatokat követően módosította. Egy későbbi részleges időközi felülvizsgálatot az 559/2012/EU végrehajtási rendelet (7) a hatályban lévő intézkedések módosítása nélkül megszüntetett. A Bizottság a 2000/745/EK határozattal (8) elfogadta három indiai exportáló gyártó minimum importár meghatározására vonatkozó kötelezettségvállalási felajánlását.
(2)
Ezek a kiegyenlítő intézkedések mértékvámot jelentenek. A vámtétel tonnánként 0 EUR és 106,5 EUR között van az egyénileg megnevezett indiai gyártók esetében, míg a más gyártóktól származó behozatalra vonatkozó maradványvámtétel tonnánként 69,4 EUR.
2. Meglévő dömpingellenes intézkedések
(3)
A 2604/2000/EK rendelettel (9) a Tanács végleges dömpingellenes vámot vetett ki a többek között Indiából származó PET behozatalára. Hatályvesztési felülvizsgálatot követően a Tanács 192/2007/EK rendeletével (10) további öt éves időtartamra vetett ki a PET behozatalára végleges dömpingellenes vámot.
3. Hatályvesztési felülvizsgálat iránti kérelem
(4)
A hatályos végleges kiegyenlítő intézkedések közelgő lejáratáról szóló értesítés (11) közzétételét követően a Bizottság 2011. november 25-én kapott egy kérelmet, hogy az alaprendelet 18. cikkének megfelelően indítson felülvizsgálatot az intézkedésekkel kapcsolatban (a továbbiakban: hatályvesztési felülvizsgálat). A kérelmet a Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (az európai polietilén-tereftalát-gyártók bizottsága, a továbbiakban: a kérelmező) nyújtotta be, a polietilén-tereftalát uniós termelésének közel 95 %-át képviselő termelők nevében.
(5)
A kérelem alapja az volt, hogy az intézkedések lejárta valószínűleg a támogatás folytatódását vagy megismétlődését eredményezné, és így kárt okozna az uniós gazdasági ágazatnak.
(6)
A hatályvesztési felülvizsgálat megindítását megelőzően és az alaprendelet 22. cikke (1) bekezdésének és 10. cikke (7) bekezdésének megfelelően a Bizottság értesítette az indiai kormányt arról, hogy megfelelően dokumentált felülvizsgálati kérelmet kapott, és konzultációra hívta azzal a céllal, hogy a felülvizsgálati kérelem tartalma tekintetében tisztázzák a helyzetet, és kölcsönösen elfogadható megoldást találjanak. Azonban a konzultációs felkéréssel kapcsolatban a Bizottság nem kapott választ az indiai kormánytól.
4. A hatályvesztési felülvizsgálat megindítása
(7)
Miután a Bizottság a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapította, hogy elegendő bizonyíték áll rendelkezésre a hatályvesztési felülvizsgálat megindításához, 2012. február 24-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában közzétett értesítéssel (12) (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) bejelentette az alaprendelet 18. cikke szerinti hatályvesztési felülvizsgálat megindítását.
5. Párhuzamos vizsgálatok
(8)
2012. február 24-én a Bizottság az 1225/2009/EK rendelet 11. cikkének (2) bekezdése alapján felülvizsgálatot indított az Indiából, Indonéziából, Malajziából, Tajvanból és Thaiföldről származó PET behozatalára vonatkozó hatályos dömpingellenes intézkedésekkel kapcsolatban is (13).
6. A vizsgálat
6.1. Felülvizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(9)
A támogatás folytatódásának vagy megismétlődésének a valószínűségére vonatkozó vizsgálat a 2011. január 1-jétől2011. december 31-ig tartó időszakra terjedt ki. A kár folytatódása vagy megismétlődése valószínűségének értékelése szempontjából jelentőséggel bíró tendenciák vizsgálata a 2008. január 1-jétől a vizsgálati időszak végéig terjedő időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
6.2. A vizsgálatban érintett felek
(10)
A hatályvesztési felülvizsgálat megindításáról a Bizottság hivatalosan tájékoztatta a kérelmezőt, az érintett ország exportáló gyártóit, az importőröket, azokat a felhasználókat, akikről ismert, hogy érintettek, valamint az érintett ország képviselőit.
(11)
Az érdekeltek lehetőséget kaptak arra, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésben megállapított határidőn belül írásban ismertessék álláspontjukat és szóbeli meghallgatást kérjenek. A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki kérelmezte, és aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(12)
Figyelembe véve az indiai exportáló gyártók, valamint az uniós gyártók és importőrök nagy számát, megfelelőnek ítélték, hogy az alaprendelet 27. cikkével összhangban megvizsgálják a mintavétel lehetőségét. A Bizottság - annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát - felkérte az exportáló gyártókat és a független importőröket, hogy a felülvizsgálat megindítását követő 15 napon belül jelentkezzenek, és bocsássák rendelkezésére az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat.
(13)
Hét exportáló gyártó jelentkezett a mintavételi eljárásban, amelyek jelezték együttműködési szándékukat a felülvizsgálatban. Ezen az alapon három exportáló gyártóból álló mintát választottak ki az Unióba irányuló export mennyisége alapján. E mintával kapcsolatban sem a mintába bekerült gyártók, sem a mintába be nem került gyártók, sem az illetékes indiai hatóságok nem éltek kifogással.
(14)
A mintába bekerült három exportáló gyártónak kitöltendő kérdőíveket küldtek, és azokra mindhárom válaszolt. Ugyanakkor a mintába bekerült egyik indiai gyártó kérdőívre adott válaszából kiderült, hogy csak jelentéktelen mennyiségben exportálta az érintett terméket a felülvizsgálati időszak során, és így az nem volt releváns e vállalat támogatása mértékének kiszámításánál. A két fennmaradó exportáló gyártónál, amelyek együttesen az Indiából az Unióba irányuló import mennyiségének 99 %-át képviselték a vizsgálati időszak során, ellenőrző látogatásokra került sor.
(15)
Az alapvető tények és szempontok ismertetését (a továbbiakban: ismertetés) követően egy indiai együttműködő gyártó támogatási kulcs kiszámítását kérte. E tekintetben újból megerősítést nyert, hogy az e vállalattól származó export jelentéktelen volt, és ebből következően nem volt hatása a támogatás folytatódása vagy megismétlődése valószínűségének megállapítására a jelen hatályvesztési felülvizsgálat során. Ezért ezt a kérést a Bizottság elutasította.
(16)
Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság bejelentette, hogy ideiglenesen kiválasztott egy uniós gyártókból álló mintát. A minta a vizsgálat megkezdése előtt ismert tizenhárom uniós gyártó közül négy vállalatból állt, amelyeket az uniós gyártás és értékesítés azon legnagyobb reprezentatív mennyisége alapján választottak ki, amely a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható. A minta a felülvizsgálati időszak alatti teljes becsült uniós gyártás és értékesítés több mint 50 %-át képviselte. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tekintsenek bele az aktába, és az eljárás megindításáról szóló értesítés közzétételétől számított 15 napon belül jelezzék, hogy megfelelőnek találják-e a választást. A Bizottság minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tette a meghallgatást, aki kérelmezte, és aki ismertette azokat a különleges okokat, amelyek meghallgatását indokolják.
(17)
Egyes érdekelt felek kifogásolták az uniós gyártókat érintő mintavételt. Állításuk szerint: i. a Bizottságnak nem kellett volna mintavételt alkalmaznia, különösen, mivel a korábbi vizsgálat során sem alkalmaztak mintavételt; ii. a minta kiválasztásánál használt módszert vitattak, mivel „összekever három különböző lépést”, mégpedig az aktuális helyzet megállapítását, az uniós gazdasági ágazat meghatározását és a mintavételi eljárást; iii. az ideiglenes mintát helytelen és hiányos információk alapján állították össze; iv. a kiválasztott ideiglenes minta nem reprezentatív, mivel külön személyek szerepelnek benne, nem pedig csoportok; azt is előadták, hogy csökkenti a minta reprezentativitását az olyan vállalatok szerepeltetése, amelyeket nemrégiben elidegenítettek, vagy egy másik esetben, amely kapcsolódó értékesítéssel rendelkezik.
(18)
A felek által hivatkozott érvekkel kapcsolatban a következőket kell rögzíteni:
-
Az uniós gyártók mintájának használatára vonatkozó döntést minden vizsgálat esetében függetlenül hozzák meg, az egyes ügyek egyedi körülményeitől függően, és az alaprendelet 22. cikkének (6) bekezdése nem vonatkozik az ilyen minták kár meghatározása céljából történő felhasználására hatályvesztési felülvizsgálat keretében. A korábbi vizsgálatoktól eltérően, amikor megvalósítható volt valamennyi jelentkező és együttműködő gyártó vizsgálata, a jelen felülvizsgálat során a Bizottság úgy ítélte meg, hogy nagy számukra tekintettel a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen nem lehet megvizsgálni minden uniós gyártót, és így a 27. cikk feltételei teljesültek.
-
A Bizottság nem „keverte össze” az aktuális helyzet megállapítását, az uniós gazdasági ágazat meghatározását és az ideiglenes minta kiválasztását, mivel e lépések egymástól függetlenek maradtak, és mindegyikről külön döntés születetett. Nem bizonyították, hogy az aktuális helyzet megállapítása során az uniós gyártók által szolgáltatott gyártási és értékesítési adatok felhasználása milyen mértékben érintette a minta reprezentativitását.
-
A mintát a kiválasztás időpontjában rendelkezésre álló információk alapján alakították ki, az alaprendelet 27. cikkének megfelelően. A minta reprezentativitását a felek által a konkrét vállalati adatok kapcsán megfogalmazott észrevételek alapján felülvizsgálták. Egyik észrevétel sem bizonyult megalapozottnak.
-
Az alaprendelet 27. cikkében foglaltaknak megfelelően a mintát úgy állították össze, hogy a gyártás és értékesítés azon legnagyobb reprezentatív mennyiségét képviselje, amely a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható. A nagyobb csoportokhoz tartozó olyan jogi személyeket, amelyekről megállapították, hogy más leányvállalatoktól függetlenül működnek, az uniós gazdasági ágazat képviselőinek tekintették, és ezért nem volt szükség arra, hogy az egész csoportot egységesen vizsgálják. Ugyanakkor a vállalatokat gazdasági egységként vették fel a mintába, ezzel biztosítva, hogy a releváns adatokat ellenőrizni lehessen. Emellett az elidegenítések, és a kapcsolódó értékesítések fennállása részét képezte az ágazat jellemzőinek a figyelembe vett időszak során, és így e körülmények egyike sem volt olyannak tekinthető, amely csökkenti a minta reprezentativitását.
(19)
Az ismertetést követően a felek fenntartották a fent hivatkozott érveket, amelyekre a Bizottság már kitért.
(20)
Az eljárás megindításáról szóló értesítés független importőrökre vonatkozó mintavételt irányozott elő. A megkeresett huszonnégy független importőr egyike sem működött együtt a jelen vizsgálatban.
(21)
Mind az öt ismert nyersanyag-szállítót megkeresték az eljárás megindításakor, és elküldték nekik a vonatkozó kérdőívet. Két szállító jelentkezett és válaszolt a kérdőívekre.
(22)
Valamennyi ismert felhasználót és felhasználói szervezetet megkeresték az eljárás megindításakor. Tizenhét felhasználó adott választ a kérdőívre. 16 tagállamból húsz felhasználói szervezet jelentkezett és adott észrevételt.
7. A kapott információ ellenőrzése
(23)
A Bizottság megkeresett és ellenőrzött minden olyan információt, amelyet szükségesnek vélt annak megállapításához, hogy valószínű-e a támogatás folytatódása vagy megismétlődése, és az uniós érdek ebből adódó kára. Ellenőrző látogatásokra került sor az indiai kormány irodáiban Delhiben, valamint a következő érintett vállalatok telephelyein:
a)
Exportáló gyártók
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kalkutta, India;
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, India;
b)
Uniós gyártók
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Hollandia;
-
Equipolymers, Olaszország, Németország;
-
Neo Group, UAB, Litvánia;
-
Novapet SA, Spanyolország;
c)
Uniós felhasználók
-
Coca Cola Europe, Belgium;
-
Nestle Waters France, Franciaország.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Érintett termék
(24)
Az e vizsgálatban érintett termék megegyezik az eredeti vizsgálat érintett termékével, azaz az Indiából származó, az ISO 1628-5 szabvány szerinti, 78 ml/g vagy magasabb viszkozitási együtthatóval rendelkező PET. A termék jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozik.
2. Hasonló termék
(25)
Az eredeti vizsgálathoz és a felülvizsgálatokhoz hasonlóan megállapítást nyert, hogy az érintett termék, nevezetesen az érintett országban előállított és az ottani hazai piacon értékesített PET és az uniós gyártók által előállított és értékesített PET ugyanazokkal az alapvető fizikai és kémiai tulajdonságokkal rendelkezik és ugyanazokra a célokra használható. Ezért a Bizottság ezeket az alaprendelet 2. cikkének c) pontja értelmében hasonló termékeknek tekinti.
C. A TÁMOGATÁS FOLYTATÓDÁSÁNAK VAGY MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
1. Bevezetés
(26)
A felülvizsgálati kérelemben szereplő információk és a Bizottság kérdőíveire adott válaszok alapján a következő rendszereket vizsgálták meg, amelyek állítólag támogatást foglaltak magukban.
Országos rendszerek
a)
Vámjogosultsági betétkönyvi rendszer (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Vámvisszatérítési rendszer (Duty Drawback Scheme, DDS)
c)
Piacra összpontosító rendszer (Focus Market Scheme, FMS)
d)
Termékre összpontosító rendszer (Focus Product Scheme, FPS);
e)
Jogosultak kedvezmény-utalványa (Status Holder Incentive Scrip, SHIS)
f)
Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)
g)
Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
h)
Különleges gazdasági övezetek/exportorientált egységek (Special economic zones/export oriented units, SEZ/EOU);
i)
Exporthitelrendszer (Export Credit Scheme, ECS)
j)
Jövedelemadó-mentességi rendszer (Income Tax Exemption Scheme, ITES)
Regionális rendszerek
k)
Nyugat-bengáli ösztönzési rendszer (West Bengal Incentive Scheme, WBIS)
l)
Gudzsarát állam kormányának tőkebefektetés-ösztönző rendszere (Capital investment incentive scheme of the Government of Gujarat, CIIS)
m)
Gudzsaráti értékesítési adókedvezmény rendszer (Gujarat sales tax incentive scheme, GSTIS)
n)
Gudzsaráti villamosenergia-adó mentességi rendszer (Gujarat electricity duty exemption scheme, GEDES)
o)
A maharashtrai kormány ösztönzőcsomag-rendszere (Package Scheme of Incentives, PSI)
(27)
A fenti a) és c)-h) pontban megjelölt rendszerek az 1992-es (1992. évi 22. számú) külkereskedelmi (fejlesztési és szabályozási) törvényen alapulnak, amely 1992. augusztus 7-én lépett hatályba (a továbbiakban: külkereskedelmi törvény). A külkereskedelmi törvény feljogosítja India kormányát arra, hogy az export- és importpolitikára vonatkozóan értesítéseket bocsásson ki. Ezek összefoglalása a „Foreign Trade Policy” (külkereskedelem-politika) dokumentumokban található, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente ad ki és rendszeresen frissít. A felülvizsgálati időszakot tekintve a releváns Foreign Trade Policy dokumentum a „Foreign Trade Policy 2009-2014” (a továbbiakban: FTP 09-14). Az indiai kormány ezenfelül az „FTP 09-14” dokumentumra irányadó eljárásokat is lefekteti egy „Handbook of Procedures, Volume I” (eljárási kézikönyv, I. kötet) című dokumentumban (a továbbiakban: HOP I 09-14). Az eljárási kézikönyvet szintén rendszeresen frissítik.
(28)
A fenti b) pontban megjelölt rendszer a Customs Act of 1962 (a vámokról szóló 1962. évi törvény) 75. szakaszán, a Central Excise Act of 1944 (a központi fogyasztási adókról szóló 1944. évi törvény) 37. szakaszán, a Financial Act of 1994 (a pénzügyekről szóló 1994. évi törvény) 93A. és 94. szakaszán, valamint a Customs, Central Excise Duties and Service Tax Drawback Rules of 1995 (a vámok, központi fogyasztási adók és szolgáltatási adók visszatérítéséről szóló 1995. évi szabályok) rendelkezésein alapul. A visszatérítésre vonatkozó szabályokat rendszeresen közzéteszik; a felülvizsgálati időszakra alkalmazandó ilyen szabályokat az All Industry Rates (AIR) of Duty Drawback 2011-12 (a vámvisszatérítések valamennyi gazdasági ágazatra vonatkozó mértékei 2011-12) voltak, amelyet a 2011. szeptember 22-i 68 / 2011- Customs (N.T.) számú értesítéssel tettek közzé. A vámvisszatérítési rendszerre az FTP 2009-2014 4. fejezetében vámenyhítési rendszerként is hivatkoznak.
(29)
A fenti i) pontban megjelölt rendszer alapja a Banking Regulation Act 1949 (a banki szabályozásról szóló 1949. évi törvény) 21. és 35A. szakasza, amelyek értelmében az Indiai Központi Jegybank az exporthitelek tekintetében utasításokat adhat a kereskedelmi bankoknak.
(30)
A fenti j) pontban szereplő rendszer alapja az Income Tax Act of 1961 (a jövedelemadóról szóló 1961. évi törvény) amelyet az évente kibocsátott pénzügyi törvény módosít.
(31)
A fenti k) pont szerinti rendszert Nyugat-Bengália kormánya kezeli, és a nyugat-bengáli kormány Kereskedelmi és Ipari Igazgatósága hozta létre 1999. június 22-i 580-CI/H sz. értesítésével, amelynek helyébe a 2004. március 24-i 134-CI/O/Incentive/17/03/I sz. értesítés lépett.
(32)
A fenti l) pont szerinti rendszert Gudzsarát állam kormánya kezeli, és a gudzsaráti iparösztönző politikán alapul.
(33)
A fenti m) pont szerinti rendszert Gudzsarát állam kormánya kezeli, és a gudzsaráti iparösztönző politikán alapul.
(34)
A fenti n) pont szerinti rendszer a Bombay Electricity Duty Act of 1958-on (Mumbai villamosenergia-adóról szóló 1958. évi törvénye) alapul.
(35)
A fenti o) pont szerinti rendszert Maharashtra állam irányítja, és a rendszer Maharashtra kormányának Ipari, Energiaügyi és Munkaügyi Igazgatósága által elfogadott határozatokon alapul.
(36)
A vizsgálat kimutatta, hogy a felülvizsgálati időszak során az érintett termék vonatkozásában az alábbi rendszerek nyújtottak előnyöket a mintába bekerült exportáló gyártók számára:
Országos rendszer
a)
Vámjogosultsági betétkönyvi rendszer (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Vámvisszatérítési rendszer (Duty Drawback Scheme, DDS)
c)
Piacra összpontosító rendszer (Focus Market Scheme, FMS)
d)
Jogosultak kedvezmény-utalványa (Status Holder Incentive Scrip, SHIS)
e)
Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)
Regionális rendszerek
f)
Nyugat-bengáli ösztönzési rendszer (West Bengal Incentive Scheme, WBIS)
2. Vámjogosultsági betétkönyvi rendszer (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Jogalap
(37)
A DEPBS részletes leírása az FTP 09-14 4.3. fejezetében, valamint a HOP I 09-14 4. fejezetében található.
b) Támogathatóság
(38)
A rendszer igénybevételére minden gyártó-exportőr és kereskedő-exportőr jogosult.
c) Gyakorlati végrehajtás
(39)
Az exportőr igényelhet DEPBS-hiteleket, amelyeket a rendszer keretében exportált termékek értékének százalékában határoznak meg. Az indiai hatóságok a legtöbb termékre - többek között az érintett termékre vonatkozóan is - megállapítottak ilyen DEPBS-szinteket. Ezeket a Standard Input Output Norms (standard input-output normák, a továbbiakban: SION) alapján állapítják meg, figyelembe véve az exportált termékek feltételezett importtartalmát és a vámteher hatását az ilyen feltételezett importra, függetlenül attól, hogy ténylegesen megfizették-e a behozatali vámokat. A DEPBS-szint az érintett termék esetében a jelenlegi vizsgálat felülvizsgálati időszaka során 8 % volt, 58 INR/kg értékhatárral.
(40)
Ahhoz, hogy jogosult legyen a rendszerben nyújtható támogatásra, a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció időpontjában az exportőrnek nyilatkoznia kell az indiai hatóságoknak arról, hogy az export a DEPBS keretében történik. Az áru exportálása érdekében az indiai vámhatóság - a feladási eljárás során - kiállít egy exportfuvarszámlát. Ez a dokumentum feltünteti többek között az adott exporttranzakcióra nyújtandó DEPBS-hitel összegét is. Ekkor az exportőr már tudja, hogy milyen kedvezményben fog részesülni. Amint a vámhatóságok kiállították az exportfuvarszámlát, az indiai kormánynak megszűnik azon joga, hogy mérlegelje, nyújtható-e DEPBS-hitel. A kedvezmény kiszámításához releváns DEPBS-szint az lesz, amelyet az exportnyilatkozat megtételének időpontjában alkalmaztak.
(41)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint a DEPBS-hitelek az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban eredményszemléleti alapon bevételként is elszámolhatók. Az ilyen hitelek felhasználhatók vámkifizetésre bármely, későbbiekben importált termék vonatkozásában, kivéve a beruházási javakat és az importkorlátozás alatt álló termékeket. Az ilyen hitelek ellenében behozott áru a belföldi piacon (forgalmi adó megfizetése mellett) értékesíthető vagy másként felhasználható. A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók, és a kibocsátásuk napjától számított 24 hónapig érvényesek.
(42)
A DEPBS-hitelek iránti kérelmeket elektronikusan kell benyújtani, és azok korlátlan exporttranzakcióra vonatkozhatnak. A kérelmek benyújtásának határideje az exportálást követő három hónap, azonban, amint azt a HOP I 09-14 9.3. bekezdése világosan meghatározza, a benyújtási határidő lejárta után beérkezett kérelmek csekély (a jogosultság 10 %-ának megfelelő) pénzbüntetés kivetésével bármikor elbírálhatók.
(43)
Megállapították, hogy a mintába bekerült mindkét vállalat használta ezt a rendszert a felülvizsgálati időszak első három negyedévében.
d) A DEPBS-re vonatkozó következtetés
(44)
Az DEPBS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végeredményben behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Emellett a DEPBS-hitel gazdasági előnyhöz juttatja az exportőrt, mivel javítja likviditását.
(45)
Ezen túlmenően a DEPBS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és így az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak tekintendő.
(46)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vámkedvezményrendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Ezenfelül nem létezik rendszer vagy eljárás annak igazolására, hogy mely alapanyagokat használták fel az exportált termék gyártása során, illetve hogy az alaprendelet I. mellékletének i) pontja, valamint II. és III. mellékletei értelmében történt-e importvám-túlfizetés. Végül az exportőr attól függetlenül jogosult a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS-ből származó előnyök igénybevételére, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható árukat.
e) A DEPBS megszüntetése és áttérés a DDS-re
(47)
A 2011. június 17-i 54 (RE-2010)/2009-2014 sz. nyilvános értesítéssel a DEPBS-t utolsó alkalommal hosszabbították meg három hónappal, amely 2011. szeptember 30-ig tolta ki alkalmazhatóságát. Mivel ezt követően nem jelentettek be további meghosszabbítást, a DEPBS-t ténylegesen visszavonták 2011. szeptember 30-tól kezdődően. Ezért meg kellett vizsgálni, hogy az alaprendelet 15. cikke (1) bekezdésére tekintettel lehet-e intézkedéseket alkalmazni.
(48)
Az indiai kormány kifejtette a Bizottságnak, hogy a DEPBS-rendszer visszavonása után a vállalatok az FTP 09-14 4. fejezetében meghatározott másik vámmentesítési/visszatérítési rendszert választhatnak, például az előzetes engedélyezési rendszert (Advance Authorisation Scheme, AAS) vagy a vámvisszatérítési rendszert (Duty Drawback Scheme, DDS).
(49)
A vizsgálat során kiderült, hogy a mintába bekerült mindkét vállalat a DEPBS visszavonása után azonnal elkezdte alkalmazni a DDS-t. Meg kell jegyezni, hogy a DDS-t 1995-ben vezették be, és az a DEPBS-szel együtt létezett a felülvizsgálati időszak első három negyedévében, illetve a felülvizsgálati időszakot megelőző több évben. Az exportőrök ugyanakkor nem tudták a DDS-t a DEPBS-szel egyidejűleg igénybe venni ugyanazon exportokra. A felülvizsgálati időszak első három negyedéve során a DDS-szint 2,2 %-ot ért el, 1,5 INR/kg értékhatárral, ezzel kevésbé előnyössé és kevésbé vonzóvá téve a DDS-t, mint a DEPBS-t. Meg kell jegyezni, hogy az indiai kormány lépéseket tett annak érdekében, hogy simává tegye az átmenetet a DEPBS-ből a DDS-be, ahogy azt a 2011. szeptember 22-i 42 /2011-Customs (vám) körlevél is bizonyítja. E körlevélben kifejtik, hogy „ebben az évben a [vám] visszatérítési rendszer olyan elemeket tartalmaz, amelyek eddig a DEPB[S]-rendszer részét képezték”. Ugyanezen körlevél megállapítja, hogy a DEPBS keretében működő ágazatokat illetően az „a döntés született, hogy zökkenőmentes átmenetet biztosítanak az ezen ágazatokban szereplő tételeknek, miközben integrálják azokat a visszatérítési rendszerbe. Átmeneti intézkedésként, e tételek DEPB[S] mértéke enyhén, a legtöbb tétel esetében 1-3 %-os mértékben csökkenni fog.” Másként fogalmazva, a körlevél azt tartalmazza, hogy a vámvisszatérítés hatályos mértékeit 2011. október 1-jei hatállyal úgy határozzák meg, hogy hasonló előnyt nyújtsanak, mint a visszavont DEPBS.
(50)
A 2011. október 1-jétől az érintett termékre alkalmazandó DDS-mértékeket a FOB-paritáson számított érték 2,2 %-áról annak 5,5 %-ára emelték, a kapcsolódó értékhatár pedig 1,5 INR/KG-ról 5,5 INR/kg-ra nőtt. Ez az új mérték hasonló mértékű támogatást jelentett, mint amilyet a DEPBS biztosított 2011. szeptember 30-ig, 8 % és 58 INR/kg értékhatár mellett. A felülvizsgálati időszak során alkalmazott PET-áraktól függően a DEPBS-értékhatár általában alkalmazható volt, ami 4,64 INR/kg vagy 5,8 % elméleti kedvezményt jelentett. A DDS esetben az értékhatár nem volt alkalmazható, így az elméleti kedvezmény 5,5 % volt.
(51)
A vizsgálat megerősítette az előző preambulumbekezdésben szereplő érvelést. A mintába bekerült vállalatok által kapott átlagos éves támogatási kulcs a DEPB és a DDS tekintetében 5,5 % illetve 6 % volt.
(52)
A két rendszer összehasonlítása is azt mutatja, hogy végrehajtásuk számos jellemzője azonos.
(53)
A fenti (47) és (48)-(51) preambulumbekezdések bizonyítják, hogy annak ellenére, hogy a DEPBS-rendszert visszavonták, az annak alapját képező előnyöket megszakítás nélkül tovább biztosították, szinte azonos szinten, ezáltal biztosítva zökkenőmentes átmenetet a vámvisszatérítési rendszerre. Ezért megállapítást nyert, hogy a támogatásokat a 15. cikk (1) bekezdése értelmében nem vonták vissza, valamint, hogy a DEPBS kiegyenlíthető.
(54)
Az alapvető tények és szempontok ismertetését követően egy exportáló gyártó úgy érvelt, hogy a DEPBS-t hatályon kívül helyezték, és így azt nem kell kiegyenlíteni. Erre válaszolva meg kell jegyezni, ahogy azt már a fenti (47) preambulumbekezdésben is kifejtettük, hogy a DEPBS 2011. szeptember 30-án megszűnt. Ugyanakkor a támogatás folytatódott, és az exportőrök a DEPBS alternatívájaként például DDS-t vagy AAS-t kérhettek, és azok alapján kedvezményben részesülhettek. Ebből kifolyólag ezt az érvet a Bizottság elutasította.
f) A támogatás összegének kiszámítása
(55)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 5. cikke szerint a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezettnek nyújtott és a felülvizsgálati időszak alatt megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Erre vonatkozóan ezt úgy tekintették, hogy a gazdasági előnyben a kedvezményezett abban az időpontban részesült, amikor az e rendszer szerinti exporttranzakció megtörtént. Jelenleg az indiai kormánynak le kell mondania a vámilletékek beszedéséről, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóságok kiállítják az exportfuvarszámlát, amelyen egyebek között a szóban forgó exportügylethez nyújtandó DEPBS-hitel összege is szerepel, az indiai kormány már nem rendelkezhet a támogatás odaítéléséről. A fentiek fényében indokoltnak tekinthető a DEPBS keretében biztosított előnyöket úgy értékelni, mint a rendszer keretében a felülvizsgálati időszakban megvalósuló valamennyi exporttranzakcióra megkapott hitelek összegét.
(56)
Indokolt kérésre az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításakor a hitelekből levonták a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült költségeket. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésének megfelelően e támogatási összegeket az érintett termék felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára vetítették ki (megfelelő nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(57)
A fentiek alapján az e rendszer tekintetében a mintába bekerült vállalatok vonatkozásában megállapított támogatások mértéke 3,78 % és 4,42 %.
3. Vámvisszatérítési rendszer (Duty Drawback Scheme, DDS)
a) Jogalap
(58)
A DDS részletes leírását a későbbi értesítésekkel módosított Custom & Central Excise Duties Drawback Rules, 1995 (a vámok és központi fogyasztási adók visszatérítéséről szóló 1995. évi szabályok) tartalmazzák.
b) Támogathatóság
(59)
A rendszer igénybevételére minden gyártó-exportőr és kereskedő-exportőr jogosult.
c) Gyakorlati végrehajtás
(60)
A jogosult exportőr kérelmezhet visszatérítést, amelyeket a rendszer keretében exportált termékek FOB-paritáson számított értékének százalékos arányaként számítanak ki. Az indiai kormány számos termék vonatkozásában meghatározta a visszatérítés mértékét, beleértve az érintett terméket is. E mértékeket a termék gyártása során alapanyagként felhasznált anyagok átlagos mennyisége vagy értéke, valamint az alapanyag után fizetett vámok átlagos összege alapján számítják ki. Ezek attól függetlenül alkalmazandók, hogy a behozatali vámokat megfizették-e vagy sem. A DDS-szint az érintett termék esetében a jelenlegi vizsgálat felülvizsgálati időszaka során a FOB-paritáson számított érték 5,5 %-a volt, 5,5 INR/kg értékhatárral.
(61)
A rendszer alapján járó gazdasági előnyökre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Amikor a szállítási adatokat felviszik a vámhatóság szerverére (ICEGATE), jelzik, hogy az export a DDS hatálya alatt zajlik, és visszavonhatatlanul rögzítik a DDS-összeget. Miután a szállító vállalat kitöltötte az általános exportnyilatkozatot (Export General Manifest, EGM) és a vámhatóság megfelelő módon összevetette e dokumentumot a szállítási számla adataival, minden feltételt teljesül a visszatérítési összeg kifizetésének engedélyezéséhez, akár az exportőr bankszámlájára történő közvetlen utalással, akár intézvényezés révén.
(62)
Az exportőrnek emellett bizonyítékot kell benyújtania az exportjövedelem jóváírásáról, a kivitelt igazoló banki bizonylatok (Bank Realisation Certificate, BRC) révén. E dokumentumot azután lehet benyújtatni, hogy a visszatérítés összegét kifizették, ha azonban az exportőr meghatározott határidő belül nem nyújtja be a BRC-t, a kifizetett összeget vissza kell fizetni az indiai kormánynak.
(63)
A visszatérítés összege bármilyen célra felhasználható.
(64)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint a vámvisszatérítés összege az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban eredményszemléleti alapon bevételként is elszámolható.
(65)
Megállapították, hogy a mintába bekerült vállalatok használták a DDS-t a felülvizsgálati időszak utolsó negyedévében.
d) A DDS-szel kapcsolatos következtetés
(66)
A DDS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A vámvisszatérítés összege az indiai kormánytól származó pénzügyi hozzájárulás. Emellett a vámvisszatérítés összege gazdasági előnyt nyújt az exportőrnek, mivel növeli likviditását.
(67)
Ezen túlmenően a DDS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és így az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak tekintendő.
(68)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vámkedvezményrendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak.
(69)
Nem áll rendelkezésre olyan rendszer vagy eljárás, amely megerősítené, hogy a gyártási eljárásban mely alapanyagokat használták fel az exportált termékhez, illetve annak megerősítésére, hogy történt-e túlfizetés a behozatali vámok vonatkozásában az alaprendelet I. melléklete i) pontjának, valamint II. és III. melléklete értelmében. Végül egy exportőr attól függetlenül jogosult a DDS-támogatásokra, hogy egyáltalán importál-e alapanyagot. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azon exportőrök is jogosultak a DDS igénybevételére, akik minden alapanyagukat belföldön szerzik be, és egyáltalán nem importálnak felhasználható nyersanyagot.
(70)
Ezt megerősíti az indiai kormány 24/2001. sz. körlevele is, amely egyértelműen kimondja, hogy „[a vámvisszatérítések mértéke] nem függ össze a tényleges alapanyag felhasználás mintájával, és az adott exportőr által vagy egyedi szállítások alapanyagainak tényleges érintettségével […]”, továbbá utasítja a regionális hatóságokat arra, hogy „az eljáró szervnek […] az alapanyagok belföldi vagy importált jellegét ténylegesen terhelő vámok kapcsán nem kell bizonyítékok feltüntetését […] előírnia az exportőrök által benyújtott [visszatérítési igényeknél]”.
(71)
A fentiekben kifejtett indokok alapján megállapítást nyert, hogy a DDS kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(72)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 5. cikke szerint a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezettnek nyújtott és a felülvizsgálati időszak alatt megállapított gazdasági előny mértékének megfelelően számították ki. Erre vonatkozóan ezt úgy tekintették, hogy a gazdasági előnyben a kedvezményezett abban az időpontban részesült, amikor az e rendszer szerinti exporttranzakció megtörtént. Jelenleg az indiai kormány köteles megfizetni a visszatérítés összegét, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóság kiadja az export-fuvarlevelet - amely többek között megjelöli az adott exportügyletre nyújtandó vámvisszatérítés összegét - az indiai kormány rendelkezési joga megszűnik a támogatás megadása felett. A fentiek fényében indokoltnak tekinthető a DDS keretében biztosított előnyöket úgy értékelni, mint a rendszer keretében a felülvizsgálati időszakban megvalósuló valamennyi exporttranzakcióra megkapott vámvisszatérítések összegét.
(73)
Indokolt kérésre az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja alapján a támogatás összegének mint számlálónak a kiszámításakor a hitelekből levonták a támogatás megszerzése érdekében szükségszerűen felmerült költségeket. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdésének megfelelően ezeket a támogatási összegeket az érintett termék felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára vetítették ki (megfelelő nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(74)
A fentiek alapján az e rendszer tekintetében a mintába bekerült érintett vállalatok vonatkozásában megállapított támogatások mértéke 1,65 % és 1,32 %.
4. Piacra összpontosító rendszer (Focus Market Scheme; FMS)
a) Jogalap
(75)
Az FMS részletes leírása az FTP 09-14 3.14. pontjában, valamint a HOP I 09-14 3.8. pontjában található.
b) Támogathatóság
(76)
A rendszer igénybevételére minden gyártó-exportőr és kereskedő-exportőr jogosult.
c) Gyakorlati végrehajtás
(77)
E rendszer keretében minden terméknek a HOP I 09-14 37C. mellékletének 1. és 2. táblázatában felsorolt országokba irányuló exportja a FOB-paritáson számított értékének 3 %-áig vámhitelre jogosult. 2011. április 1-jétől minden terméknek a HOP I 09-14 37C. mellékletének 3. táblázatában (különlegesen fontos piacok, Special Focus Markets) felsorolt országokba irányuló exportja a FOB-paritáson számított értékének 4 %-áig vámhitelre jogosult. Bizonyos exporttevékenységeket ez a rendszer kizár, például az importált vagy átrakodott termékek exportját, az exportnak tekintett műveleteket, a szolgáltatások exportját, valamint a különleges gazdasági övezetekben működő egységek, illetve az exportorientált egységek exportforgalmát. A rendszerből ki vannak továbbá zárva egyes terméktípusok, például a gyémánt, a nemesfémek, az ércek, a gabonafélék, a cukor és a kőolajtermékek.
(78)
Az FMS keretében kapott exporthitelek szabadon átruházhatók, és a megfelelő vámhitel-jogosultsági bizonylat kiadási időpontjától számított 24 hónapig érvényesek. E hitelek bármely alapanyag vagy termék későbbi importja alkalmával felhasználhatók vámok kifizetésére, a beruházási javakat is beleértve.
(79)
A vámhitel-jogosultsági bizonylatot - a kivitel vagy a javak elszállítása után - az a kikötő bocsátja ki, ahonnan a kivitelt végezték. Amennyiben a kérelmező a hatóságoknak minden releváns exportra vonatkozó okirat (pl. exportmegrendelés, számlák, szállítólevelek, a kivitelt igazoló banki bizonylatok) másolatát be tudja mutatni, az indiai kormánynak nincs lehetősége felülbírálni a vámhitelek megadását.
(80)
Megállapítást nyert, hogy a mintába bekerült vállalatok a felülvizsgálati időszak során használták ezt a rendszert.
d) A piacra összpontosító rendszerrel (FMS) kapcsolatos következtetések
(81)
Az FMS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. Az FMS-vámhitel India kormányának pénzügyi hozzájárulását jelenti, mivel a hitelt végső soron behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve India kormányának egyébként esedékes vámbevételét. Emellett az FMS-vámhitel előnyt nyújt az exportőrnek, mivel javítja likviditását.
(82)
Ezen túlmenően az FMS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(83)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem tekinthető megengedhető vámkedvezményrendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. Az exportőrt semmi sem kötelezi a vámmentesen importált árunak a gyártási folyamatban való tényleges felhasználására, és a hitel összegét nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva számítják ki. Nem áll rendelkezésre olyan rendszer vagy eljárás, amely megerősítené, hogy a gyártási eljárásban mely alapanyagokat használták fel az exportált termékhez, illetve annak megerősítésére, hogy történt-e túlfizetés a behozatali vámok vonatkozásában az alaprendelet I. melléklete i) pontjának, valamint II. és III. melléklete értelmében. Az exportőrök jogosultak az FMS szerinti kedvezményekre, függetlenül attól, hogy importálnak-e alapanyagot vagy sem. Az előnyök igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen árut exportál, anélkül hogy igazolnia kellene azt, hogy az alapanyagok importból származnak. Így még azon exportőrök is jogosultak az FMS-támogatás igénybevételére, akik minden alapanyagukat belföldön szerzik be, és egyáltalán nem importálnak felhasználható nyersanyagot. Ezen túlmenően az exportőr az FMS-vámhitelt beruházási javak behozatalára is felhasználhatja, noha ez utóbbiak nem tartoznak a megengedhető vámkedvezményrendszerek hatálya alá, amint az alaprendelet I. mellékletének i) pontja meghatározza, mivel nem használják el őket az exportált termékek előállítása során.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(84)
A kiegyenlíthető támogatások összegének kiszámítása a kedvezményezettnek juttatott gazdasági előny alapján történt, amelyről megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártó az eredményszemléleti alapon az exportügylet szakaszában befolyt bevételként könyvelte el. Az alaprendelet 7. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget (számláló) a felülvizsgálati időszak alatti exportforgalomra vetítették ki (megfelelő nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(85)
Ebben a rendszerben a felülvizsgálati időszak alatt a mintába bekerült vállalatok tekintetében megállapított támogatási ráta 0,19 % és 0,87 % volt.
5. Jogosultak kedvezmény-utalványa (Status Holder Incentive Scrip, SHIS)
a) Jogalap
(86)
A SHIS részletes leírása az FTP 09-14 3.16. fejezetében, valamint a HOP I 09-14 3.10. pontjában található. A jogosultsági kategóriák részletes leírása az FTP 09-14 3.10.1-3.10.4. pontjában, valamint a HOP I 09-14 3.1-3.5. pontjában található.
b) Támogathatóság
(87)
A rendszer keretében nyújtott támogatásra az ún. jogosultként elismert gyártó-exportőrök, valamint kereskedő-exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(88)
A jogosulti jogállást gyártó-exportőrök és exportáló kereskedők szerezhetik meg. Az aktuális év, illetve több korábbi év exportteljesítménye alapján a kérelmezőket a következő jogosulti kategóriák valamelyikébe sorolják: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House, Premier Trading House.
(89)
A SHIS keretében a jogosultak az FTP 09-14 3.16.4. pontjában felsorolt ágazatokban - vagyis bőr (kivéve bőráruk), textil és juta ágazat, kézműipari cikkek, ipari ágazat (egyes alágazatok kivételével), műanyagok és vegyi alapanyagok (beleértve a gyógyszeripari termékeket is) - végzett export FOB-paritáson számított értékének 1 %-áig vámhitelre jogosult. Az érintett termék, mivel egy műanyagfajta, a rendszer hatálya alá tartozik.
(90)
A SHIS vámhitelek nem ruházhatók át, és azokat a rendszer hatálya alá tartozó valamelyik ágazatba tartozó termék gyártását szolgáló beruházási javak importja után fizetendő vám megfizetésére kell felhasználni.
(91)
Amennyiben a kérelmező egy évben nulla összegű EPCG-t vett igénybe, akkor nem jogosult SHIS-re az ebben az évben teljesített export után.
(92)
A rendszert 2009-ben vezették be a 2009-2010-ben és 2010-2011-ben végzett exportra, és azt azóta éves alapon hosszabbítják meg. Az utolsó meghosszabbítást (lásd a 2012. március 9-i 07/2012 - Customs (vám) értesítést) a rendszer érvényességét 2013. március 31-ig hosszabbította meg.
(93)
Megállapítást nyert, hogy az indiai számviteli standardok szerint a SHIS-vámhitel az exportkötelezettség teljesítésekor a kereskedelmi számlákban eredményszemléleti alapon bevételként is elszámolható.
(94)
A vizsgálat kimutatta, hogy a felülvizsgálati időszak során a mintába bekerült egyik vállalat használta ezt a rendszert, míg a mintába bekerült másik vállalat nem volt jogosult, a (90) preambulumbekezdésben leírt rendelkezés eredményeként:
d) A SHIS-szel kapcsolatos következtetés
(95)
A SHIS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A SHIS-vámhitel az indiai kormány pénzügyi hozzájárulása, mivel a hitelt végeredményben behozatali vámok kiegyenlítésére veszik igénybe, ezzel csökkentve az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Emellett a SHIS-vámhitel előnyt nyújt az exportőrnek, mivel javítja likviditását.
(96)
Ezen túlmenően a SHIS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(97)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem tekinthető megengedhető engedélyezett vámkedvezményrendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A rendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, II. mellékletében (a vámkedvezmény meghatározása és szabályai), valamint III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény meghatározása és szabályai) megállapított szigorú szabályoknak. A vámhitelt adott esetben olyan beruházási javak behozatalára is fel lehet használni, amelyek nem tartoznak az alaprendelet I. mellékletének i) pontja által meghatározott megengedhető vám-visszatérítések közé, mivel nem használják el őket az exportált termékek előállítása során.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(98)
A kiegyenlíthető támogatások összegének kiszámítása a kedvezményezettnek juttatott gazdasági előny alapján történt, amelyről megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban az együttműködő exportáló gyártó az eredményszemléleti alapon az exportügylet szakaszában befolyt bevételként könyvelte el. Az alaprendelet 7. cikke (2) és (3) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget (számláló) a felülvizsgálati időszak alatti exportforgalomra vetítették ki (megfelelő nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(99)
Ebben a rendszerben a felülvizsgálati időszak alatt a mintába bekerült, a rendszert igénybe vevő egyetlen vállalat tekintetében megállapított támogatási ráta mértéke 1 %.
6. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Jogalap
(100)
Az EPCGS részletes leírása az FTP 09-14 5. fejezetében, valamint a HOP I 09-14 5. fejezetében található.
b) Támogathatóság
(101)
Erre a rendszerre a támogató gyártókhoz és szolgáltatókhoz „kötött” gyártó-exportőrök és kereskedő-exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati végrehajtás
(102)
Exportkötelezettség vállalásával a vállalat csökkentett vámtétel mellett importálhat (új és legfeljebb tíz éves használt) beruházási javakat. E célból az indiai kormány - kérelemre és díjfizetés ellenében - EPCGS-engedélyt állít ki. A rendszer a keretében importált beruházási javak mindegyikére 3 %-os csökkentett vámtételt biztosít. Az exportkötelezettség teljesítése érdekében az importált beruházási javakat bizonyos idő alatt bizonyos mennyiségű exportáru előállítására kell felhasználni. Az FTP 09-14 szerint az EPCGS keretében a beruházási javak 0 %-os vámtétellel is importálhatók, ilyen esetben azonban az exportkötelezettség teljesítésére rendelkezésre álló időszak rövidebb.
(103)
Az EPCGS-engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi előállítója igénybe veheti a beruházási javak előállításához szükséges alkotóelemek vámmentes behozatalára nyújtott kedvezményt. Másik megoldásként a belföldi gyártó a beruházási javak exportösztönzési rendszere szerinti engedély jogosultja számára szállított beruházási javak tekintetében tarthat igényt exportnak tekintett tranzakcióból származó kedvezményre.
d) Az EPCGS-szel kapcsolatos következtetések
(104)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. Az indiai kormány részéről a vámcsökkentés pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel az engedmény csökkenti az indiai kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezen túlmenően a vámcsökkentés gazdasági előnyhöz juttatja az exportőrt, mert az importálásnál megtakarított vám javítja a vállalat likviditását.
(105)
Továbbá az EPCGS-szabályozás jogilag az exportteljesítmény függvénye, mivel az engedélyek exportkötelezettség vállalása nélkül nem nyerhetők el. A rendszer ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése első albekezdésének a) pontja alapján egyedi és kiegyenlíthető támogatásnak minősül.
(106)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében nem tekinthető sem megengedhető vámkedvezményrendszernek, sem helyettesítő vámkedvezményrendszernek. A beruházási javak nem tartoznak az ilyen megengedhető rendszerek hatálya alá, amint azt az alaprendelet I. mellékletének i) pontja meghatározza, mivel nem használják őket el az exportált termékek előállítása során.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(107)
A támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése értelmében az importált beruházási javak vonatkozásában meg nem fizetett vámok alapján számították ki, az érintett gazdasági ágazatban az ilyen beruházási javak szokásos értékcsökkenési időszakát tükröző időszakra elosztva. Az így kiszámított összeghez, amely a felülvizsgálati időszakhoz rendelhető, hozzáadták az ezen időszak során esedékes kamatot az idők során juttatott kedvezmény teljes értékének tükrözése érdekében. E célra a vizsgálati időszak alatt Indiában érvényes kereskedelmi kamatlábat ítélték megfelelőnek. Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdése a) pontjának megfelelően a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből.
(108)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) és (3) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget az érintett termék vizsgálati időszak alatti megfelelő exportforgalmára vetítették ki (megfelelő nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított termékek mennyiségek alapján nyújtották.
(109)
Ebben a rendszerben a felülvizsgálati időszak alatt a mintába bekerült vállalatok tekintetében megállapított támogatási ráta 0,55 % és 0,56 % volt.
7. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)
(110)
Megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban egy mintába bekerült vállalat vette igénybe ezt a rendszert. A vizsgálat ugyanakkor megállapította, hogy a vállalat a rendszer révén elhanyagolható mértékű kedvezményben részesült, ezért az AAS további vizsgálatára nem került sor.
8. Nyugat-bengáli ösztönzési rendszer 1999 (West Bengal Incentive Scheme, a továbbiakban: 1999-es WBIS)
a) Jogalap
(111)
A Nyugat-Bengália kormánya által alkalmazott rendszer részletes leírása a Nyugat-Bengália kormánya Kereskedelmi és Ipari Igazgatóságának 1999. június 22-i 580-CI/H sz. értesítésében található meg.
b) Támogathatóság
(112)
A hátrányos területeken új ipari létesítményt létrehozó vagy egy létező ipari létesítményt jelentősen bővítő vállalatok jogosultak kedvezményekre e rendszer keretében. Mindamellett létezik a nem jogosult vállalatok teljes listája (a vállalatok negatív listája), és ennek következtében bizonyos területeken a vállalatok nem részesülhetnek kedvezményekben e rendszerek keretében.
c) Gyakorlati végrehajtás
(113)
Nyugat-Bengália állam számos ösztönzőt biztosít az ipari vállalatoknak, többek közt a késztermékek eladására kivetett központi forgalmi adók (CST) alóli mentesség és a központi hozzáadottérték-adó (CENVAT) visszatérítése formájában, az ezen államon belüli gazdaságilag hátrányos helyzetű területek ipari fejlődésének elősegítése érdekében.
(114)
A rendszer keretében a vállalatoknak beruházásokat kell végrehajtaniuk a hátrányos helyzetű területeken. E területek, amelyek bizonyos területi egységeket képviselnek Nyugat-Bengáliában, gazdasági fejlettségük szerint különböző kategóriákba vannak besorolva, ugyanakkor léteznek az ösztönző rendszerek alkalmazásából kizárt területek is. Az ösztönzők összegének megállapítását szolgáló fő kritérium a beruházás mérete, valamint az a terület, ahol a vállalat elhelyezésre kerül.
(115)
Megállapítást nyert, hogy a felülvizsgálati időszakban egy mintába bekerült vállalat vette igénybe ezt a rendszert.
d) Következtetés
(116)
A rendszer az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának (ii) alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatást nyújt. A rendszer a nyugat-bengáli kormány pénzügyi hozzájárulását képezi, mivel a folyósított ösztönzők - jelen esetben a késztermékek eladására kivetett forgalmi adók és központi hozzáadottérték-adók alóli mentesség - csökkentik az egyébként esedékes adóbevételt. Ezenkívül ezek az ösztönzők gazdasági előnyt biztosítanak az adott vállalat számára, mert javítják a pénzügyi helyzetét, mivel az egyébként esedékes adók nem kerülnek befizetésre.
(117)
Továbbá a rendszer az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdésének a) pontja és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében regionális szinten egyedi, mivel csak azon vállalatok számára elérhető, amelyek az adott állam jogszabályaiban meghatározott bizonyos megjelölt földrajzi területen hajtottak végre beruházást. A rendszer nem elérhető az e területen kívül működő vállalatok számára; ezenkívül a gazdasági előny mértéke az adott terület szerint eltérő.
(118)
Az 1999-es WBIS ennek értelmében kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(119)
A támogatás összegét a felülvizsgálati időszak alatt szokásos esetben esedékes, de az e rendszer keretében meg nem fizetett, a késztermékekre kivetett forgalmi adó és központi hozzáadottérték-adó nagysága alapján számították ki. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően e támogatási összeget (számláló) kivetítették a felülvizsgálati időszak alatti összes eladásra (megfelelő nevező), mert a támogatás nem az exportteljesítmény függvénye és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották. A vállalat által szerzett támogatás mértéke 1,36 % volt.
9. A kiegyenlíthető támogatások összege
(120)
A kiegyenlíthető támogatások összege az alaprendelet rendelkezéseivel összhangban értékarányosan kifejezve a mintába bekerült exportáló gyártók tekintetében 7,53 % és 8,17 %.
RENDSZER
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Összesen
VÁLLALAT
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem and Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nulla
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
nulla
8,17
10. A támogatás folytatódásának vagy megismétlődésének valószínűségére vonatkozó következtetések
(121)
Az alaprendelet 18. cikke (2) bekezdésének megfelelően megvizsgálták, hogy a hatályos intézkedések lejárta valószínűsíthetően a támogatás folytatódását vagy megismétlődését eredményezné-e.
(122)
A fenti (26)-(118) preambulumbekezdésben bemutatottak szerint megállapították, hogy a felülvizsgálati időszak alatt az érintett termék indiai exportőrei továbbra is előnyre tettek szert az indiai hatóságok kiegyenlíthető támogatásai következtében.
(123)
A támogatási rendszerek rendszeresen ismétlődő kedvezményt biztosítanak, és nincs jele annak, hogy ezeket a kedvezményeket belátható időn belül megszüntetik. Emellett mindegyik exportőr több támogatási rendszerre jogosult.
(124)
Az is megvizsgálásra került, hogy az Unióba irányuló export jelentős mennyiségű lenne-e, ha megszüntetnék az intézkedéseket.
(125)
India az érintett termék jelentős gyártója. A vizsgálat során összegyűjtött adatok alapján India a felülvizsgálati időszak során 700 000-900 000 tonna gyártási kapacitással rendelkezett, és a bővítési tervek szerint az ország teljes kapacitását 2014-re 1 600 000-1 800 000 tonnára növelnék. Ennek eredményeként a belföldi keresletet meghaladó többletkapacitást 600 000-700 000 tonnára becsülik 2014-ben, ami az Unió teljes felülvizsgálati időszakbeli fogyasztásának 21-25 %-át jelentené.
(126)
Ilyen helyzetben az érintett termék indiai gyártói jelentősen függenek az exportértékesítésektől, és fennáll a valószínűsége annak, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén az Unióba irányuló, már a felülvizsgálati időszak során is jelentős kivitelek növekednének.
(127)
Egy exportáló gyártó előadta, hogy a többletkapacitás csökkenni fog 2014 után, és ezért Indiában a többletkapacitással jellemezhető helyzet csak ideiglenes. Meg kell jegyezni, hogy a többletkapacitás 2014 utáni állítólagos csökkenéséről a Bizottság megállapította, hogy összhangban van a piackutatás előrejelzéseivel. Ennélfogva megállapítást nyert, hogy ez az állítás nem alkalmas az elemezés eredményének módosítására a többletkapacitások alakulása tekintetében.
(128)
Az ismertetést követően egy exportáló gyártó azt állította, hogy a jelentős mértékű ideiglenes többletkapacitás elkerülhetetlen, mivel a gyártási kapacitás növelése csak nagy lépésekben végezhető el, a modern PET-üzemek minimális mérete folytán. Erre válaszolva meg kell jegyezni, hogy a felülvizsgálati időszak és az azt követő év során a gyártási kapacitást legalább 150 000-200 000 tonnás léptékben bővítették. Ebből következik, hogy a hivatkozott érvelés önmagában nem indokolhatja a fenti (125) preambulumbekezdésben hivatkozott, a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitást. Mindenesetre ebben az összefüggésben a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitás oka irreleváns. Az érvelést a Bizottság ezért elutasította.
(129)
Egyes felek azt állították, hogy az Indiában kialakuló, a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitást egyéb harmadik országok is felvehetik, ezért a Bizottság által kiszámított, a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitást nem megfelelően értékelték. A Bizottság semmilyen módon nem feltételezte azt, hogy a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitás egésze az Unióban irányulna. Az érvelést a Bizottság ezért elutasította.
(130)
A fentiekben kifejtett indokok alapján megállapítást nyert, hogy valószínű a támogatás folytatódása.
D. AZ UNIÓS GAZDASÁGI ÁGAZAT MEGHATÁROZÁSA
(131)
Hasonló terméket az Unióban 13 ismert gyártó gyárt. Ezek alkotják az alaprendelet 9. cikkének (1) bekezdése értelmében az uniós gazdasági ágazatot, és a továbbiakban rájuk mint uniós gazdasági ágazatra hivatkozunk.
(132)
Tizenkét ismert uniós gyártó, amelyeket a jelen ügy panaszosa képvisel, együttműködött a vizsgálatban, és támogatta azt. Egy további ismert uniós gyártó nem működött együtt a jelen felülvizsgálat során.
(133)
A felülvizsgálati időszak teljes uniós gyártásának megállapításához az uniós gazdasági ágazatra vonatkozóan rendelkezésre álló valamennyi adatot felhasználták, így a kérőívekre adott válaszokat, az Eurostat adatait, valamint a felülvizsgálati kérelmet.
(134)
A PET uniós piacát a gyártók viszonylag magas száma jellemzi, amelyek általában az Unión kívüli központtal rendelkező nagyobb cégcsoportokhoz tartoznak. 2000 és 2012 között az uniós PET-ágazat több átalakuláson esett át. A piacon egységesedési folyamat zajlik számos közelmúltbeli cégfelvásárlással és cégbezárással. Az olyan új termékek, mint az újrahasznosított PET és a bio-PET, az újrahasznosítási ágazat viszonylag új melléktermékeként továbbra is együttes fejlesztés alatt állnak.
(135)
Az ismertetést követően egyes felek úgy érveltek, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzetének leírása pontatlan volt, mivel öt gyártó valójában egy nagy nemzetközi csoporthoz tartozott, másik három gyártó pedig PET-csomagoló vállalatokhoz kapcsolódott. E tények egyikre sem mond ellent a (134) preambulumbekezdésben szereplő leírásnak, amely szerint az uniós gyártók a fentiek szerint nagyobb cégcsoportokhoz tartoznak. A koncentráció hatását a lenti (207) preambulumbekezdésben tárgyaljuk. A kötött piaci hatás értékelésének elemzése a lenti (202)-(204) preambulumbekezdésben szerepel.
(136)
Ahogy azt fent jeleztük, figyelemmel az együttműködő uniós gyártók viszonylag nagy számára, négy uniós gyártóból álló minta került kiválasztásra, amely a hasonló termék felülvizsgálati időszak alatti teljes uniós gyártásának és értékesítésének több, mint 50 %-át képviseli.
E. AZ UNIÓS PIAC HELYZETE
1. Az uniós felhasználás
(137)
Az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazat által az uniós piacon értékesített mennyiségek, az uniós piacra érkező import volumenére vonatkozó Eurostat-adatok, a nem együttműködő uniós gyártó esetében pedig a felülvizsgálati kérelmen alapuló számítások alapján határozták meg.
(138)
A 2009-ben és 2010-ben tapasztalt kezdeti növekedést követően a felhasználás a felülvizsgálati időszakban 2008-hoz képest enyhén, 2 %-kal csökkent, és a felülvizsgálati időszakban összesen 2,802 millió tonnát tett ki.
1. táblázat
Felhasználás
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Mennyiség (tonna)
Felhasználás
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Index (2008 = 100)
100
102
102
98
Forrás:
kitöltött kérdőívek, Eurostat-adatok és felülvizsgálati kérelem.
2. Az Indiából származó import mennyisége, piaci részesedése és ára
(139)
A hatályos intézkedések ellenére a figyelembe vett időszak során az indiai import több mint kétszeresére nőtt, az a 2008-as 46 313 tonnáról 96 678 tonnára a felülvizsgálati időszak során.
(140)
India piaci részesedése ennek megfelelően a 2008-as 1,6 %-ról 3,5 %-ra nőtt a felülvizsgálati időszak során, a legutóbbi hatályvesztési felülvizsgálat során megállapított piaci részesedést (0,3 %) jelentősen meghaladó szintre.
(141)
Az átlagos ár 1,285 EUR/tonna volt a felülvizsgálati időszak során. Ez 22 %-os áremelkedést jelent a figyelembe vett időszak során, amelyre a 2009-es 21 %-os kezdeti csökkenést követően a felülvizsgálati időszak során került sor.
2. táblázat
Az Indiából származó behozatal
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Importált mennyiség (tonna)
46 313
44 482
83 691
96 678
Index (2008 = 100)
100
96
181
209
Átlagár
1 054
834
1 031
1 285
Index (2008 = 100)
100
79
98
122
Az import piaci részesedése (%)
1,6
1,5
2,9
3,5
Forrás:
Eurostat.
3. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
a) Thaiföldről, Tajvanról, Malajziából és Indonéziából származó import
(142)
Ahogy fent említettük, a jelen felülvizsgálattal párhuzamosan folyt az Indiából, Indonéziából, Malajziából, Tajvanról és Thaiföldről származó egyes importra alkalmazandó dömpingellenes intézkedések hatályvesztési felülvizsgálata.
(143)
Az Indonéziából, Malajziából, Tajvanról és Thaiföldről származó import a figyelembe vett időszak során 56 %-kal nőtt, annak ellenére, hogy 2010-ig 59 %-os csökkenésre került sor. Ugyanakkor az összesített import mennyisége a de minimis szint alatt maradt.
(144)
Piaci részesedésük a felülvizsgálati időszakban a 2008-as 0,7 %-ról 1,1 %-ra nőtt.
(145)
Az átlagos ár 1,310 EUR/tonna volt a felülvizsgálati időszak során, ami 1,5 %-kal alacsonyabb, mint az uniós gazdasági ágazat átlagos egységára. Ez 27 %-os áremelkedést jelent a figyelembe vett időszak során, amelyre a 2009-es 18 %-os kezdeti csökkenést követően a felülvizsgálati időszak során került sor.
3. táblázat
Indonéziából, Malajziából, Tajvanról és Thaiföldről származó import
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Indonéziából, Malajziából, Tajvanról és Thaiföldről származó importált mennyiség (tonna)
19 078
12 127
7 762
29 836
Index (2008 = 100)
100
64
41
156
Az Indonéziából, Malajziából, Tajvanról és Thaiföldről származó import piaci részesedése (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Index (2008 = 100)
100
62
40
160
Importár (EUR/tonna)
1 030
843
1 055
1 310
Index (2008 = 100)
100
82
102
127
Forrás:
Eurostat.
b) A Kínából, az Egyesült Arab Emírségekből, Iránból és Pakisztánból származó import
(146)
A dömpingellenes intézkedések hatálya alá eső egyéb harmadik országokból származó import 69 %-kal csökkent a figyelembe vett időszak során, a 2009-es 49 %-os emelkedést követően. Csak a Kínából származó import maradt stabil.
(147)
A szóban forgó országok - beleértve elsősorban az Egyesült Arab Emírségeket (a felülvizsgálat időszak során 1,7 %) és Kínát (a felülvizsgálat időszak során 0,6 %) - piaci részesedése a 2008-as 8,2 %-ról 2,6 %-ra csökkent a felülvizsgálati időszak során.
(148)
Az átlagos ár 1,258 EUR/tonna volt a felülvizsgálati időszak során, ami 5,5 %-kal alacsonyabb, mint az uniós gazdasági ágazat átlagos egységára. Ez 24 %-os áremelkedést jelent a figyelembe vett időszak során, amelyre a 2009-es 22 %-os csökkenést követően a felülvizsgálati időszak során került sor.
4. táblázat
A Kínából, az Egyesült Arab Emírségekből, Iránból és Pakisztánból származó import
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
A Kínából, az Egyesült Arab Emírségekből, Iránból és Pakisztánból származó importált mennyiség (tonna)
235 913
351 798
188 776
72 054
Index (2008 = 100)
100
149
80
31
A Kínából, az Egyesült Arab Emírségekből, Iránból és Pakisztánból származó import piaci részesedése (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Index (2008 = 100)
100
146
79
31
Importár (EUR/tonna)
1 016
789
949
1 258
Index (2008 = 100)
100
78
93
124
Forrás:
Eurostat.
c) Intézkedések hatálya alatt nem álló egyéb harmadik országokból származó import
(149)
Az intézkedések hatálya alatt nem álló egyéb harmadik országokból - beleértve Ománt, Dél-Koreát, Oroszországot, Mexikót és Szaúd-Arábiát - származó import mennyisége a figyelembe vett időszak során 59 %-kal nőtt, a 2009-es 71 %-os emelkedést követően. 2009 és a felülvizsgálati időszak között Omán vált a legnagyobb Unióba exportáló országgá.
(150)
A szóban forgó országok piaci részesedése a 2008-as 9,7 %-ról 15,8 %-ra nőtt a felülvizsgálati időszak során, főként az Ománból származó import 4,3 %-os emelkedésének eredményeként. Dél-Korea piaci részesedése 4 % volt a felülvizsgálati időszak során, ami 5 %-kal alacsonyabb a 2009-ben elért legmagasabb szintnél.
(151)
Az átlagos ár 1 273 EUR/tonna volt, ami 4,3 %-kal alacsonyabb, mint az uniós gazdasági ágazat átlagos egységára. Ez 10 %-os áremelkedést jelent a figyelembe vett időszak során, amelyre a 2009-es 24 %-os kezdeti csökkenést követően 2010-ben és a felülvizsgálati időszak során került sor. Az Ománból származó import átlagos ára 1 310 EUR/tonna volt a felülvizsgálati időszak során, ami 1,5 %-kal alacsonyabb, mint az uniós gazdasági ágazat átlagos egységára. A Dél-Koreából származó import átlagos ára 1 294 EUR/tonna volt a felülvizsgálati időszak során, ami 2,7 %-kal alacsonyabb, mint az uniós gazdasági ágazat átlagos egységára.
5. táblázat
Egyéb harmadik országokból származó behozatal
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Az egyéb harmadik országokból származó import mennyisége (tonna)
279 188
478 570
469 753
442 692
Index (2008 = 100)
100
171
168
159
Az egyéb harmadik országokból származó import piaci részesedése (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Index (2008 = 100)
100
168
165
162
Importár (EUR/tonna)
1 156
879
997
1 273
Index (2008 = 100)
100
76
86
110
Fő exportőrök (tonna)
Omán
0
52 632
95 646
120 286
Dél-Korea
177 341
254 451
183 801
114 346
Oroszország
546
546
3
50 427
Mexikó
2 650
1 879
29 039
29 409
Szaúd-Arábia
230
20 454
50 108
24 756
Egyéb
98 422
148 609
111 156
103 468
Forrás:
Eurostat.
4. Az uniós ágazat gazdasági helyzete
(152)
Az alaprendelet 8. cikkének (4) bekezdése szerint minden olyan lényeges gazdasági tényezőt és mutatót megvizsgáltak, amely a figyelembe vett időszakban hatást gyakorolhatott az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
(153)
A károkozás elemzése céljából a következő két szinten került sor kármutatók meghatározására:
-
a makrogazdasági mutatók (gyártás, gyártási kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a támogatási kulcsok nagysága, valamint a gazdasági ágazat felépülése a korábbi támogatás hatása alól) vizsgálatát az uniós gyártás egészének szintjén az összes uniós gyártó tekintetében, az uniós gazdasági ágazattól beszerzett információk, a felülvizsgálati kérelem, és nyilvánosan elérhető statisztikai adatok alapján végezték el;
-
a mikrogazdasági mutatókat (készletek, átlagos egységárak, bérek, nyereségesség, a beruházások megtérülése, pénzforgalom, tőkebevonási képesség és beruházások) a mintába bekerült uniós gyártók esetében az általuk szolgáltatott információk alapján elemezték.
(154)
Egy a mintába bekerült uniós gyártó 2010 júniusában elidegenítette az egyik gyártólétesítményét. Ezt egy másik uniós gyártó szerezte meg. Mivel a makrogazdasági mutatók elemzése az összes uniós gyártótól beszerzett adatokon alapul, az elidegenítés nincs hatással a kárelemzés hatókörére vagy az egyes mutatókra.
(155)
Az elemzéssel kapcsolatban előzetesen rá kell mutatni, hogy 2010 végén és 2011 elején bizonyos globális gazdasági események hatással voltak az uniós piac helyzetére, és különösen a hasonló termék áraira és értékesítési mennyiségeire. Ebben az időszakban a gyapotkínálat csökkent, amelynek következtében nőtt a poliészterrost iránti kereslet az ázsiai piacon. A PET és a poliészterrost beszerzési szempontból nagymértékben ugyanattól a nyersanyagtól függ, vagyis a finomított tereftálsavtól (PTA). A poliészterrost iránti fokozott keresletet a PTA elégtelen kínálatához vezetett, ami a PET árának emelkedését eredményezte. Mivel a közel-keleti PET-gyártók szintén az Ázsiából származó PTA-tól függenek, ez a PET uniós importjának hirtelen csökkenését eredményezte. Ugyanakkor a fő uniós PTA-szállítók vis maiorra hivatkoztak, ami a belföldi PET-gyártásban további korlátozásokhoz vezetett.
4.1. A felek észrevételei
(156)
Egyes felek azon az alapon kifogásolták a kárelemzés érvényességét, hogy az hiányos információkon alapult, amelyek kihatottak az érdekelt felek védelemhez való jogára is. Különösen az alábbi érvekre hivatkoztak.
(157)
Egyes felek azt állították, hogy az uniós gyártóktól gyűjtött információk nem álltak összhangban a kérdőív kitöltéséhez adott utasításokkal, amelyek azt írták elő, hogy a különböző vállalatoktól kért adatokat nem lehet összesíteni. Ezért azt állították, hogy az összegyűjtött információk pontatlanok és hiányosak voltak, mivel a bejelentett adatokat a mintába bekerült jogalanyonként összesítették. Meg kell jegyezni, hogy az információkat szabályszerűen gyűjtötték, és a helyszínen ellenőrizték. Az összegyűjtött információkról megállapítást nyert, hogy kellően pontos képet adnak az uniós gazdasági ágazatról, és így a fent említett állítást el kellett utasítani. Az ismertetést követően a felek megismételték állításukat. Új érvet vagy bizonyítékot nem terjesztettek elő. Ugyanezek a felek megismételték azon állításukat, amely szerint a mintába bekerült egyik vállalat által szolgáltatott adatok hiányosak voltak, mivel nem az egész csoportra vonatkoztak, hanem a csoporton belül egy kiválasztott jogi személyre. Erre az észrevételre a Bizottság a mintavétel szakaszában reagált, a fenti (18) preambulumbekezdésben kifejtetteknek megfelelően.
(158)
Ugyanezen felek úgy érveltek, hogy a Bizottság úgy próbálta meg kijavítani az összegyűjtött információk állítólagos hiányosságait, hogy további kérdőíveket küldött ki. E tekintetben egyértelművé kell tenni, hogy a Bizottság valóban küldött ki további kérdőíveket, azonban azokat csak a mintába fel nem vett uniós gyártókhoz intézte, annak érdekében, hogy információkat gyűjtsön a károkozás értékelése szempontjából releváns makrogazdasági mutatókról, így erre a mintába bekerült uniós gyártók által szolgáltatott információk kiegészítése céljából került sor. Az ismertetést követően egyes felek megismételték állításukat, anélkül, hogy új érvet vagy bizonyítékot terjesztettek volna elő. A felek ezen állítását tehát el kellett utasítani.
(159)
Ezenfelül ugyanezek a felek azt is állították, hogy a mintába bekerült gyártók által szolgáltatott információk ellentétesek voltak az alaprendelet 29. cikkével, mivel a természetüknél fogva nem bizalmas jellegű információkat bizalmas jellegű információként közölték, ezáltal kizárva azokat a szabadon hozzáférhető iratok közül. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az információkat a benyújtó felek kérelmével összhangban minősítették korlátozott jellegűnek. A felek kérelmére a benyújtott információk bizalmas jellegét felülvizsgálták, és - amennyiben szükséges volt - az információt az érintett vállalatok hozzájárulását követően az érdekelt felek számára betekintésre szabadon hozzáférhetővé minősítették át. Ezért ezt az állítást is elutasították.
4.2. Makrogazdasági mutatók
a) Gyártás
(160)
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (alábbi (164) preambulumbekezdésben ismertetett) csökkenésének megfelelően az uniós gyártás 2008 és a felülvizsgálati időszak között 11 %-kal csökkent. Az uniós gyártás csökkenése csak 2010-ben szakadt meg, amikor 2009-hez képest ugyan nőtt, azonban 4 %-kal így is 2008-as szintje alatt maradt. A felülvizsgálati időszak során a gyártás tovább csökkent.
6. táblázat
A teljes uniós gyártás
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Gyártás (tonna)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Index (2008 = 100)
100
91
96
89
Forrás:
kitöltött kérdőívek, felülvizsgálati kérelem.
b) Gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
(161)
Az uniós gazdasági ágazat gyártási kapacitása 23 %-kal csökkent 2008 és a felülvizsgálati időszak között. E tendencia több gyártólétesítmény bezárásához kapcsolódik, amelyet részben ellensúlyozott új gyárak beindítása.
(162)
A kapacitáskihasználás a 2008-as 75 %-ról a felülvizsgálati időszakban 86 %-ra nőtt. A fokozott kapacitáskihasználást az uniós gazdasági ágazat fenti (134) preambulumbekezdésben ismertetett szerkezetátalakítási erőfeszítéseivel összefüggésben kell vizsgálni.
7. táblázat
Gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Gyártási kapacitás (tonna)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Index
100
87
84
77
Kapacitáskihasználás (%)
75
77
85
86
Index (2008 = 100)
100
104
114
116
Forrás:
kitöltött kérdőívek, felülvizsgálati kérelem.
c) Értékesítési volumen
(163)
Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene az uniós piacon ugyanúgy alakult, mint a gyártás, a figyelembe vett időszak során 6 %-kal zsugorodott.
8. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat összesített értékesítései az Unióban
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Értékesítés (tonna)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Index (2008 = 100)
100
89
95
94
Forrás:
kitöltött kérdőívek, felülvizsgálati kérelem.
d) Piaci részesedés
(164)
A 2009-es 13 %-os kezdeti visszaesést követően az uniós gazdasági ágazat megszerezte az Egyesült Arab Emírségek, Dél-Korea, Irán és Pakisztán által elveszített piaci részesedés egy részét, az Indiából, Ománból és egyéb harmadik országokból (Oroszország, Mexikó és Szaúdi-Arábia) származó import növekvő mennyisége ellenére. Mindent összevéve az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a figyelembe vett időszak során 3 %-kal csökkent.
9. táblázat
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése (%)
80
70
74
77
Index (2008 = 100)
100
87
93
97
Forrás:
kitöltött kérdőívek, felülvizsgálati kérelem és Eurostat-adatok.
e) Növekedés
(165)
A figyelembe vett időszak során a piac stagnált. Nem volt olyan növekedés, amelyből az uniós gazdasági ágazat profitálni tudott volna, ellenkezőleg, a szerkezetátalakítási törekvések ellenére az uniós gazdasági ágazat további piaci részesedést veszített a növekvő importtal szemben, amely különösen az intézkedések hatálya alatt nem álló országokból származott. A felhasználás enyhe visszaesését a felülvizsgálati időszak során a nyersanyag (PTA) Unióban, valamint a globális piacon fennálló időszakos hiányával összefüggésben kell vizsgálni.
f) Foglalkoztatás és termelékenység
(166)
Az uniós gazdasági ágazat foglalkoztatási szintje 2008 és a felülvizsgálati időszak között 41 %-os csökkenést mutatott. E csökkenés állandó volt az érintet időszak során, beleértve 2010-et is, amikor a gyártás nőtt (lásd a fenti (160) preambulumbekezdést). A növekvő termelékenység alapján e csökkenés a több uniós gyártő által tett szerkezetátalakítási erőfeszítéseket tükrözi.
(167)
Az uniós gazdasági ágazat munkaerejének termelékenysége - egy alkalmazott éves termelésében (tonna) mérve - a figyelembe vett időszakban 50 %-kal nőtt. Ez azt a tényt tükrözi, hogy a gyártás lassabb ütemben csökkent, mint a foglalkoztatási szint, és ez az uniós gazdasági ágazat növekvő hatékonyságának a jele. Ez különösen 2010-ben egyértelmű, amikor a gyártás növekedett, míg a foglalkoztatási szint csökkent, a termelékenység pedig 37 %-kal magasabb volt, mint 2008-ban.
10. táblázat
Foglalkoztatás és termelékenység
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Foglalkoztatottak száma
2 060
1 629
1 449
1 218
Index
100
79
70
59
Termelékenység (tonna/alkalmazott)
1 130
1 294
1 545
1 698
Index (2008 = 100)
100
115
137
150
Forrás:
kitöltött kérdőívek, felülvizsgálati kérelem.
g) A tényleges támogatási kulcs mértéke
(168)
Ami az indiai behozatal tényleges támogatási kulcsának mértéke által az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását illeti, mivel e termék piaca árérzékeny, e hatás nem tekinthető elhanyagolhatónak. Meg kell jegyezni, hogy e mutató még fontosabb a kár megismétlődésének valószínűségére vonatkozó elemzés összefüggésében. Amennyiben az intézkedések hatályukat vesztenék, a támogatott behozatalok valószínűleg olyan mennyiségben és olyan áron jelennének meg ismét, hogy a támogatási kulcs mértékének hatása jelentős lenne.
(h) A gazdasági ágazat felépülése a korábbi támogatás hatása alól
(169)
Miközben a fent vizsgált mutatók az uniós gazdasági ágazat egyes gazdasági mutatóinak javulását mutatják, ami a végeleges kiegyenlítő intézkedések 2001-es bevezetésének tudható be, ezek azt is bizonyítják, hogy az uniós gazdasági ágazat még mindig veszélyeztetett.
4.3. Mikrogazdasági mutatók
a) Készletek
(170)
A készletek szintje a felülvizsgálati időszak során 24 %-kal magasabb volt, mint a 2008-as szintek. Ugyanakkor a készletek a kibocsátáshoz képest a korábban elért szinten maradtak, vagyis 5 % és 6 % között.
11. táblázat
Készletek
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Zárókészletek
51 495
54 808
54 314
64 069
Index (2008 = 100)
100
106
105
124
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
b) Az árak alakulása
(171)
Ami az árak alakulását illeti, a főként a gazdasági válság által okozott 2009-es kezdeti visszaesést (-16 %) követően az árak 2010-ben megközelítették a 2008-as szintet. Ezt az átlagos egységár éles emelkedése követte a felülvizsgálati időszak során, ami a figyelembe vett időszak során 25 %-os emelkedést eredményezett.
(172)
A felülvizsgálati időszak során bekövetkezett hirtelen áremelkedést a 2010 végén és 2011 első negyedévében a gyapotpiacon bekövetkezett váratlan piaci fejleményekkel összefüggésben kell értelmezni. Ahogy fent említettük (a fenti (155) preambulumbekezdés), a példátlan mértékű gyapotárak a poliészterrostra való áttérést eredményezték, amely ugyanazért a nyersanyagért verseng, mint a PET. A nyersanyag, nevezetesen a PTA iránti fokozott kereslet következtében emelkedett a PET ára Ázsiában és a Közel-Keleten, ami kihatott a PET árára az Unióban. Ebben az időszakban az uniós áremelkedést tovább erősítette a PTA rövid távú szűkössége az Unióban, amelyet az egyik uniós PTA-gyártó vis maiorra vonatkozó bejelentése okozott.
12. táblázat
Uniós értékesítési egységárak
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Uniós értékesítési egységárak (EUR/tonna)
1 066
891
1 045
1 330
Index (2008 = 100)
100
84
98
125
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
c) Az értékesítési árakat érintő tényezők
(173)
A PET eladási ára szokásosan a fő nyersanyagainak (főként a PTA és a monoetilén-glikol - MEG) ártendenciáit követi, mivel ezek teszik ki a PET összköltségének 90 %-át. A PTA olajszármazék, amelynek ára a nyersolaj ára alapján ingadozik. Ez a PET árának magas volatilitását eredményezi.
(174)
Emellett a PET ugyanazért a nyersanyagért verseng, mint a poliészterrost, amelynek gyártása ugyanolyan mértékben függ a PTA rendelkezésre állásától, mint a PET gyártása. Mivel a poliészterrost a textilipar számára a gyapot alternatív terméke, a PET ára ezért érzékeny a gyapotpiac alakulására is.
d) Bérek
(175)
A figyelembe vett időszak során az átlagbérek 7 %-kal csökkentek. E csökkenésre a felülvizsgálati időszak során került sor, és ez felerősítette a fent ismertetett termelékenységnövekedést (lásd a fenti (167) preambulumbekezdést).
13. táblázat
Bérek
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Bérek (átlagosan személyenként)
54 512
56 014
54 876
50 784
Index (2008 = 100)
100
103
101
93
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
e) Nyereségesség és a beruházások megtérülése
(176)
A nyereségesség és a beruházások megtérülése jelentősen javult 2008 és a felülvizsgálati időszak között. Az uniós piaci értékesítés nyeresége a 2008-as -7,9 %-ról a felülvizsgálati időszakban 5,3 %-ra nőtt, míg a beruházások megtérülése -9,6 %-ról 10,6 %-ra javult. A 2008. évre kihatott az egyik uniós gyártó különlegesen gyenge teljesítménye. Mindazonáltal az uniós gazdasági ágazat pénzügyi helyzetének javulása 2009-ban és 2010-ben - amikor az árak 2008-as szintjük alatt voltak - mutatja az árak és a nyereségesség közötti laza kapcsolatot. Ezzel szemben úgy tűnik, a nyereségesség javulása szorosan kapcsolódik a kapacitáskihasználás javulásához, és a fent ismertetett termelékenységnövekedéshez.
(177)
A 2010 és 2011 fordulójának világpiaci fejleményei, a fent ismertetett szerkezetátalakítási erőfeszítésekkel és a hatékonyság javulásával együtt azt eredményezték, hogy az uniós gazdasági ágazat 2010-ben képes volt növelni nyereségességét, és elérni az 5,3 %-os szintet a felülvizsgálati időszak során.
(178)
Az egyik érdekelt fél azzal érvelt, hogy e fejlődés váratlan és különleges volt, és nem tekinthető reprezentatívnak az uniós gazdasági ágazat általános helyzetére nézve.
(179)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az uniós iparág képes volt hasznot húzni a PET árának 2011 végén és 2012 elején bekövetkezett emelkedéséből, mivel rögzítette a PTA árát, mielőtt az ismertetett piaci események bekövetkeztek volna. A felülvizsgálati időszakot követő fejleményekre vonatkozó, a felek által előterjesztett statisztikai források alapján a PET-gyártók haszonkulcsai 2012-ben jelentősen csökkentek. Ez megerősíti, hogy a 2011. évi (felülvizsgálati időszak) nyereségességet valóban jelentősen befolyásolták váratlan és időszakos globális események (a (155) preambulumbekezdés), amelyek valószínűleg nem ismétlődnek meg és nem tekinthetők állandónak és reprezentatívnak az uniós gazdasági ágazat helyzetére nézve.
14. táblázat
Nyereségesség és a beruházások megtérülése
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Az uniós értékesítések nyereségessége (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Index
100
221
261
267
Befektetések megtérülése (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Index (2008 = 100)
100
224
292
310
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
f) Pénzforgalom és tőkebevonási képesség
(180)
A pénzforgalom a felülvizsgálati időszak jelentősen javult, amit tükrözi az uniós gazdasági ágazat nyereségességének közelmúltban bekövetkezett javulását.
15. táblázat
Pénzforgalom
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Pénzforgalom (EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Index (2008 = 100)
100
269
363
375
A forgalom %-ában
-5,9
4,5
8,3
7,5
Index (2008 = 100)
100
176
242
229
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
(181)
Nem volt különös jele annak, hogy az uniós gazdasági ágazatnak nehézségei lettek volna a tőkebevonás terén, főként mivel az uniós gyártók nagyobb cégcsoportokhoz tartoznak.
g) Beruházások
(182)
A beruházások színvonala a figyelembe vett időszakban összességében 35 %-kal csökkent. A kezdeti, 2008-as beruházásokat erősen csökkentették 2009-ben, és azok azóta sem álltak teljesen helyre.
16. táblázat
Beruházások
2008
2009
2010
Felülvizsgálati időszak
Beruházások (ezer EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Index (2008 = 100)
100
7
22
65
Forrás:
kitöltött kérdőívek.
5. Az uniós gazdasági ágazat helyzetére vonatkozó következtetés
(183)
A makrogazdasági adatok elemzése azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban csökkentette gyártási és értékesítési mennyiségeit. Az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a 2009-es kezdeti visszaesés óta nem állt teljesen helyre, és összességében 3 százalékponttal csökkent a figyelembe vett időszak során (a felülvizsgálati időszakban 77 %-ra). A foglalkoztatás és a kapacitás csökkentése a folyamatban lévő szerkezetátalakítás eredménye, és azt a megnőtt kapacitáskihasználással és termelékenységgel összefüggésben kell vizsgálni.
(184)
Ugyanakkor a legtöbb releváns mikrogazdasági mutató a javulás jeleit mutatta. A nyereségesség, a beruházások megtérülése és a pénzforgalom jelentősen nőtt, különösen 2010-ben és a felülvizsgálati időszak során. A beruházások ugyanakkor 2009-ben visszaestek és azóta sem álltak helyre.
(185)
Összességében az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete javult. Ugyanakkor e javulások viszonylag frissek és bizonyos mértékben a 2010 és 2011 fordulóján bekövetkezett előre nem látott és időszakos piaci fejleményeken alapulnak (lásd a fenti (155) preambulumbekezdést). Úgy tűnik, ezt alátámasztják az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsának 2012-es alakulására vonatkozó, rendelkezésre álló információk (lásd a fenti (179) preambulumbekezdést), amelyek a felülvizsgálati időszakhoz képest visszaesést mutatnak.
(186)
A fenti elemzés fényében az uniós gazdasági ágazat helyzete javult, és úgy tűnik, nem következett be jelentős kár. Ugyanakkor a kézzelfogható pozitív tendenciák és a jelentős szerkezetátalakítási erőfeszítések ellenére az uniós gazdasági ágazat helyzete még mindig veszélyeztetett.
(187)
Az ismertetést követően egyes felek vitatták azt a következtetést, amely szerint az uniós gazdasági ágazat még mindig veszélyeztetett, azt állítva, hogy az uniós gazdasági ágazat egészséges helyzetben volt, és 1999 óta lényegesen átalakult. Meg kell jegyezni, hogy ahogy azt fent kifejtettük (a (184) preambulumbekezdés), az általános javulás és konszolidáció ellenére nem minden gazdasági mutató alakult kedvezően a figyelembe vett időszak folyamán. A gyártási és értékesítési mennyiség, valamint a piaci részesedés például csökkent. Ezenfelül a javuló adatok viszonylag frissek voltak, és a nyereségesség 2012. évi visszaesése alapján nem is bizonyultak hosszú életűnek. Ennek alapján a Bizottság úgy vélte, hogy bár nem bizonyították, hogy jelentős kár történt a felülvizsgálati időszak során, az uniós gazdasági ágazat azonban még veszélyeztetett volt. A Bizottság ezért elutasította ezt az érvet.
(188)
Az ismertetést követően egyes felek vitatták a felülvizsgálati időszakon túli időszakra vonatkozó adatok felhasználását az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzése érdekében. Ezen állításra válaszul a Bizottság megerősíti, hogy az uniós gazdasági ágazat helyzetét a figyelembe vett időszak vonatkozásában értékelte, és ennek alapján nem állapított meg jelentős kárt. Ugyanakkor az uniós gazdasági ágazat nyereségességének alakulása a felülvizsgálat időszakot követően ebben az esetben főként a globális piac 2010 és 2011 fordulóján történt alakulásának különleges jellegével összefüggésben releváns. Emellett mutatja az ezen ágazatra jellemző ingadozást. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
F. A KÁR MEGISMÉTLŐDÉSÉNEK VALÓSZÍNŰSÉGE
1. Az intézkedések hatályon kívül helyezése esetén a behozatal várható mennyisége és az árak által gyakorolt hatások
(189)
A vizsgálat során kiderült, hogy az Indiából származó importot továbbra is támogatják, és semmi sem utal arra, hogy a támogatást a jövőben csökkentik, vagy megszüntetik.
(190)
Az Indiából az Unióba irányuló várható import mennyiségeinek jövőbe mutató elemzése alapján kiderült, hogy figyelemmel a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitásra (lásd a fenti (125) preambulumbekezdést), az uniós árszintekre és az uniós piac vonzerejére, az Indiából származó import várhatóan olyan szintekre nő, amelyek meghaladják a felülvizsgálati időszak során elért szinteket, amennyiben az intézkedéseket hatályon kívül helyezik. A tervezett kapacitásbővítésekkel a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitás a becslések szerint a közeljövőben eléri a 600 000-700 000 tonnát, ami az Unió teljes felülvizsgálati időszakbeli fogyasztásának körülbelül 21-25 %-át jelentené.
(191)
Figyelemmel arra, hogy a támogatás folytatódik, az Indiából származó import árai várhatóan tovább csökkennek, amennyiben az Indiával szemben alkalmazott intézkedéseket megszüntetik. Emellett, mivel az exportőröknek versenyezniük kell az egyéb országokból származó alacsony árú importtal, várhatóan tovább csökkentik áraikat annak érdekében, hogy növeljék piaci részesedésüket az uniós piacon.
(192)
Ennek alapján az uniós gazdasági ágazat várhatóan jelentős mennyiségű Indiából származó importtal szembesül, az uniós gazdasági ágazat átlagos árai alatti támogatott árakon, ami veszélyezteti az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzetében az utóbbi időben elért javulást. Ebből következően az Indiával szemben alkalmazott intézkedések hatályvesztése esetén valószínűleg ismét jelentős kár következne be.
2. Gyártási kapacitás és a kivitel rendelkezésére álló többletkapacitás
(193)
A fent jelzettek szerint (lásd a fenti (125) preambulumbekezdést) az indiai exportáló gyártók képesek növelni az uniós piacra irányuló export volumenét. India gyártási kapacitása jelentősen növekedett a figyelembe vett időszak során (lásd a fenti (125) preambulumbekezdést). A rendelkezésre álló információk szerint India várhatóan tovább növeli kapacitását, ezzel a közeljövőben 600 000-700 000 tonna eltérést érve el a belföldi felhasználás és a kivitel rendelkezésére álló gyártási kapacitás között. A kivitel rendelkezésére álló e többletkapacitást jelentősnek kell tekinteni, mivel a felülvizsgálati időszak során a jelenlegi uniós fogyasztás körülbelül 21-25 %-át jelenti.
(194)
Ennélfogva, bár az Unióba irányuló behozatal ugyan viszonylag alacsony volt, azonban a figyelembe vett időszak során több mint kétszeresére nőtt, és fennáll a kockázata, hogy jelentős volumenű Indiából származó exportot irányíthatnak át az Unióba.
3. Az exportpiacok elvesztése
(195)
Az Indiából származó importtal szemben jelenleg Törökországban és Dél-Afrikában alkalmaznak kereskedelmi védelmi intézkedéseket. A körülmény, hogy ezek eredményeként India esetlegesen elveszíti ezeket a kiviteli piacokat, további arra utaló jel, hogy valószínű, hogy célba veszik az uniós piacot, amennyiben az intézkedések hatályukat vesztik.
(196)
Az ismertetést követően egyes felek vitatták az indiai exportpiacok elvesztésére vonatkozó következtetéseket. Azt állították, hogy mindkét piac marginális jelentőségű exportpiac, ezért ezen piacokról nem irányítható át jelentős mennyiségű export az uniós piacra, amennyiben az intézkedések hatályukat vesztik. Meg kell jegyezni, hogy pusztán a kereskedelmi védelmi intézkedések fennállása egyes piacokon kizárja az intézkedések hatálya alatt álló és azok hatálya alatt nem álló piacok viszonylagos jelentőségének értelmes összehasonlítását egy adott ország vonatkozásában. Emellett az állítással ellentétben a Bizottság nem tekintette úgy, hogy az Indiából ezen piacokra exportált mennyiségeket az uniós piacra irányítanák át. Ezzel szemben a Bizottság úgy vélte, hogy az egyéb harmadik piacokkal szemben alkalmazott kereskedelmi védelmi intézkedések fennállása korlátozza a harmadik piacok arra irányuló képességét, hogy felvegyék a kivitel rendelkezésére álló indiai többletkapacitás előrelátható növekedését. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(197)
A kereskedelmi védelmi intézkedések fennállása harmadik országokban szintén arra utal, hogy az indiai export árképzési eljárása várhatóan megismétlődik az uniós piacon.
4. Az uniós piac vonzereje
(198)
Az uniós PET-piac mérete és árai vonzerőt jelentenek, mivel a világ harmadik legnagyobb piacáról van szó, amely strukturális okok miatt importra szorul, árai pedig magasabbak, mint más piacokéi. India esetében az Unióba irányuló import árai rendszerint magasabbak, mint az egyéb harmadik országokba irányuló import árai, ami mutatja az uniós piac vonzerejét az indiai export számára. Ezt jól mutatja az a tény, hogy az Indiából származó import a figyelembe vett időszak során a hatályban lévő intézkedések ellenére megkétszereződött.
(199)
Az uniós piac exportőrökre gyakorolt vonzerejét megerősíti az is, hogy az uniós gazdasági ágazat piaci részesedést veszített a növekvő importtal szemben, amely az intézkedések hatálya alatt nem álló országokból származott. Ez különösen igaz Dél-Korea esetében, amely 2012-ben, miután az országgal szemben alkalmazott intézkedések hatályukat veszítették, jelentősen növelte az uniós piacra irányuló exportját.
5. Egyéb tényezők
(200)
Az intézkedések hatálya alatt álló egyéb harmadik országokból származó import által az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatás nem tekinthető jelentősnek, a vonatkozó import alacsony mennyiségének, és piaci részesedésük felülvizsgálati időszak során bekövetkezett jelentős csökkenésének eredményeként.
(201)
Az intézkedések hatálya alatt nem álló egyéb harmadik országokból származó behozatal növekedett a vizsgált időszak alatt, az átlagos importár azonban az uniós gazdasági ágazat átlagos ára közelében maradt. Ennélfogva az ezen országokból származó behozatal által az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatást korlátozottnak tekintendő.
6. Kötött piac
(202)
Az ismertetést követően egyes felek azt állították, hogy a PET-gyártók és feldolgozók közötti vertikális integráció miatt a PET jelentős hányadát kötött felhasználás céljából értékesítették, amely nem versenyzett az importtal. Azt is állították, hogy a kötött piac részesedése jelentős volt, és kihatott az elemzés eredményeire.
(203)
A mintába felvett uniós gyártók szintjén gyűjtött információk alapján a kötött értékesítések aránya nem bizonyult jelentősnek (10 % alatt maradt). Hangsúlyozni kell, hogy a szóban forgó felek a PET-gyártók csomagolóiparban való jelenlétére a fennálló PET-gyártási kapacitásra, nem pedig a csomagolóiparban elért piaci részesedésre hivatkozva utaltak. Ennélfogva a kötött felhasználás jelentős arányára vonatkozó állítás megalapozatlan. Ami az árszinteket illeti, a kapcsolt értékesítések és a független értékesítek ára ugyanazon tartományon belül volt.
(204)
Ezen indokok alapján a Bizottság megállapította, hogy nem volt szükség a kötött értékesítések hatásának külön elemzésére, és elutasította a felek állításait.
7. A felek észrevételei
(205)
Egyes felek úgy érveltek, hogy az Indiából származó import által okozott kár nem állt fenn a felülvizsgálati időszak során, ahogy azt az uniós gazdasági ágazat viszonylagos gazdasági jóléte és nyeresége tanúsítja. Meg kell jegyezni, hogy a jelen ügyben valóban nem került megállapításra a kár folytatódása, és ennélfogva a felek állítása megfelel a vizsgálat megállapításainak.
(206)
Egyes felek szerint más tényezők, így az uniós gazdasági ágazat strukturális hiányosságai, a beruházás hiánya, valamint szezonális és konjunkturális tényezők (például rossz időjárás, gazdasági válságok) hatással lehettek az uniós gazdasági ágazat helyzetére. Ami az első felvetett pontot illeti, meg kell jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazat szerkezetátalakítása már folyamatban van, és az elért hatékonyságnövelés arra utal, hogy a felek állítása megalapozatlan. Ami a konjunkturális tényezőket illeti, noha a gazdasági válságok, ahogy azt fent említettük (a (171) preambulumbekezdés) valóban hatással voltak az uniós gazdasági ágazat helyzetére 2009-ben, úgy tűnik, hogy a vonatkozó hatások jelenleg már nem állnak fenn. Ami a kedvezőtlen időjárás hatását illeti, ez részben magyarázatot adhat a csökkenő felhasználásra a felülvizsgálati időszak folyamán, ugyanakkor egyfelől annak az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt állítólagos hatását nem bizonyították, másrészt pedig a 2011-ben történt enyhe csökkenés feltehetően inkább a nyersanyagok időszakos, a 2011. évi globális piaci fejlemények által okozott szűkösségével függ össze. Ennélfogva a vizsgálat megállapításai alapján ezen állítások egyike sem megalapozott.
(207)
Egyes felek továbbá úgy érvelnek, hogy a kár megismétlődése a jelen esetben valószínűtlen, amennyiben az intézkedések hatályukat vesztik, mivel szerkezetének (koncentráció és vertikális integráció) köszönhetően az uniós gazdasági ágazat védve van az import hatásaival szemben. Ezenfelül amellett is érveltek, hogy az importált PET-re való átállás a közeljövőben nem kívánatos és nem is lehetséges, különösen, mivel a nagy márkák tulajdonosainak (továbbfelhasználók) beszerzési szerződései és politikái, valamint jóváhagyási eljárásai nehézkessé teszik a PET-szállítók módosítását. Meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat megállapításai alapján a figyelembe vett időszak során folytatódott az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése az importtal szemben; ez egyfelől azt mutatja, hogy az uniós gazdasági ágazat nincs védve az import hatásaival szemben, másfelől pedig, hogy az importra való átállás nem hipotetikus, hanem az jelenleg is zajlik. Ezeket az érveket ezért el kellett utasítani.
(208)
Az ismertetést követően egyes felek megismételték azt az állítást, amely szerint az uniós gazdasági ágazat szerkezetének köszönhetően védve volt a behozatal által támasztott potenciális versennyel szemben. Először, ami azt az állítást illeti, amely szerint az uniós piac egyik, öt gyártót ellenőrző gyártócsoportja domináns pozícióban volt, meg kell jegyezni, hogy az uniós piac nyitott piac, ahol e csoporton kívül nyolc gyártó működik, és az intézkedések hatálya alatt álló és intézkedések hatálya alatt nem álló harmadik országokból származó import támasztotta verseny fokozódik. Másodszor, a koncentráció jellemző az ilyenfajta árualapú ágazatokban, amelyek versenyképességüket a méretgazdaságosságra alapítják. Harmadszor, nem állapították meg, hogy árdiktáló működött az uniós piacon. Végül, a felek megismételték, hogy nem elemezték a három érintett országból származó import hatását az egyes uniós gyártók és a csomagolóipar, illetve a PTA-gyártók közötti vertikális integrációra figyelemmel. A fenti (205) preambulumbekezdésben kifejtetteknek megfelelően e szempontokat a Bizottság valójában elemezte és megalapozatlannak találta. Emellett a nyersanyaggyártókkal fennálló vertikális integrációval érintett vállalatok ellenőrzése megerősítette, hogy nem áll fenn komparatív előny, mivel az ügyleteket piaci áron végezték. A fentiek alapján a Bizottság elutasította azt az állítást, amely szerint az uniós gazdasági ágazat védve volt a versennyel szemben.
(209)
Végül egyes felek úgy érveltek, hogy semmilyen körülmény nem támasztja alá azt a következtetést, amely szerint az indiai exportkapacitás „alacsony árakon” veheti célba az uniós piacot, mivel i. az indiai belföldi kereslet nő, és várhatóan tovább növekszik; ii. a belföldi felhasználást meghaladó PET-többlet létezik ugyan, azonban az exportpiacokon folyó verseny nem eredményezett rendkívül alacsony árú exportot; iii. az ázsiai gyártási kapacitás növekedése a kereslet világszerte várható növekedésére reagál. Meg kell jegyezni, hogy a jelen vizsgálat megállapításai azt bizonyítják, hogy a tervezett kapacitásnövekedés a gyártási kapacitás növekvő többletét mutatja a belföldi kereslethez képest. Emellett a harmadik piacokon alkalmazott indiai árak alacsonyabbak voltak az Indiából származó import Unióban alkalmazott árainál. A fenti (189)-(199) preambulumbekezdésben ismertetett megállapítások alapján valószínű, hogy a támogatott indiai import jelentős mennyiségben és az uniós gazdasági ágazat átlagos ára alatti áron fogja megcélozni az uniós piacot, amennyiben a kiegyenlítő intézkedések hatályukat vesztik. Ezek alapján felek érvét el kell utasítani.
8. Következtetés a kár megismétlődéséről
(210)
A fentiek alapján az a következtetés vonható le, hogy a kiegyenlítő intézkedések hatályon kívül helyezése esetén valószínű, hogy jelentős mennyiségű támogatott indiai import kerülne átirányításra az Unióba. A támogatás folytatásának eredményeként nagyon valószínű, hogy az importárak alacsonyabbak lennének az uniós gazdasági ágazat árainál. Ezen import árai emellett várhatósan még tovább csökkennek, amennyiben az indiai exportáló gyártók megpróbálják növelni piaci részesedésüket. Ez minden valószínűség szerint azzal a hatással járna, hogy felerősítené az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt árnyomást, ami várhatóan negatív hatással lenne annak helyzetére.
(211)
A figyelembe vett időszak során az uniós gazdasági ágazat helyzete javult, különösen a termelékenység és a kapacitáskihasználás tekintetében, illetve a haszonkulcsok vonatkozásában, amely a felülvizsgálati időszak során megközelítette az eredeti vizsgálat során megállapított célnyereséget. Azt lehet tehát megállapítani, hogy az uniós gazdasági ágazat, noha sérülékeny helyzetben van, nem szenvedett jelentős kárt a felülvizsgálati időszakban. Ugyanakkor figyelemmel az Indiából származó támogatott import várhatóan jelentős növekedésére, amely valószínűleg az uniós gazdasági ágazat értékesítési árai alatt lenne, megállapítást nyert, hogy a helyzet igen valószínűen romlana, és jelentős kár következne be, amennyiben az intézkedések hatályukat vesztenék.
G. AZ UNIÓS ÉRDEK
(212)
Az alaprendelet 31. cikkének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy a meglévő kiegyenlítő intézkedések fenntartása az Unió egészének érdekei ellen lenne-e. A Bizottság az uniós érdeket az összes érintett érdek értékelése alapján határozta meg. Az alaprendelet 31. cikkének (2) bekezdése alapján minden érdekelt félnek lehetőséget biztosítottak álláspontja ismertetésére.
(213)
Emlékeztetni kell arra, hogy az intézkedések elfogadását nem tekintették ellentétesnek az Unió érdekeivel, sem az eredeti vizsgálat, sem a legutóbbi hatályvesztési felülvizsgálat során. Ezenkívül a legutóbbi hatályvesztési felülvizsgálat során végzett elemzést olyan helyzetben végezték, amelyben az intézkedések már érvényben voltak, így az értékelés során figyelembe vették a szóban forgó intézkedések által az érintett felekre gyakorolt túlzott negatív hatásokat.
(214)
Ennek alapján megvizsgálták, hogy - a támogatás folytatódására vagy a kár megismétlődésének valószínűségére vonatkozó következtetések ellenére - léteznek-e olyan kényszerítő okok, amelyek arra engednének következtetni, hogy az Uniónak ebben a konkrét esetben nem áll érdekében fenntartani az intézkedéseket.
1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(215)
Az Indiából származó importtal szemben alkalmazott kiegyenlítő intézkedések fenntartása segítséget nyújtana az uniós gazdasági ágazat számára a folyamatban lévő szerkezetátalakítás folytatására, és javítaná annak csak nemrégiben javult gazdasági helyzetét, mivel elősegítené annak elkerülését, hogy az uniós gazdasági ágazat ki legyen téve az Indiából származó támogatott import jelentős mennyiségének, amelynek az uniós gazdasági ágazat nem tudna ellenállni. Az uniós gazdasági ágazatnak ezért továbbra is előnyére válna a jelenlegi kiegyenlítő intézkedések fenntartása.
(216)
Ennek megfelelően levonható az a következtetés, hogy az Indiával szembeni kiegyenlítő intézkedések fenntartása az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
2. A független uniós importőrök érdekei
(217)
A független importőrök egyike sem működött együtt a jelen vizsgálatban. Az Indiából származó import a figyelembe vett időszak során a hatályban lévő intézkedések ellenére folytatódott és majdnem megkétszereződött.
(218)
Az intézkedés hatálya alatt nem álló egyéb harmadik országból származó import a felülvizsgálati időszak során szintén elérhető volt, és jelentős piaci részesedést ért el (lásd a fenti (149) preambulumbekezdést). Ennélfogva, a fennálló intézkedések ellenére is, az importőrök hozzáférhettek alternatív ellátási forrásokhoz.
(219)
Figyelembe véve, hogy nem áll rendelkezésre olyan bizonyíték, mely szerint a hatályos intézkedések jelentős hatást gyakorolnának az importőrökre, levonható az a következtetés, hogy az intézkedések fenntartása nem ellentétes az uniós importőrök érdekeivel.
3. Az uniós nyersanyag-beszállítók érdekei
(220)
Az érintett termék gyártásának nyersanyaga a PTA/MEG. Az öt ismert nyersanyag-beszállító közül kettő (egy PTA-beszállító és egy MEG-beszállító) működött együtt a vizsgálat során, válaszolva a kérdőívre. Mindkét nyersanyag-beszállító kifejezte támogatását az intézkedések folytatását illetően.
(221)
A vizsgálat rámutatott, hogy az együttműködő PTA-gyártó jelentős részét képezte a mintába bekerült uniós gyártók PTA-beszerzéseinek a felülvizsgálati időszak során. Mivel a PTA-t az Unióban a PET gyártásán kívül másra nm használják, ésszerűen feltehető, hogy a PTA-gyártók nagy mértékben függenek a PET-ágazattól.
(222)
Ami az együttműködő MEG-beszállítót illeti, a MEG a felülvizsgálati időszak alatti teljes forgalmának viszonylag kis részét képviselte. A MEG tekintetében a PET annak nem egyedüli vagy fő felhasználási lehetősége, és a MEG-gyártók kevésbé függenek a PET-ágazat helyzetétől. Ebből következően úgy kell tekinteni, hogy az Indiából származó támogatott PET-importtal szemben alkalmazott intézkedések fenntartása pozitív, azonban valószínűleg korlátozott hatást gyakorolnak a MEG-beszállítókra.
(223)
Olyan állítás is megfogalmazódott, amely szerint a nyersanyag-beszállítók nem függenek az uniós PET-gyártóktól; különösen amellett érveltek, hogy a mintába bekerült négy uniós gyártól közül kettő valójában importálta a nyersanyagokat.
(224)
Ezzel az állítással összefüggésben a vizsgálat kimutatta, hogy az importált anyag főként MEG volt, amelyet a PET-célú felhasználáson kívül másra is fel lehet használni. Nem vált ismeretessé olyan körülmény, amely arra utalt volna, hogy a jelentéktelen mennyiséget meghaladóan PET-et importáltak volna az Unióba. Ennélfogva ez az állítás nem érinti a PTA-gyártók uniós PET-gyártástól való függésére vonatkozó következtetéseket.
(225)
Ebből következően úgy kell tekinteni, hogy az Indiából származó támogatott PET-importtal szemben alkalmazott intézkedések fenntartása előnyt jelentene a PTA-gyártók, és - bár kisebb mértékben - a PET-beszállítók számára. Ebből következően az Indiából származó importtal szemben alkalmazott intézkedések fenntartása nem állna ellentétben a nyersanyag-beszállítók érdekeivel.
(226)
Az ismertetést követően egyes felek azt állították, hogy a PTA-t exportálták, és így a PTA-gyártók nem függtek az uniós gazdasági ágazattól. Ennek az állításnak az igazolására semmiféle bizonyítékot nem terjesztettek elő. A felek ezen érvét a Bizottság ezért elutasította, mint megalapozatlant.
(227)
Emellett ugyanezek a felek azt állították, hogy az intézkedések hatályon kívül helyezése semmilyen hatást nem fog gyakorolni a PTA-gyártókra, mivel az együttműködő felhasználók állítólag nem állnak át importra, és továbbra is az uniós gazdasági ágazatból fogják beszerezni a PET-et. Ennélfogva a PTA-felhasználás szintje azonos marad az Unióban. A vizsgálat megállapításai alapján az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése a figyelembe vett időszak során tovább csökkent a behozatallal szemben. Ez azt mutatja, hogy az importra átállás nem hipotetikus (lásd a fenti (164) preambulumbekezdést). A felek ezen érvét ezért a Bizottság elutasította.
4. A PET-újrahasznosító ágazat érdekei
(228)
Az uniós gazdasági ágazat úgy érvelt, hogy az újrahasznosító ágazat helyzete a nyers PET (nem újrahasznosított PET) fenntartható árától függ az uniós piacon. Állításukat az európai műanyag-újrahasznosítók egy szervezetének sajtóközleményével támasztották alá, amely szerint a nyers PET-re vonatkozó intézkedések hatályon kívül helyezése tovább ronthatja az újrahasznosító ágazat helyzetét.
(229)
Egyes érdekelt felek vitatták, hogy az újrahasznosító ágazat helyzete a nyers PET fenntartható árától függ az uniós piacon, úgy érvelve, hogy a nyers PET és az újrahasznosított PET ára független egymástól. Azt állították, hogy az újrahasznosított PET-et elsődlegesen a poliészterrost gyártására használják, és így az nem kapcsolható összeg a nyers PET árának alakulásával. Emellett megjegyezték, hogy az újrahasznosított PET-ágazatot teljes egészében fenntartják a palacktöltők, így ez az ágazat nem függ a PET-gyártóktól. Végül, azt is megjegyezték, hogy az újrahasznosító ágazat nem jelentkezett érdekelt félként a jelen vizsgálat során.
(230)
Mivel az újrahasznosító ágazat nem jelentkezett a jelen vizsgálat során, a fent említett állítások egyikét sem lehetett megvizsgálni a tényleges adatok alapján. Ennélfogva úgy tekintették, hogy összességében a hatályban lévő intézkedések nem állnak ellentétben az uniós újrahasznosító ágazat érdekeivel.
5. A felhasználók érdekei
(231)
Az érintett terméket elsődlegesen vizes palackok és egyéb üdítős palackok előállítására használják. Az egyéb csomagolóanyagok (élelmiszer, burkolatok stb.) gyártására való felhasználás továbbra is viszonylag korlátozott. A PET-palackok gyártása két szakaszban történik: i. először egy előformát készítenek PET-fröccsöntéssel, aztán pedig ii. az előformát felmelegítik és palackká fújják fel. A palackgyártás lehet integrált folyamat (tehát ugyanaz a vállalat vásárolja meg a PET-et, elkészíti az előformát és palackká fújja fel), vagy csak a második szakaszra korlátozott (az előforma palackká felfújása). Az előformák viszonylag könnyen szállíthatók, mivel kicsik és nagy a sűrűségük, míg az üres palackok nem stabilak, és a méretük miatt nagyon drága a szállításuk.
(232)
Ezen az alapon a hatályban lévő intézkedések hatásának tanulmányozása érdekében két fő továbbfelhasználói csoportot különítettek el: i. feldolgozók és/vagy palackgyártók, amelyek a PET forgácsot előformává (vagy palackká) alakítják, és további feldolgozás érdekében értékesítik azt; és ii. palackozók, amelyek az előformából palackot töltenek (és fújnak); e csoport főként az ásványvíz- és üdítőgyártókat jelenti. A palackozó vállalatok is gyakran érintettek a PET-gyártásban, vagy úgy, hogy részt vesznek az integrált palackozási műveletekben, vagy úgy, hogy díjazási megállapodásokat kötnek az alvállalkozó átalakító cégekkel és/vagy palackgyártókkal, akik részére kialkudják a PET árát annak gyártójával (soft tolling), vagy esetleg meg is veszik a saját palackjaikhoz szükséges PET-et (hard tolling).
(233)
Tizenhét felhasználó (öt feldolgozó és tizenkét palackozó) működött együtt a vizsgálatban, és szolgáltatott a kérdőív által gyűjtött információkat. Az együttműködő feldolgozók a teljes uniós PET felhasználás 22,7 %-át, míg a palackozók 13 %-át képviselték. A palackozók válaszai a multinacionális vállalatok (a nagy márkák tulajdonosai) különböző leányvállalataitól érkeztek.
(234)
Megállapítást nyert, hogy az együttműködő felhasználók elsődlegesen az uniós gyártóktól szerezték be a PET-et, és csak egy kis hányad származott importból. Az Indiából származó import ezen importnak körülbelül a felét tette ki, vagyis a felhasznált PET minimális hányadát jelentette. Ugyanakkor az intézkedés hatálya alatt nem álló egyéb harmadik országból származó import szintén elérhető volt, és jelentős piaci részesedést ért el a felülvizsgálati időszak során (lásd a fenti (149) preambulumbekezdést). Ennélfogva, a fennálló intézkedések ellenére is, a felhasználók hozzáférhettek alternatív ellátási forrásokhoz.
6. A felhasználóipar érvei
(235)
A felhasználók azt állították, hogy a PET árának az utóbbi években bekövetkezett jelentős emelései súlyosan érintették őket, mivel azokat a jelen gazdasági környezetben nem lehetett áthárítani a kiskereskedőkre és a fogyasztókra. Állításuk szerint ezek az áremelkedések a kereskedelmi védelmi intézkedések éveken át tartó alkalmazásának eredményei, amely intézkedések megvédték az uniós gyártókat az import támasztotta versenytől egy olyan időszakban, amikor az uniós PET-ágazat koncentráltabbá és integráltabbá vált. Ennek eredményeként a felhasználók kijelentették, hogy a hatályban lévő intézkedések, a PET árára gyakorolt állítólagos hatásuk révén a továbbfelhasználó ágazat foglalkoztatási és kutatás-fejlesztési helyzetében, valamint exportpiaci versenyképességében rosszabbodást idéztek elő, amelyek hatása erősebb volt a kkv-k tekintetében. Azt is előadták, hogy a hatályban lévő intézkedéseknek tulajdoníthatóan megszűnt munkahelyek száma meghaladta az uniós PET-ágazat által jelenleg alkalmazott emberek számát.
6.1. A felhasználók árérzékenysége és költségszerkezete
(236)
Ami a feldolgozók árérzékenységét illeti, a PET tekintetében, megállapítást nyert, hogy a PET az összes költségnek körülbelül 80 %-át képviseli. A PET-et ennélfogva kritikus költségelemnek tekintették az ilyenfajta tevékenységnél. Emellett megállapítást nyert, hogy a feldolgozóipar meglehetősen széttöredezett és viszonylag gyenge tárgyalási pozíciókkal rendelkezik a nagy palackozó vállalatokkal szemben, valamint az árualapú iparra jellemző belső strukturális problémái vannak. Ennek eredményeként ez az ágazat a palackozókkal való vertikális integrációra és az olyan díjazási megállapodások igénybevételére irányuló fokozódó tendenciát mutatott, amelyek alapján a feldolgozási díjakat garantálják, a PET árát pedig végső során a palackozók tárgyalják meg és fizetik ki. Becslések szerint az uniós piac PET-vásárlásainak jelentős részét közvetlenül a nagy palackozó vállalatok ellenőrzik. Mivel az előformákra vonatkozó szerződések gyakran tartalmaznak a PET árának változását tükröző mechanizmust, a feldolgozók egyre inkább semlegesek a PET árának alakulásával szemben.
(237)
Az ismertetést követően egyes felek vitatták a díjazási és árképletek növekvő használatára vonatkozó következtetést. Az iratokban szereplő adatok megerősítették e tendencia fennállását. Ezért az állítást a Bizottság elutasította.
(238)
Egyes érdekeltek azt állították, hogy a hatályban lévő intézkedések nem okoznak kárt a feldolgozóknak, amennyiben hasonló intézkedéseket alkalmaznak az előformák Unióba irányuló importjával szemben. Úgy érveltek, hogy az Unió olyan harmadik országokkal közös határaihoz közeli területeken, ahol nem alkalmaznak intézkedéseket a PET Indiából származó importjával szemben, ösztönzőket alkalmaznak az előformák gyártásának áthelyezésére, és azoknak a PET-et terhelő kiegyenlítő intézkedések nélkül az Unióba irányuló importjára. Elismerik, hogy bizonyos mértékig van gazdasági indok ezen folyamat mögött. Figyelemmel ugyanakkor a szállítási költségekre, az áthelyezés várhatóan csak korlátozott távolságra történik. Összességében tehát a szóban forgó intézkedések által az egyes feldolgozókra gyakorolt állítólagos negatív hatást jelentéktelennek kell tekinteni.
(239)
Ami a PET árának a palackozókra gyakorolt hatását illeti, a közölt adatok alapján úgy becsülik, hogy a PET súlyozott átlag alapján a palackozott üdítők összesített költségének 9 %-át képviseli, a palackozott ásványvíz összesített költségének pedig 12 %-át. Ez azt mutatja, hogy a palackozó ágazatnak a PET nem a fő költségtényezője.
(240)
Emellett a vizsgálat megállapította, hogy a PET volt a palackozók elsődleges, de nem kizárólagos csomagolóanyaga. A PET-termékek a vízpalackok forgalmának 75 %-át jelentették, az üdítőitalok forgalmának pedig 50 %-át. A vizsgálat továbbá azt mutatta, hogy a számos nagy palackozó vállalat (márkatulajdonosok) és a PET-gyártók között kötött szerződések egy olyan képleten alapultak, amely révén az árat kiigazították, annak érdekében, hogy az tükrözze a PET nyersanyagai árának ingadozását. Ez alátámasztja, hogy a PET-gyártók feldolgozási kulcsa vonatkozásában a nagy, és így a leginkább reprezentatív palackozók tárgyalási pozícióban vannak.
(241)
Az ismertetést követően egyes felhasználók megismételték érvelésüket, amely szerint a PET alapvető költségelem a feldolgozók, az üdítőital- és palackozottvíz-ágazat számára, és az ezzel kapcsolatos megállapítások pontatlanok voltak, valamint nem a bejelentett adatokon alapultak. Meg kell jegyezni, hogy a feldolgozók helyzetét külön elemezték, és ez az észrevétel esetükben megalapozatlan (lásd a fenti (236) preambulumbekezdést). Ami a palackozók helyzetének értékelését illeti, megerősítést nyer, hogy a vizsgálat során megállapított költségarányok az együttműködő palackozók által bejelentette adatokon alapultak, valamennyi fél számára elérhető módszertan alapján. A megállapított költségarányok összhangban voltak az ugyanazon érintett termékre vonatkozó korábbi vizsgálatok megállapításaival (14). A felek ezen állítását tehát el kellett utasítani. A Bizottság ezért a felek állításait megalapozatlannak tekintette.
(242)
Az ismertetést követően egyes felhasználók azt állították, hogy az általuk szolgáltatott vállalatspecifikus adatok és információk lényege nem jelent meg az uniós érdek elemzésében. A Bizottság megerősíti, hogy az adatokat olyan formában használta fel, ahogy azokat a felhasználók a kérdőívekre adott válaszaikban bejelentették. A számítási módszerek megismerhetőek voltak minden érintett fél számára. Ezen indok alapján a Bizottság az állítást elutasította.
(243)
A vizsgálat azt is megmutatta, hogy a PET árainak a felhasználók az ellenőrzött palackozók becslései alapján várható és/vagy kívánt csökkenése alapján az intézkedések hatályon kívül helyezése elhanyagolható költségcsökkenést jelentene a palackozók számára. A PET árának csökkenésére vonatkozó ezen becslések és a megállapított költségarányok alapján a vonatkozó költségcsökkenések a palackozók PET-tel kapcsolatos tevékenységei összköltségének 0,3-0,7 %-át tennék ki.
(244)
Az ismertetést követően egyes felek vitatták e következtetést, azzal érvelve, hogy minden költségmegtakarítás jelentős lenne. Egyes felhasználók új becsléseket terjesztettek elő beadványaikban, anélkül, hogy új bizonyítékokat mutattak volna be. Hangsúlyozni kell, hogy a jövőbeli megtakarítások hipotetikusak, ahogy azt egyes felhasználók maguk is elismerték. Ami a feldolgozókat illeti, ezen ágazat jövőbeli megtakarításait illetően nem terjesztettek elő számszerűsített adatot. Ami a palackozókat illeti, a Bizottság úgy ítélte meg, hogy amennyiben a PET árának állítólagos csökkenésére sor kerül, a palackozók költségszerkezete alapján az összköltségre vetített 0,3 %-0,7 % mértékű megtakarítás nem tekinthető „jelentősnek”. Mivel nem nyújtottak új bizonyítékot, az állítást a Bizottság elutasította, mint megalapozatlant.
(245)
Azt állították, hogy egyes palackozottvíz-gyártókra olyan érzékenységek jellemzők, amelyek a palackozandó forrásvízre és a korlátozott kitermelési mennyiségekre vonatkozó jogi előírásokból erednek. Az ágazatban meghatározó szerepet töltenek be a kkv-k, ami hatással van a szóban forgó vállalatok költségszerkezetére. Emellett eltéréseket figyelhetők meg a végtermékek tagállami árszintjeit illetően, a helyi lakosság vásárlóerejétől függően. Ezen alapokon úgy tekinthető, hogy amennyiben az intézkedéseket hatályon kívül helyeznék, a PET-árak esetleges csökkenésének hatása hangsúlyosabb lenne a palackozó ágazat ezen része tekintetében.
6.2. Az uniós gazdasági ágazat állítólagos prémium árai és prémium hasznai
(246)
Egyes felek arra hivatkoztak, hogy az uniós PET gyártók prémium árakat és prémium haszonkulcsokat alkalmaznak, az állítva, hogy ezek eredményezték a 2011-es áremelkedéseket. Ezt az állítást alátámasztotta az uniós PET-árak és a nyersanyag feletti haszon összehasonlítása az ázsiai piacon és az USA-ban fennálló helyzettel. Azt állították, hogy e helyzet a kereskedelmi jogorvoslatok felhalmozódásából ered.
(247)
Meg kell jegyezni, hogy a PET árainak 2011-es növekedése, valamint 2009-es csökkenése világméretű jelentség volt, amely mögött a nyersanyag költségének változása állt (lásd a (155) preambulumbekezdést). A felek által előterjesztett adatok rendszeresen igen szoros korrelációt mutattak a PET-árak európai, ázsiai és egyesült államokbeli alakulása között. Ugyanakkor valóban vannak különbségek világszerte a PET árai között, amelyek több okhoz kapcsolódnak, különösen az egyes régiók sajátos költségstruktúrájához. Ami az Unióban fennálló prémium haszonkulcsot illeti, meg kell jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazat még a 2010 végén és 2011 elején jellemző kivételes körülmények mellett is épp csak elérte az ilyen típusú gazdasági ágazatnál ésszerűnek tekintett nyereségességet. Nem találtak bizonyítékot a prémium nyereség fennállására. Ennélfogva a szóban forgó intézkedések eredményeként az Unióban fennálló „prémium” árakra és a PET-en lévő „prémium” haszonkulcsokra vonatkozó érvet el kell utasítani.
(248)
Az ismertetést követően egyes felek megismételték érvelésüket, amely szerint az uniós árak indokolatlanul magasak voltak, tükrözve a dömpingellenes intézkedések együttes hatását egy olyan piacon, amelyet az uniós gyártók koncentrációja, a vertikális integráció és a fogyasztás kielégítéséhez elégtelen korlátozott gyártás jellemez. Azt is állították, hogy az árakra vonatkozó adatok azt mutatták, hogy a magasabb uniós árak nem a nyersanyagok magasabb költségeit tükrözik. Meg kell jegyezni, hogy a koncentrációval, a vertikális integrációval és az uniós gazdasági ágazat gyártási kapacitásával kapcsolatos érvekre a Bizottság a (207) és (259) preambulumbekezdésekben kitért. Ami az ezen tényezők által a PET uniós árára gyakorolt állítólagos hatást illeti, emlékeztetni kell arra, hogy a PET árának alakulását a nyersanyagok ára befolyásolja, amely a PET költségeinek 90 %-át teszi ki (lásd a fenti (173) preambulumbekezdést). Emellett a PET árainak 2010/2011-es növekedése világméretű jelenség volt (lásd a fenti (172) preambulumbekezdést). A felek állításai ezért megalapozatlanok.
(249)
Ami a PET uniós ára és az ázsiai és egyesült államokbeli árak közötti különbséget illeti, a fenti (244) preambulumbekezdésben tett megállapítások mellett megállapítást nyer, hogy az egyesült államokbeli és az uniós piac árai közötti különbség ingadozó, de mérsékelt volt. Az uniós árak az állítással ellentétben nem voltak rendszerszerűen magasabbak. Az uniós és az ázsiai piac tekintetében megállapítást nyert, hogy azok nagyon eltérnek a különösen a piac méretéhez és a méretgazdaságossághoz, a nyersanyagokhoz való hozzáféréshez és a kapacitáshoz kapcsolódó költségszerkezet tekintetében. Ennélfogva nem volt értelme összehasonlítani e két piac átlagos árait. A felek ezen érvét ezért a Bizottság megalapozatlannak tekintette.
(250)
Egyes felek emellett azt állították, hogy az uniós árak a nyersanyagok árát terhelő magasabb felárat tükröztek az Egyesült Államokhoz vagy Ázsiához képest. A felárak összehasonlítása ugyanazt a logikát követi, mint a különböző regionális piacok árainak összehasonlítása, azzal a különbséggel, hogy a nyersanyagok árainak a különböző regionális piacok közötti eltéréseit beszámítják. Ugyanakkor a piacok között fennálló szerkezeti különbségek indokolhatják a feldolgozási díjak közötti eltérést. Az uniós gazdasági ágazat által 2010 és 2011 fordulóján elért különleges nyereséget a fenti (179) preambulumbekezdésben fejtettük ki. Egyik ilyen helyzetben sem lehetett megállapítani azt, hogy az intézkedések bármilyen szerepet játszottak volna. Ezért a felek érvét elutasították.
(251)
Ugyanezek a felek azt is állították, hogy a legnagyobb uniós gyártó magasabb árakat alkalmazott az Unióban, mint más piacokon, valamint, hogy 2010-ben magasabb bevételre tett szert az Unióban, mint bárhol máshol. Ezzel összefüggésben a Bizottság úgy véli, hogy gazdaságilag indokolható, hogy egy nemzetközi vállalat eltérő költségszerkezeteket, és így eltérő árakat alkalmazzon különböző regionális piacokon. A 2010 és 2011 fordulóján elért különleges nyereségességi szinteket a fenti (179) preambulumbekezdésben fejtettük ki. Ezen indokok alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
6.3. A felhasználók gazdasági helyzete és az intézkedések állítólagos hatása
(252)
Egyes érdekeltek továbbá a felhasználóipar romló gazdasági helyzetére, így a létesítmények bezárására és a csökkenő foglalkoztatásra hivatkoztak. Azt állították, hogy e helyzet a PET-árak növekedéséből ered. Emellett azt állították, hogy romlott a vezető európai márkák versenyképessége, mivel a harmadik országokba irányuló exportjuk közvetlenül olyan palackozott termékekkel versenyzett, amelyek előnyre tettek szert a nemzetközi árakon forgalmazott PET-ből.
(253)
Meg kell jegyezni, hogy az együttműködő felhasználók által benyújtott információk alapján a felhasználói szegmensről nem állapították meg, hogy veszteséget generálna, noha a felülvizsgálati időszak során csökkent az összesített nyereségességi szint. Megállapítást nyert, hogy a felhasználóipar haszonkulcsa, amelyet a valamennyi fél számára elérhetővé tett módszertan szerint, a kérdőívekre adott válaszok alapján állapítottak meg, hasonló szinten van, mint az uniós gazdasági ágazat tekintetében a felülvizsgálati időszakra megállapított nyereségesség. Két ellenőrzött vállalat (palackozók) számolt be a felülvizsgálati időszak során a gyártott mennyiség további bővüléséről és megnőtt nyereségességről. Egyes feldolgozók esetében megállapítást nyert, hogy szűk haszonkulcsok mellett működnek, egyes esetekben strukturális és pénzügyi nehézségekkel szembesülve. Ugyanakkor e tekintetben nem lehetett megállapítani közvetlen kapcsolatot a hatályban lévő intézkedésekkel. Ehhez hasonlóan, a palackozó vállalatok gazdasági helyzetének bizonyos romlása a 2011-es szorult helyzethez kapcsolódik, amelyet a PET árának olyan hirtelen emelkedés okozott, amelyet az aktuális gazdasági visszaesés körülményei között nem lehetett áthárítani a kiskereskedőkre. Ugyanakkor, bár megállapítást nyert, hogy a felhasználóipar helyzete 2011-ben bizonyos mértékben romlott, a visszaesés és az intézkedések fennállása közötti kapcsolatot nem bizonyították, különösen mivel az intézkedések 2000 óta hatályban voltak.
(254)
Az ismertetést követően egyes felek nem értettek egyet azzal a következtetéssel, hogy a felhasználóipar nem volt veszteséges. A felek azt is állították, hogy a felhasználók haszonkulcsai alacsonyabbak voltak, mint az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsai. Ami a felhasználóipar nyereségességének értékelését illeti, az együttműködő felhasználóktól beszerzett információk ellentmondtak ezen állításnak. A módszerek megismerhetőek voltak a felek számára. Noha egyes együttműködő felhasználók esetleg veszteségesek lehettek, összességében a felhasználóipar nyereséges volt. Mindenesetre, még ha a PET árának növekedéséről meg is lehet állapítani, hogy olyan körülmény, amely érinti a felhasználók nyereségességét, nem bizonyították, hogy kapcsolat van az intézkedések, és a szóban forgó vállalatok nyereségessége között. Ami a felhasználók és az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsainak összehasonlítását illeti, ezt az állítást nem bizonyították. Az uniós gazdasági ágazat nyereségességének ingadozása folytán (lásd a fenti (176)-(179) preambulumbekezdést) a két ágazat között összehasonlítást a Bizottság nem tekintette döntőnek. Mindenesetre mindkét ágazat hasonló nyereségességet mutatott a felülvizsgálati időszak során (lásd a (253) preambulumbekezdést). Ennek fényében a Bizottság a felek észrevételeit elutasította, mint megalapozatlant.
(255)
Ami az uniós palackozott ásványvíz/üdítőgyártók exportja versenyképességének állítólagos romlását illeti, ezt az állítást nem bizonyították, és nem bizonyították azt sem, hogy ez összefüggésben áll a hatályban lévő intézkedésekkel.
(256)
Az ismertetést követően a felek megismételték azt az állítást, amely szerint a növekvő PET-árak hátrányos hatást gyakorolnak a palackozott víz exportjának versenyképességére. Nem vitatott, hogy más tényezők mellett a PET árának növekedése is hátrányos hatást gyakorol a palackozott víz exportjának versenyképességére. Ugyanakkor, mivel a PET árának növekedése és a szóban forgó intézkedések között nem volt megállapítható a kapcsolat, ugyanis a PET ára elsődlegesen a nyersanyagok árán alapul, az intézkedések által a csökkent versenyképességre gyakorolt hatásra vonatkozó állítást a Bizottság elutasította.
(257)
Végül, ami az intézkedések által a foglalkoztatásra gyakorolt állítólagos hatást illeti, a vizsgálat kimutatta, hogy a felhasználói ágazatban a foglakoztatás megvizsgált csökkenése főként a termelékenység és a hatékonyság növekedéséhez kapcsolódott, és részben az ideiglenes személyzet csökkentését érintette.
(258)
Az ismertetést követően egyes felek vitatták e megállapítást, azon az alapon, hogy az nem tükrözte az egész ágazat helyzetét. A fenti (254) preambulumbekezdésben szereplő megállapítások mellett meg kell jegyezni, hogy a feldolgozók által bejelentett összes állás száma jelentősen megnőtt, és egyikük sem számolt be megszűnő állásokról. A palackozók azt állították, hogy a megnőtt PET árak eredményeként állások szűntek meg. A palackozók azt állították, hogy a megnőtt PET-árak eredményeként állások szűntek meg. Emellett a felhasználói kérdőívekre adott válaszokban szereplő megszűnt állások 90 %-a három vállalatnál koncentrálódott. Ezek közül az egyik, egy ellenőrzött felhasználó, amely a bejelentett megszűnt állások jelentős részét képviselte, a figyelembe vett időszak során jelentősen növelte mennyiségét, így a megszűnt állások a termelékenység fokozódásához kapcsolódnak. Ami a fennmaradó két vállalatot illeti, ezekkel kapcsolatban a Bizottság megállapította, hogy nyereségességi kulcsuk ágazatukban a legmagasabbak között van az együttműködő felek között, és így meghaladja az uniós gazdasági ágazat célzott hasznát. Ezért az állításokat a Bizottság elutasította.
6.4. Egyéb érvek
(259)
Az ismertetést követően egyes felek azzal érveltek, hogy az uniós gyártók nem rendelkeznek elegendő kapacitással ahhoz, hogy kielégítsék a fennálló keresletet. Meg kell jegyezni, hogy az uniós gazdasági ágazat gyártási kapacitásának 86 %-án működött a felülvizsgálati időszak során, és elegendő többletkapacitással rendelkezett arra, hogy lefedje a teljes belső PET-felhasználást. Emellett intézkedések hatálya alatt álló egyéb országokból és intézkedések hatálya alatt nem álló országokból származó import továbbra is létezik, és növekvő tendenciát mutat. Emellett a jelenlegi intézkedések hatályukat vesztették Dél-Korea esetében, és azok hatályon kívül helyezésre kerülnek az érintett termék Malajziából és Indonéziából származó behozatala esetében. Ezenkívül a PET-újrahasznosító ágazat további PET-forrást jelenthet, az uniós PET-kereslet lefedése érdekében. A fenti okok miatt a felhasználók állítólagosan elégtelen uniós gyártás kapcsán hivatkozott problémáit a Bizottság nem tekintette megalapozottaknak.
(260)
Az ismertetést követően egyes felek azt állították, hogy az elemzés nem tért ki a jelen felülvizsgálat által érintett termékre az intézkedések által gyakorolt együttes hátrányos hatásra. Ezen érvre válaszul a Bizottság megjegyzi, hogy a kiegyenlítő intézkedések csupán orvosolják a megállapított támogatás kárt okozó hatását. Az állítólagos „együttes” hatás fennállását nem bizonyították. Ezzel szemben a fennálló intézkedések ellenére az intézkedések hatálya alatt álló országokból származó behozatal folytatódik, és annak mennyisége még nőtt is a figyelembe vett időszak alatt. Emellett az intézkedések hatálya alatt nem álló országokból származó import jelentős mennyiségben elérhető, és növekvő tendenciát mutat. A felek ezen érvét ezért a Bizottság elutasította.
7. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(261)
Következésképpen várható, hogy az Indiából származó importtal szemben alkalmazott kiegyenlítő intézkedések meghosszabbítása lehetőséget teremt az uniós gazdasági ágazat számára, hogy javítsa és stabilizálja gazdasági helyzetét az elmúlt évek beruházásait és konszolidációját követően.
(262)
Megállapítható továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat jobb gazdasági helyzete az uniós PTA-gyártók, és - bár kisebb mértékben - MEG-gyártók érdekében is állhat.
(263)
Egyes felhasználók gazdasági helyzete romlott a legutóbbi felülvizsgálat óta, és különösen a kisebb palackozottvíz-gyártók esetében megállapítást nyert, hogy más okok mellett különösen hátrányosan érintette őket a PET árának nemrégiben történt emelkedése, mivel a jelenlegi gazdasági légkörben nem voltak képesek azt áthárítani a kiskereskedőkre. Ugyanakkor megállapítást nyert, hogy az uniós gazdasági ágazatban az árakat ás haszonkulcsokat érintő 2011-es kivételes fejlemények globális jelenségnek tekinthetők, amelyet elsősorban a nyersanyagok árának emelkedése okozott. Ennélfogva a szóban forgó intézkedésekhez kapcsolódó, a fennálló „prémium” árakra és a „prémium” haszonkulcsokra vonatkozó állításokról megállapítást nyert, hogy megalapozatlanok. Ugyanakkor az uniós piac továbbra is nyitott piac, ahol elérhetők az intézkedések hatálya alatt nem álló egyéb harmadik országokból származó alternatív beszerzési források.
(264)
Ebben az összefüggésben a PET árának növekedése és a hatályban lévő intézkedések közötti kapcsolat nem nyert bizonyítást. A feldolgozók gazdasági helyzete a hatályban lévő intézkedések ellenére stabilnak bizonyult. A PET által a palackozók összesített költségei között képviselt súly korlátozott volt. Emellett nem bizonyították, hogy kapcsolat van a PET árának alakulása és az intézkedések között. Ezen indokok alapján a Bizottság azt állapította meg, hogy az intézkedések nem gyakorolnak aránytalan hatást a felhasználókra.
(265)
Valamennyi fent említett tényezőt figyelembe véve egyértelműen nem lehet azt a következtetés levonni, hogy a jelenlegi kiegyenlítő intézkedések fenntartása nem áll az Unió érdekében.
H. KIEGYENLÍTŐ INTÉZKEDÉSEK
(266)
Minden felet tájékoztattak azokról az alapvető tényekről és megfontolásokról, amelyek alapján a Bizottság a fennálló intézkedések fenntartását kívánja javasolni. A felek lehetőséget kaptak továbbá arra, hogy e tájékoztatást követően adott határidőn belül ismertethessék észrevételeiket. A beadványokat és megjegyzéseket a Bizottság indokolt esetben megfelelően figyelembe vette.
(267)
A fenti elemzések alapján az alaprendelet 18. cikkének (1) bekezdésével összhangban az Indiából származó PET behozatalára vonatkozó kiegyenlítő intézkedéseket fenn kell tartani. Emlékeztetni kell arra, hogy ezek az intézkedések mértékvámot jelentenek.
(268)
Az ebben a rendeletben meghatározott egyedi kiegyenlítő vámtételeket kizárólag az e vállalatok - tehát az említett konkrét jogi személyek - által gyártott érintett termék behozatalára kell alkalmazni. Semmilyen más, az e rendelet 1. cikke (2) bekezdésében név és cím szerint kifejezetten meg nem nevezett vállalat - ideértve a kifejezetten említett vállalatokkal kapcsolatban álló jogi személyeket is - által gyártott termék behozatala nem részesülhet e vámtételekből, és azokra a „minden más vállalatra” érvényes vámot kell kivetni.
(269)
Az ezekre a vállalatokra kivetett egyedi kiegyenlítő vámtételek alkalmazására vonatkozó kérelmeket (például az érintett vállalat nevének megváltozását, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) haladéktalanul be kell nyújtani a Bizottságnak. A kérelemnek minden lényeges információt tartalmaznia kell, különösen a vállalat gyártási, valamint hazai és exportértékesítési tevékenységeinek - például az említett névváltoztatással vagy az új termelési- vagy értékesítési egységek létrehozásával kapcsolatos - változását. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi vámtételekben részesülő vállalatok listájának frissítésével.
(270)
A kiegyenlítő vám megfelelő végrehajtásának biztosítása érdekében a maradványvám nem csak a nem együttműködő exportőrökre alkalmazandó, hanem azokra a vállalatokra is, amelyek egyáltalán nem exportáltak a felülvizsgálati időszak alatt. Azonban ez utóbbi vállalatoknak az alaprendelet 20. cikkének követelményei teljesítése esetén lehetőségük van e cikkel összhangban felülvizsgálati kérelem benyújtására, helyzetük egyedi megvizsgáltatása érdekében,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges kiegyenlítő vám kerül kivetésre az Indiából származó, az ISO 1628-5 szabvány szerinti, 78 ml/g vagy magasabb viszkozitási együtthatóval rendelkező és jelenleg a 3907 60 20 KN-kód alá tartozó polietilén-tereftalát behozatalára.
(2) Az (1) bekezdésben leírt és az alább felsorolt vállalatok által előállított termékre alkalmazandó végleges kiegyenlítő vámtétel a következőképpen alakul:
Ország
Vállalat
Kiegyenlítő vám
(EUR/tonna)
TARIC-kiegészítő kód
India
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
India
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
India
Senpet Ltd
22,0
A183
India
Futura Polyesters Ltd
0
A184
India
Dhunseri Petrochem and Tea Limited
106,5
A585
India
Minden más vállalat
69,4
A999
(3) Amennyiben az áruk a szabad forgalomba bocsátás előtt károsodtak, és ezért a ténylegesen fizetett vagy fizetendő árat a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (15) 145. cikke alapján a vámérték meghatározása céljából részarányosítják, a fent megállapított összegek alapján kiszámított kiegyenlítő vám összegét a ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár részarányosításának megfelelő százalékos értékkel csökkentik.
(4) Az (1) és (2) bekezdésben foglaltak ellenére a végleges kiegyenlítő vám nem alkalmazandó a 2. cikkel összhangban szabad forgalomba bocsátott behozatalokra.
(5) Eltérő rendelkezés hiányában a vámtételekre vonatkozó hatályos rendelkezéseket kell alkalmazni.
2. cikk
(1) A behozatal mentesül az 1. cikkben megállapított kiegyenlítő vám alól, amennyiben azt az időről időre módosított 2000/745/EK határozatban felsorolt vállalatok állították elő és közvetlenül exportálják (azaz számlázzák és szállítják) egy, az Unióban importőrként működő vállalatnak, a megfelelő kiegészítő TARIC-kóddal vámkezelik, és amennyiben a (2) bekezdésben foglalt feltételek teljesülnek.
(2) A szabad forgalomba bocsátás iránti kérelem benyújtásakor a vámmentesség feltétele az olyan exportőr vállalatok által kibocsátott, a mellékletben felsorolt alapvető elemeket tartalmazó, érvényes „kötelezettségvállalási számlának” az érintett tagállam vámhatóságához történő benyújtása, amely vállalatoktól elfogadják a kötelezettségvállalást. A vámmentesség további feltétele, hogy a bejelentett és a vámhatóságnak bemutatott áru pontosan megegyezzen a „kötelezettségvállalási számlán” található leírással.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. május 21-én.