RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/81
af 19. december 2014
om ensartede betingelser for anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 for så vidt angår ex ante-bidrag til Den Fælles Afviklingsfond
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (1), særlig artikel 70, stk. 7,
under henvisning til forslaget fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Fælles Afviklingsfond (»Afviklingsfonden«) blev oprettet i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014 som en fælles finansieringsordning for alle de medlemsstater, der deltager i den fælles tilsynsmekanisme (»SSM«) i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (2) og i den fælles afviklingsmekanisme (»SRM«) (de deltagende medlemsstater).
(2)
I henhold til artikel 67, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 er Den Fælles Afviklingsinstans (»Afviklingsinstansen«), som er oprettet i henhold til nævnte forordning, betroet forvaltningen af Afviklingsfonden.
(3)
I henhold til artikel 76 i forordning (EU) nr. 806/2014 bør Afviklingsfonden anvendes i forbindelse med afviklingsprocedurer, hvis Afviklingsinstansen anser det for nødvendigt for at sikre en effektiv anvendelse af afviklingsværktøjerne. Fonden bør råde over tilstrækkelige finansielle ressourcer til, at afviklingsrammerne kan fungere effektivt, og til i den forbindelse om nødvendigt at kunne gribe ind for at sikre, at afviklingsværktøjerne anvendes på effektiv vis, og for at beskytte den finansielle stabilitet uden at gøre brug af skatteydernes penge.
(4)
Afviklingsinstansen har beføjelse til at beregne de individuelle ex ante-bidrag, der skal betales af alle de institutter, der er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område, i henhold til artikel 70, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014.
(5)
Afviklingsinstansen bør beregne de årlige bidrag til Afviklingsfonden på grundlag af et fælles målniveau fastsat som en procentdel af de dækkede indskud for alle de kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse i alle de deltagende medlemsstater. I henhold til artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 bør Afviklingsinstansen sikre, at Afviklingsfondens disponible finansielle midler inden udgangen af en indledende periode på otte år fra den 1. januar 2016 eller fra den dato, hvor artikel 69, stk. 1, i nævnte forordning finder anvendelse, i henhold til nævnte forordnings artikel 99, stk. 6, når mindst det målniveau, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1, i nævnte forordning.
(6)
Bidrag, der opkræves af de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med artikel 103 og 104 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU (3) og overføres til Afviklingsfonden i henhold til artikel 3, stk. 3, i aftalen om overførsel og gensidiggørelse af bidrag til Den Fælles Afviklingsfond som omhandlet i artikel 3, stk. 1, nr. 36), i forordning (EU) nr. 806/2014 (»aftalen«), bør indgå i beregningen af individuelle bidrag og bør derfor fratrækkes det beløb, som hvert institut skal betale. Denne beregning bør tage hensyn til, at de beløb, som aftalens kontraherende parter skal overføre i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3 og 4, i aftalen, bør svare til 10 % af det målniveau, der er fastsat i artikel 102, stk. 1, i direktiv 2014/59/EU. Afviklingsinstansen sikrer, at de beløb, der skal overføres i henhold til aftalen, medfører samme andel af uigenkaldelige betalingsforpligtelser for hver deltagende medlemsstat.
(7)
I henhold til artikel 70, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 bør det årlige bidrag til Afviklingsfonden baseres på et fast bidrag, der er bestemt på grundlag af et instituts passiver, eksklusive kapitalgrundlag og dækkede indskud, og et risikoafpasset bidrag, som afhænger af instituttets risikoprofil.
(8)
I henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 anses Afviklingsinstansen ved anvendelsen af nævnte forordning samt direktiv 2014/59/EU for at være den relevante nationale afviklingsmyndighed eller, i tilfælde af afvikling af grænseoverskridende koncerner, den relevante koncernafviklingsmyndighed, hvis den udfører opgaver og udøver beføjelser, som i henhold til disse retsakter skal varetages af den nationale afviklingsmyndighed, jf. dog artikel 7 i forordning (EU) nr. 806/2014. Derfor bør Afviklingsinstansen også anses for at være afviklingsmyndigheden med henblik på anvendelsen af Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/63 (4). Bestemmelserne i nævnte delegerede forordning gælder for Afviklingsinstansen, når den udfører opgaverne og udøver beføjelserne i nærværende forordning.
(9)
Med henblik på beregning af det årlige bidrag anvender Afviklingsinstansen metoden i delegeret forordning (EU) 2015/63 som krævet i artikel 70, stk. 6, i forordning (EU) nr. 806/2014. Den særlige ordning gældende for institutter, som betragtes som små institutter i henhold til nævnte delegerede forordning, gælder derfor også for alle de institutter, som er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område, og som opfylder de i nævnte delegerede forordning fastsatte kriterier for at blive betragtet som små institutter.
(10)
Eftersom reglerne i denne forordning fastsætter betingelser for anvendelse af metoden i delegeret forordning (EU) 2015/63 vedtaget i henhold til artikel 103, stk. 7, i direktiv 2014/59/EU, bør forskellene mellem Afviklingsinstansens beregning af de årlige bidrag for institutter, som er meddelt tilladelse i de deltagende medlemsstater, og beregningen af de årlige bidrag i de medlemsstater, som ikke deltager i SRM, alene afspejle de særlige karakteristika ved et fælles system i de deltagende medlemsstater. Sådanne særlige karakteristika skyldes navnlig, at der i SRM er et fælles målniveau for alle deltagende medlemsstater. En hovedregel om anvendelse af den samme metode til beregning af årlige bidrag i alle medlemsstater bør indebære, at de deltagende medlemsstater forbliver ligestillede og det indre marked solidt.
(11)
Under en fælles afviklingsfond med et europæisk målniveau afhænger det årlige individuelle bidrag for institutter, der er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område, af bidragene for alle de institutter, der er omfattet af SRM. Nøglen til en velfungerende SRM og en gnidningsløs opbygning af Afviklingsfonden består i, at alle institutter betaler deres årlige bidrag til Afviklingsfonden fuldt ud og til tiden.
(12)
I henhold til artikel 67, stk. 4, i forordning (EU) nr. 806/2014 opkræves de af Afviklingsinstansen beregnede bidrag til Afviklingsfonden af de nationale afviklingsmyndigheder og overføres til Afviklingsfonden i overensstemmelse med aftalen. De dataformater og repræsentationsformer, som Afviklingsinstansen har fastlagt, kan også omfatte krav om, at alle de oplysninger, som institutterne skal indberette, navnlig dem, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014, bekræftes af en revisor eller, hvis det er relevant, af den kompetente myndighed.
(13)
I henhold til artikel 70, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 806/2014 skal Afviklingsinstansen, når den anvender det risikoafpassede bidrag til beregning af individuelle bidrag, tage hensyn til proportionalitetsprincippet uden at skabe forvridninger mellem medlemsstaternes banksektorstrukturer. Det risikoafpassede bidrag er baseret på kriterierne i artikel 103, stk. 7, i direktiv 2014/59/EU. Ifølge artikel 1, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 806/2014 er anvendelsen af Afviklingsfonden betinget af aftalens ikrafttrædelse. I henhold til aftalen fordeles bidrag, der opkræves af de deltagende medlemsstater, til de afdelinger, der hører til hver medlemsstat. Afdelingerne er genstand for en gradvis gensidiggørelse i en overgangsperiode på otte år, således at de vil ophøre med at eksistere, når overgangsperioden udløber.
(14)
Det forhold, at bidrag på den ene side beregnes på grundlag af et fælles målniveau i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014, og at dækningen af visse risici, der er forbundet med en national banksektor i den overgangsperiode, den henfører til, på den anden side kun gradvis vil blive gensidiggjort i medfør af aftalen, kan påvirke markedets opfattelse af visse institutter og dermed deres finansielle situation, jf. artikel 103, stk. 7, litra c), i direktiv 2014/59/EU, hvilket berører deres risikoprofil. Desuden kan et system, der midlertidigt er baseret på afdelinger, overordnet set påvirke institutternes relative betydning for stabiliteten i det finansielle system eller i økonomien, jf. artikel 103, stk. 7, litra g), i direktiv 2014/59/EU. Institutternes betydning for stabiliteten i det finansielle system eller i økonomien bør fastslås i forhold til henholdsvis den medlemsstat, hvor instituttet er beliggende (f.eks. det forventede tab for den del af afdelingen, der endnu ikke er gensidiggjort), og hele bankunionen (f.eks. det forventede tab for den gensidiggjorte del af afdelingen). Det risikoafpassede bidrag vil dermed svare til den forventede anvendelse af den respektive afdelings ikkegensidiggjorte finansielle midler i overgangsperioden.
(15)
Der bør indføres en tilpasningsmetode, som i tilstrækkelig grad tager hensyn til forholdet i betragtning 14, og som derfor tager hensyn til proportionalitetsprincippet og undgår forvridninger mellem medlemsstaternes banksektorstrukturer, indtil alle ex ante-bidrag til Afviklingsfonden er fuldt ud gensidiggjort. Metoden til beregning af bidrag bør derfor tilpasses, således at den følger tempoet for Afviklingsfondens gensidiggørelse. Beregningen af bidrag, der skal fordeles til den gensidiggjorte del, bør således være baseret på kriterierne i forordning (EU) nr. 806/2014, mens beregningen af bidrag, der skal fordeles til den ikkegensidiggjorte del af afdelinger, som en undtagelse fra den periode, der er fastsat i artikel 102, stk. 1, i direktiv 2014/59/EU, bør være baseret på kriterierne i direktiv 2014/59/EU og på grundlag af et målniveau defineret over en periode svarende til den indledende periode i forordning (EU) nr. 806/2014.
(16)
Anvendelse af uigenkaldelige betalingsforpligtelser som omhandlet i artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014 berører på ingen måde Afviklingsfondens finansielle kapacitet eller likviditet. Uigenkaldelige betalingsforpligtelser bør kun opkræves i tilfælde af en afviklingsforanstaltning, der omfatter Afviklingsfonden. I den indledende periode bør Afviklingsinstansen under normale omstændigheder jævnt fordele brugen af uigenkaldelige betalingsforpligtelser mellem de institutter, der anmoder herom. Disse betalingsforpligtelser bør være fuldt dækket ind af sikkerhedsstillelse med aktiver med lav risiko, der ikke er behæftet med tredjepartsrettigheder, og som er til rådighed og øremærket til udelukkende at blive anvendt af Afviklingsinstansen til brug af Afviklingsfonden.
(17)
I henhold til artikel 70, stk. 2, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 806/2014 skal forholdet mellem det faste bidrag og det risikoafpassede bidrag tage hensyn til en afbalanceret fordeling af bidragene på tværs af forskellige instituttyper. Der bør derfor indføres særlige ordninger for fastsættelse af de bidrag, der skal betales af små institutter.
(18)
Institutter, der ikke falder ind under kategorien små institutter som omhandlet i artikel 10 i delegeret forordning (EU) 2015/63, og hvis samlede aktiver er lig med eller mindre end 3 000 000 000 EUR, udgør en mindre risiko end store institutter, og i de fleste tilfælde udgør de ikke en systemisk risiko og vil i mindre grad blive afviklet, hvilket således mindsker sandsynligheden for, at de modtager midler fra Afviklingsfonden. Det er derfor hensigtsmæssigt at indføre en forenklet beregning af de bidrag, som disse institutter skal betale. Dette vil også forhindre eventuelle kortsigtede ændringer i den status, som disse institutter kunne tænkes at vælge for at være omfattet af artikel 10 i delegeret forordning (EU) 2015/63. Der bør i denne beregning indgå en komponent, der er baseret på et engangsbeløb. Denne ordning bør undgå forvridninger mellem institutterne og opnå en afbalanceret bidragsfordeling mellem forskellige typer institutter. Den vil også lette den administrative og finansielle byrde i forbindelse med disse institutters inddrivelse af individuelle bidrag.
(19)
Kommissionen vil følge måden, hvorpå denne forordning gennemføres, og samtidig gennemgå delegeret forordning (EU) 2015/63 for om nødvendigt at tilpasse reglerne i nærværende forordning.
(20)
I henhold til artikel 99, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 anvendes nævnte forordning fra den 1. januar 2016. Afviklingsinstansen skal imidlertid fra den 1. januar 2015 forelægge Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen månedlige rapporter, der er godkendt af dens plenarforsamling, om, hvorvidt betingelserne for overførsel af bidrag opkrævet nationalt er opfyldt. Hvis det fra den 1. december 2015 af disse rapporter fremgår, at betingelserne for overførsel af bidragene til Afviklingsfonden ikke er opfyldt, udsættes anvendelsen af forordning (EU) nr. 806/2014 for så vidt angår bidragene til Afviklingsfonden med en måned ad gangen. Denne forordning bør derfor også anvendes fra den dato, hvor artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 finder anvendelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastlægges regler vedrørende betingelserne for gennemførelsen af Den Fælles Afviklingsinstans' (»Afviklingsinstansen«) forpligtelse til at beregne bidragene til Den Fælles Afviklingsfond (»Afviklingsfonden«) for individuelle institutter i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014 og beregningsmetoden for disse bidrag.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på de institutter, hvorfra der opkræves bidrag i overensstemmelse med artikel 70 i forordning (EU) nr. 806/2014.
Artikel 3
Definitioner
Med henblik på denne forordning finder definitionerne i artikel 3 i forordning (EU) nr. 806/2014 anvendelse, med undtagelse af definitionerne i nr. 2 og 11 i den pågældende artikel. Derudover forstås der ved:
1) »deltagende medlemsstater«: medlemsstater som defineret i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1024/2013
2) »årligt målniveau«: den samlede sum af årlige bidrag fastsat for hver bidragsperiode af Afviklingsinstansen efter proceduren i artikel 69, stk. 2, i forordning (EU) nr. 806/2014 med henblik på at nå det målniveau, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1, og artikel 70 i nævnte forordning
3) »årligt bidrag«: det i artikel 70, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 omhandlede beløb, som beregnes af Afviklingsinstansen hvert år og opkræves af de nationale afviklingsmyndigheder i løbet af bidragsperioden hos alle de institutter, der er meddelt tilladelse på alle de deltagende medlemsstaters område
4) »bidragsperiode«: et kalenderår
5) »afviklingsmyndighed i medlemsstater, der ikke deltager i den fælles afviklingsmekanisme«: den myndighed, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, nr. 18), i direktiv 2014/59/EU, eller en anden relevant myndighed udpeget af medlemsstaterne med henblik på artikel 100, stk. 2 og 6, i direktiv 2014/59/EU
6) »dækkede indskud«: de indskud, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, i direktiv 2014/49/EU, undtagen midlertidigt store indskud som defineret i nævnte direktivs artikel 6, stk. 2
7) »kompetent myndighed«: en kompetent myndighed som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 40), i forordning (EU) nr. 575/2013 eller, hvis det er relevant, Den Europæiske Centralbank.
Artikel 4
Beregning af de årlige bidrag
For hver bidragsperiode beregner Afviklingsinstansen efter høring af ECB eller de kompetente nationale myndigheder og i tæt samarbejde med de nationale afviklingsmyndigheder det årlige bidrag, som det enkelte institut skal betale, på grundlag af det årlige målniveau for Afviklingsfonden. Det årlige målniveau bestemmes under hensyntagen til det målniveau for Afviklingsfonden, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1, og artikel 70 i forordning (EU) nr. 806/2014, samt i overensstemmelse med metoden i delegeret forordning (EU) 2015/63.
Artikel 5
Afviklingsinstansens meddelelse
1. Afviklingsinstansen meddeler de relevante nationale afviklingsmyndigheder sine beslutninger vedrørende beregningen af de årlige bidrag for institutter, der er meddelt tilladelse på deres respektive områder.
2. Efter at have modtaget den i stk. 1 omhandlede meddelelse underretter den nationale afviklingsmyndighed hvert institut, der er meddelt tilladelse i dens medlemsstat, om Afviklingsinstansens beslutning vedrørende beregningen af det årlige bidrag, som det pågældende institut skal betale.
Artikel 6
Rapportering
Afviklingsinstansen fastsætter de dataformater og repræsentationsformer, som institutterne skal benytte ved indberetningen af de oplysninger, som kræves med henblik på beregning af de årlige bidrag, med henblik på at øge sammenligneligheden af de indberettede oplysninger og sikre en effektiv behandling af disse oplysninger.
Artikel 7
Opkrævning af uigenkaldelige betalingsforpligtelser
1. Anvendelse af uigenkaldelige betalingsforpligtelser som omhandlet i artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014 berører på ingen måde Afviklingsfondens finansielle kapacitet eller likviditet.
2. Hvis en afviklingsforanstaltning omfatter Afviklingsfonden i overensstemmelse med artikel 76 i forordning (EU) nr. 806/2014, opkræver Afviklingsinstansen en del af eller samtlige uigenkaldelige betalingsforpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 806/2014 med henblik på at genoprette den andel af uigenkaldelige betalingsforpligtelser i Afviklingsfondens disponible finansielle midler, som Afviklingsinstansen har fastlagt inden for den maksimale tærskel i artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014.
Når Afviklingsfonden behørigt modtager det bidrag, der er knyttet til de uigenkaldelige betalingsforpligtelser, som er blevet opkrævet, tilbagebetales den sikkerhedsstillelse, der har dækket disse forpligtelser. Hvis Afviklingsfonden ikke behørigt modtager det korrekte kontante beløb efter første anmodning, beholder Afviklingsinstansen den sikkerhedsstillelse, som har dækket den uigenkaldelige betalingsforpligtelse i overensstemmelse med artikel 70, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014.
3. De uigenkaldelige betalingsforpligtelser for institutter, der ikke længere falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 806/2014, annulleres, og sikkerhedsstillelse, der dækker disse forpligtelser, tilbagebetales.
Artikel 8
Specifikke tilpasninger i den indledende periode
1. I den indledende periode, som er omhandlet i artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014, beregnes de i artikel 2 omhandlede institutters årlige bidrag uanset nærværende forordnings artikel 4 efter følgende tilpassede metode:
a)
i det første år af den indledende periode opgøres disse institutters bidrag til 60 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 40 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning
b)
i den indledende periodes andet år opgøres disse institutters bidrag til 40 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 60 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning
c)
i den indledende periodes tredje år opgøres disse institutters bidrag til 33,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 66,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning
d)
i den indledende periodes fjerde år opgøres disse institutters bidrag til 26,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 73,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i denne forordning
e)
i den indledende periodes femte år opgøres disse institutters bidrag til 20 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 80 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning
f)
i den indledende periodes sjette år opgøres disse institutters bidrag til 13,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 86,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning
g)
i den indledende periodes syvende år opgøres disse institutters bidrag til 6,67 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 og 93,33 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning (EU) nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning
h)
i den indledende periodes ottende år opgøres disse institutters bidrag til 100 % af deres årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 69 og 70 i forordning EU nr. 806/2014 og artikel 4 i nærværende forordning.
2. I den indledende periode tager Afviklingsinstansen, når den beregner hvert instituts individuelle bidrag, hensyn til de bidrag, der er opkrævet af de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med artikel 103 og 104 i direktiv 2014/59/EU, og som er overført til Afviklingsfonden i medfør af artikel 3, stk. 3, i aftalen, ved at fratrække dem i det beløb, som hvert institut skal betale.
3. I den indledende periode bør Afviklingsinstansen under normale omstændigheder tillade brugen af uigenkaldelige betalingsforpligtelser efter anmodning fra et institut. Afviklingsinstansen skal jævnt fordele brugen af uigenkaldelige betalingsforpligtelser mellem de institutter, der anmoder herom. De fordelte uigenkaldelige betalingsforpligtelser må ikke være mindre end 15 % af instituttets samlede betalingsforpligtelser. Ved beregningen af de årlige bidrag for hvert institut sikrer Afviklingsinstansen, at summen af disse uigenkaldelige betalingsforpligtelser i et givet år ikke overstiger 30 % af den samlede sum af de opkrævede årlige bidrag i overensstemmelse med artikel 70 i forordning (EU) nr. 806/2014.
4. Med henblik på stk. 1 fastsættes de årlige bidrag beregnet i henhold til artikel 103 i direktiv 2014/59/EU og artikel 4 i delegeret forordning (EU) 2015/63 på grundlag af et målniveau defineret over en periode svarende til den indledende periode.
5. I den indledende periode, som er omhandlet i artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014, betaler institutter, hvis samlede aktiver er lig med eller mindre end 3 000 000 000 EUR, et fast beløb på 50 000 EUR for de første 300 000 000 EUR passiver i alt minus kapitalgrundlag og dækkede indskud, jf. dog artikel 10 i delegeret forordning (EU) 2015/63. Ved samlede passiver minus kapitalgrundlag og dækkede indskud over 300 000 000 EUR bidrager sådanne institutter i overensstemmelse med artikel 4-9 i delegeret forordning (EU) 2015/63.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Forordningen anvendes enten fra den 1. januar 2016 eller fra den dato, fra hvilken artikel 69, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014 anvendes i henhold til artikel 99, stk. 6 i nævnte forordning, afhængigt af hvilket tidspunkt der er senest.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i de deltagende medlemsstater.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2014.
A TANÁCS (EU) 2015/81 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2014. december 19.)
a 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet egységes alkalmazási feltételeinek az Egységes Szanálási Alaphoz való előzetes hozzájárulás tekintetében történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a hitelintézeteknek és bizonyos befektetési vállalkozásoknak az Egységes Szanálási Mechanizmus keretében történő szanálására vonatkozó egységes szabályok és egységes eljárás kialakításáról, valamint az Egységes Szanálási Alap létrehozásáról és az 1093/2010/EU rendelet módosításáról szóló, 2014. július 15-i 806/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 70. cikke (7) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
Az Egységes Szanálási Alapot (a továbbiakban: az Alap) a 806/2014/EU rendelet hozta létre mint egységes finanszírozási rendszert az 1024/2013/EU tanácsi rendelet (2) szerinti egységes felügyeleti mechanizmusban és az Egységes Szanálási Mechanizmusban részt vevő valamennyi tagállam (a továbbiakban: a részt vevő tagállamok) számára.
(2)
Az Alap kezelése a 806/2014/EU rendelet 67. cikkének (2) bekezdése értelmében az említett rendelettel létrehozott Egységes Szanálási Testület (a továbbiakban: a Testület) feladata.
(3)
A 806/2014/EU rendelet 76. cikkével összhangban az Alap igénybevételére szanálási eljárásokban kerül sor, amennyiben a Testület ezt szükségesnek ítéli a szanálási eszközök hatékony alkalmazásához. Az Alapnak megfelelő pénzügyi forrásokkal kell rendelkeznie annak érdekében, hogy a szanálási eszközök hatékony alkalmazása céljából szükség esetén be tudjon avatkozni és az adófizetők pénzének igénybevétele nélkül tudja megóvni a pénzügyi stabilitást, lehetővé téve mindezek révén a szanálási keret hatékony működését.
(4)
A Testület hatáskörébe tartozik, hogy a 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (2) bekezdésével összhangban kiszámítsa a részt vevő tagállamok területén engedélyezett valamennyi intézmény által fizetendő, előzetes egyéni hozzájárulásokat.
(5)
A Testületnek a részt vevő tagállamokban engedélyezett valamennyi hitelintézet biztosított betétei összegének százalékában megállapított egységes célszint alapján kell kiszámítania az Alaphoz való éves hozzájárulásokat. A 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (1) bekezdésével összhangban a Testületnek gondoskodnia kell arról, hogy a 2016. január 1-jétől, vagy a 806/2014/EU rendelet 99. cikkének (6) bekezdése értelmében az említett rendelet 69. cikke (1) bekezdése alkalmazásának kezdő időpontjától induló, nyolc évig tartó kezdeti időszak végére az Alap rendelkezésére álló pénzügyi eszközök elérjék legalább a 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (1) bekezdésében említett célszintet.
(6)
A 2014/59/EU európai parlamenti és tanácsi irányelv (3) 103. és 104. cikke szerint a részt vevő tagállamok által beszedett és az Alap számára a 806/2014/EU rendelet 3. cikkének (1) bekezdése 36. pontjában említett, az Alapba befizetett hozzájárulások átutalásáról és közös felhasználásúvá tételéről szóló megállapodás (a továbbiakban: a „Megállapodás”) 3. cikke (3) bekezdése értelmében befizetett hozzájárulásokat figyelembe kell venni az egyéni hozzájárulások kiszámításánál, következésképpen azokat le kell vonni az egyes intézmények által fizetendő összegből. Az említett számítások elvégzésekor figyelembe kell venni azt a tényt, hogy a szerződő felek által a Megállapodás 3. cikkének (3) és (4) bekezdése értelmében fizetendő összegeknek a 2014/59/EU irányelv 102. cikke (1) bekezdésében meghatározott célszint 10 %-ának kell megfelelniük. A Testület gondoskodik róla, hogy a megállapodással összhangban átutalandó összegek esetében a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokból minden egyes részt vevő tagállamra ugyanakkora rész jusson.
(7)
A 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (2) bekezdése értelmében az Alaphoz való éves hozzájárulás alapja egy átalányjellegű hozzájárulás, amely az adott intézménynek a szavatolótőke és a biztosított betétek összegével csökkentett kötelezettségein alapul, és egy kockázatokkal kiigazított hozzájárulás, amely az adott intézmény kockázati profiljától függ.
(8)
A 806/2014/EU rendelet 5. cikkének (1) bekezdésével összhangban, az említett rendelet 7. cikkében foglaltakat nem érintve a 806/2014/EU rendelet és a 2014/59/EU irányelv alkalmazása céljából a Testületet kell az érintett nemzeti szanálási hatóságnak, illetve határon átnyúló csoportszintű szanálás esetén az érintett csoportszintű szanálási hatóságnak tekinteni, amennyiben olyan feladatokat végez vagy hatásköröket gyakorol, amelyeket az említett jogszabályok értelmében a nemzeti szanálási hatóságnak kellene végeznie vagy gyakorolnia. Ezért a Testületet az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló bizottsági rendelet (4) alkalmazása céljából is szanálási hatóságnak kell tekinteni. Az említett, felhatalmazáson alapuló rendeletben rögzített rendelkezések alkalmazandók a Testületre, amikor az e rendeletben rögzített feladatokat végzi vagy hatásköröket gyakorolja.
(9)
Az éves hozzájárulás kiszámítása céljából a Testület a 806/2014/EU rendelet 70. cikke (6) bekezdésében előírtaknak megfelelően az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendeletben rögzített módszertant alkalmazza. Ezért az említett felhatalmazáson alapuló rendelet értelmében a kis intézménynek tekintett intézményekre alkalmazandó különleges rendszert kell alkalmazni valamennyi olyan, a részt vevő tagállamok területén engedélyezett intézményre is, amelyek teljesítik az említett felhatalmazáson alapuló rendeletben rögzített, kis intézményként való elismerésre vonatkozó kritériumokat.
(10)
Mivel az e rendeletben rögzített szabályok feltételeket határoznak meg a 2014/59/EU irányelv 103. cikkének (7) bekezdése értelmében elfogadott (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendeletben rögzített módszertan alkalmazására vonatkozóan, a részt vevő tagállamokban engedélyezett intézményekre vonatkozó éves hozzájárulások Testület általi számítása és az Egységes Szanálási Mechanizmusban részt nem vevő tagállamokban engedélyezett intézményekre vonatkozó éves hozzájárulások számítása közötti különbség csak a részt vevő tagállamokban működő egységes rendszer sajátosságait tükrözheti. Ezek a sajátosságok mindenekelőtt abból adódnak, hogy az Egységes Szanálási Mechanizmuson belül valamennyi részt vevő tagállamra egységes célszint vonatkozik. Az, hogy főszabályként minden tagállamban azonos módszertan alkalmazandó az éves hozzájárulások számítására, egyenlő versenyfeltételeket biztosít a részt vevő tagállamok számára, és elősegíti az erős belső piac fenntartását.
(11)
Azoknak az egységes szanálási alapoknak az esetében, amelyek tekintetében európai célszint került meghatározásra, a részt vevő tagállamok területén engedélyezett valamennyi intézmény éves egyéni hozzájárulása az Egységes Szanálási Mechanizmus hatálya alá tartozó valamennyi intézmény éves hozzájárulásaitól függ. Az Egységes Szanálási Mechanizmus hatékony működésének és az Alap zökkenőmentes feltöltési folyamatának kulcsa, hogy minden intézmény időben fizesse be az Alaphoz való éves hozzájárulásának teljes összegét.
(12)
A 806/2014/EU rendelet 67. cikkének (4) bekezdése értelmében a hozzájárulásoknak a Testület által kiszámított összegét a nemzeti szanálási hatóságok szedik be és utalják át az Alap részére, a Megállapodással összhangban. A Testület által az adatformátumok és megjelenítés tekintetében meghatározott szabályok közé tartozhat az is, hogy az intézmények által szolgáltatandó valamennyi adatot, különösen a 806/2014/EU rendelet 7. cikkének (2) bekezdésében említett adatokat, könyvvizsgálóval vagy adott esetben az illetékes hatósággal jóvá kell hagyatni.
(13)
A 806/2014/EU rendelet 70. cikke (2) bekezdésének b) pontja előírja, hogy amikor a Testület az egyéni hozzájárulások kiszámításához figyelembe veszi a kockázatokkal kiigazított hozzájárulást, figyelembe kell vennie az arányosság elvét anélkül, hogy a tagállamok bankszektorában működő struktúrák között piaci torzulások jönnének létre. A kockázatokkal kiigazított hozzájárulás megállapítása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkének (7) bekezdésében meghatározott kritériumok alapján történik. A 806/2014/EU rendelet 1. cikkének harmadik bekezdése értelmében az Alap igénybevételének feltétele a Megállapodás hatálybalépése. A Megállapodás szerint a részt vevő tagállamok által beszedett hozzájárulásokat az egyes tagállamokhoz tartozó részalapba továbbítják. A részalapokat egy nyolc éves átmeneti időszak alatt fokozatosan közös felhasználásúvá kell tenni oly módon, hogy az átmeneti időszak végére a részalapok megszűnjenek.
(14)
Azok a körülmények, hogy egyrészről a 806/2014/EU rendelet értelmében a hozzájárulások kiszámítása egy egységes célszint alapján történik, másrészről pedig a Megállapodás értelmében bizonyos, a nemzeti bankszektorokban a Megállapodásban említett átmeneti időszak során fellépő bizonyos kockázatok fedezetéül szolgáló forrásokat csak fokozatosan válnak közös felhasználásúvá, hatással lehetnek egyes intézmények piaci megítélésére és következésképpen a 2014/59/EU irányelv 103. cikke (7) bekezdésének c) pontja szerinti pénzügyi helyzetére, és ily módon befolyásolhatják kockázati profiljukat is. Továbbá, egy ideiglenes hatállyal különböző részalapokra épülő rendszer globális mértékben befolyásolhatja az egyes intézményeknek a 2014/59/EU irányelv 103. cikke (7) bekezdésének g) pontjában említett, a pénzügyi rendszer stabilitása vagy a gazdaság szempontjából fennálló jelentőségét. Az egyes intézményeknek a pénzügyi rendszer stabilitása vagy a gazdaság szempontjából képviselt jelentőségét egyrészt ahhoz a tagállamhoz kellene viszonyítani, ahol az intézmény található (vagyis fel kell mérni a részalap még nem közös felhasználású részével kapcsolatban várható veszteséget), másrészt pedig a bankunió egészéhez (vagyis fel kell mérni a részalap közös felhasználásúvá tett részével kapcsolatban várható veszteséget). Ennek eredményeként a kockázatokkal kiigazított hozzájárulás arányban állna az adott részalap nem közös felhasználású pénzügyi eszközeinek az átmeneti időszakban várható felhasználásával.
(15)
Az Alapba befizetett valamennyi előzetes hozzájárulás teljes egészében közös felhasználásúvá tételéig terjedő időszakra be kell vezetni egy olyan kiigazítási módszert, amellyel megfelelően kezelhetők a (14) preambulumbekezdésben említett körülmények, és amely ennek megfelelően figyelembe veszi az arányosság elvét, és kiküszöböli a tagállamok bankszektorában működő struktúrák közötti torzulásokat. A hozzájárulások kiszámítására alkalmazott módszert ezért úgy kell kiigazítani, hogy az korreláljon az Alap közös felhasználásává tételének ütemével. Ennek megfelelően a közös felhasználású részbe fizetendő hozzájárulások kiszámításakor a 806/2014/EU rendeletben meghatározott kritériumokat kell követni, a 2014/59/EU irányelv 102. cikkének (1) bekezdésében előírt határidőtől eltérve azonban a részalapok nem közös felhasználású részébe fizetendő hozzájárulások kiszámításakor a 2014/59/EU irányelvben meghatározott kritériumokra, valamint a 806/2014/EU rendeletben foglalt kezdeti időszaknak megfelelő időtartamra vonatkozóan meghatározott célszintre kell támaszkodni.
(16)
A 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (3) bekezdésében foglalt, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások igénybevétele semmilyen módon nem lehet hatással az Alap pénzügyi kapacitására és likviditására. A visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokat kizárólag az Alap részvételével végrehajtandó szanálási intézkedés esetén lehet lehívni. A kezdeti időszakban rendes körülmények között a Testület a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások felhasználását az azt kérő intézmények között egyenletesen allokálja. Az ilyen fizetési kötelezettségvállalásoknek harmadik felek jogaival nem terhelt, alacsony kockázatú eszközökből álló biztosítékokkal teljes körűen fedezettnek kell lenniük, azokkal a Testületnek szabadon kell rendelkeznie, és azokat a Testület általi kizárólagos felhasználásra, az Alap igénybevételének céljaira kell előirányozni.
(17)
A 806/2014/EU rendelet 70. cikke (2) bekezdésének harmadik albekezdése értelmében az átalányjellegű hozzájárulás és a kockázatokkal kiigazított hozzájárulás közötti viszonyt a hozzájárulások különböző típusú intézmények közötti kiegyensúlyozott elosztásának figyelembevételével kell meghatározni. Ennek megfelelően különleges szabályokról kell rendelkezni a kis intézmények által fizetendő hozzájárulások meghatározására vonatkozóan.
(18)
Azok az intézmények, amelyek nem tartoznak a kis intézményeknek az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 10. cikkében említett kategóriájába és eszközeik összértéke legfeljebb 3 000 000 000 EUR, a nagy intézményeknél alacsonyabb kockázatot hordoznak, a legtöbb esetben nem jelentenek rendszerkockázatot és kisebb valószínűséggel kerülnek szanálás alá, ami csökkenti a valószínűségét annak, hogy igénybe veszik az Alapot. Célszerű ezért egy egyszerűsített számítási módszert bevezetni az ezen intézmények által fizetendő hozzájárulásokra. Ezáltal megelőzhető az is, hogy ezek az intézmények rövid távon esetleg változtassanak státusukon annak érdekében, hogy alkalmazni lehessen rájuk az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 10. cikkét. A számításnak tartalmaznia kell egy átalányösszegen alapuló komponenst. E rendszernek lehetővé kell tennie az intézmények közötti torzulások elkerülését, és a különböző intézménytípusok között a hozzájárulások kiegyensúlyozott megoszlását kell eredményeznie. Egyúttal mérsékelné az ezen intézmények egyéni hozzájárulásainak beszedésével járó adminisztratív és pénzügyi terheket.
(19)
A Bizottság az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet felülvizsgálatával egyidejűleg felül fogja vizsgálni e rendelet végrehajtásának módját, hogy szükség esetén lehetőség legyen az e rendeletben foglalt szabályok kiigazítására.
(20)
A 806/2014/EU rendelet - a 99. cikkének (2) bekezdése értelmében - 2016. január 1-jétől alkalmazandó. Mindazonáltal a Testületnek 2015. január 1-jétől havonta a plenáris ülésén jóváhagyott jelentést kell benyújtania az Európai Parlamenthez, a Tanácshoz és a Bizottsághoz a nemzeti szinten beszedett hozzájárulások átutalását lehetővé tévő feltételek teljesüléséről. Amennyiben ezek a jelentések azt mutatják, hogy a hozzájárulások Alaphoz való átutalásának feltételei nem teljesülnek, 2015. december 1-jétől az Alaphoz való hozzájárulások tekintetében a 806/2014/EU rendelet alkalmazását minden egyes alkalommal egy hónappal el kell halasztani. Ezért ennek a rendeletnek is attól az időponttól kell alkalmazandónak lennie, amelytől a 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (1) bekezdése is alkalmazandóvá válik,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Tárgy
Ez a rendelet megállapítja az Egységes Szanálási Testület (a továbbiakban: a Testület) azon kötelezettségének végrehajtási feltételeire vonatkozó szabályokat, hogy kiszámítsa az egyes intézményeknek a 806/2014/EU rendelet szerint az Egységes Szanálási Alaphoz (a továbbiakban: az Alap) való hozzájárulásait; valamint az említett hozzájárulások kiszámításának módszerére vonatkozó szabályokat.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet azokra az intézményekre alkalmazandó, amelyektől a 806/2014/EU rendelet 70. cikkével összhangban hozzájárulásokat szednek be.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában a 806/2014/EU rendelet 3. cikkében foglalt fogalommeghatározásokat kell alkalmazni, az említett cikk 2. és 11. pontjában foglalt fogalommeghatározások kivételével. E rendelet alkalmazásában továbbá:
1. „részt vevő tagállamok”: az 1024/2013/EU rendelet 2. cikke szerinti tagállamok;
2. „éves célszint”: az éves hozzájárulások teljes összege, amelyet a Testület a 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (2) bekezdésében rögzített eljárással összhangban, az említett rendelet 69. cikkének (1) bekezdésében és 70. cikkében említett célszint elérése érdekében az egyes hozzájárulási időszakokra meghatároz;
3. „éves hozzájárulás”: a 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (1) bekezdésében említett összeg, amelyet a Testület számít ki minden évben és amelyet a nemzeti szanálási hatóságok szednek be a hozzájárulási időszak alatt a részt vevő tagállamok területén engedélyezett valamennyi intézménytől;
4. „hozzájárulási időszak”: egy naptári év;
5. „az Egységes Szanálási Mechanizmusban részt nem vevő tagállamok szanálási hatósága”: a 2014/59/EU irányelv 2. cikke (1) bekezdésének 18. pontjában említett hatóság, vagy a 2014/59/EU irányelv 100. cikke (2) és (6) bekezdésének alkalmazásában a tagállamok által kijelölt bármely más érintett hatóság;
6. „biztosított betét”: a 2014/49/EU irányelv 6. cikkének (1) bekezdésében említett betét, kivéve az említett irányelv 6. cikkének (2) bekezdésében meghatározott ideiglenesen magas számlaegyenlegeket;
7. „illetékes hatóság”: az 575/2013/EU rendelet 4. cikke (1) bekezdésének 40. pontjában meghatározott illetékes hatóság vagy adott esetben az Európai Központi Bank;
4. cikk
Az éves hozzájárulások kiszámítása
A Testület az egyes intézmények által az egyes hozzájárulási időszakokban fizetendő éves hozzájárulást - az EKB-val vagy az illetékes nemzeti hatóságokkal folytatott konzultációt követően, valamint a nemzeti szanálási hatóságokkal szorosan együttműködve- az Alap éves célszintje alapján számítja ki. Az éves célszintet az Alapnak a 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (1) bekezdésében és 70. cikkében említett célszintje alapján és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendeletben rögzített módszerrel kell megállapítani.
5. cikk
A Testület által nyújtott tájékoztatás
(1) A Testület tájékoztatja az érintett nemzeti szanálási hatóságokat a területükön engedélyezett intézmények éves hozzájárulásának kiszámításáról szóló határozatairól.
(2) Az (1) bekezdésben említett tájékoztatás kézhezvételét követően minden nemzeti szanálási hatóság értesíti a tagállamában engedélyezett valamennyi intézményt a Testület határozatáról, amely az adott intézmény által fizetendő éves hozzájárulás kiszámítását tartalmazza.
6. cikk
Jelentéstétel
A Testület meghatározza az intézmények által szolgáltatott, az éves hozzájárulások kiszámításához szükséges információk adatformátumát és megjelenítését annak érdekében, hogy fokozza a szolgáltatott információk összehasonlíthatóságát és a kapott információk feldolgozásának hatékonyságát.
7. cikk
A visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások lehívása
(1) A 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (3) bekezdésében említett, visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások igénybevétele semmilyen módon nem érintheti az Alap pénzügyi kapacitását és likviditását.
(2) Amennyiben egy szanálási intézkedéshez a 806/2014/EU rendelet 76. cikkével összhangban az Alap igénybevételére kerül sor, a Testület részben vagy egészben lehívja a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó, a 806/2014/EU rendeletnek megfelelően befizetett összegeket annak érdekében, hogy az Alap rendelkezésre álló pénzügyi eszközein belül helyreállítsa a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások azon arányát, amelyet a Testület a 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (3) bekezdésében megállapított felső értékhatáron belül meghatározott.
Amint az Alap megkapta a lehívott visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásokhoz kapcsolódó hozzájárulásokat, az e kötelezettségvállalások fedezetéül szolgáló biztosítékokat vissza kell szolgáltatni. Amennyiben az Alap nem kapja meg első felszólításra a szükséges készpénzösszeget, a Testület igénybe veszi a 806/2014/EU rendelet 70. cikkének (3) bekezdése szerint a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalás fedezetéül szolgáló biztosítékot.
(3) Az olyan intézmény visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalásait, amely már nem tartozik a 806/2014/EU rendelet hatálya alá, törölni kell, és az e kötelezettségvállalások fedezetéül szolgáló biztosítékokat vissza kell szolgáltatni.
8. cikk
Különleges kiigazítások a kezdeti időszakban
(1) A 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (1) bekezdésében említett kezdeti időszak során, e rendelet 4. cikkétől eltérve, a 2. cikkben említett intézmények éves hozzájárulását a következő kiigazított módszerrel kell kiszámítani:
a)
a kezdeti időszak első évében az említett intézmények hozzájárulása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 60 %-ából és a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 40 %-ából tevődik össze;
b)
a kezdeti időszak második évében az említett intézmények hozzájárulása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 40 %-ából és a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 60 %-ából tevődik össze;
c)
a kezdeti időszak harmadik évében az említett intézmények hozzájárulása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 33,33 %-ából és a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 66,67 %-ából tevődik össze;
d)
a kezdeti időszak negyedik évében az említett intézmények hozzájárulása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 26,67 %-ából és a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 73,33 %-ából tevődik össze;
e)
a kezdeti időszak ötödik évében az említett intézmények hozzájárulása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 20 %-ából és a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 80 %-ából tevődik össze;
f)
a kezdeti időszak hatodik évében az említett intézmények hozzájárulása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 13,33 %-ából és a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 86,67 %-ából tevődik össze;
g)
a kezdeti időszak hetedik évében az említett intézmények hozzájárulása a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 6,67 %-ából és a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 93,33 %-ából tevődik össze;
h)
a kezdeti időszak nyolcadik évében az említett intézmények hozzájárulása a 806/2014/EU rendelet 69. és 70. cikkével, valamint az e rendelet 4. cikkével összhangban számított éves hozzájárulásuk 100 %-a.
(2) A kezdeti időszakban az egyes intézmények egyéni hozzájárulásának kiszámításakor a Testület figyelembe veszi azokat a hozzájárulásokat, amelyeket a részt vevő tagállamok a 2014/59/EU irányelv 103. és 104. cikkének megfelelően beszedtek és a Megállapodás 3. cikkének (3) bekezdése értelmében átutaltak az Alapba, azaz levonja ezeket az egyes intézmények által fizetendő összegből.
(3) A kezdeti időszakban rendes körülmények között a Testület az intézmények kérésére engedélyezi a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások felhasználását. A Testület a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások felhasználását az azt kérő intézmények között egyenletesen allokálja. Az allokált visszavonatatlan fizetési kötelezettségvállalások összege nem lehet kevesebb az intézmény összes fizetési kötelezettségvállalásának 15 %-ánál. Az egyes intézmények éves hozzájárulásainak kiszámításánál a Testületnek gondoskodnia kell arról, hogy a visszavonhatatlan fizetési kötelezettségvállalások összege egyik évben se haladja meg a 806/2014/EU rendelet 70. cikke értelmében beszedett éves hozzájárulások összegének 30 %-át.
(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában a 2014/59/EU irányelv 103. cikkével és az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4. cikkével összhangban kiszámított éves hozzájárulásokat a kezdeti időszaknak megfelelő időszakra meghatározott célszint alapján kell meghatározni.
(5) Az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 10. cikkében foglaltakat nem érintve a 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (1) bekezdésében említett kezdeti időszak során azoknak az intézményeknek, amelyek eszközeinek összértéke legfeljebb 3 000 000 000 EUR, a szavatolótőkével és a biztosított betétekkel csökkentett összes kötelezettségük első 300 000 000 EUR értékére 50 000 EUR átalányösszeget kell fizetniük. A szavatolótőkével és a biztosított betétekkel csökkentett összes kötelezettség 300 000 000 EUR feletti értéke után az említett intézményeknek az (EU) 2015/63 felhatalmazáson alapuló rendelet 4-9. cikkével összhangban kell hozzájárulást fizetniük.
9. cikk
Hatálybalépés
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet vagy 2016. január 1-jétől vagy - amennyiben az későbbi időpont - attól a naptól kell alkalmazni, amikor a 806/2014/EU rendelet 69. cikkének (1) bekezdése ugyanazon rendelet 99. cikkének (6) bekezdése értelmében alkalmazandóvá válik.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó a részt vevő tagállamokban.
Kelt Brüsszelben, 2014. december 19-én.