RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) nr. 1238/2013
af 2. december 2013
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 14, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) indførte ved forordning (EU) nr. 513/2013 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Undersøgelsen indledtes som følge af en klage, der blev indgivet den 25. juli 2012 af EU ProSun (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede EU-produktion af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en undersøgelse.
2. Registrering
(3)
Som følge af en anmodning fra klageren med de fornødne beviser vedtog Kommissionen den 1. marts 2013 forordning (EU) nr. 182/2013 (3) om at gøre importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina til genstand for registrering pr. 6. marts 2013, jf. betragtning 3 i forordningen om midlertidig told. Med forordningen om midlertidig told ophørte registreringen af importen i forbindelse med antidumpingundersøgelsen i overensstemmelse med artikel 14, stk. 5, i grundforordningen, da en midlertidig antidumpingtold ydede beskyttelse mod dumpingimport.
(4)
En række interesserede parter hævdede, at afgørelsen om registrering af importen var ubegrundet, da betingelserne ikke var opfyldt i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5. Disse påstande var dog ikke dokumenterede eller underbygget med faktuelle beviser. På det tidspunkt, hvor der blev truffet afgørelse om at registrere importen, havde Kommissionen tilstrækkelige umiddelbare beviser til at berettige behovet for at registrere importen, navnlig en markant stigning i importen både i absolutte tal og i markedsandele. Påstandene måtte derfor afvises.
3. Godtagelse af et tilsagn i forbindelse med midlertidig told
(5)
Ved Kommissionens afgørelse 2013/423/EU (4) godtog Kommissionen et tilsagn fra eksporterende producenter sammen med China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (»CCCME«).
4. Efterfølgende procedure
(6)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for afgørelsen om at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav Kinas regering og adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt. Alliance for Affordable Solar Energy (»AFASE«), der repræsenterer importører, leverandører og aftagere, og en importør anmodede om og blev indrømmet høringer under overværelse af høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel.
(7)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra de interesserede parter, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(8)
Der blev desuden aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
i)
Aftagere
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugal
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Spanien
ii)
Uafhængig konsulent
-
Europressedienst, Bonn, Tyskland.
(9)
AFASE satte spørgsmålstegn ved retsgrundlaget for det kontrolbesøg, der blev gennemført hos Europressedienst, da dette ikke er en interesseret part i denne undersøgelse og derfor ikke falder ind under grundforordningens artikel 16. Europressedienst har fremlagt oplysninger om makroøkonomiske indikatorer, jf. betragtning 99 og 120 i forordningen om midlertidig told. Det præciseres, at Kommissionen har foretaget kontrol på stedet hos Europressedienst af hensyn til princippet om god forvaltningsskik for at kontrollere pålideligheden og korrektheden af de oplysninger, som Kommissionen har bygget sine konklusioner på.
(10)
Kinas regering gentog sin påstand om, at dens ret til at forsvare sig i forbindelse med adgang til dossierer, der er blevet stillet til rådighed for interesserede parter, var blevet krænket, fordi i) der manglede oplysninger i de ikke fortrolige dossierer, uden at der blev givet en »vægtig grund« eller tilstrækkeligt detaljerede sammendrag eller undtagelsesvis begrundelser for at undlade at give et ikke fortroligt sammendrag, ii) en ikke fortrolig udgave af en hel spørgeskemabesvarelse fra en EU-producent manglede, og iii) forsinkelserne i forbindelse med at gøre ikke fortrolige udgaver af EU-producenternes spørgeskemabesvarelser tilgængelige for de interesserede parter var for store.
(11)
i) For så vidt angår påstanden om, at der manglede oplysninger i det åbne dossier, præciserede den interesserede part ikke, hvilke oplysninger denne henviste til. ii) Påstanden om, at den ikke fortrolige udgave af en hel spørgeskemabesvarelse ikke er blevet gjort tilgængelig, var ukorrekt. iii) For så vidt angår forsinkelserne i forbindelse med at gøre de ikke fortrolige spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven tilgængelige, havde den berørte part fået den forklaring, at spørgeskemaerne først var blevet lagt ind i det ikke fortrolige dossier, efter at det var blevet tjekket, om de var fyldestgørende, og om sammendragene var rimelige. For at sikre EU-producenternes ret til anonymitet blev det også fastslået, at de ikke fortrolige udgaver af spørgeskemaerne rent faktisk ikke afslørede den pågældende EU-producents identitet. I nogle tilfælde måtte de ikke fortrolige udgaver derfor ændres i overensstemmelse hermed af den part, der indgav dem, før de kunne stilles til rådighed for andre interesserede parter.
(12)
Under alle omstændigheder er det opfattelsen, at dette ikke på nogen måde havde indvirkning på de interesserede parters ret til at forsvare sig. Kommissionen gav alle interesserede parter mulighed for at reagere på de oplysninger, som findes i det dossier, der stilles til rådighed, i god tid, således at deres bemærkninger kunne blive inddraget, når de var underbyggede og berettigede, før der blev draget konklusioner i forbindelse med undersøgelsen. Den interesserede part havde alle muligheder for at kommentere spørgeskemaerne fra EU-producenterne i stikprøven, også efter den foreløbige og den endelige fremlæggelse af oplysninger. Selv om fremlæggelserne af oplysninger og adgangen til det åbne dossier, som kan konsulteres af interesserede parter, er baseret på forskellige lovbestemmelser, skal det bemærkes, at der var rige muligheder for de interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til alle de oplysninger, som var gjort tilgængelige af enhver part i undersøgelsen. Denne påstand måtte derfor afvises.
(13)
Alle interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Alle parterne fik en frist til at fremsætte bemærkninger i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(14)
De indkomne bemærkninger fra de interesserede parter blev gennemgået og taget i betragtning, når dette var relevant.
5. Godtagelse af et tilsagn i forbindelse med endelig told
(15)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger modtog Kommissionen et ændret tilbud om et tilsagn fra eksporterende producenter sammen med CCCME, som også omfatter den sideløbende antisubsidieundersøgelse. Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU (5) af 4. december 2013 om bekræftelse af godtagelse af et tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren og antisubsidieproceduren vedrørende importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina i de endelige foranstaltningers anvendelsesperiode, bekræftede Kommissionen godtagelsen af det pågældende tilsagn.
6. Parter, som er berørt af proceduren
a) Stikprøveudtagning af EU-producenter
(16)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger genfremsatte nogle af de interesserede parter det argument, at overdreven brug af fortrolig behandling afholdt dem fra at fremsætte bemærkninger vedrørende stikprøveudtagningen af EU-producenter og dermed fra den korrekte udøvelse af deres ret til forsvar. Kommissionen har allerede behandlet dette spørgsmål i betragtning 9 i forordningen om midlertidig told. Da der ikke fremkom nye oplysninger i denne henseende, bekræftes konklusionerne i betragtning 9 i forordningen om midlertidig told.
(17)
Kinas regering gentog sin påstand om, at fortrolig behandling af navne på klagere og EU-producenter i stikprøven ikke er berettiget. Som allerede nævnt i betragtning 9 i forordningen om midlertidig told anmodede EU-producenterne om, at deres navne blev holdt fortrolige på grund af risikoen for gengældelse. Kommissionen vurderede, at disse anmodninger var tilstrækkeligt begrundede til at blive efterkommet. De oplysninger, der er blevet fremsendt til Kommissionen for at underbygge risikoen for gengældelse, kan ikke videregives til tredjeparter, da dette ville være i strid med formålet med anmodningen om fortrolig behandling. I et tilfælde, hvor en EU-producent ifølge Kinas regering tog sin holdning op til revision og afslørede sin identitet ved at anlægge sag ved Domstolen mod forordningen om midlertidig told, er der desuden ikke længere grund til at videregive oplysninger, på grundlag af hvilke der blev indrømmet anonymitet, da identiteten er blevet afsløret.
(18)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog en interesseret part, at de oplysninger, som ligger til grund for stikprøveudtagningen, ikke var pålidelige, uden dog at fremlægge nye beviser i denne forbindelse. Påstanden blev derfor afvist.
(19)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte CCCME påstandene om den metode, der anvendes til udtagelse af den foreløbige stikprøve af EU-producenter. CCCME hævder navnlig, at institutionerne har undladt at tage 120 producenter i betragtning. Kommissionen har allerede behandlet dette spørgsmål i betragtning 9 i forordningen om midlertidig told. Endvidere har institutionerne efterprøvet aktiviteterne hos de virksomheder, der er opført på denne liste. Det viste sig, at denne liste hovedsagelig omfatter installatører, distributører, forretningsmæssigt forbundne importører og eksporterende producenter i Kina, Taiwan og Indien. Den var derfor ikke egnet til at påvise, at institutionerne havde overset et betydeligt antal EU-producenter. CCCME anfægtede endvidere ikke den samlede EU-produktion ved at tilvejebringe alternative tal og fremførte heller ikke noget bevis for, at stikprøvens repræsentativitet kunne være blevet berørt, da ingen af de påståede yderligere EU-producenter ville være blevet udtaget til stikprøven, selv om Kommissionen havde haft kendskab til listen.
(20)
Efter udelukkelsen af wafere fra definitionen af den pågældende vare og dermed fra varedækningen for denne undersøgelse, jf. betragtning 32 nedenfor, bestod den endelige stikprøve af otte EU-producenter. Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende stikprøveudtagningen af EU-producenter, bekræftes konklusionerne i betragtning 7-10 i forordningen om midlertidig told med nævnte ændring.
b) Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(21)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger, jf. betragtning 12 i forordningen om midlertidig told, kontaktede Kommissionen yderligere importører, der allerede havde samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen i den indledende fase ved at afgive grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med den undersøgte vare i undersøgelsesperioden, som angivet i indledningsmeddelelsen. Formålet var at fastslå, om stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører kunne udvides. Seks virksomheder, der kunne betragtes som ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der forhandlede den pågældende vare (dvs. køb og videresalg), henvendte sig og var villige til at samarbejde yderligere i forbindelse med undersøgelsen. Ud af disse seks svarede fem inden for den fastsatte frist. Ud af de fem modtagne besvarelser var kun tre tilstrækkeligt udførlige og muliggjorde en meningsfuld vurdering. På dette grundlag blev stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører udvidet og kom til at bestå af fire importører af moduler, der tegnede sig for omkring 2-5 % af den samlede import fra det pågældende land. I betragtning af strukturen hos de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der i de fleste tilfælde var små og mellemstore virksomheder, var det ikke muligt at udtage en stikprøve, som omfatter en større andel, på grund af de begrænsede ressourcer, der er til rådighed for institutionerne.
(22)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende stikprøveudtagningen af ikke forretningsmæssigt forbundne importører, bekræftes konklusionerne i betragtning 11 og 12 i forordningen om midlertidig told som ændret ovenfor.
c) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(23)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremsatte en række virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, bemærkninger og hævdede, at deres situation er forskellig fra den i virksomhederne i stikprøven. De fremførte, at de derfor burde være omfattet af en individuel toldsats, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3. På grund af det store antal samarbejdsvillige virksomheder (ofte grupper af virksomheder) var det dog ikke muligt at undersøge alle virksomheder individuelt. I henhold til artikel 9, stk. 6, er disse virksomheder derfor omfattet af den vejede gennemsnitlige told for de stikprøveudtagne virksomheder.
(24)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende stikprøveudtagningen af eksporterende producenter, bekræftes konklusionerne i betragtning 13 og 14 i forordningen om midlertidig told.
7. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(25)
Som anført i betragtning 19 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. juli 2011 til 30. juni 2012 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2009 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Indledning
(26)
Som anført i betragtning 20-49 i forordningen om midlertidig told er den pågældende vare som foreløbigt defineret fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler og wafere af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium, med oprindelse i eller afsendt fra Kina. Cellerne og waferne har en tykkelse på ikke over 400 mikrometer. Denne vare henhører i øjeblikket under KN-kode ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 og ex 8541 40 90 (»den pågældende vare«).
(27)
Følgende varetyper er udelukket fra definitionen af den pågældende vare:
-
solcelleopladere, der består af mindre end seks celler, er bærbare og leverer elektricitet til udstyr eller oplader batterier
-
fotovoltaiske varer af tyndfilm
-
fotovoltaiske varer af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater, som ikke bruges til elproduktion, og hvor sådanne elektriske apparater bruger den elektricitet, som de(n) integrerede fotovoltaiske celle(r) af krystallinsk silicium genererer.
2. Påstande vedrørende varedækningen
2.1. Udelukkelse af wafere
(28)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede interesserede parter, at wafere skulle udelukkes fra varedækningen, eftersom wafere ikke har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som celler og moduler. Foruden de argumenter, der blev fremført i den midlertidige fase, blev to yderligere argumenter fremført i så henseende efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger.
(29)
For det første hævdede interesserede parter, at wafere kan anvendes til andre formål end til produktion af celler, især produktion af integrerede kredsløb og andet mikroudstyr. I den forbindelse skal det bemærkes, at ikke alle wafere er omfattet af varedækningen i denne undersøgelse, der er begrænset til »wafere af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium«, og at disse wafere har »en tykkelse ikke over 400 mikrometer«. Der findes sikkert wafere til andre formål, men undersøgelsen har aldrig omfattet wafere, som anvendes i produktionen af andre varer, såsom integrerede kredsløb. Desuden har ingen producenter, importører eller brugere på markedet for disse øvrige typer af wafere fremsat påstande om, at deres wafere ville blive omfattet af registrering eller midlertidig antidumpingtold. Det bekræftes derfor, at disse øvrige typer af wafere ikke er omfattet af varedækningen i denne undersøgelse. Dette viser samtidig, at wafere ikke nødvendigvis har samme endelige anvendelsesformål som celler og moduler.
(30)
For det andet hævdede interesserede parter, at uforarbejdede wafere ikke har nogen af de væsentlige elektriske egenskaber, der adskiller solceller og solcellemoduler fra andre varer. Wafere mangler navnlig evnen til at generere elektricitet ud fra sollys, som er den primære funktion ved fotovoltaiske celler og moduler af krystallinsk silicium.
(31)
Denne påstand kan godtages. Ifølge betragtning 36 i forordningen om midlertidig told »har moduler, celler og wafere det samme endelige anvendelsesformål, nemlig at omdanne sollys til elektricitet«, men efter yderlige kontrol og i modsætning hertil er det blevet konstateret, at det først er, når waferen er omdannet til en celle, at den opnår den funktionalitet at generere elektricitet ud fra sollys.
(32)
På grund af de anderledes grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, som blev defineret i løbet af undersøgelse, bl.a. den funktionalitet at generere elektricitet ud fra sollys, konkluderes det alt taget i betragtning, at wafere bør udelukkes fra definitionen af den pågældende vare og dermed fra denne undersøgelses anvendelsesområde.
2.2. Særskilte undersøgelser for celler og moduler
(33)
Interesserede parter gentog, at celler og moduler ikke er en og samme vare og derfor bør vurderes særskilt, og fremsatte hovedsagelig de samme argumenter, der allerede var blevet behandlet i betragtning 27-39 i forordningen om midlertidig told. Til forskel fra wafere har celler og moduler imidlertid den samme grundlæggende egenskab, nemlig evnen til at generere elektricitet ud fra sollys. Disse argumenter blev derfor afvist.
(34)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en eksportør, at celler ikke kan producere elektricitet selv. De bliver angiveligt nødt til at være integreret i moduler for at være i stand til det. Den enkelte celle har imidlertid i sig selv en evne til at generere elektricitet ud fra sollys på typisk omkring 4W. Denne effekt kan ganske vist være utilstrækkelig til de fleste anvendelser, der kræver, at flere celler samles til moduler, men det betyder ikke, at en celle ikke i sig selv allerede har evnen til at generere elektricitet.
(35)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en eksportør, at den kendsgerning, at det ikke er muligt at fastsætte en normal værdi for moduler ud fra den normale værdi for celler, jf. betragtning 100 nedenfor, viser, at moduler og celler ikke bør betragtes som en og samme vare.
(36)
I den forbindelse skal det bemærkes, at i de fleste antidumpingundersøgelser, herunder i denne, foretages en sammenligning af den normale værdi og eksportprisen ud fra varetyper. Dette sker, fordi en meget bred vifte af varetyper har de samme grundlæggende fysiske, tekniske og/eller kemiske egenskaber, hvilket ofte fører til en situation, hvor varetyper med væsentligt forskellige omkostninger og priser falder ind under definitionen af »den pågældende vare«. Den kendsgerning, at det ikke er muligt at fastsætte en normal værdi for en bestemt varetype ud fra den normale værdi for en anden varetype, betyder ikke i sig selv, at disse varetyper ikke kan betragtes som en og samme vare. Som beskrevet i betragtning 32 ovenfor har både celler og moduler samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, bl.a. den funktionalitet at generere elektricitet ud fra sollys.
(37)
Det hævdes endvidere, at hvis celler og moduler var en og samme vare med mindre forskelle, ville det ikke være vanskeligt at justere priserne på celler for at fastsætte en pris på moduler. I den forbindelse bemærkes det, at der ikke er noget krav om, at der kun må være mindre forskelle mellem de forskellige typer af den pågældende vare. Tværtimod er det tilstrækkeligt, at de forskellige typer af den pågældende vare har de samme grundlæggende fysiske, tekniske og/eller kemiske egenskaber. I det foreliggende tilfælde er dette tilfældet for moduler og celler, bl.a. funktionaliteten at generere elektricitet ud fra sollys.
(38)
Den samme part fremførte endvidere, at celler ikke blot er en type modul blandt andre, men en helt anden vare. En celle er faktisk nøglekomponenten i et modul. Som nøglekomponent er en celle tydeligvis ikke »en helt anden vare«, da moduler og celler har de samme grundlæggende egenskaber at kunne generere elektricitet ud fra sollys, jf. betragtning 32 ovenfor.
(39)
Samme part fremførte endvidere, at da stikprøverne af EU-producenter og kinesiske eksportører blev udtaget, blev der taget hensyn til forskellen mellem celler og moduler. Derfor burde man have fastsat forskellige toldsatser for moduler og celler. I denne forbindelse bekræftes det, at der faktisk blev taget hensyn til forskellen mellem moduler og celler i forbindelse med stikprøveudtagningen af EU-producenter og kinesiske eksportører, som anført i betragtning 10 og 14 i forordningen om midlertidig told. Dette skete imidlertid kun for at sikre stikprøvens repræsentativitet og betyder ikke som sådan, at celler og moduler ikke bør betragtes som en og samme pågældende vare, eller at der bør fastsættes særskilte toldsatser for celler og moduler. For at sikre, at stikprøven var repræsentativ for alle varetyper, var det faktisk vigtigt at sondre mellem celler og moduler ved udtagelsen af stikprøven. Da der var en vis grad af usikkerhed med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt celler og moduler skulle betragtes som en og samme vare eller to forskellige varer, var det endvidere nødvendigt at sikre repræsentativitet for begge mulige konklusioner.
(40)
Desuden anføres det, at betragtning 100 nedenfor om, at forarbejdningsomkostningerne for moduler er betydelige, er i strid med betragtning 32 i forordningen om midlertidig told, hvori det hedder, at merværdien ikke er koncentreret i en bestemt fase af produktionsprocessen. I den forbindelse skal der mindes om, at det i betragtning 100 også præciseres, at omkostningsforskellen mellem celler og moduler er på 34 %, hvilket betyder, at 66 % af værdien af et modul stammer fra cellen. Det konkluderes derfor, at merværdien ikke er koncentreret i en bestemt fase af produktionsprocessen.
(41)
En række eksporterende producenter hævdede, at den kendsgerning, at tilsagnet indfører forskellige mindsteimportpriser og -mængder for celler og moduler angiveligt bekræfter, at moduler og celler er særskilte varer, der kræver to særskilte undersøgelser. De forskellige mindsteimportpriser er dog blot er et tegn på, at celler og moduler er forskellige grupper af varetyper, der sælges til forskellige priser. Der skal derfor fastsættes forskellige priser for at gøre mindsteimportpriserne relevante.
(42)
Den kendsgerning, at celler og moduler er særskilte grupper af varetyper, er heller ikke i sig selv relevant for definitionen af den pågældende vare. For definitionen af den pågældende vare er det tilstrækkeligt, at varerne har de samme grundlæggende egenskaber og endelige anvendelsesformål, hvilket er tilfældet for moduler og celler som beskrevet i betragtning 32 og 48.
(43)
Den kinesiske regering hævdede, at vurderingen af, hvorvidt celler og moduler er en og samme pågældende vare, ikke tager højde for en række kriterier som defineret af appelorganet i sagen EC - Asbestos (6). Disse kriterier anvendes imidlertid til definitionen af »samme vare«, ikke den pågældende vare. Med andre ord skal disse kriterier anvendes til at definere samme vare, f.eks. samme vare produceret af EU-erhvervsgrenen, som derefter sammenlignes med den pågældende vare, der eksporteres af de kinesiske eksporterende producenter. Disse kriterier er ikke relevante ved definitionen af den pågældende vare. Under alle omstændigheder bemærker institutionerne, at anvendelsen af de kriterier, der er anvendt i EC - Asbestos til at definere den pågældende vare i det foreliggende tilfælde ikke ville føre til et andet resultat. Det første og det andet kriterium (egenskaber, art og kvalitet samt endelige anvendelsesformål) er identiske med kriterierne for de fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål, der anvendes i de foregående betragtninger. Det tredje kriterium (forbrugernes smag og vaner) er ikke rigtig nyttigt i det foreliggende tilfælde, da celler er nøglekomponenter i moduler; for så vidt angår det fjerde kriterium (tarifering), skal det bemærkes, at både celler og moduler kan anmeldes under toldposition 8541 40 90, mens toldpositioner under toldposition 8501 er beregnet til elektriske generatorer i almindelighed og ikke specifikt til solenergivarer.
(44)
Andre interesserede parter hævdede, at en objektiv anvendelse af de kriterier, som Domstolen udviklede i tidligere sager (7), angiveligt fører til den konklusion, at moduler og celler er forskellige varer. I den forbindelse skal det bemærkes, at retten kun anførte en række kriterier, som kan tages i betragtning - der er ikke tale om en forpligtelse til at benytte alle kriterier i alle tilfælde, da de ikke nødvendigvis alle er relevante. Disse kriterier blev vurderet i betragtning 27-39 i forordningen om midlertidig told, hvor det blev konstateret, at en række kriterier ikke er relevante i det foreliggende tilfælde. I Brosmann-sagen blev vurderingen af, om forskellige typer sko henhører under den »pågældende vare«, også foretaget ud fra kun tre kriterier, der blev anset for at være relevante. Da de interesserede parter ikke fremlagde nogen begrundelse for, at en objektiv anvendelse af kriterierne kan forlede en til at konkludere, at moduler og celler er særskilte varer, kan denne påstand ikke godtages.
(45)
Desuden mindes der om, at celler og moduler har de samme grundlæggende endelige anvendelsesformål, dvs. at de sælges med henblik på at indgå i fotovoltaiske solcelleanlæg. Modulernes ydeevne er direkte forbundet med cellernes ydeevne, jf. betragtning 28 i forordningen om midlertidig told.
(46)
En interesseret part hævdede, at argumentet om, at celler og moduler har de samme endelige anvendelsesformål også bør afvises efter udelukkelsen af wafere fra varedækningen og på grund af den betydelige forarbejdning, der kræves for at fremstille moduler af celler. Det hævdes også, at den vurdering, at moduler og celler har samme endelige anvendelsesformål, bygger på den antagelse, at wafere, moduler og celler har samme fremstillingsproces.
(47)
For det første er den konklusion, at den vurdering, at moduler og celler har samme endelige anvendelsesformål, bygger på produktionsprocessen, forkert. Selv om begge udtalelser faktisk findes i samme betragtning 36 i forordningen om midlertidig told, er det ikke ensbetydende med, at en konklusion bygger på den anden antagelse. Ordet »desuden«, som adskiller de to udtalelser, gør det klart, at den anden udtalelse ikke bygger på den første. Dertil kommer, at de to udtalelser er fremsat for at behandle forskellige spørgsmål under overskriften »Endelige anvendelsesformål og indbyrdes udskiftelighed«. Den første udtalelse vedrørende produktionsprocessen vedrører indbyrdes udskiftelighed, mens den anden udtalelse vedrører endelige anvendelsesformål. Den underliggende antagelse, at den vurdering, at moduler og celler har samme endelige anvendelsesformål, bygger på den antagelse, at wafere, moduler og celler har samme fremstillingsproces, er derfor ikke korrekt.
(48)
Med hensyn til cellers og modulers faktiske endelige anvendelsesformål bestrider de interesserede parter ikke, at moduler og celler sælges med henblik på integrering i fotovoltaiske solcelleanlæg. Konklusionen om, at moduler og celler har samme endelige anvendelsesformål, bekræftes derfor.
2.3. Mono- og multisolceller af krystallinsk silicium
(49)
En interesseret part hævdede, at der ikke var nogen produktion af monosolceller af krystallinsk silicium i Unionen, og at dennes eksport af monosolceller af krystallinsk silicium ikke konkurrerede med EU-erhvervsgrenen. Undersøgelsen viste imidlertid, at der faktisk var fremstilling af monosolceller af krystallinsk silicium i Unionen. Dette argument blev derfor afvist. Under alle omstændigheder fandt Retten i Brosmann-sagen, at fraværet af produktionen i Fællesskabet af en bestemt varetype ikke er afgørende.
2.4. »Afsendt fra«-klausul
(50)
Interesserede parter fremførte, at udvidelsen af anvendelsesområdet for undersøgelsen til varer »afsendt fra« Kina var uberettiget, da undersøgelsen indledningsvis udelukkende vedrørte varer med oprindelse i Kina.
(51)
Imidlertid var varer afsendt fra Kina allerede omfattet i den indledende fase. Af punkt 5 i indledningsmeddelelsen (8) fremgår det, at »virksomheder, som eksporterer den pågældende vare fra Folkerepublikken Kina, men mener, at en del af eller endog hele eksporten ikke har toldmæssig oprindelse i Folkerepublikken Kina, opfordres til at give sig til kende i forbindelse med undersøgelsen og forelægge alle relevante oplysninger«. Det er derfor klart, at alle virksomheder, der afsender varer fra Kina, fik mulighed for at samarbejde i forbindelse med denne undersøgelse. Da den undersøgte vare endvidere ofte omfatter komponenter og dele fra forskellige lande, fremgik det også af punkt 5 i indledningsmeddelelsen, at der kan »blive vedtaget særlige bestemmelser« til at løse dette problem.
(52)
Det er derfor opfattelsen, at alle erhvervsdrivende, der var berørt, blev behørigt underrettet om muligheden for, at der i givet fald kan vedtages særlige bestemmelser for varer, der er afsendt fra Kina, og opfordret til at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen. Undersøgelsens anvendelsesområde blev derfor ikke udvidet til at omfatte varer »afsendt fra Kina«, da disse var omfattet fra begyndelsen.
(53)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede interesserede parter, at undersøgelsen uanset bestemmelserne i indledningsmeddelelsen, jf. betragtning 51 ovenfor, var begrænset til varer med oprindelse i Kina og ikke vurderede virkningen af varer afsendt fra Kina.
(54)
I den forbindelse skal det bemærkes, at der blev truffet følgende foranstaltninger for at sikre, at alle varer afsendt fra Kina blev vurderet i forbindelse med undersøgelsen, og ikke kun varer med oprindelse i Kina:
-
Alle virksomheder, som eksporterer den pågældende vare fra Kina, blev opfordret til at give sig til kende i forbindelse med undersøgelsen, uanset varernes oprindelse.
-
I bilag A til indledningsmeddelelsen blev eksportører bedt om at indberette oplysninger om alle varer fremstillet af virksomheden. Disse oplysninger var ikke begrænset til varer med oprindelse i Kina.
-
På grundlag af disse oplysninger, som indeholdt al eksport til Unionen, uanset varernes oprindelse, blev der udtaget en repræsentativ stikprøve.
-
Producenterne i stikprøven modtog et spørgeskema for »producenter, der eksporterer til Den Europæiske Union«, og Kina blev defineret som »det pågældende land«, ikke oprindelseslandet. Det var derfor klart, at alle varer, uanset deres oprindelse, blev undersøgt.
(55)
På dette grundlag konkluderes det, at undersøgelsen omfattede alle varer med oprindelse i eller er afsendt fra Kina, og at undersøgelsens konklusioner, herunder om dumping og skade, omfatter alle varer med oprindelse i eller afsendt fra Kina.
(56)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede interesserede parter, at klagen kun indeholdt umiddelbare beviser vedrørende importen af solpaneler med oprindelse i Kina, ikke varer afsendt fra Kina. Det skal i den forbindelse præciseres, at klagen faktisk omfattede varer »fra Kina«, hvilket fremgår af den forside, som ansøgeren indsendte med sit stempel på. Før denne side er der en anden side på dossieret, hvor udtrykket »med oprindelse i Folkerepublikken Kina« ganske rigtigt anvendes. Men dette indgik ikke i det dokument, som klageren indsendte, men blev tilføjet som en forside af Kommissionens tjenestegrene, hvor betegnelsen på undersøgelsen blev anvendt snarere end at gentage titlen på klagen. Klagen blev således anset for at omfatte alle varer fra Kina, uanset om de havde oprindelse i Kina eller ej.
(57)
Kinesiske eksporterende producenter gjorde desuden gældende, at eksporterende producenter i tredjelande ikke med rimelighed kan forventes at have vidst, at deres varer også kunne være omfattet af undersøgelsen. Det skal i den forbindelse bemærkes, at foranstaltningerne ikke finder anvendelse på varer, der er i transit, jf. artikel V i GATT. Eksporterende producenter, som ikke driver virksomhed i Kina, er således ikke berørt af foranstaltningerne. Desuden henvendte ingen eksporterende producenter i tredjelande sig med spørgsmål om, hvorvidt de varer, de eksporterer, er omfattet af antidumpingtold.
(58)
De samme eksporterende producenter hævdede, at eksporterende producenter i tredjelande ikke var blevet anmodet om at give sig til kende, og ikke havde fået mulighed for at bevise, at deres varer ikke er dumpede. Det er institutionernes opfattelse, at nævnte eksporterende producenter uden nogen aktiviteter i Kina ikke er påvirket af foranstaltningerne, da deres varer, hvis de afsendes fra Kina, har været i transit. Alle andre eksporterende producenter blev med indledningsmeddelelsen underrettet om, at deres aktiviteter indgår i undersøgelsen.
(59)
Den kinesiske regering hævdede, at grundforordningens artikel 1, stk. 3, ganske vist giver mulighed for afvigelse fra princippet om, at eksportlandet er oprindelseslandet, men at denne artikel ikke kan anvendes i det foreliggende tilfælde. Til støtte for denne påstand hævder den, at der ikke er gennemført nogen fuldstændig analyse af, hvorvidt eksportlandet kan være et transitland. Institutionerne er uenige i denne fortolkning af grundforordningens artikel 1, stk. 3. Ingen af parterne anfægter, at der er en betydelig produktion i Kina. Om Kina er oprindelseslandet for de færdige varer, afhænger af en række faktorer. Den analyse af dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser, som institutionerne har gennemført, vedrører den produktion, uanset spørgsmålet om, hvorvidt den færdige eksporterede vare har toldmæssig oprindelse i Kina. Da der var stærke tegn på, at ikke alle varer, som i det mindste var delvist produceret i Kina, ville blive betragtet som havende toldmæssig oprindelse i Kina, besluttede institutionerne, at det var nødvendigt også at lade varer, for hvilke Kina kun er transitland, være omfattet.
(60)
Kinas regering fremførte desuden, at eftersom ingen kinesisk eksportør er blevet indrømmet markedsøkonomisk behandling, er der ingen sammenlignelig pris på solpaneler i Kina, og som følge heraf kan Kina ikke anvendes som et transitland. I den forbindelse bør det imidlertid bemærkes, at de tre betingelser i grundforordningens artikel 1, stk. 3, kun er givet som eksempler, og at ikke alle betingelser nødvendigvis er relevante i alle tilfælde. I det foreliggende tilfælde, hvor ingen kinesisk eksportør er blevet indrømmet markedsøkonomisk behandling, måtte den sammenlignelige pris fastsættes i referencelandet, og denne sammenlignelige pris er den samme, uanset om Kina anses for at være oprindelsesland eller transitland. Derfor er spørgsmålet om, hvorvidt der er en sammenlignelig pris »i det pågældende land« irrelevant, da den tilsvarende pris i det foreliggende tilfælde ikke er fastsat »i det pågældende land«, men i referencelandet.
2.5. Solcelleopladere
(61)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede interesserede parter, at definitionen af »solcelleopladere, som består af under seks celler«, er for snæver og burde udvides til også at omfatte varer med en lignende funktion, der ikke er omfattet af denne definition, som f.eks. varer med en lignende størrelse med et større antal mindre celler.
(62)
Desuden hævdede interesserede parter, at definitionen af »fotovoltaiske varer af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater,« er for snæver, fordi det kun er det samlede elektriske apparat, der udelukkes, mens solkomponenter til integrering i de elektriske apparater ikke nødvendigvis udelukkes.
(63)
En analyse af ovennævnte argumenter viste faktisk, at det er mere hensigtsmæssigt at tilføje et kriterium ud fra en teknisk standard i forbindelse med udelukkelse af sådanne varer. Det blev navnlig fastslået, at definitionerne i følgende standard mere hensigtsmæssigt definerer, hvilke varer der bør udelukkes fra foranstaltningernes anvendelsesområde: international Standard IEC 61730-1, Application Classes, Class C: Limited Voltage, limited power applications (s. 13) (9).
(64)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev der modtaget bemærkninger vedrørende udelukkelsen ud fra den internationale standard, der er nævnt ovenfor. Det blev hævdet, at det i stedet for at henvise til standarden ville være mere hensigtsmæssigt at definere udelukkelsen ud fra udgangsspænding og udgangseffekt som »moduler eller paneler med en udgangsspænding på højst 50 V jævnstrøm og en effekt på højst 50 W, udelukkende til direkte anvendelse som batteriopladere i systemer med samme egenskaber, for så vidt angår spænding og effekt«. Denne påstand kunne godtages, og udelukkelsen afgøres endeligt i henhold til denne definition.
2.6. Tagintegrerede solcellemoduler
(65)
En anden interesseret part hævdede, at tagintegrerede solcellemoduler burde udelukkes fra undersøgelsens varedækning, eftersom de kombinerer et solcellemoduls funktionalitet med en tagstens eller tagskifers. De ville derfor ikke være direkte udskiftelige med et standardsolcellemodul.
(66)
Undersøgelsen viste imidlertid, at både standardmoduler og tagintegrerede solcellemoduler skal overholde samme elektriske standarder. Desuden forholder det sig sådan, at tagintegrerede solcellemoduler ikke blot kan udskiftes med et standardmodul, men kan udskiftes med et standardmodul plus tagsten eller tagskifer. Disse varer har derfor samme grundlæggende tekniske egenskab at generere elektricitet ud fra sollys. Den ekstra funktionalitet (som ellers hidrører fra tagmateriale) blev ikke anset for at være væsentlig og berettiger ikke til udelukkelse af tagintegrerede solcellemoduler fra varedækningen.
(67)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede samme interesserede part, at den manglende indbyrdes udskiftelighed mellem tagintegrerede solcellemoduler og standardsolmoduler er et tegn på, at tagintegrerede solcellemoduler bør udelukkes fra foranstaltningernes anvendelsesområde, og henviste til sagen vedrørende fodtøj (10) generelt og særligt til højteknologiske sportssko (special technology athletics footwear eller »STAF«). Begrundelserne for udelukkelsen af STAF var imidlertid mange, og Retten anså ikke den manglende dobbelte indbyrdes udskiftelighed i sig selv for at være en tilstrækkelig grund i Brosmann-sagen (11), hvilket bekræftede, at meget forskellige varer som f.eks. hverdagssko (city trotters) og vandresko således kan betragtes som den pågældende vare i en og samme antidumpingundersøgelse trods forskelle imellem dem.
(68)
Desuden hævdede den interesserede part, at den manglende produktion i Unionen og den kendsgerning, at den interesserede part er indehaver af den intellektuelle ejendomsret, angiveligt er en bekræftelse af, at tagintegrerede solcellemoduler er innovative og adskiller sig fra alle andre varer. Igen med henvisning til sagen vedrørende fodtøj, som den interesserede part omtalte, gjorde Retten gældende i Brosmann-sagen, at »den manglende EF-produktion af denne type fodtøj og tilstedeværelsen af et patent ikke er afgørende.« (12) Fodtøj med patenteret teknologi blev derfor betragtet som den pågældende vare i den pågældende sag.
(69)
Den interesserede part hævdede også, at tagintegrerede solcellemoduler bør udelukkes fra definitionen af den pågældende vare, da de sælges til væsentligt højere priser end standardmoduler. I sagen vedrørende fodtøj blev STAF over en vis pris også udelukket fra definitionen af den pågældende vare. Det skal i den forbindelse bemærkes, at et tagintegreret solcellemodul kombinerer funktionaliteten i et solcellemodul med funktionaliteten i tagsten eller skifer, jf. betragtning 66 ovenfor. En direkte prissammenligning er derfor ikke meningsfuld, da den ekstra funktionalitet naturligt fører til højere priser.
(70)
Hertil fremførte den interesserede part, at det ud fra denne argumentation ville være umuligt nogensinde at påberåbe sig prisforskelle som en yderligere indikator, der berettiger udelukkelse fra varedækningen. Denne fortolkning er dog alt for vidtgående. Det, der anføres i foregående betragtning, er blot, at i dette særlige tilfælde, hvor tagintegrerede solcellemoduler kombinerer funktionaliteten i den pågældende vare med funktionaliteten i en anden vare (i dette tilfælde tagsten eller skifer), er prisen naturligvis ikke relevant. Dette indebærer på ingen måde, at prisforskellen i andre tilfælde ikke kan være en nyttig indikator for at fastslå, om en vare bør udelukkes fra definitionen af den pågældende vare.
(71)
Endelig fremførte den interesserede part, at virksomhedens leverandør af tagintegrerede solcellemoduler bør indrømmes adgang til tilsagnet om en mindstepris. Det ser dog ud til, at den pågældende kinesiske eksportør ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen og i sin egenskab af ikke samarbejdsvillig part ikke er berettiget til at deltage i tilsagnet. Disse påstande kan derfor ikke godtages.
3. Konklusion
(72)
I lyset af ovenstående defineres varedækningen endeligt som fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium, med oprindelse i eller afsendt fra Kina, med mindre de er i transit, jf. artikel V i GATT. Cellerne har en tykkelse på ikke over 400 mikrometer. Denne vare henhører i øjeblikket under KN-kode ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 og ex 8541 40 90.
(73)
Følgende varetyper er udelukket fra definitionen af den pågældende vare:
-
solcelleopladere, der består af mindre end seks celler, er bærbare og leverer elektricitet til udstyr eller oplader batterier
-
fotovoltaiske varer af tyndfilm
-
fotovoltaiske varer af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater, som ikke bruges til elproduktion, og hvor sådanne elektriske apparater bruger den elektricitet, som de(n) integrerede fotovoltaiske celle(r) af krystallinsk silicium genererer
-
moduler eller paneler med en udgangsspænding på højst 50 V jævnstrøm og en effekt på højst 50 W udelukkende til direkte anvendelse som batteriopladere i systemer med samme egenskaber, for så vidt angår spænding og effekt.
(74)
Efter udelukkelsen af wafere er analysen blevet revideret ved at udelukke oplysninger og analyser vedrørende wafere, medmindre andet er angivet. Da wafere kun udgjorde en lille procentdel af importen af den pågældende vare i Unionen (omkring 2 % i værdi) i UP, anses udelukkelsen af wafere for at have en ubetydelig indvirkning, hvis nogen overhovedet, på konklusionerne. Alle bemærkninger fra interesserede parter er blevet gennemgået, men der er blevet set bort fra enhver henvisning til wafere, selv om de er forekommet. Som følge heraf finder alle henvisninger og oplysninger vedrørende wafere i betragtningerne til forordningen om midlertidig told ikke længere anvendelse, selv når relevante betragtninger bekræftes i denne forordning.
(75)
Derfor blev de foreløbige konklusioner som ændret, jf. betragtning 26-74 ovenfor, endeligt bekræftet. Med henblik på denne procedure og i overensstemmelse med fast praksis konkluderedes det således, at alle typer af den pågældende vare bør betragtes som værende én og samme vare.
C. DUMPING
1. Kina
1.1. Markedsøkonomisk behandling
(76)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede interesserede parter, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling var truffet for sent, dvs. efter den tremånedersperiode, der er fastlagt i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og at undersøgelsen derfor burde afsluttes straks.
(77)
I den forbindelse hævdede disse parter, at ændringen af grundforordningen (13) angiveligt for at forlænge fristen for at træffe afgørelse vedrørende markedsøkonomisk behandling til otte måneder først trådte i kraft efter udløbet af den tidligere gældende tremånedersfrist. Ændringen ville kun finde anvendelse på kommende undersøgelser og igangværende undersøgelser, hvor fristen for at træffe afgørelsen om markedsøkonomisk behandling endnu ikke var udløbet på det pågældende tidspunkt.
(78)
Af artikel 2 i forordningen om ændring af grundforordningen fremgår det imidlertid klart, at »denne forordning finder anvendelse på alle nye og på alle igangværende undersøgelser fra den 15. december 2012.« Denne artikel eller hele forordningen indeholder ikke nogen henvisning til begrænsningen, »hvor fristen for at træffe afgørelsen om markedsøkonomisk behandling endnu ikke var udløbet«, som de interesserede parter hævdede. Argumentet kan derfor ikke godtages.
(79)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremførte en række interesserede parter deres påstand om, at afgørelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling blev truffet for sent, uden at sætte spørgsmålstegn ved den kendsgerning, at den ændring af grundforordningen, der er omhandlet i betragtning 78 ovenfor, finder anvendelse på »alle igangværende undersøgelser«, hvilket omfatter denne undersøgelse. Det konkluderes derfor endeligt, at afgørelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling ikke blev truffet for sent.
(80)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en eksportør, at der ikke burde være blevet nægtet markedsøkonomisk behandling, fordi tre virksomheder, som indstillede driften i 2011, ikke havde ét klart sæt regnskaber. Der blev navnlig sat spørgsmålstegn ved, i henhold til hvilken regnskabsstandard en virksomhed, der havde indstillet driften, alligevel burde udarbejde sådanne regnskaber.
(81)
I den forbindelse bemærkes det, at regnskabsstandarderne ikke fastsætter, hvilke virksomheder der skal udarbejde årsregnskaber - regnskabsstandarder fastsætter, hvordan disse regnskaber skal udarbejdes. I Kinas tilfælde er det »Accounting Standard for Business Enterprises: Basic Standard«, der i artikel 4 definerer, at en virksomhed skal udarbejde regnskaber. Dette er en bindende forpligtelse, og der er ingen fritagelse for virksomheder, som indstillede driften.
(82)
Selv om disse virksomheder indstillede driften, ejede de endvidere stadig aktiver (herunder jord, bygninger, maskiner og lagre) og passiver og eksisterede som juridiske enheder mindst frem til begyndelsen af 2013. Det er derfor opfattelsen, at disse virksomheder var forpligtet til at offentliggøre regnskaber for år 2011, og at disse manglende regnskaber udgør en overtrædelse af kriterium 2.
(83)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede eksportører også, at fordelene ved fordelagtige skatteordninger og tilskud ikke tegner sig for en væsentlig del af deres omsætning, hvilket angiveligt bekræftes af den sideløbende antisubsidieundersøgelse.
(84)
I den forbindelse skal det bemærkes, at denne påstand allerede blev behandlet i betragtning 65 i forordningen om midlertidig told. Det blev understreget, at især på grund af denne fordel, er den absolutte fordel, der er opnået i UP, irrelevant for vurderingen af, om fordrejningen er »væsentlig«. Påstanden afvises derfor.
(85)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende markedsøkonomisk behandling, bekræftes alle konklusionerne i betragtning 50-69 i forordningen om midlertidig told.
1.2. Individuel undersøgelse
(86)
Som anført i betragtning 70 i forordningen om midlertidig told, indsendte 18 samarbejdsvillige eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, anmodninger om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3. I det foreliggende tilfælde bestod stikprøven allerede af syv grupper af virksomheder, som typisk består af en række eksporterende producenter, forretningsmæssigt forbundne forhandlere og forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen og tredjelande. En individuel undersøgelse af yderligere 18 (grupper af) eksporterende producenter, ud over de syv grupper af eksporterende producenter, som indgik i stikprøven, ville være urimeligt byrdefuld og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
(87)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende individuel undersøgelse, bekræftes alle konklusionerne i betragtning 70-71 i forordningen om midlertidig told.
1.3. Referenceland
(88)
Interesserede parter bemærkede, at Indien ikke er et egnet referenceland på grund af bestemmelserne om lokalt indhold for projekter i »Jawaharlal Nehru National Solar Mission« (»JNNSM«). En part hævdede, at der kræves 75 % lokalt indhold, mens en anden part fremførte, at indiske producenter kan kræve højere priser for 100 % indenlandsk producerede moduler. De hævdede endvidere, at sådanne krav øger priserne på lokale varer betydeligt. Til støtte for denne påstand blev der fremlagt en indisk avisartikel (14). Denne artikel blev imidlertid offentliggjort næsten et år efter udløbet af UP, og der blev ikke fremlagt nogen beviser for deres virkning i UP.
(89)
I samme avisartikel stod der imidlertid, at den indiske solenergiindustri står over for »hård konkurrence fra vestlige og kinesiske producenter«. Dette støttes af den stadige stigning i importen til Indien, jf. betragtning 92 nedenfor. Krav om lokalt indhold kan sandelig have en vis indvirkning på det indiske hjemmemarked, men der kan ikke desto mindre drages en klar konklusion om, at det indiske marked er konkurrencepræget, og at en lang række indiske og udenlandske virksomheder faktisk konkurrerer med hinanden.
(90)
Desuden bliver ifølge de oplysninger, som er offentliggjort af JRC (15), de fleste af JNNSM-projekterne tilgængelige online fra 2015 og fremefter. Målet for nettilsluttede solcellesystemer under JNNSM for 2012 var kun på 50 MW i forhold til en samlet nettilsluttet kapacitet i Indien på over 1 GW allerede i juni 2012. Dette viser, at betydningen af JNNSM i UP på de samlede solcelleanlæg i Indien var på under 5 %, og derfor var virkningen af JNNSM og kravene om lokalt indhold, hvis de allerede fandtes i UP, en kendsgerning, der ikke er blevet fastslået af de interesserede parter, i bedste fald meget begrænset. De fleste anlæg i UP lå i delstaten Gujarat (omkring 65 %) som følge af statsstøttepolitikkerne.
(91)
Interesserede parter hævdede, at det indiske marked faktisk var beskyttet i UP mod import fra forskellige kilder, herunder Kina, på grund af truslen om en antidumpingundersøgelse siden begyndelsen af 2012. Indien indledte faktisk en antidumpingundersøgelse af importen af solceller og -moduler fra Kina, Malaysia, Taiwan og USA den 23. november 2012, dvs. kun næsten fem måneder efter udløbet af UP.
(92)
Denne påstand underbygges imidlertid ikke af den udvikling i importen af solceller og -moduler, som fremgår af de indiske handelsstatistikker (16):
Værdi i mio. USD
April 2010- marts 2011
April 2011- marts 2012
April 2012- marts 2013
Kina
77,33
577,24
371,72
Indeks
100
746
481
I alt
252,63
1 348,48
827,07
Indeks
100
534
327
(93)
Ovenstående tabel viser, at importen af solceller og -moduler øgedes dramatisk med over 600 % for Kina og over 400 % i alt mellem 2010/11 og 2011/12. Derefter faldt importværdierne noget, men det gjorde priserne på solceller og -moduler også. Den nedgang i importværdier mellem 2011/12 og 2012/13 er helt i tråd med det prisfald, der blev indberettet af specialiserede konsulentvirksomheder såsom pvXchange for samme periode, hvilket fører til den konklusion, at importmængderne forblev temmelig stabile mellem 2011/12 og 2012/13. Det konkluderes derfor, at det indiske marked rent faktisk ikke var beskyttet i UP over for import fra forskellige kilder, herunder Kina.
(94)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede Kinas regering, at USA anmodede om høringer med Indien under WTO's tvistbilæggelsesprocedurer vedrørende kravene om lokalt indhold i JNNSM den 6. februar 2013. Virkningen af disse regler om lokalt indhold kombineret med den antidumpingundersøgelse, der er omhandlet i betragtning 91 ovenfor, førte angiveligt til en nedgang på 38 % målt i værdi i april 2012-marts 2013 i forhold til det foregående år, i modsætning til stigningen i de foregående år.
(95)
I den henseende skal det bemærkes, at nedgangen i værdi snarere skyldes et fald i priser end i importmængder. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremlagde en interesseret part oplysninger om udviklingen i importen af solceller og -moduler på det indiske marked udtrykt i mængde mellem 2010 og marts 2013. Disse oplysninger viser en støt stigning i importen af solcellemoduler og -celler til det indiske marked udtrykt i mængde. Det konkluderes derfor, at det indiske marked ikke rent faktisk var beskyttet på grund af en truende antidumpingundersøgelse, og de påståede, men ikke dokumenterede og under alle omstændigheder i bedste fald mindre virkninger af kravene om lokalt indhold under JNNSM, der er omhandlet i betragtning 90 ovenfor, hindrede ikke en støt stigning i importen udtrykt i mængde.
(96)
Det påpeges desuden, at perioden april 2012-marts 2013, hvoraf de påståede virkninger af JNNSM på importen til Indien fremgår, overvejende ligger efter UP. Eventuelle virkninger af dette angivelige fald i UP kan derfor kun være mindre.
(97)
En interesseret part hævdede, at Tata Power Solar (»Tata«) først for nylig kom ind på markedet og derfor ikke er en egnet producent i referencelandet. I den henseende skal det bemærkes, at den pågældende virksomhed, tidligere »Tata BP Solar«, har produceret solcellemoduler siden 1989 og derfor ikke kan betragtes som først værende kommet ind på markedet for nylig. Ifølge oplysninger fra en anden interesseret part kom Tata faktisk ind på markedet væsentlig tidligere end de fem største kinesiske eksportører i stikprøven.
(98)
En interesseret part hævdede, at Taiwan ville være et mere egnet referenceland end Indien, da størrelsen på de taiwanske virksomheder er mere sammenlignelig med størrelsen på de kinesiske eksportører, og der er også samarbejdsvilje fra producenternes side i Taiwan. Der var også andre interesserede parter, der satte spørgsmålstegn ved, om Indien ville være et passende referenceland i betragtning af Tatas forholdsvis beskedne størrelse, men de fremkom ikke med et mere egnet alternativ.
(99)
Taiwanske virksomheder var faktisk samarbejdsvillige. En virksomhed samarbejdede fuldt ud, mens en anden virksomhed kun samarbejdede delvist. Den eneste fuldt samarbejdsvillige taiwanske virksomhed er dog mindre end Tata, navnlig med hensyn til salg og produktion af moduler, som tegner sig for omkring 90 % af salget af den pågældende vare, hvor Tata sælger væsentlig mere end den taiwanske virksomhed, som kun har et ubetydeligt salg i så henseende, jf. betragtning 76 i forordningen om midlertidig told. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger spurgte en eksportør, om den delvis samarbejdsvillige taiwanske virksomhed blev kontaktet med henblik på at afgive de manglende oplysninger. I den forbindelse henvises der til betragtning 76 i forordningen om midlertidig told, som præciserer, at Taiwan ikke kunne benyttes som referenceland, eftersom de samarbejdsvillige taiwanske virksomheder næsten udelukkende fremstillede celler, mens den kinesiske eksport hovedsagelig er i form af moduler. Dette gælder også for den delvist samarbejdsvillige taiwanske producent. Da denne producent allerede blev fundet uegnet af denne grund, blev det ikke anset for hensigtsmæssigt at anmode om yderligere oplysninger fra denne virksomhed.
(100)
Den samme interesserede part hævdede, at det næsten fuldstændig manglende salg af moduler ikke diskvalificerer Taiwan som referenceland i sig selv, da forarbejdningsomkostningerne ved at gøre celler til moduler uden særlige vanskeligheder kan fastslås. Dette underbygges imidlertid ikke af resultaterne af undersøgelsen. At fremstille et modul ud fra celler kræver flere produktionstrin, hvorunder en væsentlig del af modulets merværdi skabes. I UP var den gennemsnitlige prisforskel på celler og moduler på 555,92 EUR eller 54 %, mens den gennemsnitlige omkostningsforskel udgjorde 377,99 EUR eller 34 %, jf. betragtning 137 i forordningen om midlertidig told. Dette ville betyde, at en betydelig andel af en mulig taiwansk normalværdi for moduler ville skulle baseres på justeringer for forarbejdningsomkostninger, hvilket ikke kan betragtes som mere rimeligt end et land, hvor den normale værdi kan baseres på salgspriserne på hjemmemarkedet for størstedelen af den pågældende vare. Valget af Indien som referenceland er derfor sket på en rimelig måde under hensyntagen til de tilgængelige pålidelige oplysninger.
(101)
En anden interesseret part hævdede, at der ikke var fremført nogen grunde til, at USA ikke blev betragtet som et passende referenceland. I den forbindelse henvises der til betragtning 74 i forordningen om midlertidig told, hvoraf det klart fremgår, »at USA ikke er et egnet referenceland, især da det amerikanske marked var beskyttet mod import fra Kina i en del af UP gennem antidumping- og antisubsidieforanstaltninger.« Da der ikke blev modtaget nogen bemærkninger til beskyttelsen af det amerikanske marked som sådan, forbliver holdningen i den henseende uændret.
(102)
Interesserede parter hævdede, at resultatet af dumpingberegningen er fordrejet på grund af forskelle i stordriftsfordele mellem de kinesiske producenter og den indiske producent. Det blev derfor undersøgt, om der faktisk findes en sammenhæng mellem en virksomheds produktionsmængde og dens dumpingmargen.
(103)
Af de syv virksomhedsgrupper, der indgik i stikprøven, er der to mellemstore virksomhedsgrupper (Jinzhou Yangguang and Delsolar) og fem store virksomhedsgrupper (JingAo, LDK, Suntech, Trina and Yingli). Ud af de mellemstore virksomheder har Jinzhou Yangguang den laveste margen, mens Delsolar har den højeste margen. De fem store virksomheder befinder sig midt imellem. Dette viser tydeligt, at der ikke er nogen sammenhæng mellem stordriftsfordele og dumpingmargener. Derfor betragtes dumpingberegningen ikke som fordrejet på grund af forskelle i stordriftsfordele mellem de kinesiske producenter og den indiske producent.
(104)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede interesserede parter, at den manglende sammenhæng mellem stordriftsfordele og dumpingmargener ikke viser, at der ikke er nogen virkning af stordriftsfordele og prissammenligneligheden. I en situation, hvor dumpingmargenen bygger på en identisk normalværdi for alle eksportører som i det foreliggende tilfælde, er dumpingmargenen hovedsagelig forårsaget af eksportpriserne. Den manglende sammenhæng mellem stordriftsfordele og dumpingmargen viser derfor ligeledes, at der ikke er nogen sammenhæng mellem stordriftsfordele og salgspriser. Det må derfor konkluderes, at forskellene i stordriftsfordele ikke påvirker prissammenligneligheden i det foreliggende tilfælde.
(105)
En interesseret part hævdede, at producenten i referencelandet havde meget høje salgspriser på hjemmemarkedet, som angiveligt er betydeligt højere end EU-erhvervsgrenens salgspriser, eftersom dumpingmargenen ligger væsentligt over underbudsmargenen. Denne påstand blev fremsat ved at sammenligne de indiske normale værdier med EU-erhvervsgrenens salgspriser. Denne sammenligning er imidlertid mangelfuld, da den indiske normale værdi kun er baseret på det rentable salg. Specielt i en situation, hvor EU-erhvervsgrenen er tabsgivende, er det ikke overraskende, at rentable priser i Indien ligger over gennemsnitsprisen for EU-erhvervsgrenen. Den kendsgerning, at den indiske normale værdi overstiger EU-erhvervsgrenens gennemsnitspriser, viser derfor ikke, at valget af Indien som referenceland er urimeligt.
(106)
En interesseret part fremførte, at Tatas priser er fordrejede, eftersom virksomheden er forbundet med Tata Power, en forsyningsvirksomhed. Dette giver angiveligt Tata mulighed for at tage højere priser i de områder, der betjenes af Tata Power. Der blev imidlertid ikke fremlagt nogen dokumentation, og der blev heller ikke foretaget nogen kvantificering af denne påståede virkning. Påstanden kunne derfor ikke godtages.
(107)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en eksportør, at Tata er en ukonkurrencedygtig virksomhed med høje produktionsomkostninger og salgspriser, hvilket angiveligt var grunden til, at BP Solar trak sig ud af joint venture-selskabet i december 2011. Til støtte herfor citeres en avisartikel, hvori det hedder, at det at BP forlader solenergiindustrien efter fire årtier viser, hvor konkurrencepræget og overfyldt solenergimarkedet er blevet. I denne artikel blev Tata imidlertid ikke fremdraget som en ukonkurrencedygtig virksomhed, den beskæftigede sig med situationen på markedet for solpaneler generelt og talte om ødelæggende konkurrence, der karakteriserer et erhverv, og om at mange virksomheder verden over har lukket fabrikker, afskediget hundredvis af arbejdstagere og indgivet konkursbegæring. Denne artikel kan derfor ikke bruges til at påvise, at Tata er en ukonkurrencedygtig virksomhed med høje produktionsomkostninger og salgspriser.
(108)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en eksportør, at Tata ikke indgik i Indiens indenlandske erhvervsgren i den igangværende indiske antidumpingundersøgelse, jf. betragtning 91 ovenfor, på grund af sin omfattende import af celler. Det bekræftes, at Tata faktisk ikke indgår i Indiens indenlandske erhvervsgren i den igangværende indiske antidumpingundersøgelse, men det betyder ikke automatisk, at Tata ikke er en passende producent i referencelandet. Den normale værdi byggede udelukkende på celler og moduler produceret af Tata i Indien og ikke på importerede varer. Den kendsgerning, at importerede komponenter blev anvendt til fremstilling af visse varer, betyder ikke, at den deraf følgende normale værdi ikke er repræsentativ for Indien, så meget desto mere som den fortrinsvis bygger på salgspriser og ikke på omkostninger.
(109)
Kinas regering fremførte, at Tatas salg af moduler angiveligt kun udgør 0,3 % af den kinesiske eksport til Unionen og ikke kan betragtes som værende repræsentativ, jf. Domstolens dom i Detlef Nölle (17)-sagen. I den sag fandt Domstolen, at når den samlede produktion i et land kun er på 1,25 % af eksportmængden til Unionen, tyder dette på, at det betragtede marked ikke er særlig repræsentativt. I det foreliggende tilfælde sammenlignede den kinesiske regering ikke den samlede produktion i Indien med den samlede kinesiske eksport, men kun en indisk virksomheds produktion med alle kinesiske eksportørers samlede eksport. Denne sammenligning er imidlertid fejlagtig, da mængderne vedrørende en enkelt producent på et konkurrencepræget marked med mange aktører ikke er repræsentative for markedet som helhed. Desuden var det heller ikke den sammenligning, der blev foretaget i Detlef Nölle-sagen, hvor landets samlede produktion blev sammenlignet med den samlede eksport. Ifølge oplysninger fra China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery (»CCCME«) blev produktionen i Indien skønnet til at overstige 2 GW inden udgangen af 2012, dvs. kort tid efter udgangen af UP. En sådan produktion ville svare til 14 % af den kinesiske eksport til Unionen, hvilket er et godt stykke over den vejledende tærskel på 5 %, jf. dommen i Detlef Nölle-sagen.
(110)
Efter fremlæggelsen af oplysninger henviste en interesseret part til den kendsgerning, at Tata mangler integration i de foregående omsætningsled og må købe wafere fra tredjeparter. Denne manglende vertikale integration i de foregående omsætningsled fører angiveligt til stigende omkostninger i forhold til vertikalt integrerede kinesiske producenter. Denne påstand blev imidlertid ikke dokumenteret. Navnlig ville Tatas samlede udgifter kun være højere, hvis virksomhedens købspris på wafere lå over omkostningerne til produktion af en wafer, hvilket er usikkert, da mange virksomheder i solenergisektoren har været tabsgivende i UP. Endvidere købte selv store vertikalt integrerede kinesiske producenter ofte betydelige mængder af wafere af uafhængige leverandører, hvilket bidrager til den konklusion, at den manglende vertikale integration, for så vidt angår wafere, ikke nødvendigvis fører til højere omkostninger for moduler og celler.
(111)
En interesseret part hævdede, at referencelandet ikke er konkurrencepræget. Denne påstand understøttes af den omstændighed, at produktion af solceller i Indien er inde i en femårsperiode på et lavt niveau i 2013. Den rapport, som blev citeret af den interesserede part, viste imidlertid, at den indiske solcelleproduktion i UP stadig var på et højt niveau tæt på niveauet, hvor den toppede. Den markante nedgang i produktionen indtraf efter UP og havde derfor ikke nogen indvirkning på resultatet af undersøgelsen.
(112)
Et andet argument, der blev fremført til støtte for påstanden om, at referencelandet ikke er konkurrencepræget, er den antidumpingundersøgelse, der er omhandlet i betragtning 91. Institutionerne bemærker, at den undersøgelse stadig er i gang, og at der derfor ikke kan drages nogen konklusioner af den. Generelt er antidumpingundersøgelser ikke en indikation af manglende konkurrence, men en indikation af, at den hjemlige erhvervsgren er af den opfattelse, at den er genstand for illoyal handelspraksis fra konkurrenter i tredjelande.
(113)
Alt i alt er Kommissionen af den opfattelse, at valget af Indien som referenceland ikke er urimeligt.
(114)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende referenceland, bekræftes alle konklusionerne i betragtning 72-77 i forordningen om midlertidig told.
1.4. Normal værdi
(115)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger bemærkede en interesseret part, at de indiske virksomheder hovedsagelig solgte ikke elnettilsluttede moduler, som har højere priser og omkostninger end de nettilsluttede moduler, der solgtes af de kinesiske eksportører. Det blev endvidere hævdet, at ikke elnettilsluttede moduler typisk har en lavere effekt end nettilsluttede moduler.
(116)
I den forbindelse skal det bemærkes, at der blev fastsat forskellige normale værdier for moduler i »standardstørrelse« med over 36 celler, der typisk er nettilsluttede, og mindre moduler med 36 celler eller derunder, der typisk benyttes uden for elnettet. Det anses derfor for hensigtsmæssigt, at der fastsættes en normal værdi for alle varetyper, herunder ikke elnettilsluttede moduler og nettilsluttede moduler.
(117)
En anden interesseret part fremførte, at Tata også er aktiv som projektudvikler, og at denne virksomheds salg derfor ikke er sammenligneligt med den kinesiske eksporterende producents salg udelukkende af moduler. I den forbindelse skal det bemærkes, at sammenligningen mellem indiske hjemmemarkedspriser og kinesiske eksportpriser udelukkende blev foretaget vedrørende salg af moduler, og salget af samlede projekter eller integrerede løsninger blev ikke benyttet til at fastsætte den normale værdi, da de ikke blev anset for at være sammenlignelige.
(118)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende normal værdi, bekræftes alle konklusionerne i betragtning 78-86 i forordningen om midlertidig told.
1.5. Eksportpris
(119)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremsatte nogle af de stikprøveudtagne eksportører bemærkninger til mindre vigtige spørgsmål vedrørende den eksportpris, der anvendes til at fastsætte dumpingmargenen. Hvor det var berettiget, blev der taget hensyn til disse bemærkninger, som førte til en mindre justering af dumpingmargenen for de pågældende virksomheder.
(120)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende eksportprisen, bekræftes alle konklusionerne i betragtning 87-89 i forordningen om midlertidig told.
1.6. Sammenligning
(121)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremsatte nogle af de stikprøveudtagne eksportører bemærkninger til mindre vigtige spørgsmål vedrørende de justeringer, der anvendes til at sammenligne eksportpriser. Hvor det var berettiget, blev der taget hensyn til disse bemærkninger, som førte til en mindre justering af dumpingmargenen for de pågældende virksomheder.
(122)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev der opdaget en fejl, der førte til en fejlagtig justering af den normale værdi for indenlandsk fragt. Denne fejl blev rettet, hvilket førte til et mindre fald i dumpingmargener.
(123)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en interesseret part, at en justering for handelsled kan være berettiget, idet parten ikke sælger direkte til installatører, men til forhandlere og distributører. Denne part anmodede om detaljerede oplysninger om salgskanalerne for producenten i referencelandet, som ikke kunne udleveres af hensyn til beskyttelsen af fortrolige oplysninger. Som et alternativ blev kundeunderlaget hos producenten i referencelandet opdelt i forskellige kategorier alt efter salgsmængde, hvilket viste, at en justering for forskelle i handelsled ikke var berettiget.
(124)
Som reaktion på denne analyse indrømmede den interesserede part, at en forskel i salgsmængder ville føre til prisforskelle, men fastholdt sit argument om, at vedkommende angiveligt ville opkræve højere priser af installatører end af distributører/forhandlere, selv hvis installatøren ville købe en mængde svarende til distributøren/forhandleren. Denne påstand blev imidlertid ikke dokumenteret og kunne derfor ikke tages i betragtning.
(125)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende eksportprisen, bekræftes alle konklusionerne i betragtning 90-92 i forordningen om midlertidig told.
1.7. Dumpingmargener
(126)
En stikprøveudtaget eksporterende producent anmodede om en fuld fremlæggelse af sine dumpingberegninger og hævdede, at han ellers ikke kunne fremsætte bemærkninger til deres korrekthed. Da denne virksomhed ikke blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev dens normale værdi fastsat på grundlag af oplysninger fra Indien som referenceland. Da der kun var en producent i referencelandet, der samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen, kan oplysninger fra referencelandet ikke fremlægges på varetypeniveau af hensyn til beskyttelsen af fortrolige oplysninger. Derfor må påstanden afvises.
(127)
For de virksomheder, der indgik i stikprøven, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den samme vare, som blev beregnet for referencelandet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(128)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev i overensstemmelse hermed beregnet på grundlag af de margener, der var fastsat for de eksporterende producenter i stikprøven.
(129)
På dette grundlag blev den endelige dumpingmargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, fastsat til 88,1 %.
(130)
For alle de andre eksporterende producenter i Kina blev dumpingmargenerne beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med mængden af den kinesiske eksport som fastsat i betragtning 167.
(131)
Da samarbejdet tegnede sig for over 80 % af den samlede kinesiske eksport til Unionen, kan graden af samarbejdsvilje betragtes som høj. Da der ikke var grund til at tro, at de eksporterende producenter bevidst undlod at samarbejde, blev restdumpingmargenen fastsat til niveauet for den virksomhed i stikprøven, som havde den højeste dumpingmargen. Dette blev fundet hensigtsmæssigt, da der ikke var indikationer for, at de virksomheder, der ikke samarbejdede, foretog dumping på et lavere niveau, og for at sikre foranstaltningernes effektivitet.
(132)
På det grundlag blev de endelige dumpingmargener, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed
Dumpingmargen
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd.
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd.
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd.
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd.
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sunshine-Power Co. Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd.
93,3 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder (bilag I, bilag II)
88,1 %
Alle andre virksomheder
111,5 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(133)
Samme vare fremstilles af omkring 215 producenter i Unionen. Institutionerne har efterprøvet de interesserede parters påstande om, at der var et større antal; efterprøvningen viste, at de påståede yderligere producenter i realiteten hovedsagelig var eksporterende producenter, deres forretningsmæssigt forbundne importører, distributører og installatører.
(134)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en række parter, at oplysninger fra Europressedienst, et uafhængigt konsulentfirma (»konsulenten«), blev brugt til at fastslå bl.a. EU-produktionen, EU-produktionskapaciteten og andre makroøkonomiske skadesindikatorer vedrørende EU-erhvervsgrenen og importoplysninger. Disse parter satte spørgsmålstegn ved konsulentens uafhængighed, og hævdede, at denne havde forbindelse til klageren. De anmodede også om uddybninger om, på hvilket grundlag konsulenten var blevet udvalgt af Kommissionen, og satte spørgsmålstegn ved konsulentens ekspertise med hensyn til at indsamle økonomiske oplysninger vedrørende den fotovoltaiske sektor. Det blev i den forbindelse hævdet, at Kommissionen burde have baseret sine konklusioner på oplysninger fra andre tilgængelige kilder, navnlig kendte forskningsinstitutter. Endelig henviste AFASE til bedste praksis for fremlæggelse af økonomisk dokumentation og dataindsamling i sager vedrørende anvendelsen af artikel 101 og 102 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og i fusionssager for at anfægte troværdigheden af de oplysninger, der blev afgivet af konsulenten.
(135)
Med hensyn til de påståede forbindelser mellem konsulenten og klageren fremlagde de relevante interesserede parter ingen dokumentation herfor. Ligeledes bragte undersøgelsen ikke nogen dokumentation for en forbindelse af anden end ren kommerciel art frem i lyset. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en interesseret part, at der var tegn på, at de umiddelbare beviser, som den klagende EU-erhvervsgren havde fremlagt i klagen, byggede på oplysninger fra den samme konsulent. Selv om det anerkendes, at konklusionerne for visse indikatorer rent faktisk lå tæt op af beviserne i klagen, betyder dette ikke nødvendigvis, at de blev draget udelukkende ud fra en kilde. Klagen indeholder de forskellige kilder, der blev anvendt i den forbindelse.
(136)
Som forklaret i betragtning 99 i forordningen om midlertidig told fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt at gøre brug af denne konsulentvirksomhed i forbindelse med denne undersøgelse, fordi de nødvendige makroøkonomiske oplysninger for det samlede EU-marked samt importdata ikke var tilgængelige fra andre offentlige kilder. Forud for udvælgelsen af Europressedienst vurderede Kommissionen den metode, som konsulentfirmaet anvender til indsamling af de relevante oplysninger, samt konsulentens evne til at levere de nødvendige oplysninger særskilt for alle varetyper og for hele den betragtede periode.
(137)
I UP blev oplysninger fra konsulenten, når det var muligt, desuden krydstjekket med andre tilgængelige kilder og bekræftet. I den forbindelse skal det bemærkes, at der findes flere forskningsvirksomheder, som er specialiseret i indsamling af statistikker om solcellesektoren på markedet, og de oplyste tal er næsten aldrig ens. Dette skyldes, at det er vanskeligt for ethvert forskningsinstitut at uddrage præcise tal, og derfor bygger de indberettede markedsindikatorer for solceller altid på beregninger, uanset hvem leverandøren af disse tal er. I denne forbindelse bestod den krydskontrol, som blev foretaget af Kommissionen, i at sammenligne tendenserne i de oplysninger, der blev indsendt af konsulenten, med tendenserne i de samme oplysninger offentliggjort af andre forskningsvirksomheder, Kommissionens Fælles Forskningscenter (»JRC«) og European Photovoltaic Industry Association (»EPIA«) om de samme emner, når de findes. Der blev ikke konstateret nogen væsentlige forskelle i forbindelse med krydstjekket, da tendenserne i de indikatorer, som blev krydstjekket, var sammenfaldende. De foreløbige konklusioner blev derfor ikke udelukkende baseret på oplysninger fra konsulenten, men også på Kommissionens egen analyse og vurdering af disse oplysninger. Som nævnt i betragtning 9 ovenfor blev der efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger aflagt kontrolbesøg hos konsulenten. Kommissionen foretog kontrol på stedet hos konsulenten for at efterprøve pålideligheden af den anvendte metode og oplysningerne. Der blev foretaget kontrol på stedet som en opfølgning på Kommissionens krydstjek af oplysningerne og for at opnå større sikkerhed, for så vidt angår pålideligheden og kvaliteten af oplysningerne og den anvendte metode.
Kontrolbesøget blev anset for passende i henhold til princippet om god forvaltningsskik, selv om disse oplysninger ikke blev indberettet af en interesseret part, men af en konsulent. Som følge heraf opnåede Kommissionen yderligere vished om pålideligheden af de oplysninger, konsulenten indberettede.
(138)
En part hævdede, at den metode, som Kommissionen anvendte til krydstjek, ikke var beskrevet tilstrækkelig detaljeret, og anmodede om, at der blev fremlagt oplysninger om de andre kilder, som blev anvendt til krydstjek. Denne part hævdede desuden, at den anvendte metode under alle omstændigheder var ugyldig, da det kun var tendenser i forskellige kilder, der blev sammenlignet, og ikke absolutte værdier.
(139)
For så vidt angår de andre kilder, der anvendtes til at krydstjekke konsulentens oplysninger, var der tale om rapporter fra JRC og EPIA om samme emner. For så vidt angår sammenligningen af oplysninger med andre kilder, skal det bemærkes, at de ikke alene viste lignende tendenser, men også lignende mængder. Det blev derfor konkluderet, at den anvendte metode var hensigtsmæssig, og påstandene herom blev afvist.
(140)
For så vidt angår konsulentens sagkundskab, skal det bemærkes, at dennes hovedaktivitet er at indsamle oplysninger i forbindelse med den fotovoltaiske sektor og udvikle en ajourført database over virksomheder, der er aktive på markedet for solceller. Disse oplysninger offentliggøres i fagtidsskrifter om solceller og benyttes også af enkeltvirksomheder, for hvilke konsulenten udfører specialiseret forskning. Den database, som udvikles af Europressedienst, ajourføres jævnligt og offentliggøres igen. Desuden har konsulenten flere års erfaring inden for denne sektor. Mere præcist består konsulentens metode i at indsamle, krydstjekke og agglomerere oplysninger ved hjælp af forskellige tilgængelige kilder på markedet. Til den ende indhenter konsulenten oplysninger via standardspørgeskemaer, der sendes til de virksomheder, som er opført i databasen, eller telefonisk, især hos EU-producenterne, eller på specialmesser, især hos producenter i tredjelande. Hvis oplysningerne ikke kan indhentes via de nævnte kanaler, tjekker Europressedienst virksomhedsregnskaber i solcellesektoren eller samarbejder på frivillig basis med andre forskningsinstitutter med henblik på at indhente eller krydstjekke oplysningerne. Det blev undersøgt og bekræftet, at disse kilder blev anvendt af konsulenten i dennes daglige virksomhed. I lyset af ovenstående blev det anset for hensigtsmæssigt at gøre brug af Europressediensts tjenester i den igangværende undersøgelse, og parternes påstande i den forbindelse blev derfor afvist.
(141)
Der bør knyttes følgende bemærkninger til bedste praksis for fremlæggelse af økonomisk dokumentation fra Kommissionens kompetente tjenestegren (»bedste praksis«). For det første er der tale om et dokument, som ikke kan forpligte Kommissionen, da det ikke er blevet vedtaget af kommissærkollegiet, men offentliggjort af den kompetente tjenestegren med henblik på at give henstillinger til parterne om, hvordan økonomisk dokumentation skal fremlægges. For det andet vedrører bedste praksis indsendelse af økonomiske analyser og oplysninger, der anvendes i forbindelse med visse konkurrenceundersøgelser, jf. artikel 101 og 102 i TEUF, og i fusionssager. De gældende regler, krav til beviser og Kommissionens undersøgelsesbeføjelser i de pågældende konkurrencesager kan ikke sammenlignes med handelsbeskyttelsesundersøgelser, for hvilke der gælder et helt andet regelsæt.
(142)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en række parter den metode, som konsulenten anvender, og hævdede, at den ikke ville nå anerkendte videnskabelige standarder. Som nævnt ovenfor i betragtning 137 blev metoden vurderet og resultaterne krydstjekket og efterprøvet og som følge heraf anset for at være på linje med andre offentliggjorte oplysninger og derfor forholdsvis pålidelige. Særlige punkter, der blev rejst af de interesserede parter, især af AFASE, blev præciseret og gjort tilgængelige for interesserede parter i undersøgelsens åbne dossier.
(143)
CCCME hævdede, at metoden til dataaggregering ikke var præciseret. Denne påstand blev afvist, da de relevante oplysninger var gjort tilgængelige for alle de interesserede parter i undersøgelsens dossier, så de kunne konsultere dem.
(144)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog en række parter deres bekymringer med hensyn til Kommissionens valg af konsulent og til kvaliteten af de indsendte oplysninger. I den forbindelse hævdedes det, at konsulentens oplysninger kan bestilles og købes på ad hoc-basis for at opfylde specifikt definerede anmodninger fra potentielle kunder og derfor ikke nødvendigvis er objektive. Desuden anfægtede CCCME, at de oplysninger, der indsamles af konsulenten, kan betragtes som positivt bevismateriale, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2, da oplysningerne i vidt omfang bygger på antagelser og beregninger. Det hævdedes endvidere, at de indsendte oplysninger ikke i tilstrækkelig grad var dokumenteret i dossieret, og at de ikke var af en positiv, objektiv og kontrollerbar karakter.
(145)
Med hensyn til disse påstande henvises der til betragtning 136-137 ovenfor, hvor der blev givet yderligere oplysninger vedrørende udvælgelsen af konsulenten. Desuden skal det bemærkes, at Kommissionen hyrede konsulenten ud fra de bedste tilgængelige oplysninger på det pågældende tidspunkt og i fuld overensstemmelse med Kommissionens gældende finansforordning for proceduren. Ydermere mindes der om, at konsulentens evne til at levere alle de nødvendige oplysninger rettidigt var af stor betydning, eftersom Kommissionen var forpligtet af lovbestemte frister for offentliggørelsen af de foreløbige konklusioner i den igangværende undersøgelse.
(146)
Med hensyn til kvaliteten af de leverede oplysninger og, hvorvidt de kan betragtes som positivt bevismateriale, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2, som nævnt i betragtning 137 ovenfor, blev konsulentens metode til indsamling af oplysningerne undersøgt, og det blev vurderet, at den var af en tilfredsstillende kvalitet. Som også nævnt ovenfor i samme betragtning blev oplysningerne fra konsulenten desuden krydstjekket med andre kilder, hvor det var muligt, og fundet rimeligt nøjagtige. Endelig bemærkes det, at konsulenten har en database, som ajourføres regelmæssigt, uafhængigt af kundernes behov og ønsker. Den samme database anvendes til at aggregere og levere statistikker over solcelleindustrien til forskellige kunder, og derfor måtte påstanden om, at oplysningerne ikke er objektive, afvises.
(147)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en interesseret part, at Kommissionen ikke havde fremlagt oplysninger om kilder, anvendte metode og virksomheder, som konsulenten samarbejdede med for at indsamle de leverede makroøkonomiske oplysninger. En anden interesseret part gentog, at konsulentens metode angiveligt fører til unøjagtige resultater. Flere interesserede parter anmodede om yderligere oplysninger om den metode, der anvendes af konsulenten, såsom de gennemsnitlige svarprocenter på spørgeskemaer/interview, procentandelen af oplysninger, der er indsamlet gennem hver kanal, hvordan disse efterprøves, hvilke tilnærmede værdier/antagelser der anvendes til at generere oplysningerne, antal virksomheder, for hvilke der udarbejdes tilnærmede værdier og mindst et udvalg af antallet af arbejdstagere hos konsulenten.
(148)
Med hensyn til disse påstande bemærkes det, at Kommissionen efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger oplyste de interesserede parter om konsulentens metode og kilder til aggregering af oplysninger og behandlede specifikke spørgsmål fra de interesserede parter i den forbindelse efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger. De interesserede parters anmodninger om yderligere oplysninger efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anses for at være dækket af de oplysninger, der blev gjort tilgængelige efter indførelsen af midlertidig told, i det omfang fortrolighedsbegrænsningerne tillod det. Det fremhæves endvidere, at Kommissionen under kontrolbesøget undersøgte, hvordan oplysningerne var blevet indsamlet og aggregeret af konsulenten, og de relevante underliggende forudsætninger for at aggregere oplysningerne. Resultaterne af efterprøvningen var tilfredsstillende, og Kommissionen blev forsikret om rimeligheden af de underliggende forudsætninger og om kvaliteten af de oplysninger, der blev leveret af konsulenten. Endvidere anfægtede parterne ikke oplysningerne som sådan.
(149)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anmodede en anden part om præciseringer med hensyn til antallet af EU-producenter, som konsulenten inddrog i forbindelse med sin indsamling af oplysninger, og sammenfaldet mellem disse og de omkring 215 EU-producenter, som Kommissionen var bekendt med. I den forbindelse præciseres det, at de EU-producenter, som konsulenten inddrog, stort set er de samme som dem, der var kendt for at udgøre EU-erhvervsgrenen i denne undersøgelse, jf. betragtning 133 ovenfor.
(150)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at Kommissionen gennemførte sin analyse af skade på en inkonsekvent måde, eftersom den blev foretaget særskilt for moduler og celler, hvorimod beregningerne af skades- og dumpingmargen var blevet foretaget som et vejet gennemsnit for moduler og celler tilsammen. I den henseende skal det bemærkes, at selv om indikatorerne blev anført særskilt for hver varetype, vedrører konklusionerne for den enkelte indikator den undersøgte vare som helhed. Der mindes desuden om, at moduler og celler er en og samme vare, og derfor blev dumpingmargener og skadestærskel fastlagt på dette grundlag. Påstanden blev derfor afvist.
(151)
Endelig hævdede en anden part, at beregningen af værdierne af de makroøkonomiske indikatorer i UP fejlagtigt var baseret på et simpelt gennemsnit af år 2011 og 2012, da en sådan metode ikke ville være objektiv og ikke ville føre til resultater, som afspejler virkeligheden i UP. Det præciseres, at et simpelt gennemsnit af oplysningerne kun blev anvendt i de tilfælde, hvor tendenserne i de pågældende perioder var ensartede. Hvis tendenserne var forskelligartede, blev metoden tilpasset tilsvarende ved at inddrage markedsrealiteterne. Den pågældende part uddybede ikke, i hvilket omfang resultaterne af den anvendte metode ikke afspejlede markedsrealiteterne. Disse påstande blev derfor afvist.
(152)
På baggrund af ovenstående og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i denne henseende, bekræftes konklusionerne i betragtning 98-101 i forordningen om midlertidig told.
2. Fastlæggelse af det relevante EU-marked
(153)
En række parter hævdede, at skaden burde være blevet vurderet særskilt for det bundne marked og det frie marked. En part fremførte, at oplysninger vedrørende celler bestemt til bunden anvendelse burde være blevet udelukket fra skadesvurderingen, fordi de ikke blev påvirket af dumpingimporten.
(154)
Som nævnt i betragtning 105 i forordningen om midlertidig told burde forbrug, salgsmængde, produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, vækst, investeringer, lagerbeholdninger, beskæftigelse, produktivitet, likviditet, investeringsafkast, evne til at rejse kapital og dumpingmargenens størrelse undersøges i forhold til EU-erhvervsgrenens samlede aktivitet, dvs. inklusive bunden anvendelse, da den produktion, som er bestemt til det bundne marked, ligeledes blev påvirket af konkurrence fra importen fra det pågældende land.
(155)
Undersøgelsen har således vist, at vertikalt integrerede EU-producenter blev tvunget til at importere dumpingvarer (celler) og til at indstille produktionen af disse varer til en kostpris, der lå over importprisen, som følge af pristrykket fra dumpingimporten. Endvidere afslørede undersøgelsen også, at det frie marked og det bundne marked udviste ensartede pristendenser, hvilket ligeledes viste, at de var påvirket af den pågældende import i lige høj grad.
(156)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog en række parter, at Kommissionen havde undladt at fremlægge en passende og velunderbygget analyse af det bundne marked eller at forklare, hvorfor en særskilt analyse ikke var blevet gennemført. En part hævdede, at der ikke var blevet fremlagt oplysninger om betydningen af EU-produktionen bestemt til bunden anvendelse. Det blev desuden hævdet, at betragtning 106 i forordningen om midlertidig told, hvori det konkluderes, at priserne på det bundne marked ikke altid afspejler markedspriserne, var i strid med konklusionerne i betragtning 155 ovenfor om, at det frie marked og det bundne marked udviste ensartede pristendenser.
(157)
Det skal først bemærkes, at betragtning 105 i forordningen om midlertidig told indeholder begrundelser for, at det fandtes passende at undersøge skadesindikatorerne (undtagen rentabiliteten) i forhold til den samlede aktivitet i EU-erhvervsgrenen, herunder den bundne anvendelse. I den forbindelse mindes der om, jf. samme betragtning, at undersøgelsen viste, at produktionen bestemt til det bundne marked også blev påvirket af konkurrence fra importen fra Kina, hvilket som sådan ikke blev anfægtet af de interesserede parter. Påstanden om, at der ikke blev givet forklaringer på, at der ikke blev foretaget en særskilt analyse, blev derfor afvist. Det følger ligeledes af denne konklusion, at det også måtte afvises, at der burde være foretaget en særskilt analyse af det bundne marked.
(158)
På grundlag af ovenstående blev betydningen af EU-produktionen bestemt til bunden anvendelse ikke betragtet som et væsentligt element, og det skal dernæst bemærkes, at EU-produktionen af celler bestemt til bunden anvendelse tegnede sig for omkring halvdelen af den samlede produktion i UP. Endelig skal det præciseres, at den kendsgerning, at priserne på det bundne marked ikke afspejler priserne på det frie marked, ikke nødvendigvis er i strid med den kendsgerning, at begge priser fulgte samme tendenser, da de stadig kan være på forskellige niveauer, eller prisudsvingene kan være højere eller lavere og dermed give et anderledes billede. Ud fra ovenstående blev påstandene vedrørende det bundne marked afvist.
(159)
De berørte parter fremlagde ikke nogen oplysninger, som kunne have devalueret resultaterne vedrørende fastlæggelsen af Unionens marked. På dette grundlag blev påstandene i den henseende afvist, og konklusionerne i betragtning 102-106 i forordningen om midlertidig told bekræftes.
3. EU-forbruget
(160)
En interesseret part fremførte, at oplysninger vedrørende EU-forbruget af den undersøgte vare varierer betydeligt alt afhængigt af den anvendte kilde. Denne part fremførte, at der kun kan fastlægges pålidelige oplysninger ud fra oplysninger indhentet fra specialiserede institutioner eller forskningscentre. I lyset af forklaringerne og konklusionerne i betragtning 134-152 ovenfor vedrørende pålideligheden af de oplysninger, der er leveret af konsulenten og anvendt i undersøgelsen, blev dette argument afvist.
(161)
Den samme part hævdede, at EU-forbruget ikke bør fastlægges ved en simpel sammenlægning af tilgængelig produktionskapacitet for moduler i Unionen, og at forbrug af moduler til EU-erhvervsgrenens egne projekter burde trækkes herfra. Dette argument blev afvist, da forbrug af moduler blev fastlagt ud fra nyetablerede anlæg i Unionen. Dette er almindelig praksis for fastlæggelse af modulforbrug. For celler blev forbruget fastlagt ud fra Unionens produktion af moduler.
(162)
En anden part hævdede, at der i den metode, der beskrives af konsulenten, tages højde for, at det er vanskeligt at fastlægge pålidelige forbrugstal. Det blev desuden hævdet, at EU-erhvervsgrenens importoplysninger og eksportsalg enten byggede på ukontrollerbare beregninger eller ufuldstændige oplysninger, og at Kommissionens krydstjek ikke var tilstrækkeligt til at føre til den konklusion, at disse oplysninger faktisk var pålidelige og nøjagtige.
(163)
Som allerede nævnt ovenfor i betragtning 136 og 137 undersøgte Kommissionen kvaliteten af de oplysninger og metoder, der anvendes til at indsamle dem, under et kontrolbesøg, på grundlag af hvilket det blev konkluderet, at de anvendte metoder er hensigtsmæssige og resultaterne nøjagtige og forholdsvis pålidelige. Påstanden blev derfor afvist.
(164)
På dette grundlag og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 107-109 i forordningen om midlertidig told.
4. Import fra det pågældende land
4.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(165)
En interesseret part fremførte, at oplysninger vedrørende importmængder af den undersøgte vare varierer betydeligt alt afhængigt af den anvendte kilde. Denne part fremførte, at der kun kan fastlægges pålidelige oplysninger ud fra oplysninger indhentet fra specialiserede institutioner eller forskningscentre. I lyset af forklaringerne og konklusionerne i betragtning 134-152 ovenfor vedrørende pålideligheden af de oplysninger, der er leveret af konsulenten og anvendt i undersøgelsen, blev dette argument afvist.
(166)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en interesseret part metoden til fastlæggelse af den samlede importværdi fra Kina og hævdede, at den havde bygget på transaktioner foretaget på cif-niveau ufortoldet, og at det derfor er tvivlsomt, om disse transaktioner havde været bestemt for EU-forbruget. Det præciseres vedrørende denne påstand, at den samlede importværdi fra Kina, som oplyst af konsulenten, ikke var blevet anvendt i forbindelse med de foreløbige og de endelige konklusioner, og at kun importmængderne og importpriserne blev fastlagt i forbindelse med undersøgelsen, jf. betragtning 110-113 i forordningen om midlertidig told. Da metoden til at fastlægge importpriserne ikke blev anfægtet som sådan af den interesserede part, henvises der til de relevante konklusioner i betragtning 113-117 i forordningen om midlertidig told og betragtning 168-176 nedenfor. Ovennævnte påstand blev derfor afvist.
(167)
På dette grundlag og da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende importen af den pågældende vare fra Kina, bekræftes konklusionerne i betragtning 110-112 i forordningen om midlertidig told.
4.2. Importpriser og prisunderbud
(168)
En samarbejdsvillig ikke forretningsmæssigt forbundet importør hævdede, at importpriserne burde være blevet fastlagt på grundlag af dennes import af den pågældende vare til Unionen. De oplysninger, som denne importør bidrog med til undersøgelsen, dækkede imidlertid kun en brøkdel af den samlede import til Unionen, og der kunne ikke drages nogen meningsfulde konklusioner om den gennemsnitlige importpris for al import fra Kina i hele den betragtede periode, som dækker flere år. Derfor blev denne påstand afvist.
(169)
En anden part hævdede, at der ikke blev gjort rede for metoden til bestemmelse af priserne, navnlig for hvordan oplysninger fra forskellige kilder var blevet sammenkørt og afstemt. Det blev desuden hævdet, at importomkostningerne burde have bygget på efterprøvede oplysninger indsamlet i forbindelse med undersøgelsen snarere end på beregninger.
(170)
Det vurderes, at den metode, der blev fremlagt for de interesserede parter, er tilstrækkeligt fyldestgørende til, at man kan forstå, hvordan tallene blev fastlagt. For så vidt angår importomkostningerne, præciseres det, at der blev foretaget en justering af spotpriserne for at nå frem til cif-priserne. Den foretagne beregning blev bekræftet ved hjælp af oplysninger indsamlet i forbindelse med undersøgelsen.
(171)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anmodede en række interesserede parter om mere detaljerede oplysninger om beregningerne af prisunderbud end de oplysninger, der allerede var blevet givet i betragtning 116 i forordningen om midlertidig told. For så vidt som disse oplysningers følsomme natur og det forhold, at EU-producenterne var blevet indrømmet anonymitet, tillod det, blev der afgivet yderligere oplysninger i bilaterale fremlæggelser af oplysninger.
(172)
I tråd med afgørelsen om at udelukke wafere fra varedækningen (jf. betragtning 28-32 ovenfor) blev disse varer også holdt ude ved beregningen af prisunderbuddet. Desuden var der en række ændringer i de cif-priser, som de interesserede parter havde indberettet. Da stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev revideret af de grunde, der er anført i betragtning 21, blev de gennemsnitlige omkostninger efter importen for den nye stikprøve af importører anvendt, når der forelå oplysninger og de var fyldestgørende.
(173)
Den reviderede prissammenligning blev foretaget pr. varetype for transaktioner i samme handelsled, i givet fald efter passende justering og fradrag af nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen udtrykt i procent af omsætningen i UP hos EU-producenterne i stikprøven viste vejede gennemsnitlige underbudsmargener på 19,8 %-32,1 % for moduler, 4 %-28,5 % for celler og 8 %-29 % for den pågældende vare samlet set.
(174)
Det bør bemærkes, at for en eksporterende producent i stikprøven blev der fastlagt et negativt prisunderbud for celler. De eksporterede mængder var imidlertid ikke betydelige og kan derfor ikke betragtes som repræsentative.
(175)
En stikprøveudtaget eksporterende producent anfægtede kilden til justeringen for monoceller til multiceller uden dog at dokumentere denne påstand. Faktisk blev der ikke fremlagt nye oplysninger eller ny dokumentation, og påstanden blev derfor afvist.
(176)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende importpriserne fra Kina og beregningerne af prisunderbud, bekræftes konklusionerne i betragtning 113-117 i forordningen om midlertidig told som ændret ovenfor.
5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
5.1. Baggrund
(177)
En række parter satte spørgsmålstegn ved den generelle pålidelighed af de makroøkonomiske skadesindikatorer, der anvendes af Kommissionen i forbindelse med denne undersøgelse. De fremførte, at de tendenser, der var blevet konstateret i forbindelse med en række af disse indikatorer, afveg fra tendenserne for de samme indikatorer for EU-producenterne i stikprøven. Der blev navnlig henvist til EU-produktion, produktivitet, salg, gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger og beskæftigelse.
(178)
Som nævnt i betragtning 121 i forordningen om midlertidig told blev de makroøkonomiske indikatorer fastlagt i forhold til alle producenter i Unionen. Hvis de samme oplysninger indsamles vedrørende enkelte EU-producenter eller en gruppe af EU-producenter (dvs. de stikprøveudtagne EU-producenter), er tendenserne ikke nødvendigvis identiske, da f.eks. vægten af den enkelte virksomhed ikke tages i betragtning i en sådan sammenligning. Derfor giver resultaterne af sammenligningen af makroøkonomiske indikatorer for alle EU-producenter og for de stikprøveudtagne EU-producenter ikke nødvendigvis mening og gør det ikke muligt at konkludere, at det ene eller det andet sæt oplysninger er upålideligt. Under alle omstændigheder forholder det sig sådan, at når man sammenligner tendenserne i EU-erhvervsgrenens makroøkonomiske indikatorer med de samme konsoliderede indikatorer for EU-producenterne i stikprøven, kan der konstateres forskelle i tendenserne for flere indikatorers vedkommende såsom EU-erhvervsgrenens produktion, produktionskapacitet, salgsmængde, beskæftigelse og produktivitet mellem 2011 og UP. For alle disse indikatorer klarede EU-producenterne i stikprøven sig bedre end den samlede EU-erhvervsgren. Grunden hertil er, at i UP indstillede mange EU-producenter, der ikke indgik i stikprøven, deres produktion eller blev insolvente og fik således en negativ indvirkning på den makroøkonomiske indikator, der blev beregnet på EU-plan. Disse påstande blev derfor afvist.
(179)
En interesseret part hævdede, at konklusionen, jf. betragtning 153 i forordningen om midlertidig told, om at analysen af EU-erhvervsgrenens situation viste en klar nedadgående tendens for alle de vigtigste skadesindikatorer, byggede på oplysninger fra konsulenten. I den forbindelse skal det præciseres, at på den ene side byggede de makroøkonomiske indikatorer, jf. tabel 4-a - 6-c i forordningen om midlertidig told, på oplysninger indhentet fra konsulenten og, hvor det var muligt, krydstjekket med andre tilgængelige kilder. På den anden side byggede de mikroøkonomiske indikatorer, jf. tabel 7-a - 11-c i forordningen om midlertidig told, på oplysninger indhentet fra EU-producenterne i stikprøven og efterprøvet på stedet af Kommissionen. Det bør også bemærkes, at afgørende faktorer for EU-erhvervsgrenens skadelige situation som f.eks. EU-erhvervsgrenens rentabilitetsniveau, den gennemsnitlige salgspris i Unionen og beregningerne af prisunderbuddet byggede på oplysninger indsamlet fra EU-producenterne i stikprøven og eksporterende producenter som efterprøvet på stedet. Ovennævnte påstand blev derfor afvist.
(180)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende den generelle metode til vurdering af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation, bekræftes konklusionerne i betragtning 118-123 i forordningen om midlertidig told.
5.2. Makroøkonomiske indikatorer
5.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(181)
AFASE hævdede, at den produktionsmængde, der var fastlagt for moduler i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, og EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet, som var fastlagt for moduler og celler i samme betragtning, var overvurderet, og fremlagde oplysninger fra andre kilder (dvs. EPIA, IMS og BNEF), som viser lavere mængder.
(182)
Den produktionsmængde, der er fastlagt i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, bygger på oplysninger, som omfatter både børsnoterede virksomheder og virksomheder, der ikke er børsnoterede. Udviklingen i EU-produktionen, jf. betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, er i overensstemmelse med den udvikling i EU-forbruget, som blev fastslået i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told. Derimod udviste oplysningerne fra AFASE om produktionsmængder forskellige tendenser i forhold til EU-forbruget, jf. betragtning 108 i forordningen om midlertidig told, og i forhold til de statistikker for EU-forbruget, der er offentliggjort af EPIA.
(183)
For så vidt angår produktionskapacitet, viste undersøgelsen, at konklusionerne, jf. betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, omfattede produktionskapaciteten i virksomheder, der indgav konkursbegæring eller indstillede produktionen i UP, selv om de ikke havde solgt deres produktionsanlæg og maskiner og dermed var i stand til at genoptage produktionen meget hurtigt. Ligeledes omfattede tallene i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, jf. betragtning 182 ovenfor, oplysninger fra virksomheder, der ikke er børsnoterede.
(184)
Endelig blev oplysningerne fra den uafhængige konsulent efterprøvet og fundet rimeligt nøjagtige, jf. betragtning 137 ovenfor. På grundlag af ovenstående fandtes oplysningerne fra AFASE, der byggede på andre tilgængelige kilder, ikke at være i strid med de foreløbige konklusioner.
(185)
En accept af tallene fra AFASE ville under alle omstændigheder ikke have indflydelse på den generelle konklusion om, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, da den negative tendens i disse indikatorer, dvs. EU-produktion og EU-produktionskapacitet, ville være endnu mere udtalt.
(186)
En samarbejdsvillig ikke forretningsmæssigt forbundet importør hævdede, at produktionsmængden, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen burde være blevet fastlagt udelukkende ud fra oplysningerne for EU-producenterne i stikprøven. Da dette er makroøkonomiske indikatorer, bør de imidlertid fastlægges på niveauet for alle EU-producenter for at tegne et meningsfuldt og fuldstændigt billede af EU-erhvervsgrenens situation. Påstanden blev derfor afvist.
(187)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anmodede en part Kommissionen om at præcisere, hvordan konsulenten havde beregnet den årlige EU-produktion. En anden part anmodede Kommissionen om at uddybe forklaringerne vedrørende afstemningen af de forskellige tilgængelige oplysninger vedrørende den samlede EU-produktionskapacitet. En anden part foreslog, at oplysningerne om Unionens samlede produktion og produktionskapacitet burde være blevet leveret af EU-producenterne i stikprøven, da dette ville have givet et mere pålideligt resultat. I den forbindelse blev det hævdet, at offentligt tilgængelige oplysninger var upræcise på grund af den fortrolige karakter af disse oplysninger, og at alle forskningscentre eller konsulenter måtte basere deres analyser på en række beregninger og antagelser.
(188)
Det præciseres, at den årlige EU-produktion blev beregnet ud fra de tal, som EU-producenterne indberettede til konsulenten. Når den årlige produktion for en bestemt EU-producent ikke kunne opnås for et specifikt år, blev den beregnet ved at anvende kapacitetsudnyttelsesgraden fra det foregående år på den nye produktionskapacitet for det pågældende år. Institutionerne har også sammenlignet konsulentens tal med de tal, som EU-erhvervsgrenen oplyste i besvarelserne af spørgeskemaet forud for indledningen. Tallene er ensartede.
(189)
For så vidt angår anmodningen om at uddybe forklaringerne vedrørende afstemningen af de forskellige tilgængelige oplysninger om EU-produktionskapaciteten, skal det bemærkes, at disse oplysninger allerede var blevet fremlagt i det åbne dossier, som er til rådighed for de interesserede parter. Denne påstand blev derfor afvist.
(190)
Endelig er EU-produktionen og EU-produktionskapaciteten makroøkonomiske indikatorer og skal derfor fastsættes på niveauet for den samlede EU-erhvervsgren snarere end på niveauet for de EU-producenter, der indgik i stikprøven.
(191)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at den anvendte metode til indsamling af produktionsdata (hovedsagelig interviews og besøg på produktionsanlæg) ikke førte til pålidelige oplysninger på grund af disse oplysningers fortrolige karakter og virksomhedernes deraf følgende tilbageholdenhed med at fremlægge dem. En sådan metode kan derfor ikke betragtes som hensigtsmæssig. Dette blev angiveligt bekræftet af, at selv om konsulenten anvendte et meget højere antal EU-producenter end det antal, som Kommissionen inddrog i undersøgelsen af repræsentativiteten i den indledende fase, er den samlede produktionsmængde fastlagt af konsulenten lavere end den samlede produktionsmængde fastlagt af Kommissionen i forbindelse med undersøgelsen af repræsentativiteten. Denne part hævdede endvidere, at oplysningerne vedrørende denne skadesindikator derfor ikke kan betragtes som positivt bevismateriale, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2.
(192)
Det skal først og fremmest præciseres, at antallet af producenter inddraget af konsulenten på den ene side og Kommissionen på den anden side stort set var det samme, og at argumentet om, at resultaterne ikke stemte overens, derfor måtte afvises. Dernæst mindes der om, at de oplysninger, som blev indsamlet af konsulenten, blev krydstjekket med andre kilder, hvor dette var muligt, og det blev konkluderet, at beregningerne var tilstrækkeligt pålidelige. Det bekræftes derfor, at konsulentens oplysninger om produktionsdata blev betragtet som positivt bevismateriale, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2.
(193)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 124-128 i forordningen om midlertidig told.
5.2.2. Salgsmængder og markedsandel
(194)
En interesseret part hævdede, at EU-erhvervsgrenens markedsandel for moduler allerede var nede på 19 % i 2009, og at et fald på 6 procentpoint i den betragtede periode ikke kan betragtes som skade.
(195)
Faldet i markedsandel på 6 procentpoint i den betragtede periode skal ses på baggrund af en stigning i EU-forbruget af moduler på over 200 % i samme periode. EU-erhvervsgrenen kunne ikke drage fordel af det øgede forbrug; tværtimod, selv i en situation med øget forbrug kunne den ikke øge sin salgsmængde tilsvarende og tabte markedsandele. Påstanden blev derfor afvist.
(196)
En part hævdede, at den anvendte metode til indsamling af salgsoplysninger (hovedsagelig interviews og besøg på produktionsanlæg) ikke førte til pålidelige oplysninger på grund af disse oplysningers fortrolige karakter og virksomhedernes deraf følgende tilbageholdenhed med at fremlægge dem. En sådan metode kan derfor ikke betragtes som hensigtsmæssig. Oplysningerne kan heller ikke anses for at være positivt bevismateriale, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2. Som nævnt ovenfor i betragtning 137 blev de oplysninger, som blev indsamlet af konsulenten, krydstjekket med andre kilder, hvor dette var muligt, og det blev konkluderet, at beregningerne var tilstrækkeligt pålidelige. Det bekræftes derfor, at konsulentens oplysninger om salgsdata blev betragtet som positivt bevismateriale, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 2.
(197)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens salgsmængde og dens markedsandele, bekræftes konklusionerne i betragtning 129-131 i forordningen om midlertidig told.
5.2.3. Beskæftigelse og produktivitet
(198)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at metoden til fastlæggelse af den samlede beskæftigelse i Unionen i den betragtede periode var ukorrekt. Denne part hævdede, at i tilfælde, hvor beskæftigelsesfrekvensen for en specifik EU-producent ikke forelå, blev den gennemsnitlige beskæftigelse for de EU-producenter, for hvilke disse oplysninger var til rådighed, inddraget i stedet. Dette måtte afvises, da der blev anvendt en anden metode til at fastlægge den samlede beskæftigelse, dvs. i tilfælde, hvor beskæftigelsesdata for en bestemt EU-producent ikke forelå, blev dette tal beregnet ud fra oplysninger fra samme virksomhed for de(t) foregående år. Som nævnt ovenfor i betragtning 137 blev denne metode efterprøvet og fundet hensigtsmæssig. Påstanden blev derfor afvist.
(199)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende niveauet for EU-erhvervsgrenens beskæftigelse og produktivitet, bekræftes konklusionerne i betragtning 132-134 i forordningen om midlertidig told.
5.2.4. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(200)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger i denne forbindelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 135-136 i forordningen om midlertidig told.
5.3. Mikroøkonomiske indikatorer
5.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
(201)
En interesseret part anfægtede konklusionerne om, at faldet i de gennemsnitlige salgspriser havde haft en ødelæggende indvirkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet. Denne hævdede, at EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige omkostninger faldt tilsvarende, og at et prisfald derfor er naturligt. Som beskrevet i betragtning 138 i forordningen om midlertidig told fastslog undersøgelsen imidlertid, at EU-erhvervsgrenens salgspris faldt endnu mere end dens gennemsnitlige produktionsomkostninger, og derfor afspejledes et sådant fald i omkostningerne ikke i EU-erhvervsgrenens rentabilitet. Det bekræftes derfor, at faldet i EU-erhvervsgrenens salgspriser havde en ødelæggende virkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet, og påstandene i så henseende blev afvist.
(202)
En anden part anfægtede konklusionen i betragtning 138 i forordningen om midlertidig told om, at priserne lå under det bæredygtige niveau i UP, og hævdede, at det var op til markedskræfterne at afgøre dette. Den samme part gjorde også indsigelse mod konklusionen i samme betragtning om, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til at udnytte omkostningsbesparelserne på grund af pristrykket fra dumpingimporten. Institutionerne bemærker i den forbindelse følgende: »under det bæredygtige niveau« betyder, at EU-erhvervsgrenen solgte med tab og derfor ikke kunne overleve på længere sigt. Spørgsmålet om, hvorvidt prisniveauet er bæredygtigt, er derfor blot et spørgsmål om forholdet mellem produktionsomkostninger og priser. Ved »ikke var i stand til at udnytte omkostningsbesparelser« forstås, at omkostningerne ikke faldt så hurtigt som priserne. Begge disse udtalelser dokumenteres i betragtning 138 i forordningen om midlertidig told. Påstanden måtte derfor afvises.
(203)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser, bekræftes konklusionerne i betragtning 137 og 138 i forordningen om midlertidig told.
5.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(204)
Den samme interesserede part hævdede, at i modsætning til, hvad der er anført i betragtning 140 i forordningen om midlertidig told, har der ikke været nogen inflation i den betragtede periode, og at den samlede stigning i arbejdskraftomkostningerne derfor ikke kunne være blevet forårsaget af denne faktor.
(205)
I modsætning til, hvad den berørte part hævdede, viste undersøgelsen, at der var inflation i den betragtede periode, og at stigningen i arbejdskraftomkostninger, der er begrænset til moduler, kan forklares ved inflation og produktivitetsstigning.
(206)
En interesseret part hævdede, at den skadelige situation for EU-erhvervsgrenen skyldtes stigningen i arbejdskraftomkostningerne og det samtidige fald i produktiviteten. Det bør imidlertid for det første bemærkes, at arbejdskraftomkostningerne forblev stabile, for så vidt angår celler, hvorimod produktiviteten steg for både celler og moduler. Stigningen i sidstnævnte kan derfor forklares ved øget produktivitet. Desuden har undersøgelsen vist, at arbejdskraftomkostningerne ikke udgør en væsentlig del af produktionsomkostningerne, som allerede nævnt i betragtning 203 i forordningen om midlertidig told. Påstanden måtte derfor afvises.
(207)
På den baggrund bekræftes konklusionerne i betragtning 139-140 i forordningen om midlertidig told.
5.3.3. Lagerbeholdninger
(208)
En interesseret part hævdede, at stigningen i lagerbeholdningerne i den betragtede periode, udtrykt som en procentdel af den samlede produktion, ville være ubetydelig og derfor ikke kan betragtes som bevis for skade. Denne part hævdede også, at fremlæggelsen af lagerværdier i betragtning 141 i forordningen om midlertidig told er misvisende, fordi lagerbeholdningerne blev udtrykt i kW snarere end i MW i modsætning til EU-erhvervsgrenens produktionsmængde.
(209)
I den forbindelse skal det bemærkes, at betragtning 143 i forordningen om midlertidig told ændres og affattes »Stigningen lagerbeholdningerne for samme vare i den betragtede periode er derfor ikke en relevant faktor for at fastslå EU-erhvervsgrenens væsentlige skade«. At der er tale om en skrivefejl fremgår af foregående punktum, hvori det konkluderes, at EU-producenterne vil have tendens til at have begrænsede lagre, da deres produktion baseres på ordrer.
(210)
Endelig blev det betragtet som irrelevant for afgørelsen om, hvorvidt EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, om lagrene udtrykkes i kW eller i MW som sådan.
(211)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede flere parter, at lagrene burde være blevet fastlagt for EU-erhvervsgrenen som helhed, og at tal for kun ti EU-producenter ikke var repræsentative. Det præciseres, at lagrene blev betragtet som en mikroøkonomisk indikator og derfor burde fastlægges ud fra de oplysninger, der er indsamlet på virksomhedsniveau, i dette tilfælde ud fra stikprøven af EU-producenter, som anses for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen som helhed. Ovennævnte påstand blev derfor afvist.
(212)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende lagerbeholdninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 141-143 i forordningen om midlertidig told.
5.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast, evne til at rejse kapital
(213)
Efter en bemærkning fra en interesseret part præciseres det, at erklæringen om, at likviditeten fulgte en »gradvis negativ tendens« mellem 2009 og UP, i betragtning 148 i forordningen om midlertidig told, var forkert, fordi likviditeten for moduler ganske vist var faldende mellem 2009 og 2010, men faktisk var stigende i 2011 og faldende igen i UP.
(214)
Den samme part hævdede, at investeringstallene, jf. betragtning 149 i forordningen om midlertidig told, var for lave i forhold til EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet, jf. betragtning 124 i forordningen om midlertidig told. Til støtte for sin påstand hævdede denne part at være bekendt med en EU-producents investering i kapacitetsforøgelser til meget højere omkostninger. Den berørte part konkluderede derfor, at EU-erhvervsgrenens fastlagte produktionskapacitet måtte have været overvurderet. Det skal bemærkes, at denne påstand ikke blev underbygget med beviser, især for så vidt angår den investering, som den pågældende EU-producent havde foretaget. I modsætning hertil byggede investeringstallene i forordningen om midlertidig told på faktiske og efterprøvede oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven. Det bør bemærkes, at denne påstand også byggede på en sammenligning mellem de stikprøveudtagne EU-producenters samlede investeringer og den samlede produktionskapacitet for EU-erhvervsgrenen som helhed, hvilket ikke kan betragtes som et passende sammenligningsgrundlag, da det ikke var de samlede investeringer for EU-erhvervsgrenen som helhed, der blev taget i betragtning. Påstanden måtte derfor afvises.
(215)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast, evne til at tilvejebringe kapital, bekræftes konklusionerne i betragtning 144-152 i forordningen om midlertidig told.
5.4. Konklusioner
(216)
I lyset af ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 153-158 i forordningen om midlertidig told, nemlig at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(217)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en række interesserede parter, at den analyse af årsagssammenhæng, der var blevet foretaget, ikke adskilte, sondrede imellem og kvantificerede de skadelige virkninger af dumpingimporten i forhold til virkningerne af andre kendte faktorer, som samtidig skader EU-erhvervsgrenen. Det blev endvidere hævdet, at Kommissionen har undladt at foretage en kollektiv analyse af disse andre kendte faktorer.
(218)
Som reaktion på denne påstand bør det bemærkes, at Kommissionen i overensstemmelse med etableret praksis først undersøgte, om der er en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, og dernæst undersøgte, om nogen af de andre kendte faktorer havde brudt årsagssammenhængen mellem den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten. I forbindelse med denne analyse blev virkningerne af andre kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation vurderet, og der blev sondret mellem dem og dumpingimportens skadelige virkninger for at sikre, at skade forvoldt af sådanne faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten. Det blev konstateret, at ingen af dem havde en betydelig indvirkning, hvis nogen overhovedet, på erhvervsgrenens situation, der kunne ændre ved det forhold, at den væsentlige skade må tilskrives dumpingimporten. Af disse grunde blev argumentet afvist.
(219)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte en række interesserede parter ovennævnte argumenter. Det blev i den forbindelse hævdet, at Kommissionen udtrykkeligt og med en velbegrundet og passende forklaring burde fastslå, at den skade, der skyldes andre faktorer end dumpingimporten, ikke bør tilskrives denne import.
(220)
Det blev i forbindelse med denne undersøgelse efter en gennemgang af alle kendsgerninger konkluderet, at dumpingimporten isoleret set har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. I den forbindelse var det ikke muligt at opgøre virkningerne af andre kendte faktorer, og der blev derfor foretaget en kvalitativ vurdering, jf. betragtning 164-222 i forordningen om midlertidig told. Konklusionen var, at det blev bekræftet, at EU-erhvervsgrenens væsentlige skade skyldtes dumpingimporten. Indvirkningerne af andre faktorer på EU-erhvervsgrenens negative udvikling blev rent faktisk anset for at være begrænsede. Det bør bemærkes, at grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, ikke indeholder nogen forpligtelse med hensyn til, hvordan den analyse, som bør gennemføres af, hvad skaden kan og ikke kan tilskrives, skal udformes. Derimod fastsættes i grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, at disse analyser skal foretages sådan, at det er muligt at udskille og adskille dumpingimportens skadevirkninger fra andre faktorers skadevirkninger. Undersøgelsen afslørede ikke noget bevis på, at alle andre kendte faktorer, der kan have bidraget til den forvoldte skade, samlet eller isoleret set, brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. På baggrund af ovenstående analyse blev det bekræftet, at andre kendte faktorer ikke var af en sådan art, at de kunne omstøde konklusionen om, at den væsentlige skade, der er påført EU-erhvervsgrenen, må tilskrives dumpingimporten. På denne baggrund blev disse argumenter afvist.
(221)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gjorde en række interesserede parter indsigelse mod konklusionen i betragtning 160 i forordningen om midlertidig told. De gentog, at markedsvilkårene for den undersøgte vare er forskellige i de enkelte medlemsstater, og at analysen af årsagssammenhæng derfor burde foretages for hver enkelt medlemsstat særskilt. Desuden hævdede disse parter, at de nationale støtteordninger, soleksponeringen og elpriserne (herunder regulerede afgifter) varierer medlemsstaterne imellem, og at der desuden er forskellige markedssegmenter på hvert marked (boliganlæg på under 40 kW, handels- og industrianlæg på mellem 40 kW og 1 MW og anlæg til forsyningsmarkedsegmentet på mellem 1 MW og 10 MW). På den baggrund hævdede de, at analysen af årsagssammenhæng bør foretages særskilt for hver medlemsstat på den ene side og for segmenter i stor skala og boligsegmenter på den anden side.
(222)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte nogle interesserede parter deres påstand om, at analysen af årsagssammenhæng burde foretages for hver medlemsstat særskilt, uden dog at fremlægge yderligere argumenter eller nye beviser i den forbindelse.
(223)
Undersøgelsen har vist, at salgs- og importpriser er ensartede i hele Unionen. Det kan derfor konkluderes, at der rent faktisk findes ét marked for den undersøgte vare. Undersøgelsen afslørede heller ikke, at producenterne i den enkelte medlemsstat eller region koncentrerede deres aktiviteter på dette specifikke marked, eller at dumpingimporten var koncentreret i en medlemsstat eller region. Desuden hævdede ingen af de interesserede parter, at dumping og skade bør analyseres for hver medlemsstat særskilt, hvilket imidlertid ville være en forudsætning for at foretage en særskilt analyse af årsagssammenhængen pr. medlemsstat. Der blev i forbindelse med undersøgelsen ikke fundet beviser for, at dette ville have været en hensigtsmæssig tilgang, navnlig da der var ensartede priser i hele Unionen på den undersøgte vare på EU-plan. Det skal desuden bemærkes, at soleksponeringen kan være forskellig i forskellige regioner i de samme medlemsstater, f.eks. har Sydfrankrig mere soleksponering end Nordfrankrig, eller at forskellige regioner i én medlemsstat kan have forskellige støtteordninger (f.eks. i Belgien), og at disse faktorers indvirkning på efterspørgslen kan variere fra den ene region til den anden inden for samme medlemsstat. De forskellige regelsæt i de enkelte medlemsstater og/eller regioner og de forskellige betingelser såsom soleksponering berettiger imidlertid ikke en særskilt analyse af årsagssammenhængen og dermed en særskilt skades- og dumpinganalyse. Disse påstande måtte derfor afvises.
(224)
En anden interesseret part fremførte, at selv om andre faktorer er relevante, er de nationale støtteordninger fortsat den vigtigste faktor til at fastslå efterspørgslen. Den samme part anfægtede også, at der allerede var nået netparitet nogle steder, og fremførte, at priserne på moduler var steget siden UP, mens elpriserne var faldet Denne hævdede endvidere, at det under alle omstændigheder forholder sig sådan, at de lovmæssige, økonomiske og tekniske forhold i hvert fald i visse medlemsstater ikke muliggør tilslutning til nettet, og at det derfor for disse medlemsstater var irrelevant, hvorvidt der var nået netparitet. Denne part fremlagde dog ikke dokumentation for ovennævnte påstande. Under alle omstændigheder bekræfter ovennævnte argumenter, at situationen med hensyn til nationale støtteordninger samt netparitet i et vist omfang kan være forskellig medlemsstaterne imellem. Ingen af de indsendte oplysninger var imidlertid af en sådan art, at de kan godtgøre, at en særskilt analyse for hver medlemsstat ville være berettiget.
(225)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte den samme interesserede part sin påstand og fremlagde en række oplysninger, som angiveligt viste de forskellige markedsvilkår pr. medlemsstat og pr. segment. De fremlagte oplysninger kunne dog ikke betragtes som afgørende, da de bestod af en powerpoint-præsentation uden dokumentation og derfor ikke viste, at en særskilt analyse for hver medlemsstat ville være berettiget. Denne parts påstand blev derfor afvist.
(226)
På dette grundlag blev det konkluderet, at en analyse af årsagssammenhængen pr. medlemsstat og/eller region og pr. segment ikke ville svare til markedsrealiteterne. Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i denne henseende, bekræftes konklusionerne i betragtning 159-160 i forordningen om midlertidig told.
(227)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen gennemførte analysen af årsagssammenhængen på en inkonsekvent måde, idet skadesanalysen blev foretaget for moduler og celler særskilt, mens analysen af årsagssammenhængen ikke sondrede mellem varetyper. I den henseende skal det bemærkes, at skadesindikatorerne ganske vist blev anført særskilt for hver varetype, men at konklusionerne for hver indikator vedrører den undersøgte vare som helhed. Der skal desuden mindes om, at moduler og celler er en og samme vare, og at analysen af årsagssammenhængen derfor blev foretaget på det grundlag. Påstanden blev derfor afvist.
2. Dumpingimportens virkninger
(228)
En interesseret part anfægtede, at der var en tilstrækkelig sammenhæng mellem dumpingimporten af den pågældende vare fra Kina og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Det blev hævdet, at dette underbygges på den ene side af, at EU-erhvervsgrenens fortjenstmargen for celler voksede betydeligt fra 2009 til 2010 (fra tabsgivende til 12 % fortjeneste), mens den kinesiske import skete til 36 % lavere priser end EU-erhvervsgrenens priser og fordoblede sin markedsandel i samme periode. På den anden side erhvervede den kinesiske import mellem 2010 og 2011 kun 6 procentpoint i markedsandel, selv om forbruget voksede betydeligt mere i samme periode, mens EU-erhvervsgrenen alligevel havde et tab på 36 %. Denne part fremførte endvidere, at for så vidt angår UP, lå importen af celler fra andre tredjelande på samme prisniveau som importen fra Kina, men erhvervede en større markedsandel svarende til EU-erhvervsgrenens tab af markedsandel.
(229)
Undersøgelsen viste, at den kinesiske markedsandel voksede støt for alle varetyper i den betragtede periode (17 procentpoint for moduler, 17 procentpoint for celler). Dumpingimporten fra Kina voksede med over 300 % for moduler og 482 % for celler. Samtidig var der et betydeligt og støt fald i de kinesiske importpriser (64 % for moduler og 42 % for celler i den betragtede periode), og i UP underbød de EU-erhvervsgrenens priser betydeligt. Samtidig mistede EU-erhvervsgrenen markedsandele i den betragtede periode, og som beskrevet i betragtning 153 og 154 i forordningen om midlertidig told udviste alle de vigtigste skadesindikatorer en negativ tendens. Det bekræftes derfor, at der er et klart tidsmæssigt sammenfald mellem stigningen i dumpingimporten og EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele.
(230)
Som det fremgår af betragtning 161 og 162 i forordningen om midlertidig told, blev dette tidsmæssige sammenfald fastslået for alle varetyper særskilt. Endvidere fører en særskilt analyse af virkningen af importen på EU-erhvervsgrenens fortjenstmargen for hvert år i den betragtede periode ikke til meningsfulde resultater, da forekomst af dumping og væsentlig skade samt en årsagssammenhæng mellem disse faktorer ikke behøver at fastslås for hvert år særskilt. Sammenfaldet mellem dumpingimporten og den væsentlige skade påvises tilstrækkeligt ved en analyse af udviklingen i hele den betragtede periode.
(231)
Det skal også bemærkes, at EU-erhvervsgrenens rentabilitet er en af de faktorer, der er nævnt i grundforordningens artikel 3, stk. 5, og som bør undersøges, når dumpingimportens indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation undersøges. Alene den omstændighed, at EU-erhvervsgrenen var rentabel i et specifikt år, betyder ikke nødvendigvis, at den ikke led væsentlig skade. Desuden behøver EU-erhvervsgrenens tab af markedsandel ikke at svare nøjagtigt til stigningen i dumpingimportens markedsandel for at fastslå en årsagssammenhæng mellem skaden og dumpingimporten. Endelig blev andre faktorer (f.eks. importen fra andre tredjelande eller udviklingen i forbruget), som kunne have haft en indflydelse på EU-erhvervsgrenens skadevoldende situation, undersøgt og behandlet særskilt i betragtning 164-224 i forordningen om midlertidig told.
(232)
Det tidsmæssige sammenfald mellem en voksende dumpingimport i betydelige mængder, som underbyder EU-erhvervsgrenens priser, og en stadig mere usikker situation for EU-erhvervsgrenen er en tydelig indikator for årsagssammenhæng i det foreliggende tilfælde, jf. betragtning 161-163 i forordningen om midlertidig told. Påstandene vedrørende den manglende sammenhæng mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, blev derfor afvist.
(233)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede samme interesserede part fortsat analysen af årsagssammenhæng, da EU-erhvervsgrenens rentabilitet ikke var blevet analyseret særskilt for visse år (navnlig 2010), men for hele den betragtede periode.
(234)
Det bør i den forbindelse bemærkes, at der ikke kan drages brugbare konklusioner om årsagssammenhæng ved at isolere et specifikt år i den betragtede periode og samtidig se bort fra udviklingen i EU-erhvervsgrenen i hele den betragtede periode og dens sammenhæng med udviklingen i dumpingimporten. En sådan analyse kan kun give et delbillede, og der kan ikke drages brugbare konklusioner heraf. De rentabilitetstal, som også lå til grund for andre af EU-erhvervsgrenens finansielle indikatorer i 2010, var derfor høje som følge af en særlig markant stigning i EU-forbruget, der skyldtes meget gunstige støtteordninger, som gav EU-erhvervsgrenen sin stærkeste salgsstigning samme år, men stigningen var kun af midlertidig karakter og under ingen omstændigheder bæredygtig for denne type erhvervsgren. Påstanden måtte derfor afvises.
(235)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende dumpingimportens virkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 159-163 i forordningen om midlertidig told.
3. Andre faktorers indvirkning
3.1. Import fra andre tredjelande
(236)
Flere interesserede parter fremsatte bemærkninger efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger til konklusionerne vedrørende importen fra andre tredjelande, og de genfremsatte dem efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Disse parter bragte imidlertid ikke nye oplysninger eller dokumentation frem i lyset, som kunne have ændret de pågældende foreløbige konklusioner.
(237)
Disse parter fremhævede navnlig mængden af import af celler fra Taiwan. Den absolutte importmængde af den pågældende vare fra Taiwan (1 132 MW) udgør imidlertid kun en meget lille andel (under 5 %) af det samlede EU-forbrug (21 559 MW) og i forhold til importen fra Kina (15 005 MW). Derfor bidrog importen fra Taiwan kun marginalt, hvis overhovedet, til EU-erhvervsgrenens skade og brød ikke årsagssammenhængen.
(238)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende importen fra andre tredjelande, bekræftes konklusionerne i betragtning 164-167 i forordningen om midlertidig told.
3.2. Udviklingen i EU-forbruget
(239)
En interesseret part hævdede, at Kommissionen ikke havde analyseret virkningen af udviklingen i forbruget. I den forbindelse hævdedes det, at importen fra Kina ikke opsamlede hele stigningen i forbruget, og at EU-erhvervsgrenen ganske vist, for så vidt angår moduler, mistede markedsandel mellem 2009 og 2010, men alligevel øgede sin rentabilitet i samme periode. Det blev desuden fremført, at i 2009, hvor importen af celler fra Kina kun havde en markedsandel på 8 %, led EU-erhvervsgrenen alligevel et tab på 8 %.
(240)
Som nævnt i betragtning 168 i forordningen om midlertidig told forholdt det sig sådan, at trods faldet i EU-forbruget i UP enten fastholdt dumpingimporten fra Kina sin markedsandel (moduler) eller øgede den (celler) til skade for EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode. Det kan derfor ikke konkluderes, at faldet i forbruget var af et sådant omfang, at det kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EU-erhvervsgrenen blev påført. Endvidere viste undersøgelsen, at da EU-erhvervsgrenens kapacitet under alle omstændigheder var meget lavere end forbrugsniveauerne, kunne det vigende forbrug i UP ikke have haft en indvirkning på EU-erhvervsgrenens skadelige situation. Derfor blev denne påstand afvist.
(241)
En anden interesseret part anfægtede, at efterspørgslen i Unionen vil fortsætte med at bestå selv i mangel af nationale støtteordninger. Denne part fremførte, at der er en sammenhæng mellem efterspørgsel og støtteordninger, og at projekter i solcellesektoren ikke længere ville være rentable og efterspørgslen efter solpaneler derfor ligeledes bortfalde i mangel af sådanne ordninger.
(242)
Som nævnt i betragtning 169 i forordningen om midlertidig told dukkede der oplysninger op i forbindelse med undersøgelsen, som tydede på, at selv i mangel af støtteordninger ville der stadig være efterspørgsel i Unionen også fremover. Denne part fremlagde ikke nogen oplysninger, som kunne have rokket ved disse konklusioner. Da der ikke fremkom nye oplysninger i den forbindelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 169 til forordningen om midlertidig told, og påstanden afvistes.
(243)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at den kendsgerning, at EU-erhvervsgrenens kapacitet under alle omstændigheder ikke opfyldte EU-efterspørgslen, er irrelevant, da EU-erhvervsgrenens salgsmængde af moduler faldt i tråd med faldet i forbruget, og den gentog, at faldet i forbruget mellem 2011 og UP forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Selv om EU-forbruget og salgsmængden af moduler rent faktisk faldt i samme takt mellem 2011 og UP, skal dette ses i forhold til udviklingen i de kinesiske dumpingpriser, der underbød EU-erhvervsgrenens priser betydeligt og dermed tvang EU-erhvervsgrenen til at sælge til tabsgivende priser. Der skal i den forbindelse mindes om, jf. betragtning 111 i forordningen om midlertidig told, at dumpingimporten fra Kina enten bevarede sin markedsandel (moduler) eller øgede den (celler), da forbruget var faldende. Samtidig faldt de kinesiske importpriser betydeligt og underbød EU-erhvervsgrenens salgspriser væsentligt. Derfor blev denne påstand afvist.
(244)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende udviklingen i EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 168 og 169 i forordningen om midlertidig told.
3.3. Faste afregningspriser som det vigtigste eksempel på støtteordninger
(245)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog flere parter, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, var forvoldt af udviklingen i faste afregningspriser. De hævdede, at udviklingen i faste afregningspriser udøvede et stærkt tryk på priserne i nedadgående retning og dermed på EU-erhvervsgrenens rentabilitet. En interesseret part hævdede, at det kun var indvirkningen af udviklingen i faste afregningspriser på efterspørgslen, der blev undersøgt, hvorimod indvirkningen på priserne også burde være blevet analyseret. I samme forbindelse hævdede en række interesserede parter, at de fleste medlemsstater gennemførte omfattende nedskæringer allerede i 2010 og dermed lagde et pres i nedadgående retning på modulpriserne.
(246)
For så vidt angår denne påstand, skal det bemærkes, at medlemsstaterne gennemførte nedskæringer i de faste afregningspriser på forskellige tidspunkter og med forskellig hastighed, og at det er temmelig vanskeligt at tegne et samlet billede af Unionen. Uanset hvornår de faste afregningspriser nåede meget lave niveauer, kan det betydelige fald i Unionens priser og rentabilitet i den betragtede periode ikke udelukkende eller hovedsageligt forklares ved nedskæringerne i de faste afregningspriser. For det første forholder det sig sådan, at ud fra de oplysninger, der er indsamlet for Tyskland og Italien, som tilsammen tegnede sig for omkring 75 % af EU-markedet i 2011, var faldet i den gennemsnitlige salgspris mere udtalt end faldet i faste afregningspriser i UP. For det andet viser den indsamlede dokumentation, at i visse lande som Italien var EU-erhvervsgrenen nødt til at sænke sine priser betydeligt selv i forbindelse med meget generøse afregningspriser. Endelig blev EU-producenterne i UP nødt til at sælge til priser, der lå under deres produktionsomkostninger, hvilket hovedsagelig var en følge af, at de kinesiske eksporterende producenter sad på 80 % af EU-markedet og derfor på magten til at påvirke prisfastsættelsesmekanismen.
(247)
Undersøgelsen fastslog endvidere, at frem til 2011 gjorde de højere faste afregningspriser sammen med faldet i priserne på moduler i Unionen investeringer i solenergi yderst attraktive, da investorerne opnåede meget høje afkast. Dette førte derfor til et stort antal investeringer og dermed stor efterspørgsel efter solcellepaneler. Som følge af den stigende efterspørgsel steg det samlede beløb til faste afregningspriser betydeligt, og de fleste medlemsstater nedjusterede de eksisterende ordninger med faste afregningspriser bl.a. for at undgå en stigning i elomkostningerne. Dette viser, at nedskæringer i de faste afregningspriser også kan have været resultatet af de faldende priser og ikke omvendt.
(248)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at der var et modsætningsforhold mellem betragtning 246 ovenfor om, at en vurdering af efterspørgslen for Unionen som helhed er vanskelig, og betragtning 223 ovenfor, hvoraf det fremgår, at en analyse af årsagssammenhængen pr. medlemsstat ikke ville føre til brugbare resultater. Det skal i den forbindelse præciseres, at i den vurdering, der foretages i betragtning 246 ovenfor, henvises der til vanskeligheden ved at tegne et samlet billede af udviklingen i de faste afregningspriser for Unionen som helhed og ikke til EU-efterspørgslen som hævdet af den interesserede part. Som følge heraf kan det konkluderes, at der ikke er noget modsætningsforhold mellem de to betragtninger, og påstanden blev derfor afvist.
(249)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at selv i en situation med høje faste afregningspriser kan modulpriserne falde betydeligt som følge af den teknologiske udvikling, stordriftsfordele, omkostningsbesparelser og stigende global produktionskapacitet. Med hensyn til denne påstand skal det bemærkes, at den indsamlede dokumentation viser, at de italienske producenter måtte sænke deres priser til et niveau under produktionsomkostningerne, selv da de faste afregningspriser var høje. Mens ovennævnte faktorer ganske vist kan have haft en indvirkning på de gennemsnitlige omkostninger, kan de ikke forklare, hvorfor EU-producenter måtte sænke deres priser til et niveau under deres produktionsomkostninger. Det konkluderes derfor, at det hovedsagelig var dumpingimporten fra Kina, der pressede priserne til et uholdbart niveau, og påstanden blev afvist.
(250)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at der ikke er dokumentation for konklusionen i betragtning 247 ovenfor om, at nedskæringer i de faste afregningspriser også kan have været et resultat af faldende priser og ikke omvendt.
(251)
Det bemærkes, at konklusionerne i betragtning 247 ovenfor byggede på de oplysninger, der var tilgængelige i forbindelse med undersøgelsen, og det beskrevne scenario blev faktisk anset for rimeligt i betragtning af omstændighederne på dette specifikke marked. Derfor blev dette argument afvist.
(252)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde en part atter opmærksom på sin uenighed i den konklusion, at det nedadgående prispres på EU-producenterne navnlig kom fra dumpingimporten, og hævdede, at det tværtimod var nedskæringerne i de faste afregningspriser, der tvang EU-producenterne til at sænke deres priser. Den samme part gentog, at når der blev skåret ned i de faste afregningspriser, faldt priserne på solcelleanlæg i takt med nedskæringerne i de faste afregningspriser, således at omkostningerne for projektudviklere ikke steg, hvilket i sidste ende forårsagede prispresset på EU-producenterne.
(253)
Da der ikke blev fremlagt afgørende beviser til støtte for disse påstande, fastholdt Kommissionen sin analyse og konklusionerne i betragtning 246-247 ovenfor.
(254)
Den samme part hævdede, at markederne er drevet af udviklingen i de faste afregningspriser, og fremlagde oplysninger, der viser antallet af solcelleanlæg for 2012 og 2013 i Det Forenede Kongerige. De oplysninger, som denne part fremlagde, var en publikation fra den britiske regering baseret på ugentlige registreringer i det centrale britiske register for faste afregningspriser (Central FiT Register - CFR). Det bemærkes, at disse oplysninger hovedsagelig vedrørte en periode uden for UP og kun omhandlede én medlemsstat, mens denne undersøgelse vedrørte situationen på EU-markedet som helhed. Under alle omstændigheder anfægtes det ikke, at niveauet for de faste afregningspriser påvirker efterspørgslen, da rentabiliteten af investeringerne i områder med mindre soleksponering afhænger af niveauet for de faste afregningspriser. For at påvise, at det niveau, som de faste afregningspriser blev fastsat på i UP, forvoldte skaden, ville de interesserede parter imidlertid have skullet påvise, at en prisstigning hos EU-producenterne til det ikke skadevoldende niveau ville have betydet, at EU-producenterne ikke ville have været i stand til at sælge den pågældende vare, fordi investeringer i solcellesystemer ikke ville have været rentable på disse prisniveauer. Der er ikke fremlagt sådanne beviser. Denne påstand blev derfor afvist.
(255)
Derfor blev påstanden om, at nedskæringer i de faste afregningspriser brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen blev påført, afvist.
(256)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog en part, at udviklingen i de faste afregningspriser gjorde solcelleinvesteringsmulighederne uattraktive for investorer og dermed mindskede efterspørgslen efter varen. En anden part hævdede, at konklusionerne i betragtning 173 i forordningen om midlertidig told om, at der stadig foretages investeringer i Spanien på trods af suspensionen af ordningerne om faste afregningspriser, var ukorrekte.
(257)
Virkningen af faste afregningspriser på efterspørgslen blev behandlet i betragtning 173 i forordningen om midlertidig told. Da der ikke blev fremført nye argumenter i den forbindelse, blev ovenstående påstand om, at efterspørgslen faldt på grund af udviklingen i de faste afregningspriser, afvist. For så vidt angår investeringer i Spanien, præciseres det, at konklusionerne i betragtning 177 i forordningen om midlertidig told bygger på oplysninger indhentet i forbindelse med undersøgelsen og efterprøvet under et kontrolbesøg på stedet. Da den berørte part ikke fremlagde nye oplysninger eller dokumentation i denne forbindelse, måtte påstanden afvises.
(258)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede flere parter, at i forbindelse med de lave faste afregningspriser var investeringer i solcelleprojekter kun økonomisk levedygtige, hvis der blev investeret i solpaneler til en lavere pris importeret fra Kina. Derfor blev det fremført, at nedskæringerne i de faste afregningspriser forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. En anden part hævdede, at niveauet for den faste afregningspris påvirker prisfastsættelsesmekanismen for moduler.
(259)
Det bør bemærkes, at omkostningerne for et modul, hvor et projekt stadig ville være økonomisk levedygtigt, varierer fra medlemsstat til medlemsstat eller fra region til region afhængigt af en lang række faktorer som f.eks. faste afregningspriser, andre lovgivningsmæssige incitamenter, soleksponering, konventionelle elpriser osv.
(260)
Desuden viste undersøgelsen, at nuværende anlæg er mindre og mindre afhængige af de faste afregningspriser, da der sandsynligvis vil være opnået netparitet for solceller for visse typer anlæg i flere regioner i Europa som f.eks. store dele af Italien, Spanien, Portugal, Sydfrankrig og Grækenland.
(261)
Af ovennævnte grunde blev påstande i den forbindelse afvist.
(262)
En interesseret part hævdede, at Kommissionen ikke undersøgte, om EU-erhvervsgrenen havde undladt at tage højde for, at de offentlige støtteordninger pludselig ville blive afviklet eller mindre favorable. Der blev ikke fremført argumenter til støtte for påstanden. Det bør dog bemærkes, at der ud fra den indsamlede dokumentation ikke er nogen oplysninger, der tyder på, at EU-erhvervsgrenen reagerede på markedssignalerne (dvs. udvikling i forbruget) og andre tilgængelige oplysninger (dvs. nedskæringer i støtteordninger) på en urimelig måde. Derfor blev denne påstand afvist.
(263)
En interesseret part fremførte, at nedskæringerne i de faste afregningspriser forårsagede faldet i EU-erhvervsgrenens salg, fordi investeringerne kun havde været levedygtige til de overkommelige kinesiske priser. De beviser, der blev indsamlet, viser faktisk kun et mindre fald i EU-erhvervsgrenens salg i UP i modsætning til, hvad der kunne forventes, hvis solenergiprojekter kun havde været gennemførlige med kinesiske moduler. Tværtimod steg EU-erhvervsgrenens salg af moduler indtil 2011 og faldt derefter lidt i UP og fulgte samme tendens som forbruget. Derfor blev denne påstand afvist.
(264)
En anden interesseret part hævdede, at konklusionerne i betragtning 174 og 175 i forordningen om midlertidig told, om at ændringer i de faste afregningspriser ikke brød årsagssammenhængen, ikke bygger på noget faktisk eller retligt grundlag og ikke er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 7, fordi Kommissionen undlod at vurderede omfanget af den skade, der er forårsaget af nedskæringerne i de faste afregningspriser, og fordi den var af den opfattelse, at det betydelige fald i EU-erhvervsgrenens priser kun var en konsekvens af den kinesiske dumpingimport. Den samme part hævdede, at nedgangen i prisen på moduler, celler og wafere var et globalt fænomen og ikke skyldtes presset fra den kinesiske import.
(265)
For så vidt angår påstanden om, at Kommissionen undlod at vurdere omfanget af den skade, der er forårsaget af nedskæringer i de faste afregningspriser, henvises der til betragtning 174, 175 og 182 i forordningen om midlertidig told og til betragtning 245-263 ovenfor, hvor Kommissionen konkluderede, at hverken faldende efterspørgsel eller de faste afregningsprisers indvirkning på Unionens priser kunne bryde årsagssammenhængen mellem den skade, som er forvoldt EU-erhvervsgrenen, og dumpingimporten fra Kina, uanset om og i hvilket omfang de sandsynligvis blev forårsaget af nedskæringer i de faste afregningspriser. Derfor blev påstanden om, at Kommissionens konklusioner ikke bygger på noget faktisk grundlag, afvist. For så vidt angår påstanden om, at faldet i prisen på moduler og celler var et globalt fænomen, henvises der til betragtning 164-167 i forordningen om midlertidig told, hvor mængder og priser ved import fra andre lande end Kina til Unionen vurderes. Der var ganske vist en global nedadgående tendens i priserne på moduler og celler, men priserne på dumpingimporten fra Kina har forværret den nedadgående tendens til tabsgivende niveauer. På grundlag af ovenstående blev påstanden afvist.
3.4. Anden finansiel støtte til EU-erhvervsgrenen
(266)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende andre finansielle støtteordninger til EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 184 og 185 i forordningen om midlertidig told.
3.5. Overkapacitet
(267)
En interesseret part genfremsatte den påstand, at overkapaciteten på det globale marked såvel som på EU-markedet forvoldte den væsentlige skade snarere end importen fra Kina. I den forbindelse blev det fremført, at EU-erhvervsgrenen udvidede sin kapacitet for meget, som det fremgår af den lave kapacitetsudnyttelsesgrad, og at enhver skade derfor var selvforskyldt. De påståede virkninger af overkapaciteten i EU og på verdensplan blev allerede behandlet i betragtning 185-190 i forordningen om midlertidig told, og da der ikke fremkom noget nyt element, måtte påstanden afvises.
(268)
En anden interesseret part hævdede, at overkapaciteten førte til prisrationalisering. I den forbindelse skal det bemærkes, at på den ene side førte overkapaciteten rent faktisk til et »kapløb mod bunden« og pristryk for EU-erhvervsgrenen, som i gennemsnit oversteg nedskæringen i produktionsomkostningerne. På den anden side fulgte kapacitetsforøgelserne i EU-erhvervsgrenen markedsudviklingen og blev betragtet som rimelige, jf. betragtning 186 i forordningen om midlertidig told, Desuden var produktionskapacitetsforøgelsen for celler mindre end for moduler. Den berørte part fremlagde ingen nye oplysninger eller ny dokumentation i denne forbindelse, og påstandene måtte derfor afvises.
(269)
En anden interesseret part hævdede, at den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldes, at EU-erhvervsgrenen udelukkende fokuserede på specialiserede investeringer, og at den ikke havde foretaget de nødvendige investeringer i kapacitetsforøgelser og nedbringelse af omkostninger. Denne påstand kunne heller ikke bekræftes af konklusionerne af undersøgelsen, som viste, at EU-erhvervsgrenen øgede sin produktionskapacitet og effektivitet i den betragtede periode, jf. betragtning 124 og 187 i forordningen om midlertidig told. Påstanden blev derfor afvist.
(270)
Desuden hævdede en interesseret part, at EU-erhvervsgrenen øgede sin produktionskapacitet på trods af den allerede lave kapacitetsudnyttelsesgrad og derved påførte sig selv skade. Denne påstand byggede på en sammenligning af investeringstendensen hos de stikprøveudtagne EU-producenter og kapacitetsudnyttelsestendensen i hele EU-erhvervsgrenen, hvilket ikke er et egnet sammenligningsgrundlag. Endvidere viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen ikke havde udvidet sin produktionskapacitet i et omfang, som oversteg udviklingen i EU-forbruget; derfor blev dette argument afvist.
(271)
Hertil kommer, at den indsamlede dokumentation viser, at EU-erhvervsgrenen gennem investeringer i nye maskiner kunne nedbringe sine produktionsomkostninger og blive mere omkostningseffektiv. Derfor måtte denne påstand afvises.
(272)
En interesseret part hævdede, at konklusionerne i betragtning 189 i forordningen om midlertidig told var i strid med konklusionerne i betragtning 124 og 186 i forordningen om midlertidig told, uden dog at give yderligere forklaringer eller præcisere arten eller omfanget af de påståede modstridende konklusioner. Denne påstand måtte derfor afvises.
(273)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en række interesserede parter, at EU-erhvervsgrenens kapacitetsforøgelser var rimelige og fulgte udviklingen på markedet og navnlig udviklingen i EU-forbruget. For så vidt angår moduler, voksede produktionskapaciteten imidlertid med 106 %, mens EU-forbruget voksede med 221 % i den betragtede periode, altså med mere end det dobbelte. For så vidt angår celler, voksede produktionskapaciteten ligeledes med 39 %, mens EU-forbruget voksede med 87 % i den betragtede periode. Dette viser, at kapacitetsforøgelsen var væsentligt lavere end stigningen i forbruget og derfor ikke kan betragtes som urimelig, da der ikke på noget tidspunkt var overkapacitet i Unionen. Desuden bør analysen af, om kapacitetsforøgelserne var rimelige, ikke bygge på en år til år-analyse, men bør tage hensyn til tendensen i hele den betragtede periode. Kapacitetsforøgelser vil derfor typisk først blive fuldt operationelle en vis tid efter, at investeringen blev foretaget, og analysen af et særskilt år kan føre til et fordrejet billede. Denne påstand blev derfor afvist.
(274)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende EU-erhvervsgrenens overkapacitet, bekræftes konklusionerne i betragtning 185-190 i forordningen om midlertidig told.
3.6. Råvareprisernes virkninger
(275)
En række interesserede parter gentog, at EU-erhvervsgrenen eller i det mindste en del af den ikke kunne drage fordel af prisfaldet på polysilicium i UP på grund af langtidskontrakter på råmaterialer. Med henvisning til konklusionerne i betragtning 193 i forordningen om midlertidig told om, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at genforhandle sine langsigtede aftaler med sine leverandører (herunder waferproducenter) og derfor kunne drage fordel af lavere priser, hævdede disse parter, at genforhandlingerne eller opsigelsen af langtidskontrakter på polysilicium og/eller wafere medførte sanktioner. Til støtte for dette argument fremlagde disse parter presseartikler, hvoraf det fremgik, at visse EU-producenter var involveret i tvister eller havde opsagt deres kontrakter. Nogle parter fremlagde oplysninger, der angiveligt bekræfter, at de langfristede kontrakter ikke kunne genforhandles.
(276)
Polysilicium er det vigtigste råmateriale for producenter af wafere. Undersøgelsen afslørede, at priserne på polysilicium steg i 2008, hvor de toppede på omkring 500 USD pr. kg, men faldt igen i 2009 og nåede ned på omkring 50-55 USD pr. kg i slutningen af 2009 med kun en let stigning i 2010 og starten af 2011. Priserne faldt betydeligt i UP og endte på 30 USD pr. kg (FFC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). Det bør bemærkes, at polysiliciumprisernes indvirkning på EU-erhvervsgrenen kun kunne være ret marginal, da enhver indvirkning på produktionsomkostningerne til fremstilling af celler og moduler blev overvæltet på værdikæden. Desuden henviste ovennævnte artikler i pressen til udviklinger efter UP, som ikke påvirkede situationen for de berørte EU-producenter i UP og derfor ikke kan tages i betragtning. Dette spørgsmål blev undersøgt yderligere efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger, og som følge heraf kan det bekræftes, at EU-erhvervsgrenen faktisk var i stand til at genforhandle ikke alene priserne i de langfristede kontrakter, men også kontraktmæssige bøder vedrørende disse langfristede kontrakter.
(277)
En af ovennævnte interesserede parter anførte desuden, at det er tilstrækkeligt, at kun nogle af EU-producenterne er blevet berørt af langfristede kontrakter, og at situationen for den samlede EU-erhvervsgren er irrelevant. Denne hævdede, at højere omkostninger ikke nødvendigvis behøver at påvirke alle erhvervsdrivende på samme måde. Dette argument overser den konklusion, at for EU-erhvervsgrenen som helhed kunne man konstatere, at de gennemsnitlige polysiliciumpriser i mange tilfælde ikke var højere end markedspriserne eller priserne på spotmarkedet, og at spørgsmålet om, hvorvidt højere omkostninger påvirker alle eller kun få erhvervsdrivende, derfor ikke blev anset for relevant. Dette argument blev derfor afvist.
(278)
En anden interesseret part anmodede om, at Kommissionen udskilte, sondrede imellem og kvantificerede virkningerne af de enkelte faktorer, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation; navnlig virkningen af det betydelige fald i polysiliciumpriserne bør betragtes særskilt. I den forbindelse blev det fremført, at det snarere var faldet i polysiliciumpriserne end pristrykket fra importen fra Kina, der medførte faldet i salgspriserne. For så vidt angår EU-erhvervsgrenen, bør det bemærkes, at de gennemsnitlige salgspriser faldt langt mere end svarende til faldet i de gennemsnitlige produktionsomkostninger, på hvilket råmaterialepriserne kunne have en virkning. Dette argument blev derfor afvist.
(279)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog en række interesserede parter, at indvirkningen af faldet i priserne på polysilicium på EU-erhvervsgrenens omkostninger ikke blev begrænset eller overvæltet på værdikæden, således som det blev konkluderet i undersøgelsen. Som allerede anført i betragtning 276 ovenfor er polysilicium imidlertid den vigtigste råvare for producenter af wafere, derfor blev det konstateret, at eventuelle indvirkninger på produktionsomkostningerne for celler og moduler overvæltes på værdikæden. De interesserede parter fremlagde ingen dokumentation, der kunne have ændret denne konklusion. Undersøgelsen viste ydermere, at faldet i priserne på polysilicium i den betragtede periode blev afspejlet i de stikprøveudtagne EU-producenters gennemsnitlige produktionsomkostninger for celler og moduler, som faldt i samme takt som polysiliciumpriserne. En interesseret part rejste tvivl om virkningen af påståede bøder, som EU-erhvervsgrenen måtte betale som følge af genforhandling af leverandørkontrakter. Det kan i den forbindelse ikke udelukkes, at et begrænset antal producenter måtte betale bøder for annullering af kontrakter om levering af wafere i den betragtede periode.
Kommissionen fandt imidlertid ingen beviser for, at disse bøder kunne have haft en indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation som helhed eller ville være repræsentative. Den pågældende interesserede part fremlagde heller ikke sådanne beviser. Mens det derfor ikke helt kan udelukkes, at bøder kunne have haft en vis negativ indvirkning på et begrænset antal EU-producenter, er den samlede indvirkning på EU-erhvervsgrenen i bedste fald marginal og kunne derfor ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen som helhed. Disse påstande måtte derfor afvises.
(280)
En anden interesseret part hævdede, at faldet i salgspriserne på den undersøgte vare i Unionen til dels skyldes faldet i priserne på polysilicium. Det bør imidlertid i den forbindelse bemærkes, at undersøgelsen viste, at importen fra Kina skete til dumpingpriser, der i væsentlig grad underbød EU-erhvervsgrenens priser. Prisfaldet er derfor større end besparelserne i produktionsomkostningerne, der kan forklares ved et fald i råvarepriserne. Hvis prisfaldet udelukkende skyldtes virkningen af faldet i råvarepriserne, ville EU-erhvervsgrenen ikke have været tvunget til at sænke sine salgspriser til et niveau under sine produktionsomkostninger. Denne påstand må derfor afvises.
(281)
En anden interesseret part gentog, at en EU-producents tvist efter UP kan have påvirket i hvert fald denne EU-producents situation allerede i UP. Denne part uddybede imidlertid ikke, hvordan og i hvilket omfang en sådan begivenhed efter UP egentlig kunne have haft en indvirkning på denne producents situation i UP. Undersøgelsen afslørede heller ikke nogen beviser for disse virkninger. Derfor måtte denne påstand afvises.
(282)
Samme interesserede part rejste desuden tvivl om ovennævnte konklusioner, da der angiveligt ikke blev fremlagt beviser herfor. Konklusionerne i undersøgelsen byggede imidlertid på kendsgerninger og positivt bevismateriale, hvoraf ikke fortrolige udgaver var tilgængelige for alle interesserede parter.
(283)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende råvareprisernes virkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 191-194 i forordningen om midlertidig told.
3.7. Selvforskyldt skade: indvirkning af automatisering, størrelse, stordriftsfordele, konsolidering, innovation, omkostningseffektivitet, EU-erhvervsgrenens import
(284)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte visse interesserede parter den påstand, at den skade, EU-erhvervsgrenen forvoldtes, skyldtes EU-erhvervsgrenens mangel på tilstrækkelige stordriftsfordele. Det blev hævdet, at mindre producenter var dårligere stillet end store vertikalt integrerede producenter, og at små producenters skade derfor ikke kan tilskrives dumpingimporten. En anden interesseret part fremførte, at automatisering af produktionsprocessen er dyr, og at stordriftsfordele derfor er endnu vigtigere for at nedbringe produktionsomkostningerne.
(285)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen, selv de større, vertikalt integrerede producenter, på grund af dumpingimporten ikke var i stand til fuldt ud at udnytte den høje kapacitetsudnyttelsesgrad til at opnå stordriftsfordele. Under alle omstændigheder afslørede undersøgelsen ikke nogen sammenhæng mellem størrelse, vertikal integration og bedre rentabilitet, da det høje pristryk fra dumpingimporten har ændret denne sammenhæng. Undersøgelsen viste, at fordelen ved stordriftsfordele ikke længere fandtes på et marked, hvor udnyttelsesgraden var lav, hvilket også var tilfældet for de kinesiske producenter. Derfor blev disse påstande afvist.
(286)
Endvidere hævdede en interesseret part, at investorer og banker ikke ville finansiere projekter, hvis modulfabrikanten er for lille, da større producenter yder bedre garantier og er mere attraktive for banker. Med andre ord er investorer og banker tilbageholdende med at finansiere solcellerelaterede projekter, der anvender moduler produceret i Unionen. Undersøgelsen viste imidlertid, at investorers og bankers mulige præference for at finansiere kinesiske producenter, der har større produktionskapacitet, er et resultat af den forvridning, som dumpingimporten har skabt på EU-markedet. Som nævnt ovenfor i betragtning 285 spiller størrelsen af produktionslinjerne ikke nogen rolle, hvis udnyttelsesgraden fortsat er lav. Derfor blev dette argument afvist.
(287)
En interesseret part gentog, at EU-erhvervsgrenen havde en ugunstig omkostningsstruktur i forhold til sine kinesiske konkurrenter, da sidstnævnte havde lavere omkostninger til arbejdskraft, elektricitet og afskrivninger, og desuden havde det nyeste udstyr. Den berørte part var imidlertid ikke i stand til at fremlægge nye oplysninger eller dokumentation, som kunne ændre denne undersøgelses konklusioner i så henseende. Navnlig påstanden om, at de kinesiske producenter brugte det nyeste udstyr, blev behandlet i betragtning 203 i forordningen om midlertidig told, hvori det hedder, at de eksporterende producenter i Kina ikke havde nogen komparativ fordel, især fordi maskiner og udstyr blev importeret fra Den Europæiske Union. Ovennævnte påstande blev derfor afvist.
(288)
En anden part hævdede, at de kinesiske producenter havde en komparativ fordel, for så vidt angår polysiliciumpriser og stordriftsfordele, som medførte lavere omkostninger for maskinerne. Denne part fremlagde ingen nye oplysninger eller dokumentation i den forbindelse, som kunne rokke ved konklusionerne i betragtning 195 og 196 samt 203 i forordningen om midlertidig told. Denne parts påstand måtte derfor afvises.
(289)
Der mindes om, at som nævnt i betragtning 203 i forordningen om midlertidig told og i betragtning 287 ovenfor har de eksporterende producenter i Kina ikke nogen komparativ fordel med hensyn til anvendte råmaterialer og maskiner, da begge hovedsageligt blev importeret fra Unionen. En interesseret part anfægtede ovenstående uden dog at fremlægge beviser herfor. For så vidt angår løn- og generalomkostninger, herunder afskrivninger, udgjorde de i gennemsnit under 10 % af de samlede omkostninger til et modul i UP og anses ikke for at have spillet en væsentlig rolle. For så vidt angår elomkostninger, udgjorde de i gennemsnit under 1 % af de samlede omkostninger til et modul i UP og anses ikke for at have spillet en væsentlig rolle. Endvidere blev påstanden om, at de kinesiske producenter benyttede det nyeste udstyr, ikke dokumenteret.
(290)
En interesseret part gentog endvidere, at en række EU-producenter købte celler og/eller moduler fra det pågældende land og videresolgte disse varer på EU-markedet som deres egne. Denne anmodede om, at skade i forbindelse med disse transaktioner ikke blev tilskrevet dumpingimporten. Undersøgelsen afslørede imidlertid, at EU-erhvervsgrenens import af den pågældende vare var komplementær, for så vidt angår typer, og begrænset i mængde i forhold til den samlede EU-produktion, og dens virkning - om nogen - ville derfor kun være marginal og kunne ikke anses for at bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(291)
En ikke forretningsmæssigt forbundet importør hævdede, at der ikke blev taget tilstrækkelig højde for den kendsgerning, at antallet af ansatte voksede i den betragtede periode, i forordningen om midlertidig told. For så vidt angår denne påstand, bemærkes det, at beskæftigelsen voksede mellem 2009 og 2011 for moduler og derefter faldt i UP. For celler voksede beskæftigelsen indtil 2010, hvorefter den faldt i 2011 og yderligere i UP. Det bemærkes, at for moduler fulgte beskæftigelsen tendensen i EU-produktionen. For så vidt angår celler, kunne EU-erhvervsgrenen ikke drage fordel af det stigende forbrug som forventet, da den kinesiske imports markedsandel steg i hele perioden. Derfor svarer faldet i beskæftigelsen i 2011 og i UP til virksomheder, som enten var blevet insolvente eller ophørte med deres solcelleproduktion.
(292)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog en interesseret part, at den skade, EU-erhvervsgrenen forvoldtes, skyldtes EU-erhvervsgrenens begrænsede størrelse og mangel på tilstrækkelige stordriftsfordele. Som allerede forklaret i betragtning 285 ovenfor og i betragtning 195 og 196 i forordningen om midlertidig told kan en vis størrelse og dermed stordriftsfordele ikke længere opnås, når kapacitetsudnyttelsen generelt er lav, og når der findes en enorm overkapacitet på verdensplan. Derfor måtte denne påstand afvises.
(293)
Samme part gentog desuden, at den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen skyldtes EU-erhvervsgrenens manglende evne til at realisere omkostningsfordele. Denne part hævdede, at dette navnlig skyldtes, at de fleste EU-producenter var vertikalt integrerede. Denne part fremlagde imidlertid ingen yderligere oplysninger om, i hvilket omfang den kendsgerning, at producenterne er vertikalt integrerede, kunne have haft en negativ indvirkning på deres omkostningsstruktur. Derfor måtte denne påstand afvises.
(294)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i denne forbindelse bekræftes konklusionerne i betragtning 195-206 i forordningen om midlertidig told.
3.8. Konkurrence fra fotovoltaiske tyndfilmsvarer og andre fotovoltaiske teknologier
(295)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte en interesseret part den påstand, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldtes konkurrencen fra fotovoltaiske varer af tyndfilm og andre fotovoltaiske teknologier, da disse teknologier konkurrerede med den undersøgte vare, især for så vidt angår anlæg på jorden og taganlæg til handel og industri, som udgør en væsentlig del af det samlede EU-marked for solceller.
(296)
Det fremgik også af undersøgelsen, at selv om fotovoltaiske tyndfilmsvarer er mindre omkostningstunge end den undersøgte vare, opnåede de kun en begrænset markedsandel af det samlede EU-marked for solenergi i den betragtede periode, da de har meget lavere konverteringseffektivitet og lavere produktion af watt end moduler af krystallinsk silicium. Ifølge de oplysninger, der er tilgængelige, var markedsandelen af tyndfilmsvarer ikke betydelig i forhold til Unionens samlede solenergimarked i UP. Derfor bekræftes konklusionerne i betragtning 208 i forordningen om midlertidig told om, at selv om der kan være en vis konkurrence mellem varer af tyndfilm og den undersøgte vare, anses denne konkurrence for at være marginal. Af disse grunde måtte de argumenter, der blev fremført i den henseende, afvises.
(297)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde en interesseret part på ny gældende, at konkurrencen fra tyndfilmsvarer sandsynligvis forårsagede den væsentlige skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen. Parten hævdede i den forbindelse, at i Tyskland var markedsandelen for tyndfilmsvarer væsentlig på det samlede solenergimarked i det meste af UP, og at den først dalede i starten af 2012.
(298)
Undersøgelsen viste rent faktisk, at de gennemsnitlige priser på tyndfilmsvarer lå på lavere niveauer end de gennemsnitlige prisniveauer for den undersøgte vare.
(299)
Som fastlagt i betragtning 296 ovenfor har tyndfilmsvarer imidlertid meget lavere konverteringseffektivitet og lavere produktion af watt end moduler af krystallinsk silicium, og derfor kan en eventuel konkurrence mellem disse varer ikke have bidraget til EU-erhvervsgrenens skade, da moduler af krystallinsk silicium er den dominerende teknologi på solenergimarkedet i Unionen. JRC's statusrapport om solenergi fra 2012 konkluderede, at som følge af faldet i polysiliciumpriserne har tyndfilmsvarer i de seneste år tabt markedsandele til moduler af krystallinsk silicium.
(300)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i den forbindelse bekræftes konklusionerne i betragtning 207-210 i forordningen om midlertidig told.
3.9. Den finansielle krise og dens indvirkninger på adgangen til finansiering
(301)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev det hævdet, at de skadelige virkninger af den finansielle krise og af dens indvirkninger på adgangen til finansiering burde behandles særskilt og ikke tilskrives dumpingimporten.
(302)
I denne forbindelse henvises der til betragtning 212 i forordningen om midlertidig told, hvor virkningerne af den finansielle krise og den økonomiske recession på EU-erhvervsgrenens situation blev specifikt behandlet. Denne betragtning indeholder en detaljeret redegørelse for baggrunden for den konklusion, at den økonomiske krise, skønt den har haft en indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation, ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimport og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Denne specifikke begrundelse blev ikke anfægtet af de interesserede parter, og de fremlagde heller ikke nogen nye oplysninger eller ny dokumentation, som kunne have rokket ved konklusionerne i nævnte betragtning. Påstandene i den forbindelse blev derfor afvist.
(303)
Endvidere hævdedes det, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldtes EU-erhvervsgrenens manglende evne til at finde passende finansiering, og at Kommissionen burde undersøge, om EU-erhvervsgrenen anmodede om finansiering, mens den var rentabel. Undersøgelsen viste faktisk, at i 2010, hvor EU-erhvervsgrenen stadig var rentabel, øgedes investeringsniveauet for moduler og for celler med henholdsvis 315 % og 10 % i forhold til 2009. Da solcelleindustrien er kapitalintensiv, forventes det, at EU-erhvervsgrenen konstant søger passende finansiering for at forbedre sin omkostningseffektivitet og konkurrere med den illoyale dumpingimport. Det må derfor konkluderes, at den manglende adgang til finansiering var en følge af den forvredne situation forårsaget af dumpingimport og ikke årsagen hertil. Ovenstående påstand blev derfor afvist.
(304)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde en interesseret part atter gældende, at de skadelige virkninger af den finansielle krise bør udskilles og adskilles fra og ikke tilskrives dumpingimporten. Denne part henviste til offentligt tilgængelige oplysninger, hvoraf det fremgår, at mindst en EU-producent opfattede den finansielle krise som hovedårsagen til sin skadelige situation. Denne undersøgelse byggede sine konklusioner på virksomhedsspecifikke oplysninger, som går langt videre end offentligt tilgængelige udtalelser fra bestemte virksomheder. Den offentligt tilgængelige udtalelse, som der blev henvist til, kan derfor ikke ændre konklusionerne i betragtning 212 i forordningen om midlertidig told, hvor det blev konkluderet, at den finansielle krise ganske vist havde en vis indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation, men at den ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen var blevet forvoldt. Denne påstand måtte derfor afvises.
(305)
En anden interesseret part hævdede, at forskellen i adgang til finansiering mellem EU-erhvervsgrenen og de kinesiske eksporterende producenter burde tages i betragtning. Denne part hævdede, at dette var en af de vigtigste faktorer, der forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, og ikke dumpingimporten. Det konkluderedes imidlertid, at en række kinesiske eksporterende producenters præferenceadgang til finansiering fordrejede markedet og meget vel kan være en af hovedårsagerne til, at de kinesiske eksporterende producenter kunne eksportere den pågældende vare til dumpingpriser. Denne faktor kan derfor ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, der blev forvoldt EU-erhvervsgrenen. Denne påstand blev derfor afvist.
(306)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende finanskrisens virkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 211 og 212 i forordningen om midlertidig told.
3.10. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(307)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger i den forbindelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 213 og 215 i forordningen om midlertidig told.
3.11. Skifergasforekomster i Unionen
(308)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger om at tage konklusionerne i betragtning 215-217 i forordningen om midlertidig told op til revision, bekræftes de.
3.12. Den Europæiske Unions emissionshandelssystem (ETS)
(309)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger om at tage konklusionerne i betragtning 218 og 219 i forordningen om midlertidig told op til revision, bekræftes de.
3.13. Ledelsesbeslutninger
(310)
En række interesserede parter genfremsatte påstanden i betragtning 220 i forordningen om midlertidig told om, at den væsentlige skade, som mindst en af EU-producenterne blev påført, var forårsaget af forkerte ledelsesbeslutninger. Disse parter fremlagde yderligere oplysninger i form af en avisartikel. De fremlagte oplysninger kunne dog ikke efterprøves og kunne ikke rokke ved undersøgelsens konklusioner om, at den pågældende virksomheds ledelsesbeslutninger var normale og forsigtige eller ikke havde indvirkninger på den samlede EU-erhvervsgren. Ovennævnte påstande blev derfor afvist.
(311)
Da der ikke blev fremsat andre argumenter i den forbindelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 220 og 221 i forordningen om midlertidig told.
3.14. Andre regeringspolitikker
(312)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger i den forbindelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 222 i forordningen om midlertidig told.
3.15. Andre påstande
(313)
En interesseret part hævdede, at den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, skyldtes ulempen ved at være frontløber og den manglende politiske støtte fra Europa-Kommissionen i de foregående år. Denne part hævdede også, at ud over de nationale støtteordninger er også befolkningen, bruttonationalproduktet, elforbruget, finansieringsmuligheder og muligheden for tilslutning til nettet vigtige faktorer på de enkelte markeder. Ovennævnte part var imidlertid ikke i stand til at begrunde sine påstande, som derfor blev afvist.
(314)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gentog samme interesserede part, at den skade, EU-erhvervsgrenen forvoldtes, skyldtes ulempen ved at være frontløber. Påstanden blev imidlertid hverken analyseret eller begrundet; derfor måtte den afvises.
4. Kumulativ vurdering af de andre faktorer, der konstateredes at bidrage til skaden
(315)
Undersøgelsen viste, at følgende andre faktorer kan have bidraget til skaden: import af den pågældende vare fra Taiwan; nedskæringer i de faste afregningspriser; et begrænset antal EU-producenters langsigtede polysiliciumkontrakter; den finansielle og økonomiske krise.
(316)
Som vist ovenfor i henholdsvis afsnit 3.1. og 3.6. har importen fra Taiwan og et begrænset antal EU-producenters langsigtede polysiliciumkontrakter i bedste fald bidraget marginalt, da eventuelle virkninger heraf blev overvæltet på værdikæden.
(317)
Med hensyn til den økonomiske og finansielle krise viste undersøgelsen, at hovedårsagen til EU-erhvervsgrenens vanskeligheder med at få adgang til den nødvendige kapital til investeringer var dumpingimporten, som hindrede EU-erhvervsgrenen i at sælge sine varer til rentable priser, da EU-markedet var i kraftig vækst (2009-2011).
(318)
For så vidt angår de faste afregningspriser, har tredjeparter ikke været i stand til at påvise, at de faste afregningsprisers niveau i UP havde været så lavt, at det kunne have afholdt EU-producenterne fra at sælge den pågældende vare til ikke skadevoldende priser. Institutionerne er af den opfattelse, at nedskæringerne i de faste afregningspriser kan forklare den faldende efterspørgsel, idet investeringerne i visse områder ikke længere var bæredygtige. De kan dog ikke bryde årsagssammenhængen selv sammenlagt med de øvrige faktorer, der har bidraget til skaden, fordi de stadig var på et niveau, hvor EU-producenterne uden dumpingimporten kunne have solgt deres varer til ikke skadevoldende priser.
(319)
Selv om den kumulerede virkning af de fire andre faktorer, der muligvis bidrager til skaden, derfor vurderes, er årsagssammenhængen mellem dumping og skade ikke brudt.
5. Konklusion om årsagssammenhæng
(320)
Alle virkningerne af andre skadevoldende faktorer end dumpingimporten er blevet analyseret særskilt og samlet. Det konkluderes derfor, at den samlede vurdering af alle de faktorer, som kan have haft en indvirkning på EU-erhvervsgrenens skadelige situation (dvs. import fra tredjelande, faste afregningspriser, indvirkning af råvarepriser, finanskrise), samlet set ikke kan forklare den skade, som EU-erhvervsgrenen forvoldtes, navnlig i form af lave priser og finansielle tab på grund af lavprisimport i betydelige mængder af den pågældende vare fra Kina. På baggrund af ovenstående bekræftes de foreløbige konklusioner i betragtning 223-224 i forordningen om midlertidig told om, at dumpingimporten fra Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
F. UNIONENS INTERESSER
1. Indledende bemærkninger
(321)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en interesseret part, at vurderingen af Unionens interesser ikke byggede på et repræsentativt antal erhvervsdrivende.
(322)
Kommissionen kontaktede de forskellige erhvervsdrivende på følgende måde.
(323)
Ikke forretningsmæssigt forbundne importører: Som omhandlet i betragtning 12 i forordningen om midlertidig told kontaktede Kommissionen alle 250 ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som klageren havde oplyst om, og udtog en midlertidig stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17 for at dække den største repræsentative importmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Men som det fremgår af betragtning 12 og 232 i forordningen om midlertidig told, viste kun en af de virksomheder, der blev foreløbigt udtaget, sig efter kontrol at være en ikke forretningsmæssigt forbundet importør. Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told blev femten yderligere ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som oprindeligt havde indsendt et stikprøveskema i den indledende fase, men ikke var blevet udtaget til stikprøven, anmodet om at samarbejde yderligere i forbindelse med undersøgelsen. Seks af dem indvilligede og modtog et spørgeskema, og fem indsendte en besvarelse, hvoraf tre blev anset for at være tilstrækkeligt udførlige. Den endelige stikprøve af ikke forretningsmæssigt forbundne importører omfatter derfor fire ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der tegner sig for mellem 2 % og 5 % af importen af den pågældende vare. Med hensyn til den lave procentandel skal der mindes om, at hovedparten af importen af den pågældende vare til Unionen ikke finder sted gennem ikke forretningsmæssigt forbundne importører, jf. betragtning 12 i forordningen om midlertidig told.
(324)
Andre erhvervsdrivende end ikke forretningsmæssigt forbundne importører (leverandører og aftagere): Som omhandlet i betragtning 226 i forordningen om midlertidig told sendte Kommissionen også særlige spørgeskemaer til omkring 150 erhvervsdrivende, herunder de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, der havde givet sig til kende efter indledningen af undersøgelsen, som derfor fik lejlighed til at indsende de relevante oplysninger til Kommissionen. Desuden blev ikke kun besvarelserne af spørgeskemaerne, men også kontrollerbare og behørigt begrundede bemærkninger og tilkendegivelser fra de interesserede parter inden for fristerne taget i betragtning i forbindelse med undersøgelsen, uanset om disse parter havde besvaret spørgeskemaet. Navnlig AFASE fremsatte bemærkninger til Kommissionen på vegne af sine medlemmer - solcellevirksomheder, der også blev analyseret.
(325)
I lyset af ovenstående blev der samlet tilstrækkelige elementer til at foretage en meningsfuld vurdering af Unionens interesser. Af disse grunde blev argumentet afvist.
(326)
En interesseret part anmodede Kommissionen om at præcisere, hvordan Kommissionen behandlede spørgeskemaer fra importører, som efter dens opfattelse er indgivet af aftagere.
(327)
Som svar på denne anmodning præciseres det, at de 36 svar anført i betragtning 241 til forordningen om midlertidig told vedrørte svar på bilag B til indledningsmeddelelsen, hvis formål var at udtage en stikprøve af ikke forretningsmæssigt forbundne importører, hvis dette er relevant.
(328)
For så vidt angår spørgeskemabesvarelserne fra de to virksomheder, der er omhandlet i betragtning 12 i forordningen om midlertidig told, blev en inddraget i den relevante analyse af aftagere. Den anden virksomhed indgav supplerende oplysninger, der viste, at i modsætning til det, der blev anført i betragtning 12 i forordningen om midlertidig told, var det faktisk en importør af moduler, men ikke en importør af celler. Ikke desto mindre var oplysningerne i denne virksomheds spørgeskemabesvarelse ikke tilstrækkelige til at medtage den i analysen af ikke forretningsmæssigt forbundne importører, da svarene ikke var fyldestgørende.
(329)
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger blev der foretaget yderligere kontrolbesøg på stedet hos to projektudviklere, jf. betragtning 8 ovenfor. Desuden blev de seks særlige spørgeskemabesvarelser, jf. betragtning 324, fra tjenesteleverandører, der også var aktive i solcellesektoren (logistik, transport, pr osv.), som oprindelig blev betragtet som værende ikke fyldestgørende, jf. betragtning 241 i forordningen om midlertidig told, analyseret og inddraget i denne undersøgelse, jf. betragtning 369-371 nedenfor.
(330)
Kort sagt er der anvendt følgende oplysninger til analysen af Unionens interesser:
-
Spørgeskemabesvarelserne fra otte stikprøveudtagne EU-producenter og fire stikprøveudtagne ikke forretningsmæssigt forbundne importører samt særlige spørgeskemabesvarelser fra otte leverandører og tretten aftagere (syv projektudviklere/installatører, seks tjenesteleverandører, der også er aktive i solcellesektoren) ud af 150 erhvervsdrivende, som havde givet sig til kende efter indledningen af undersøgelsen og modtaget de særlige spørgeskemaer.
-
Oplysninger efterprøvet ved kontrolbesøg på stedet hos otte EU-producenter, en ikke forretningsmæssigt forbundet importør, to leverandører, fire aftagere (projektudviklere/installatører) og en sammenslutning, jf. betragtning 17 i forordningen om midlertidig told og betragtning 8 ovenfor.
-
Oplysninger om Unionens interesser indsendt af andre interesserede pater, herunder sammenslutninger, samt offentligt tilgængelige oplysninger om udviklingen på solcellemarkedet i Europa, navnlig: EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017
2. EU-erhvervsgrenens interesser
(331)
En række interesserede parter anfægtede, at EU-erhvervsgrenen ville være i stand til at drage fordel af eventuelle foranstaltninger, og hævdede, i) at foranstaltningerne vil sænke efterspørgslen efter solcellevarer i Unionen, og derfor vil EU-erhvervsgrenen ikke kunne øge sit salg, ii) at EU-erhvervsgrenen har små produktionsanlæg og derfor ikke er i stand til at opfylde efterspørgslen efter visse typer anlæg som f.eks. tagmonterede industrianlæg og store anlæg på jorden, iii) at EU-producenterne ikke er attraktive for banker, iv) at indførelsen af told på celler rent faktisk vil øge EU-producenternes produktionsomkostninger til moduler og gøre dem mindre attraktive for forbrugerne, og v) at producenter fra andre tredjelande i tilfælde af betydelige fald i importen fra Kina sandsynligvis vil drage fordel af den lavere import fra Kina.
(332)
For så vidt angår påstanden om, at foranstaltningerne vil sænke efterspørgslen efter fotovoltaiske varer i Unionen, og at EU-erhvervsgrenen derfor ikke vil kunne øge sit salg, skal det bemærkes, at parterne ikke var i stand til at forelægge kontrollerbar dokumentation for en direkte sammenhæng mellem indførelsen af foranstaltninger og faldet i efterspørgslen efter fotovoltaiske varer, som viste sig i årenes løb at være blevet påvirket af flere faktorer.
(333)
Som reaktion på påstanden om, at EU-erhvervsgrenen har små produktionsanlæg og derfor ikke er i stand til at opfylde efterspørgslen efter visse typer anlæg som f.eks. tagmonterede industrianlæg og store anlæg på jorden, bør det bemærkes, at undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen har kapacitet til at levere både handels- og industrianlæg (mellem 40 kW og 1 MW) og anlæg til forsyningsmarkedssegmentet (mellem 1 MW og 10 MW). Desuden afslørede undersøgelsen ikke nogen dokumentation for, at varer, der leveres af forskellige producenter, ikke kunne anvendes i samme projekt. Påstanden blev derfor afvist.
(334)
Påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke ville drage nytte af foranstaltningerne, fordi EU-producenter ikke er attraktive for banker, og at investeringsfonde ikke ville acceptere at finansiere projekter, der benytter moduler fremstillet i EU, blev ikke dokumenteret. Det forventes under alle omstændigheder, at indførelsen af foranstaltninger vil genskabe redelige markedsvilkår, hvilket burde forsikre investorer bl.a. fra banksektoren om EU-producenternes evne til at udvikle levedygtige projekter. Af disse grunde blev argumentet afvist.
(335)
For så vidt angår påstanden om, at indførelsen af told på celler rent faktisk vil øge EU-producenternes produktionsomkostninger til moduler og gøre dem mindre attraktive for forbrugerne, er det ganske vist ikke udelukket, at der kunne komme en vis prisstigning efter indførelsen af told, men det bør også tages i betragtning, at offentligt tilgængelige kilder indikerer, at pristendensen for moduler og celler er for nedadgående. Selv om omkostningerne til celler kan stige som følge af foranstaltningerne, burde den overordnede faldende tendens i priserne føre til faldende omkostninger for moduler. De pågældende producenter kan også beslutte at købe deres celler i Unionen og ikke længere i Kina. Endelig forventes det, at en indførelse af foranstaltninger vil øge kapacitetsudnyttelsen hos celleproducenter i Unionen og dermed øge deres stordriftsfordele og som følge heraf nedbringe omkostningerne. Påstanden blev derfor afvist.
(336)
Argumentet om, at i tilfælde af et betydeligt fald i den kinesiske import efter indførelsen af foranstaltninger vil de andre tredjelande højst sandsynligt drage nytte af dette snarere end EU-erhvervsgrenen, blev ikke bekræftet i forbindelse med undersøgelsen. Undersøgelsen afslørede ingen klare tegn på, at de andre tredjelande ville omdirigere deres eksport til EU-markedet i betydeligt omfang, navnlig i betragtning af den forventede ekspansion af andre tredjelandes markeder, især i Asien, jf. offentligt tilgængelige kilder. Endelig er der ingen tegn på, at det forholder sig sådan, at selv om importen fra andre tredjelande ville stige som følge af et fald i den kinesiske import, ville EU-erhvervsgrenen ikke være i stand til at konkurrere med importen fra disse lande.
(337)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en række parter, at det er urealistisk at forvente, at der vil opstå en bæredygtig EU-erhvervsgren, der fremstiller moduler og celler, fordi der ikke er nogen rationel investor, som ville investere i de EU-producenter, som angiveligt er ramt af en ugunstig omkostningsstruktur og derfor ikke kan producere til konkurrencedygtige priser. Undersøgelsen bekræftede ikke, at EU-erhvervsgrenen lider under en ugunstig omkostningsstruktur, jf. betragtning 202 og 203 i forordningen om midlertidig told. Uden dumpingimporten og ved at udnytte produktionskapaciteten bedre ville man derfor kunne opnå stordriftsfordele og skabe mulighed for en bæredygtig EU-erhvervsgren. På baggrund af ovenstående blev påstanden afvist.
(338)
En part fremførte, at efterspørgslen i Unionen er drevet af udviklingen i de faste afregningspriser, og investorernes forventede afkast af investeringen er forbundet med denne udvikling. Denne fremførte navnlig, at hvis priserne stiger i Unionen som følge af tolden, og de faste afregningspriser ikke følger denne stigning, vil efterspørgslen falde, og EU-erhvervsgrenen vil ikke drage nytte af den told, der indføres.
(339)
Som reaktion på ovennævnte påstand skal det bemærkes, at trods sammenfaldet mellem de faste afregningsprisers niveau og efterspørgslen efter solcelleanlæg tyder den dokumentation, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, på, at den fremtidige efterspørgsel i stadig mindre grad vil være afhængig af faste afregningspriser og andre støtteordninger, da visse typer anlæg sandsynligvis vil have opnået netparitet for solenergi i flere egne i Unionen, jf. betragtning 260 ovenfor. Desuden burde det forventede afkast af investeringen bygge på rimelige markedspriser. Selv om en vis prisstigning endelig ikke kan udelukkes efter indførelsen af foranstaltninger, jf. betragtning 335 ovenfor, bør det bemærkes, at offentligt tilgængelige kilder indikerer, at den generelle pristendens er faldende. Påstanden blev derfor afvist.
(340)
Interesserede parter har påpeget, at eftersom efterspørgslen efter solpaneler er drevet af støtteordninger, navnlig faste afregningspriser, og af niveauet for elpriserne til den endelige forbruger (hvilket afgør netpariteten), kan efterspørgslens priselasticitet være meget høj. Det er korrekt, at en betydelig stigning i priserne kan føre til en betydelig nedgang i efterspørgslen som følge af markedets særlige karakter som påpeget af de interesserede parter, men argumentet må afvises, fordi det er meget usandsynligt, at der vil ske omfattende prisstigninger som følge af foranstaltningerne af følgende årsager. For det første bekræfter alle tilgængelige kilder, at det betydelige fald i priserne på den pågældende vare i UP og fra UP til i dag vil fortsætte.
For det andet er den økonomiske virkning af det tilsagn, som Kommissionen har godkendt, at de kinesiske eksporterende producenter vil levere den pågældende vare til en mindsteimportpris på under 60 c/W, hvilket er langt under den pris, der er blevet konstateret i UP, i en mængde, der svarer nogenlunde til deres nuværende markedsandel. Med dette prisniveau er det højst usandsynligt, at efterspørgslen vil falde i et betydeligt omfang, eftersom dette prisniveau sikrer tilstrækkelig efterspørgsel både med det aktuelle støtteniveau fra støtteordninger og med den nuværende netparitet. Desuden forventes elpriserne til de endelige forbrugere at stige, mens priserne på den pågældende vare forventes at falde. Gennem en indekseringsformel sikrer tilsagnet, at der tages hensyn til yderligere prisfald på den pågældende vare i forbindelse med mindsteimportprisen. Disse argumenter måtte derfor afvises.
(341)
En række parter gentog deres påstand om, at EU-erhvervsgrenens interesser ikke er betydelige, eftersom den merværdi, der skabes af leverandør- og aftagervirksomheder, er langt større end den merværdi, som skabes af EU-erhvervsgrenen i solcelleværdikæden. Argumentet om, at de forskellige segmenter inden for solcellesektoren har forskellig merværdi, benægtes ikke. Som nævnt i betragtning 228 i forordningen om midlertidig told viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af urimelig handelspraksis. Nogle EU-producenter har faktisk allerede været nødt til at lukke, og uden foranstaltninger synes en yderligere forværring sikker. Da alle segmenter i solcellesektoren er nært forbundne, ville EU-produktionens ophør være til skade for hele solcellesektoren og gøre den helt afhængig af leverancer fra andre lande. Derfor og også af hensyn til forsyningssikkerheden blev dette argument afvist.
(342)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte en interesseret part den påstand, at den højere merværdi, der skabes hos leverandør- og aftagervirksomhederne i forhold til hos EU-erhvervsgrenen, for så vidt angår den pågældende vare, er relevant for, hvorvidt der bør indføres antidumpingtold. Det skal i den forbindelse bekræftes, at institutionerne ved vurderingen af Unionens interesser afvejede de positive og de negative konsekvenser, tolden måtte få for de forskellige erhvervsdrivende. Mens virkningerne for leverandør- og aftagervirksomhederne er begrænsede, vil foranstaltningerne give EU-erhvervsgrenen mulighed for genrejsning efter den skadevoldende dumping.
(343)
En part anfægtede det antal arbejdspladser, der ville blive sikret ved indførelse af foranstaltninger. Denne hævdede, at EU-erhvervsgrenen har omkring 6 000 ansatte og ikke 25 000 som anført i betragtning 229 i forordningen om midlertidig told.
(344)
Der blev dog ikke fremlagt dokumentation til støtte for denne påstand, og den blev derfor afvist. Det præciseres, at efter udelukkelsen af wafere fra varedækningen, var der omkring 21 000 beskæftigede i EU-erhvervsgrenen i UP. De interesserede parter fremlagde ingen dokumentation for, at antallet af ansatte i EU-erhvervsgrenen havde ændret sig væsentligt efter UP.
(345)
Det kan derfor konkluderes, at undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra Kina og ikke var i stand til at tjene investeringen ind igen gennem fortjenstgivende salg. Det forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil genskabe rimelige handelsvilkår på EU-markedet og gøre EU-erhvervsgrenen i stand til at konkurrere på lige fod. Det sandsynlige fald i importen fra Kina burde sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at øge sit salg i Unionen og dermed opnå en bedre udnyttelse af den tilgængelige produktionskapacitet på kort sigt. Dette kan medføre stordriftsfordele. Selv om det er muligt, at priserne på samme vare vil stige i en kort periode på grund af foranstaltningerne, opretholdes den overordnede faldende pristendens sandsynligvis også takket være på den ene side det yderligere fald i produktionsomkostningerne for den undersøgte vare og på den anden side konkurrencetrykket fra producenterne i tredjelande, som også konkurrerer på EU-markedet.
(346)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 227 og 231 i forordningen om midlertidig told, med undtagelse af det beskæftigelsestal, der er omhandlet i betragtning 344 ovenfor.
3. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(347)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gjorde den ikke forretningsmæssigt forbundne importør, der indsendte en spørgeskemabesvarelse inden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger og var blevet anset for at udgøre den foreløbige stikprøve, gældende, at konklusionerne vedrørende foranstaltningernes indvirkning på ikke forretningsmæssigt forbundne importører kun byggede på dennes eget spørgeskema, som derfor ikke kunne betragtes som repræsentativt.
(348)
Forordningen om midlertidig told byggede sine konklusioner vedrørende ikke forretningsmæssigt forbundne importører på en virksomhed, da det kun var én ud af de tre importører, der indgik i den foreløbige stikprøve, hvis hovedaktivitet bestod i at handle med den pågældende vare, jf. betragtning 232. Som anført ovenfor i betragtning 21 blev stikprøven efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger udvidet, flere uafhængige importører blev kontaktet, og ud af de fem yderligere modtagne spørgeskemabesvarelser var kun tre fyldestgørende og skabte mulighed for en meningsfuld vurdering. I den endelige fase blev stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører derfor udvidet til at omfatte fire importører. Alt i alt tegnede de fire stikprøveudtagne samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importørers aktiviteter vedrørende den pågældende vare sig for mellem 60 % og 100 % af deres samlede aktiviteter i UP. Desuden købte de fire samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører mellem 16 % og 100 % af deres samlede import af moduler i Kina, og kun én købte udelukkende fra det pågældende land. De fire stikprøveudtagne samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importørers rentabilitet i forbindelse med den undersøgte vare var i gennemsnit på 2,3 % i UP.
(349)
En interesseret part hævdede, at toldens indvirkning på de ikke forretningsmæssigt forbundne importører var undervurderet, da der ikke er nogen umiddelbare alternative forsyningskilder, som kunne erstatte importen af den pågældende vare fra Kina, hvis tolden blev indført, og at det er vanskeligt at skifte forsyningskilde, i betragtning af at den største produktion er baseret i Kina, og at dette ville medføre betydelige ekstraomkostninger.
(350)
I den forbindelse skal der mindes om, at indførelse af foranstaltninger ikke burde medføre, at importen af den pågældende vare fra Kina bortfalder. Undersøgelsen viste, at den mulige nedgang i importen fra Kina vil påvirke især de importører, som køber den pågældende vare udelukkende fra Kina, hvilket kun er tilfældet for én ud af fire samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører. For så vidt angår foranstaltningernes indvirkning på de ikke forretningsmæssigt forbundne importørers økonomiske situation, blev det ikke udelukket, at den kan være negativ, men det er blevet konkluderet, at dette i høj grad afhænger af deres evne til at skifte forsyningskilde eller overvælte i det mindste en del af en mulig prisstigning på deres kunder. For virksomheder, der også importerer varen fra andre lande end Kina eller også importerer andre varer end den pågældende vare, bliver den negative indvirkning yderligere begrænset. Kommissionen finder derfor, at selv om den pågældende vare sandsynligvis får en negativ indvirkning på importørerne, forbliver indvirkningen i gennemsnit begrænset.
(351)
En ikke forretningsmæssigt forbundet importør fremførte, at der går en betydelig investering i tid og penge forud for accept af varer fra en ny leverandør. I den forbindelse blev der som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger fremsat en påstand om, at der blev fremlagt relevant dokumentation for kontrolholdet på tidspunktet for kontrolbesøget vedrørende det langvarige testkrav, som en importør skal opfylde, før der træffes afgørelse om at indkøbe fra en bestemt eksportør.
(352)
Det erkendes, at indgåelsen af et nyt forhold mellem en importør og en leverandør kan kræve en yderligere investering i form af omkostninger og tid (f.eks. prøvning af varen). Samtidig synes et leverandørskifte at være en normal risiko, som indgår i importørernes erhverv og hænger sammen med, at markedet for solenergi modnes og dermed undergår konstante forandringer (f.eks. konkurser og konsolideringer), som betyder, at der skal skiftes til nye leverandører. Det må desuden antages, at nye former for moduler, der konstant markedsføres (f.eks. med nye effektivitetsegenskaber), også kræver prøvning. I den forbindelse synes prøvning af en ny vare (selv fra samme leverandør) at være en standardaktivitet snarere end en usædvanlig aktivitet. Påstanden blev derfor afvist.
(353)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte to parter deres påstand om, at de ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser ikke var blevet ordentligt undersøgt. En part hævdede, at manglen på en ikke fortrolig udgave af spørgeskemabesvarelserne fra de ekstra samarbejdsvillige importører gjorde det umuligt for parterne at foretage en korrekt vurdering. Denne rejste tvivl om Kommissionens vurdering af muligheden for, at importen fra andre tredjelande til Unionen ville stige og dermed give importørerne lejlighed til at skifte leverandører ud fra den påstand, at andre tredjelandes markeder er i stærk fremgang. Parten hævdede i den forbindelse, at en sådan antagelse er i strid med konklusionerne i betragtning 336 om, at importen fra andre tredjelande ikke vil være omfattende. En anden part rejste tvivl om, hvorvidt Kommissionen overholdt princippet om ikke-diskrimination, da EU-producenterne fik en mere fremtrædende plads i Kommissionens vurdering end de øvrige erhvervsdrivende.
(354)
Det skal indledningsvis bekræftes, at den ikke fortrolige udgave af de spørgeskemabesvarelser, der blev modtaget efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told fra de ekstra samarbejdsvillige importører, indgik i dossieret, som de interesserede parter havde adgang til. Dernæst er der ingen modsætning imellem den antagelse, at importen fra andre tredjelande kan stige som reaktion på en lavere import fra Kina, og at denne stigning ikke burde være omfattende i betragtning af den stigende efterspørgsel efter solcelleanlæg på verdensplan. Da EU-erhvervsgrenen forventes at genvinde en vis del af den markedsandel, som varerne fra Kina tidligere havde, kan et vist forretningstab for ikke forretningsmæssigt forbundne importører samtidig ikke udelukkes. Det bemærkes imidlertid, at den samlede størrelse af markedet for solenergi fortsat forventes at vokse på lang sigt, da der opnås netparitet i stadig flere områder. Endelig præciseres det, at som i alle handelsbeskyttelsesundersøgelser blev EU-erhvervsgrenens situation vurderet for at fastslå, om den led væsentlig skade som følge af dumpingimporten, hvorimod EU-erhvervsgrenens interesser i forbindelse med analysen af Unionens interesser blev vurderet på lige fod med de øvrige erhvervsdrivendes, herunder de ikke forretningsmæssigt forbundne importørers. Det præciseres også, at undersøgelsen af, hvorvidt EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, gennemføres navnlig i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, som fastsætter minimumsstandarder for en sådan undersøgelse. Unionens interesser analyseres først, efter at der foreligger en positiv bestemmelse af skadevoldende dumping i overensstemmelse med standarderne i grundforordningens artikel 21. Som følge heraf blev det fastslået, at den sandsynlige negative indvirkning af foranstaltningerne på visse importører, især dem, der udelukkende køber varer i Kina, ikke vejede tungere end fordelene ved foranstaltningerne for EU-erhvervsgrenen og de mellem- og langsigtede fordele for EU's solcellemarked som følge af redelig konkurrence.
(355)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger vedrørende oplysningerne om de fire importører i stikprøven, bekræftes konklusionerne i betragtning 233 og 234 i forordningen om midlertidig told.
4. Leverandørernes interesser
(356)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte flere parter den påstand, at det meste input i solcelleværdikæden kommer fra Unionen, og at en sådan fordelagtig situation kan ophøre, hvis tolden indføres, da produktionen i Kina af den pågældende vare vil falde som følge af tolden. Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger påpegede en part, at foranstaltningerne i dette tilfælde kan udløse andre foranstaltninger, som Kina kan indføre over for EU's varer.
(357)
I den forbindelse forventes den kinesiske import at fortsætte med at forsyne EU-markedet selv med gældende told, jf. betragtning 239 i forordningen om midlertidig told. Desuden forudser en række offentligt tilgængelige kilder i solcellesektoren som f.eks. EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017, at en mulig faldende efterspørgsel i Unionen kun vil gøre sig gældende på kort sigt (2013 og 2014), og at forbruget i Unionen vil vokse igen i de følgende år. Endvidere vil håndtering af uredelig handelspraksis sandsynligvis muliggøre opbygning af bæredygtig vækst på markedet for solceller i Unionen på mellemlang og lang sigt, som alle erhvervsdrivende i Unionen burde nyde godt af, jf. betragtning 239 i forordningen om midlertidig told. For så vidt angår påstanden om mulige kinesiske modforanstaltninger som reaktion på foranstaltningerne i dette tilfælde, erindres der endelig om, at Kina som ethvert andet WTO-medlem kun i begrundede tilfælde kan have adgang til handelsbeskyttelsesundersøgelser, og at en sådan undersøgelse skal overholde WTO's strenge regler. Kommissionen overvåger alle sådanne undersøgelser for at sikre, at WTO's regler overholdes. Påstanden blev derfor afvist.
(358)
En række parter anfægtede konklusionen i betragtning 239 i forordningen om midlertidig told om, at den dalende eksport fra Unionens leverandører af solceller til Kina kunne opvejes af eksport til andre markeder, og hævdede, at tolden vil nedbringe den globale efterspørgsel efter den pågældende vare.
(359)
I den forbindelse skal det for det første bemærkes, at importen fra Kina ikke forventes at ophøre fuldstændigt som følge af tolden. Desuden fastslog de oplysninger, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, ikke nogen direkte sammenhæng mellem udviklingen i importen fra Kina til EU-markedet og eksporten fra Kina til andre markeder. Desuden forudsiger offentligt tilgængelige kilder som f.eks. EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017, at solcellemarkedet på verdensplan vil vokse i de kommende år. Med hensyn til det kinesiske marked er der tegn på, at forbruget på hjemmemarkedet i Kina vil vokse betydeligt (f.eks. som anført af EPIA). I betragtning af ovenstående forventes eksporten fra Unionens leverandører til Kina ikke at falde betydeligt som følge af indførelsen af foranstaltninger.
(360)
Det bør også bemærkes, at den faldende efterspørgsel i Unionen i 2013 og 2014, jf. betragtning 357 ovenfor, kan have en negativ indvirkning på leverandørerne. Dette kan imidlertid ikke, i det mindste ikke i noget videre omfang, forbindes med tolden, da det var forudset et godt stykke tid inden indførelsen af foranstaltninger. For så vidt angår EU-producenterne af maskiner til solcelleindustrien, jf. betragtning 239 i forordningen om midlertidig told, forholder det sig endvidere sådan, at som følge af den nuværende betydelige uudnyttede kapacitet i Kina, er det usandsynligt, at deres eksport til Kina kan øges markant selv med et scenario, hvor de kinesiske producenter øger deres produktionsmængde. Endelig viste de oplysninger, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, at producenterne af maskiner også kan blive påvirket af Kinas 12. femårsplan for solcelleindustrien, der forudser, at 80 % af fremstillingsudstyret for celler kommer fra Kina i 2015. Så længe denne ændring sker i overensstemmelse med WTO-reglerne, kan dette også yderligere begrænse Unionens maskinproducenters mulighed for at konkurrere på det kinesiske marked. Ovenstående påstand blev derfor afvist.
(361)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at den 12. femårsplan for solcelleindustrien kun indeholder nogle generelle retningslinjer, som ikke er bindende, da der ikke er planlagt nogen håndhævelsesbeføjelser, og at den derfor ikke skal ses som et tegn på, at Unionens maskinproducenters mulighed for at konkurrere på det kinesiske marked begrænses. Det skal i denne forbindelse bemærkes, at den kinesiske regering inkluderede solcelleindustrien blandt de strategiske industrier i den 12. femårsplan og også udarbejdede en særlig plan for solcelleindustrien. I denne plan gav den kinesiske regering udtryk for sin støtte til »vigtige virksomheder« og »nøglevirksomheder«, forpligtede sig til at »fremme gennemførelsen af en række støttepolitikker for solcelleindustrien« og »fastlægge den overordnede udarbejdelse af støttepolitikker inden for erhverv, finans, beskatning…«. Da planen indeholder vigtige direktiver, som den kinesiske industri skal følge i femårsperioden, har den desuden stor indvirkning på erhvervslivet både i Kina og i de lande, som handler med Kina. På baggrund af ovenstående er der tydelige tegn på, at de kinesiske solcelleproducenters frie valg og det konkurrencemæssige pres fra de EU-producenter af produktionsudstyr, som eksporterer til det kinesiske marked, begrænses af planen. Derfor blev dette argument afvist.
(362)
En samarbejdsvillig råvareproducent anfægtede udsigten til, at andre markeder kompenserer for den faldende produktion på det kinesiske marked, i betragtning af den store produktionskapacitet i Kina, som det ikke ville være let at opbygge andetsteds.
(363)
På baggrund af konklusionerne i betragtning 359 ovenfor afvises dette argument, da der ikke er noget tegn på den påståede dalende produktion på det kinesiske marked.
(364)
En interesseret part anfægtede antallet af ansatte i leverandørsektoren, jf. betragtning 236 i forordningen om midlertidig told.
(365)
Det præciseres, at antallet på 4 200 ansatte, jf. forordningen om midlertidig told, kun vedrørte de samarbejdsvillige leverandører som f.eks. udstyrsfabrikanter og leverandør af polysilicium ud fra deres spørgeskemabesvarelser og ikke hele sektoren.
(366)
Efter udelukkelsen af wafere fra varedækningen burde EU-producenterne af denne vare alligevel få gavn af indførelsen af tolden, da EU-erhvervsgrenen forventes at øge sin produktion af celler og moduler.
(367)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 235 og 240 i forordningen om midlertidig told.
5. Aftagernes interesser
(368)
Som nævnt i betragtning 329 ovenfor blev der efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger foretaget yderligere kontrolbesøg hos to projektudviklere.
(369)
Ud over syv spørgeskemabesvarelser fra aftagere, hvis aktiviteter er direkte forbundet med samme vare (nemlig projektudviklere og installatører), der udgjorde grundlaget for vurderingen af aftagere i forordningen om midlertidig told, blev seks yderligere spørgeskemabesvarelser, der var blevet fremsendt i den midlertidige fase og anset for ikke at være tilstrækkeligt udførlige (se betragtning 241 i forordningen om midlertidig told) analyseret nærmere, da de indeholdt oplysninger om den relative betydning af deres solcellerelaterede aktiviteter i forhold til deres samlede aktivitet.
(370)
De seks yderligere berørte erhvervsdrivende var tjenesteleverandører i solcellesektoren (logistik, transport, pr osv.) og dermed erhvervsdrivende, hvis aktivitet ikke direkte er knyttet til den undersøgte vare. Trods mangelfulde svar viste oplysningerne i spørgeskemaerne, at disse erhvervsdrivendes solcellerelaterede aktivitet var marginal i forhold til deres samlede aktivitet. Deres solcellerelaterede aktiviteter i UP udgjorde rent faktisk i gennemsnit kun omkring 5 % af deres samlede omsætning og 8 % af deres samlede beskæftigelse. Rentabiliteten var i gennemsnit på omkring 7 %. Det bemærkes imidlertid, at oplysningerne vedrørende rentabilitet ikke var udførlige, da det ikke var alle erhvervsdrivende, der indsendte oplysninger herom.
(371)
Ud fra den yderligere gennemgang blev det konkluderet, at i lyset af de fremsendte oplysninger er det ikke sandsynligt, at en eventuel indvirkning af foranstaltningerne på den økonomiske situation hos tjenesteleverandører i solcellesektoren bliver betydelig.
(372)
Efter den foreløbige og den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en række parter repræsentativiteten af oplysningerne vedrørende aftagervirksomhedernes omsætning, rentabilitet og beskæftigelse, som Kommissionen udledte af spørgeskemabesvarelserne fra de syv aftagervirksomheder. AFASE forelagde en »undersøgelse«, som den har gennemført blandt sine medlemmer (montører) for at illustrere, at for hovedparten af installatørerne udgør solcelleaktiviteten en hovedindtægtskilde. AFASE hævdede endvidere, at aftagerne, navnlig installatører, i modsætning til, hvad der fremgår af konklusionerne i betragtning 242 i forordningen om midlertidig told, kun ville opnå encifrede fortjenstmargener, som ikke giver mulighed for at absorbere tolden.
(373)
For så vidt angår repræsentativiteten af de oplysninger, der blev anvendt i forordningen om midlertidig told, anvendte Kommissionen alle de oplysninger fra de aftagervirksomheder, der besvarede det særlige spørgeskema, samt redegørelser fra AFASE, jf. betragtning 330 ovenfor.
(374)
For så vidt angår påstanden om, at solcelleaktiviteter udgør en hovedindtægtskilde for installatører, bekræftede en yderligere analyse af spørgeskemabesvarelserne fra de syv aftagervirksomheder (installatører og projektudviklere), at den aktivitet, der har direkte tilknytning til samme undersøgte vare, i gennemsnit tegnede sig for omkring 42 % af disse virksomheders samlede aktivitet, og fortjenesten var i gennemsnit på 11 %. Når der også tages højde for deres aktiviteter (som ikke er direkte knyttet til den undersøgte vare), øges deres samlede betydning imidlertid mærkbart hos tre ud af de syv virksomheder. Som følge heraf varierer de tilsvarende satser mellem 45 % og 100 % i UP. For de syv virksomheder (installatører og projektudviklere) ville rentabiliteten af solcelleaktiviteter, herunder aktiviteter, der ikke direkte er forbundet med den undersøgte vare, endvidere tegne sig for gennemsnitligt 9 %. På beskæftigelsessiden ville solcelleaktiviteter, herunder aktiviteter, der ikke direkte er forbundet med den undersøgte vare, tegne sig for omkring 660 fuldtidsjobs i UP for de syv virksomheder. Bortset fra solcelleprojekter og -anlæg var disse virksomheder også aktive inden for vindenergianlæg og produktion af elektrisk udstyr.
(375)
Det er Kommissionens opfattelse, at foranstaltningernes indvirkning på aftagervirksomhederne primært skal vurderes på baggrund af deres aktivitet i direkte tilknytning til den undersøgte vare, som i UP nåede op på en fortjeneste på 11 % i gennemsnit. Selv hvis den vurderes på grundlag af de samlede solcelleaktiviteter, der ikke har direkte tilknytning til den undersøgte vare, ville konklusionerne imidlertid ligne den, som man nåede frem til i den foreløbige fase, eftersom de forskellige faktorer, der blev taget i betragtning, nemlig rentabiliteten og muligheden for at absorbere en del af tolden, samlet set ikke varierer betydeligt (fortjenesten falder fra 11 % i gennemsnit til 9 % i gennemsnit). Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en part, hos hvem Kommissionen havde foretaget et kontrolbesøg, repræsentativiteten af konklusionen vedrørende installatørernes og udviklernes fortjeneste, som ifølge denne part angiveligt kun ville bygge på en enkelt transaktion. Denne påstand afvises, da Kommissionen beregnede aftagervirksomhedernes fortjeneste på grundlag af alle de oplysninger, der var blevet fremlagt af aftagervirksomhederne i deres spørgeskemabesvarelser.
(376)
For så vidt angår den undersøgelse, som AFASE foretog blandt sine medlemmer, skal det for det første bemærkes, at alle erhvervsdrivende havde mulighed for at give sig til kende i forbindelse med indledningen af undersøgelsen og at besvare det specifikke spørgeskema for aftagere, hvori der anmodes om de nødvendige oplysninger til at vurdere indvirkningen af told på disse aftagere. For det andet fremgik installationsvirksomhedernes identitet ikke af undersøgelsen, hvilket ikke muliggjorde en kontrol af f.eks. relevansen og pålideligheden af de indberettede oplysninger. For det tredje vedrørte en række spørgsmål i undersøgelsen installationsvirksomhedernes evne til at absorbere en eventuel told, hvorimod der ikke var nogen henvisning i undersøgelsen til den fortjeneste, som disse installatører havde opnået i UP, hvorved der mangler et vigtigt element til evaluering af virkningen af foranstaltningerne. Som følge heraf kunne der ikke drages nogen meningsfulde konklusioner af undersøgelsen.
(377)
En række parter anfægtede konklusionerne i betragtning 247 og 250 i forordningen om midlertidig told om, at der vil være en negativ indvirkning på job i aftagersegmentet på kort sigt, og at den samlede indvirkning bliver negativ, men kun i begrænset omfang, i betragtning af at markedet for solceller i Unionen forventes at vokse på mellemlang og lang sigt. Nogle parter hævdede endvidere, at navnlig installatørvirksomheder, som er afhængige af solcelleanlæg, vil blive ramt af tilbagegangen i efterspørgslen.
(378)
Det mulige tab af arbejdspladser som følge af indførelsen af told, blev analyseret yderligere. Generelt bekræftede de oplysninger, der er indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, at aftagersektoren har været udsat for tab af arbejdspladser som følge af nedgangen i efterspørgslen efter solcelleanlæg i Unionen på omkring 5 GW mellem 2011 og 2012, jf. betragtning 246 i forordningen om midlertidig told. Dette tab af arbejdspladser kan ikke ses i forbindelse med foranstaltningerne, da de afspejlede en markedsudvikling. Desuden kan der forventes en yderligere nedgang i efterspørgslen i 2013 og 2014, der højst sandsynligt fører til yderligere tab af arbejdspladser i solcellesektoren. Ligeledes forudsagde store forskningscentre som f.eks. EPIA inden indledningen af undersøgelsen en sådan udvikling i efterspørgslen, og derfor kan disse tab af arbejdspladser ikke tilskrives indførelsen af foranstaltninger.
(379)
EU-erhvervsgrenen indgav en undersøgelse gennemført af en konsulent fra PriceWaterHouseCoopers (»PWC«) af den mulige indvirkning af en foranstaltning på solcellerelaterede arbejdspladser. PWC-undersøgelsen henviser til en tidligere undersøgelse gennemført af en anden konsulent - Prognos, hvori der blev forudsagt store tab af arbejdspladser på solcellemarkedet som følge af indførelsen af foranstaltninger, som blev indgivet af AFASE før indførelsen af midlertidig told, og som blev omhandlet i betragtning 243-246 i forordningen om midlertidig told. PWC-undersøgelsen kritiserede den undersøgelse, der var blevet gennemført af Prognos, og fremhævede, at Prognos' samlede anslåede tab af arbejdspladser oversteg det samlede antal eksisterende solcellejob i Unionen. For så vidt angår indvirkningen af told på EU-markedet, nåede PWC til den modsatte konklusion af Prognos og forudsagde en positiv nettoeffekt på beskæftigelsen i Unionen, og at fordelene opvejer de eventuelle negative virkninger af tolden (f.eks. på efterspørgslen). Da der ikke fremkom nye underbyggede argumenter vedrørende virkningen af foranstaltninger på beskæftigelsen i aftagersektoren, bekræftes konklusionerne i betragtning 247-250 i forordningen om midlertidig told.
(380)
AFASE hævdede, at Kommissionen ikke fremlagde oplysninger om kilden til den fejlmargen på 20 % for direkte solcellejob, der blev beregnet for 2011, jf. betragtning 245 i forordningen om midlertidig told.
(381)
Denne fejlmargen på 20 %, som kan gælde i opadgående eller nedadgående retning, kom frem under kontrolbesøget hos EPIA. Den viser, at det er vanskeligt at vurdere præcise tal for beskæftigelsen i aftagersektoren, da der kun er få, ofte modstridende, kilder til dataindsamling.
(382)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en række parter, at Kommissionens analyse ikke oplyste, at tolden kun vil bidrage til tab af arbejdspladser, som følge af at der ville blive installeret færre solcelleanlæg efter 2011. Det blev hævdet, at sådanne tab af arbejdspladser, navnlig i aftagerleddet, hænger nøje sammen med, at der består et afhængighedsforhold mellem installatører af solcelleanlæg og solcelleanlæg. AFASE kritiserede desuden Kommissionen for ikke på behørig vis at have inddraget den undersøgelse, AFASE havde gennemført blandt sine medlemmer, og en tilsvarende undersøgelse gennemført af en britisk solenergibrancheforening, som angiveligt påviste en sådan afhængighed.
(383)
For så vidt angår den påstand, at Kommissionen ikke oplyste om toldens indvirkning på beskæftigelsen, henvises der til betragtning 377 og 379 ovenfor, hvor påstandene vedrørende foranstaltningernes indvirkning på beskæftigelsen i solcellesektoren behandles, og hvor det erkendes, at arbejdspladserne i aftagersektoren rent faktisk kan blive ramt på kort sigt af foranstaltningerne.
(384)
For så vidt angår den undersøgelse, der er foretaget af AFASE og af den britiske solenergibrancheforening, oplystes identiteten på de virksomheder, der deltog i interviewet, som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger. Undersøgelserne var imidlertid fortsat mangelfulde, da f.eks. visse besvarelser ikke var fyldestgørende. Analysen af undersøgelserne viste følgende. Vedrørende AFASE's undersøgelse skal det for det første bemærkes, at hovedparten af de 50 installatører, der deltog i interviewet, erklærede, at de udelukkende var aktive på markedet for solenergi. 15 ud af 50 installatører erklærede, at de også var aktive inden for andre aktiviteter, der ikke vedrørte solenergi, som f.eks. opvarmning, elinstallationer og i et vist omfang vindenergi. Af den britiske undersøgelse fremgik det, at 21 ud af 31 britiske virksomheder, som deltog i interviewet, også havde andre aktiviteter end aktiviteter inden for solenergi. Dette resultat viser, at for så vidt angår næsten halvdelen af projektudviklerne og installatørerne, er konklusionen i betragtning 247 i forordningen om midlertidig told vedrørende evnen til at udføre andre aktiviteter som f.eks. el- og varmeinstallationer, blikkenslagerarbejde og installationer på basis af andre grønne energikilder korrekt. Det erkendes imidlertid, at denne mulighed kan forekomme i mindre grad end antaget i forordningen om midlertidig told. Toldens afhjælpende virkning på tabet af arbejdspladser kan derfor være mindre omfattende end først antaget. For det andet har nogle af de virksomheder, som AFASE og den britiske solenergibrancheforening har undersøgt, anvendt varer produceret i Unionen, og nogle virksomheder planlægger at købe ikke kinesiske varer som følge af foranstaltningerne for at undgå en prisstigning. Derfor forventes deres afhængighed af den kinesiske import og foranstaltningernes indvirkning at være begrænset, da de kan få adgang til varer produceret i Unionen.
For det tredje muliggjorde beregningen af foranstaltningernes indvirkning på alle de undersøgte virksomheders aktiviteter ikke at drage endelige konklusioner, da virksomhedernes vurderinger var meget forskelligartede. Visse virksomheder var end ikke i stand til at vurdere en sådan indvirkning. For det fjerde fordelte svarene på spørgsmålet om antallet af solcelleprojekter, der risikerer at blive aflyst, hvis der indføres told, sig også mellem »ikke mange« og »alle projekter« i den britiske undersøgelse. Visse virksomheder var ude af stand til at foretage en beregning. Endelig udelod begge undersøgelser spørgsmålet om fortjenesten hos de virksomheder, der blev interviewet, som er vigtig for vurderingen af den mulige absorbtion af en eventuel prisstigning som følge af tolden.
(385)
Andre parter hævdede, at installatører ikke har let ved at ændre deres aktiviteter eller skifte til installation af andre former for grøn energi på grund af de meget forskellige former for teknologier og knowhow, der er involveret. Hvis tolden indføres, ville de derfor indstille deres aktiviteter. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev denne påstand genfremsat af en interesseret part, som hævdede, at installatører har investeret betragtelige ressourcer i solcellespecialisering, en meget specifik uddannelse, hvilket skulle vise, at deres primære fokus er på solcellesektoren, og at de ikke let ville være i stand til at skifte til andre aktiviteter.
(386)
Dette argument blev ikke tilstrækkeligt dokumenteret, og det blev heller ikke påvist, præcis hvilken viden en installatør har brug for at tilegne sig, og hvor vanskeligt og dyrt det er at opnå den. Uanset ovenstående erkender institutionerne, at installatører har udviklet knowhow, der er specifik for installation af solcellemoduler. Udviklingen af denne knowhow er imidlertid forholdsvis ny og er et supplement til installatørernes primære ekspertiseområde, nemlig el- og varmeinstallationer. Den udviklede sig også som reaktion på en urimelig praksis, nemlig de store mængder dumping fra Kina. Uanset de specialiserede kvalifikationer hos installatørernes arbejdstagere skal argumentet behandles sideløbende med den analyse, der blev foretaget i betragtning 378-382 ovenfor vedrørende beskæftigelsessituationen i aftagersektoren, som på kort sigt kunne blive påvirket negativt, men som takket være bæredygtig handel ville føre til øget beskæftigelse hos installatørerne på mellemlang til lang sigt. Påstanden blev derfor afvist.
(387)
En række parter anfægtede påstanden vedrørende aftagervirksomhedernes evne til delvis at absorbere den mulige prisstigning, der er omhandlet i betragtning 247 i forordningen om midlertidig told. Også denne påstand var utilstrækkeligt dokumenteret, hvilket hindrede en vurdering af, i hvilket omfang den var rigtig. Som anført i betragtning 374 ovenfor blev rentabiliteten hos de samarbejdsvillige aftagervirksomheder, som havde direkte tilknytning til den pågældende vare, vurderet til at være omkring 11 % i gennemsnit, hvilket giver de pågældende virksomheder mulighed for at absorbere i hvert fald en del af en eventuel prisstigning. I den forbindelse skal der mindes om, at den samlede pristendens er for nedadgående, jf. betragtning 335 ovenfor. Påstanden blev derfor afvist.
(388)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte visse parter deres påstand om, at der er alvorlig risiko for faldende efterspørgsel efter solenergivarer i Unionen som følge foranstaltningerne, hvilket ifølge disse parter taler imod foranstaltningerne. En part fremførte det argument, at solenergi i øjeblikket har en høj efterspørgselspriselasticitet, og selv en begrænset stigning i prisen på solenergivarer ville føre til et alvorligt fald i efterspørgslen. Denne part skønnede, at en antidumpingtold i størrelsesordenen 30 % ville medføre et yderligere fald på 8 GW, mens en told på 50 % ville få efterspørgslen til at falde med 10 GW. AFASE henviste ligeledes til en undersøgelse foretaget af en markedsanalytiker, hvori der også forudses en faldende efterspørgsel på op til 2GW i 2013 som følge af en told på 50 % og dermed et meget mindre fald.
(389)
Selv om parterne i forbindelse med undersøgelsen indsendte forskellige scenarier for den faldende efterspørgsel ud over dem, der er nævnt ovenfor, indeholdt de ikke sammenlignelige resultater. Det kan ganske vist ikke udelukkes, at tolden kan føre til et fald i efterspørgslen efter solcelleanlæg, men det er vanskeligt at kvantificere en sådan virkning i betragtning af de forskellige elementer, der påvirker solcelleanlæggenes tiltrækningskraft i Unionen (se f.eks. betragtning 258 i forordningen om midlertidig told). Selv hvis et sådant fald skulle finde sted på kort, mellemlang og lang sigt, forventes fordelene ved loyal handelspraksis desuden at opveje de kortsigtede negative virkninger. Endelig erkendte AFASE selv, at vurderingen af den direkte sammenhæng mellem efterspørgslen og tolden først ville være tilgængelig, når tolden er indført. Derfor blev dette argument afvist.
(390)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 243 og 250 i forordningen om midlertidig told. Konklusionerne vedrørende seks tjenesteleverandører, for hvem solcellerelateret aktivitet kun udgør en lille del af deres bredere aktiviteter (se betragtning 370 ovenfor), ændrer ikke konklusionen i betragtning 250 i forordningen om midlertidig told, og det gør udskillelsen af den solcelleaktivitet, der ikke direkte vedrører den pågældende vare hos de syv projektudviklere/installatører, der er omhandlet i betragtning 374, heller ikke.
6. Slutbrugernes/forbrugernes interesser
(391)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte nogle parter den påstand, at tolden ville få prisen på den pågældende vare til at stige. Der ville derfor være en nedgang i efterspørgslen efter solcelleanlæg, da de ville være for dyre for forbrugerne og ikke tilstrækkeligt attraktive for andre investorer.
(392)
Selv om der kan forekomme en midlertidig forhøjelse af priserne som følge af indførelsen af foranstaltninger, er den generelle pristendens faldende, jf. betragtning 335 ovenfor, hvilket bekræftes af adskillige offentlige kilder. Det er ganske vist vanskeligt at kvantificere den nøjagtige mulige prisstigning som følge af foranstaltningerne og en deraf følgende mulig faldende efterspørgsel, men der skal mindes om flere elementer. For det første udgør den undersøgte vare op til 50 % af de samlede omkostninger ved et solcelleanlæg, og derfor kan tolden i hvert fald delvis absorberes. For det andet holder EU-erhvervsgrenens konkurrence med de producenter fra tredjelande, der allerede er til stede på EU-markedet, sandsynligvis priserne nede. Samtidig bør EU-erhvervsgrenen være i stand til at opnå bedre finansielle resultater takket være stordriftsfordele som følge af en bedre udnyttelse af produktionsanlæggene og mindskede produktionsomkostninger. For det tredje hænger efterspørgslen efter solcelleanlæg ikke kun sammen med prisniveauet for den undersøgte vare, men også med niveauet for de faste afregningspriser. Med det i øjeblikket lave efterspørgselsniveau i forhold til niveauerne i 2011 og UP forventes det, at de faste afregningspriser ikke falder så hurtigt som i den betragtede periode, hvilket giver mulighed for løbende investeringer i solenergiprojekter. Argumentet blev derfor afvist.
(393)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en part ovennævnte ræsonnement. Denne hævdede, at den nedadgående pristendens ikke kan opretholdes efter indførelsen af foranstaltningerne. Parten mindede om, at foranstaltningerne udgør en meget betydelig omkostningsstigning, der ikke fuldt ud opvejes af omkostningsbesparelser og/eller import fra tredjelande. Det blev desuden atter gjort gældende, at EU-erhvervsgrenen ikke vil være i stand til at foretage nye investeringer i anlæg og maskineri, og at aftagervirksomhederne kan absorbere en smule, hvis deres fortjeneste er på 11 %. Endelig er der ingen beviser, der tyder på, at de faste afregningspriser ville kunne kompensere for prisstigningen.
(394)
Der mindes om, at det i modsætning til denne påstand ikke forventes, at den prisstigning, der følger af foranstaltningerne, kan blive opvejet fuldt ud, men snarere at en midlertidig stigning i priserne som følge af foranstaltningerne er mulig (se betragtning 247 i forordningen om midlertidig told). En sådan prisstigning kan rent faktisk blive resultatet af forskellen i prisniveau mellem de kinesiske dumpingpriser og de ikke kinesiske varer. På baggrund af de oplysninger, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, kan det imidlertid hævdes, at en eventuel prisstigning delvis kan absorberes af en række faktorer i betragtning af overskuddet i aftagersektoren på omkring 11 %. For så vidt angår påstanden om, at der ikke er nogen beviser, der tyder på, at de faste afregningspriser kunne kompensere for prisstigninger, er det endelig rimeligt at antage, at de faste afregningspriser vil blive justeret med tiden i tråd med udviklingen i priserne på projekter
(395)
En part hævdede, at siden marts 2013 er priserne på moduler faktisk steget med 20 % i Europa, og at der siden 2013 har været en alvorlig forsyningsmangel. Påstanden blev ikke dokumenteret, og offentlige informationskilder bekræfter derimod en relativ prisstabilitet i andet kvartal af 2013. Selv hvis disse oplysninger var korrekte, ville de kun afspejle den kendsgerning, at man som følge af registreringen af importen havde kalkuleret med risikoen for en mulig antidumpingtold. Påstanden blev derfor afvist.
(396)
En anden part hævdede, at solenergiprojekter ikke ville generere et afkast for en investor, hvis faldet i de faste afregningspriser ikke er afstemt med faldende projektomkostninger, herunder prisen på moduler, da de udgør en betydelig del af omkostningerne i et givet projekt. I den forbindelse blev det hævdet, at tolden ville bringe levedygtigheden i fare for mange solenergiprojekter, da den forhøjer prisen.
(397)
Som nævnt i betragtning 335 ovenfor er den generelle pristendens for celler og moduler for nedadgående. Endvidere er betydningen af faste afregningspriser på markedet faldende, da der sandsynligvis kan opnås netparitet i en række regioner. Af disse grunde blev påstanden om, at prisen på solcellemoduler kunne have en negativ indvirkning på solenergiprojekter, herunder spørgsmålet om deres levedygtighed, afvist.
(398)
En interesseret part fremlagde en intern model for at bevise, at levedygtigheden af mange solenergiprojekter var i fare, hvis der indførtes told.
(399)
Denne model muliggjorde ikke en egentlig kvantificering af, i hvilket omfang interessen for at investere i solcelleanlæg (f.eks. i form af investeringsafkast) ville dale i tilfælde af højere priser på celler og moduler. Den antagelse, at en eventuel told fuldt ud kunne væltes over på slutbrugere eller forbrugere, som anvendes i den nævnte model, er ikke desto mindre usandsynlig i betragtning af aftagervirksomhedernes nuværende fortjenstmargener. Desuden er en investeringsafgørelse ikke blot baseret på prisen på moduler, men afhænger også af mange andre faktorer, herunder bl.a. forekomsten af generelt gunstige rammer for solcelleanlæg i et givent land, støtteniveauet og elprisen (for netparitet). Derfor måtte påstanden afvises.
(400)
Da der ikke blev fremsat yderligere bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 252 og 254 i forordningen om midlertidig told.
7. Andre påstande
(401)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke er i stand til at forsyne EU-markedet, og at kun Kina har kapacitet til at forsyne EU-markedet, genfremsat.
(402)
Påstanden blev behandlet i betragtning 256 i forordningen om midlertidig told. Selv om der blev foretaget en mere konservativ antagelse vedrørende Unionens produktionskapacitet (jf. betragtning 183 ovenfor), ville Unionens og tredjelandenes uudnyttede kapacitet tilsammen være tilstrækkelig til på kort sigt at opveje den potentielle nedgang i den kinesiske import. På mellemlang sigt kan det også med rimelighed antages, at EU-erhvervsgrenen vil udvide sin produktionskapacitet for at dække efterspørgslen, hvilket vil give mulighed for at opnå stordriftsfordele, og hvilket på sigt ville muliggøre en yderligere prisnedsættelse. Derfor blev dette argument afvist.
(403)
Nogle parter genfremførte argumentet vedrørende vanskeligheden ved at nå Kommissionens 2020-mål for grøn energi, hvis tolden indføres. Dette argument blev allerede behandlet i betragtning 257-259 i forordningen om midlertidig told, og da der ikke er fremkommet yderligere elementer, bekræftes konklusionerne i betragtning 257-259 i forordningen om midlertidig told derfor.
8. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(404)
På baggrund af ovenstående bekræftes vurderingen i betragtning 260-261 i forordningen om midlertidig told.
(405)
Der er derfor ingen tvingende årsager til ikke at indføre endelige foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina.
G. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(406)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
1. Skadestærskel
(407)
For at fastsætte niveauet for disse foranstaltninger blev der taget hensyn til de konstaterede dumpingmargener samt til den told, der er nødvendig for at afhjælpe den skade, som er forvoldt EU-erhvervsgrenen, uden at overstige de konstaterede dumpingmargener.
(408)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anfægtede en interesseret part den fortjenstmargen på 10 %, der blev anvendt til at beregne skadestærsklen, og hævdede, at dette niveau var for højt for denne erhvervsgren i den nuværende markedssituation, og at den blev anvendt både for moduler og celler. Det bemærkes, at det retlige kriterium for at fastsætte fortjenesten før skat med henblik på at beregne skadestærsklen er, om en sådan fortjeneste med rimelighed kunne opnås af erhvervsgrenen på normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumping. I overensstemmelse med Rettens praksis er en sådan fortjenstmargen den margen, der blev opnået i begyndelsen af den betragtede periode, dvs. før stigningen i dumpingimporten. Derfor blev målfortjenesten justeret til 8 % på grundlag af den vejede gennemsnitlige fortjeneste, som EU-erhvervsgrenen opnåede i 2009 og 2010 på moduler og celler, når den var rentabel.
(409)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede EU-erhvervsgrenen, at rentabiliteten i 2010 burde anvendes som det rentabilitetsniveau, som EU-erhvervsgrenen med rimelighed kunne opnå uden dumpingimport snarere end den gennemsnitlige fortjenstmargen for 2009 og 2010. Det blev i den forbindelse hævdet, at rentabiliteten i 2009 var utilstrækkelig, og at omstændighederne i de to år var klart forskellige, navnlig på baggrund af udviklingen i forbruget i 2010, som afbødede virkningerne af dumping det år. Det bør i den forbindelse bemærkes, at det ikke er relevant, om EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige fortjenstmargen var»tilstrækkelig« i forbindelse med fastlæggelsen af skadestærsklen. Som allerede nævnt i betragtning 264 i forordningen om midlertidig told, burde skadestærsklen bygge på den fortjeneste, der med rimelighed kan opnås i en situation uden dumpingimport. Det er de undersøgende myndigheders praksis at vurdere, at dette niveau er nået i begyndelsen af den betragtede periode. Da EU-erhvervsgrenen led tab i forbindelse med salget af celler i begyndelsen af den betragtede periode i 2009, var denne metode uegnet, og det forekom mere pålideligt at lade fastsættelsen af skadestærsklen bygge på den gennemsnitlige fortjenstmargen i det første og det andet år i den betragtede periode. I den forbindelse var det også opfattelsen, at det er irrelevant, at forholdene var forskellige i de to år.
(410)
En anden part gentog, at der bør fastlægges forskellige målfortjenester for moduler og celler, da disse varetypers rentabilitet udviste forskellige tendenser i den betragtede periode. Indikatorerne blev ganske vist anført særskilt for hver varetype, men konklusionerne for hver indikator vedrører den undersøgte vare som helhed. Der mindes også om, at moduler og celler er en og samme vare, og derfor blev dumpingmargenerne og skadestærsklen fastlagt på dette grundlag.
(411)
Desuden havde den reviderede stikprøve af ikke forretningsmæssigt forbundne importørers omkostninger efter importen (ændret af de årsager, der er forklaret i betragtning 21) en indvirkning på de beregnede skadesmargener. Endelig blev alle underbudsmargener påvirket af justeringen af cif-priser, udelukkelsen af wafere og den nye målfortjeneste.
(412)
En part hævdede, at de stikprøveudtagne EU-producenters salg fokuserede på det dyre markedssegment som f.eks. boligsektoren/sektoren for mindre handelsvirksomheder, som tiltrak højere faste afregningspriser, og foreslog, at EU-erhvervsgrenens salgspriser derfor burde justeres i overensstemmelse hermed. Det skal bemærkes, at denne påstand ikke burde være afgørende for beregningen af skadesmargenen, eftersom undersøgelsen viste, at EU-producenterne ikke var rentable.
(413)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende skadestærsklen, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 263-266 i forordningen om midlertidig told.
2. Endelige foranstaltninger
(414)
På baggrund af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium, med oprindelse i eller afsendt fra Kina svarende til enten dumpingmargenen eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. I det foreliggende tilfælde bør toldsatsen derfor fastsættes på niveauet for den konstaterede skadesmargen.
(415)
Det bemærkes, at der blev gennemført en antisubsidieundersøgelse sideløbende med antidumpingundersøgelsen. I betragtning af anvendelsen af reglen om den lavest mulige told og den kendsgerning, at de endelige subsidiemargener er lavere end skadestærsklen, anses det for hensigtsmæssigt at indføre en endelig udligningstold på niveauet for de konstaterede endelige subsidiemargener og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel. På grundlag af ovenstående fastsættes den sats, hvormed en sådan told vil blive pålagt, som følger:
Virksomhed
Subsidie-margen
Dumping-margen
Skades-tærskel
Udlig-ningstold
Anti-dumping-told
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd.
Under bagatel-grænsen
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd.
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd.
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD.
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD.
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd.
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd.
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd.
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD.
RENESOLA JIANGSU LTD.
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd.
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder i forbindelse med antidumpingundersø-gelsen (undtagen de virksomheder, der er pålagt resttold i henhold til den sideløbende antisubsidiegennem-førelsesforordning (EU) nr. 1239/2013 (18)) (bilag I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder i forbindelse med antidumpingundersø-gelsen, der er pålagt resttold i henhold til den sideløbende antisubsidiegennemfø-relsesforordning (EU) nr. 1239/2013 (bilag II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Alle andre virksomheder
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Antidumpingtoldsatserne for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på importen af varer med oprindelse i Kina og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(417)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Kinas regering, at den vejede gennemsnitlige toldsats for de virksomheder, der er opført i bilag I og bilag II, er i strid med WTO's antidumpingaftale, da den angiveligt bygger på det vejede gennemsnit af den told, der beregnes særskilt for de stikprøveudtagne eksporterende producenter af celler og moduler. Denne vurdering er imidlertid ukorrekt. For de eksporterende producenter i stikprøven er der blevet beregnet en ensartet toldsats for hele deres eksport af den pågældende vare - og de fleste eksporterende producenter eksporterede celler og moduler. Den vurdering, at tolden blev beregnet særskilt for eksporterende producenter af celler og moduler, er derfor ukorrekt, og argumentet kan derfor ikke godtages.
(418)
Hvis der er en betydelig mængdemæssig stigning i eksporten fra en af de virksomheder, der er omfattet af lavere individuelle toldsatser, efter indførelsen af de pågældende foranstaltninger, kan en sådan mængdemæssig stigning i sig selv betragtes som en ændring af handelsmønstret som følge af indførelsen af foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1. Under sådanne omstændigheder, og forudsat at betingelserne er opfyldt, kan der indledes en omgåelsesundersøgelse. Ved denne undersøgelse kan det bl.a. overvejes, om det bliver nødvendigt at fjerne individuelle toldsatser og indføre en landsdækkende told.
(419)
Alle anmodninger om anvendelse af en individuel antidumpingtold (f.eks. efter ændring i den pågældende enheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) bør omgående indgives til Kommissionen sammen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Denne forordning vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle antidumpingtoldsatser.
(420)
For at sikre lige behandling af nye eksportører og de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, og som er nævnt i bilag I og bilag II til nærværende forordning, bør der fastsættes bestemmelser om, at den vejede gennemsnitlige told, der indføres for sidstnævnte virksomheder, også skal gælde for nye eksportører, som ellers ville være berettiget til en fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4.
(421)
Der indføres foranstaltninger for at give EU-producenterne mulighed for at genrejse sig efter dumpingens skadelige virkninger. I det omfang, at der i starten ikke ville være balance mellem de potentielle fordele for EU-producenterne og omkostningerne for andre EU-erhvervsdrivende, kunne den manglende balance udlignes ved en forøgelse og/eller genoptagelse af EU-produktionen.
(422)
Men den forventede produktionsforøgelse i Unionen er imidlertid ikke nødvendigvis i overensstemmelse med markedsudviklingen på dette meget flygtige marked. Som anført i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told voksede EU-forbruget af moduler med 264 % mellem 2009 og 2011, hvorefter det faldt med 43 procentpoint i løbet af seksmånedersperioden mellem 2011 og UP. Flygtigheden er endnu mere markant, når man ser på perioden 2006-2011, hvor EU-forbruget af moduler voksede fra under 1 GW til næsten 20 GW eller en stigning på omkring 2 000 % på blot fem år. Denne flygtighed forventes at fortsætte, og prognoser offentliggjort af erhvervssammenslutninger viser forskelle på 100 % og derover mellem de forskellige scenarier selv på mellemlang sigt i 2014-2015.
(423)
Af disse årsager anses det for hensigtsmæssigt under sådanne ekstraordinære omstændigheder at begrænse foranstaltningernes varighed til en periode på kun to år.
(424)
Denne periode burde være lang nok til, at EU-producenterne kan øge og/eller genoptage deres produktion, uden at de samtidig skader andre erhvervsdrivende i Unionen. En toårig periode anses for at være det mest hensigtsmæssige til en analyse af, om indførelsen af foranstaltninger rent faktisk fik EU-produktionen til at stige og derved opvejede de negative virkninger for andre erhvervsdrivende i Unionen.
(425)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte en EU-producent det argument, at den begrænsede varighed på 2 år er for kort til at overvinde følgerne af den forvoldte skade. Det blev desuden fremført, at en varighed på 2 år ikke ville give EU-producenterne mulighed for at udarbejde forretningsplaner for det nuværende og det kommende regnskabsår. I den forbindelse bemærkes det, at foranstaltningerne varer indtil december 2015, hvilket burde være tilstrækkeligt for EU-producenterne til at udarbejde forretningsplaner frem til 2015.
(426)
EU-producenten anfægtede endvidere ikke årsagerne til, at varigheden var begrænset til to år, navnlig markedets flygtighed. Producenten gav endda udtryk for, at han værdsatte en fornyet undersøgelse, i tilfælde af at der er behov for at ændre foranstaltningerne på grund af ændrede markedsforhold. Eftersom sandsynligheden for en ændring i markedsforholdene inden for to år faktisk er høj på dette flygtige marked, anses det for hensigtsmæssigt at begrænse foranstaltningerne til to år fra starten.
(427)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede klageren, at to år er utilstrækkeligt til at investere i produktion, med henvisning til betragtning 424 ovenfor. På grund af den betydelige uudnyttede kapacitet i EU-erhvervsgrenen kan der imidlertid foretages en produktionsforøgelse gennem en bedre udnyttelse af den eksisterende produktionskapacitet, hvilket burde kunne lade sig gøre uden væsentlige yderligere investeringer.
(428)
Klageren hævdede endvidere, at en indførelse af endelig antidumpingtold i en periode på to år er utilstrækkeligt for EU-erhvervsgrenen til at overvinde de skadelige virkninger af tidligere dumping. Indførelsen af antidumpingtold kan imidlertid ikke ske alene i EU-erhvervsgrenens interesse, men skal inddrage den potentielle fordel for producenter i Unionen og omkostningerne for andre erhvervsdrivende i Unionen. På dette grundlag opretholdes afgørelsen om at begrænse foranstaltningerne til to år.
(429)
Alle parter blev informeret om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium, med oprindelse i eller afsendt fra Kina og endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Alle parterne fik en frist til at fremsætte bemærkninger i forbindelse med den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(430)
De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
3. Tilbagevirkende kraft
(431)
For så vidt angår en mulig anvendelse af antidumpingforanstaltninger med tilbagevirkende kraft, foretages der en evaluering ud fra kriterierne i grundforordningens artikel 10, stk. 4. I henhold til artikel 10, stk. 4, litra b), er et hovedkriterium, der skal opfyldes, at der har været tale om »en yderligere betydelig stigning i indførslen«»ud over omfanget af den indførsel, der forårsagede skade, i undersøgelsesperioden«.
(432)
En sammenligning af den månedlige gennemsnitlige import (19) af moduler og celler med den månedlige gennemsnitlige import i registreringsperioden (marts 2013 - juni 2013) viser et kraftigt fald i importmængden efter UP. Som nævnt i betragtning 110 i forordningen om midlertidig told udgjorde den gennemsnitlige månedlige importmængde af kinesiske moduler og celler 1 250 MW (20) i UP. Til sammenligning var den månedlige gennemsnitlige importmængde af kinesiske moduler og celler kun omkring halvt så høj i registreringsperioden.
(433)
Alternativt kunne den yderligere betydelige stigning i indførslen vurderes i relative snarere end i absolutte tal i betragtning af markedets flygtige natur. For at vurdere, om der er en yderligere betydelig stigning i indførslen i relative tal, er det nødvendigt at sammenligne importmængderne og forbruget på EU-markedet, dvs. at forbruget ville skulle dale i en væsentlig højere takt end faldet i importen fra Kina. Da importmængden af kinesiske moduler og celler i registreringsperioden kun var halvt så stor som i UP, ville dette fald i forbruget skulle være væsentlig over 50 %. Der er ganske vist ikke nogen præcise oplysninger tilgængelige vedrørende forbruget i registreringsperioden, men der er ingen tegn på, at forbruget faldt med over 50 %.
(434)
Af ovennævnte grunde er kriteriet vedrørende en yderligere betydelig stigning i indførslen derfor ikke opfyldt. Følgelig konkluderes det, at den endelige antidumpingtold ikke opkræves med tilbagevirkende kraft forud for den dato, på hvilken anvendelsen af midlertidige foranstaltninger trådte i kraft.
H. FORANSTALTNINGERNES FORM
(435)
Efter vedtagelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger afgav en gruppe af samarbejdsvillige eksporterende producenter, herunder deres forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Kina og Den Europæiske Union, sammen med CCCME et fælles pristilsagn i overensstemmelse med grundforordningens artikel 8, stk. 1. Tilbuddet om tilsagn blev ligeledes støttet af de kinesiske myndigheder.
(436)
Kommissionen gennemgik tilsagnet og godtog ved afgørelse 2013/423/EU dette tilbud om tilsagn. Som allerede nævnt i betragtning 3, 4 og 7 i denne afgørelse og for at vurdere, hvorvidt pristilsagnet fjerner dumpingens skadelige virkninger, har Kommissionen analyseret evt. ændrede markedsforhold af varig karakter, bl.a. de nuværende eksportpriser og skadestærsklen, som var lavere end dumpingniveauet.
(437)
Som følge af afgørelse 2013/423/EU indsendte de eksporterende producenter sammen med CCCME en meddelelse om ændring af deres oprindelige tilbud om tilsagn. De anmodede om at måtte revidere tilsagnet for at tage hensyn til udelukkelsen af wafere fra varedækningen som beskrevet i betragtning 31 og 72. Desuden anmodede en række nye eksportører inden for den frist, der er fastsat i grundforordningens artikel 8, stk. 2, om at blive omfattet af tilsagnet.
(438)
Ved gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU bekræftede Kommissionen godtagelsen af tilsagnet fra de eksportører, der er opført i bilaget til nævnte afgørelse, med hensyn til den endelige told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium (cellerne har en tykkelse ikke over 400 mikrometer), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 og ex 8541 40 90 (Taric-kode 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 og 8541409039) og med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina, medmindre der er tale om varer i transit i henhold til artikel V GATT.
Følgende varetyper er udelukket fra definitionen af den pågældende vare:
-
solcelleopladere, der består af mindre end seks celler, er bærbare og leverer elektricitet til udstyr eller oplader batterier
-
fotovoltaiske varer af tyndfilm
-
fotovoltaiske varer af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater, som ikke bruges til elproduktion, og hvor disse elektriske apparater bruger den elektricitet, som de(n) integrerede fotovoltaiske celle(r) af krystallinsk silicium genererer
-
moduler eller paneler med en udgangsspænding på højst 50 V jævnstrøm og en effekt på højst 50 W udelukkende til direkte anvendelse som batteriopladere i systemer med samme egenskaber, for så vidt angår spænding og effekt.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Told
Taric-tillægskode
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd.
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd.
Changzhou Youze Technology Co. Ltd.
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd.
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd.
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd.
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd.
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd.
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd.
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd.
51,5 %
B794
Jinko Solar Co. Ltd.
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd.
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD.
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD.
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd.
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd.
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd.
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD.
RENESOLA JIANGSU LTD.
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd.
Suntech Power Co. Ltd.
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd.
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd.
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd.
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd.
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd.
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd.
35,5 %
B797
Andre samarbejdsvillige virksomheder i forbindelse med antidumpingundersøgelsen (undtagen de virksomheder, der er pålagt resttold i henhold til den sideløbende antisubsidiegennemførelsesforordning (EU) nr. 1239/2013) (bilag I)
41,3 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder i forbindelse med antidumpingundersøgelsen, der er pålagt resttold i henhold til den sideløbende antisubsidiegennemførelsesforordning (EU) nr. 1239/2013 (bilag II)
36,2 %
Alle andre virksomheder
53,4 %
B999
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
4. Hvis en ny eksporterende producent i Folkerepublikken Kina over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at:
-
denne ikke eksporterede den i stk. 1 omhandlede vare til Unionen i perioden mellem 1. juli 2011 og 30. juni 2012 (»undersøgelsesperioden«)
-
denne ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen anden eksportør eller producent i Folkerepublikken Kina, der ved denne forordning er pålagt antidumpingforanstaltninger
-
denne faktisk har eksporteret den pågældende vare til Unionen efter den undersøgelsesperiode, hvorpå foranstaltningerne bygger, eller denne har indgået en uigenkaldelig kontraktlig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen
kan stk. 2 ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven og derfor er omfattet af den vejede gennemsnitlige toldsats på 41,3 %.
Artikel 2
1. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 513/2013 på importen af wafere (waferne har en tykkelse ikke over 400 mikrometer) og moduler eller paneler med en udgangsspænding på højst 50 V jævnstrøm og en effekt på højst 50 W udelukkende til direkte anvendelse som batteriopladere i systemer med samme egenskaber, med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina, for så vidt angår spænding og effekt, frigives.
2. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 513/2013 på importen af fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium (cellerne har en tykkelse ikke over 400 mikrometer), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 og ex 8541 40 90 (Taric-kode 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 og 8541409039), med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina, medmindre de er i transit i henhold til artikel V GATT, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
1. Importerede varer, som angives til overgang til fri omsætning, og som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 8541 40 90 (Taric-kode 8541409021, 8541409029, 8541409031 og 8541409039), og som faktureres af virksomheder, fra hvilke Kommissionen har godtaget tilsagn, og hvis navne er opført i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU, undtages fra den ved artikel 1 indførte antidumpingtold, forudsat at:
a)
ovennævnte varer er fremstillet, afsendt og faktureret direkte af en virksomhed opført i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU eller gennem dennes forretningsmæssigt forbundne virksomhed, som ligeledes er opført i bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/707/EU, enten til deres forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Unionen, der handler som importør og fortolder varerne med henblik på fri omsætning i Unionen, eller til den første uafhængige kunde, der handler som importør og fortolder varerne med henblik på fri omsætning i Unionen
b)
de importerede varer ledsages af en tilsagnsfaktura, der er en handelsfaktura, som indeholder mindst de elementer og den erklæring, der er angivet i bilag III til denne forordning
c)
de importerede varer ledsages af et eksporttilsagnscertifikat, jf. bilag IV til denne forordning, og
d)
de varer, der angives og forelægges toldmyndighederne, svarer nøjagtig til beskrivelsen på tilsagnsfakturaen.
2. Der opstår en toldskyld på tidspunktet for godtagelsen af angivelsen om overgang til fri omsætning:
a)
hvis det i forbindelse med de importerede varer, der er beskrevet i stk. 1, fastslås, at en eller flere af betingelserne i nævnte stykke ikke er opfyldt, eller
b)
hvis Kommissionen trækker sin godtagelse af tilsagnet tilbage i henhold til artikel 8, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1225/2009 i en forordning eller afgørelse, som henviser til særlige transaktioner, og erklærer de pågældende tilsagnsfakturaer ugyldige.
Artikel 4
De virksomheder, fra hvilke Kommissionen har godtaget tilsagn, og hvis navne er opført i bilaget til afgørelse 2013/707/EU, udsteder på visse betingelser, der er fastsat i nævnte afgørelse, også en faktura for transaktioner, som ikke er fritaget for antidumpingtolden. Denne faktura skal være en handelsfaktura, som mindst indeholder de elementer, der er fastlagt i bilag V til nærværende forordning.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den udløber den 7. december 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2013.
A TANÁCS 1238/2013/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
2013. december 2.
a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vám kivetéséről és a kivetett ideiglenes vám végleges beszedéséről
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 9. cikke (4) bekezdésére és 14. cikke (1) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. ELJÁRÁS
1. Ideiglenes intézkedések
(1)
Az 513/2013/EU rendelettel (2) (a továbbiakban: az ideiglenes rendelet) az Európai Bizottság (a továbbiakban: a Bizottság) ideiglenes dömpingellenes vámot vetett ki a Kínai Népköztársaságból (a továbbiakban: Kína vagy az érintett ország) származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek és lemezek) behozatalára.
(2)
A vizsgálat megindítására azt követően került sor, hogy 2012. július 25-én az EU ProSun (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be a kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik uniós teljes termelésének több mint 25 %-át képviselő gyártók nevében. A panasz prima facie bizonyítékot tartalmazott az említett termékek dömpingelt behozatalára és az ebből eredő jelentős kárra vonatkozóan, amit elégséges bizonyítéknak tekintettek az eljárás megindításához.
2. Nyilvántartásba vétel
(3)
Az ideiglenes rendelet (3) preambulumbekezdésében említettek szerint a panaszos szükséges bizonyítékokkal alátámasztott kérelmére a Bizottság elfogadta a 2013. március 1-jei 182/2013/EU rendeletet (3), amely a Kínai Népköztársaságból származó vagy a Kínai Népköztársaságban feladott kristályos szilícium fotovillamos modulokra és alapvető részeikre (azaz elemekre és lemezekre) 2013. március 6-tól nyilvántartásba vételi kötelezettséget vezet be. Az ideiglenes rendelet megszüntette a behozatal dömpingellenes vizsgálat céljára az alaprendelet 14. cikkének (5) bekezdésével összhangban történő nyilvántartásba vételét, mivel a dömpingelt behozatal elleni védelmet az ideiglenes dömpingellenes vám biztosította.
(4)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy a behozatal nyilvántartásba vételére vonatkozó határozat megalapozatlan volt, mivel nem teljesültek az alaprendelet 14. cikkének (5) bekezdése szerinti feltételek. Ezeket az állításokat ugyanakkor nem támasztották alá tényszerű bizonyítékokkal, illetve azok nem ilyen bizonyítékokon alapultak. A behozatal nyilvántartásba vételére vonatkozó határozat meghozatalakor a Bizottságnak elegendő prima facie bizonyíték állt rendelkezésére, amely indokolta a behozatal nyilvántartásba vételének szükségességét, különös tekintettel a behozatal abszolút értékben és a piaci részesedést tekintve egyaránt bekövetkezett jelentős növekedésére. Ezért az erre vonatkozó állításokat el kellett utasítani.
3. Az ideiglenes vámokkal kapcsolatos kötelezettségvállalás elfogadása
(5)
A 2013/423/EU bizottsági határozat (4) útján a Bizottság elfogadta az exportáló gyártók és a China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara, a továbbiakban: CCCME) által együttesen felajánlott kötelezettségvállalást.
4. Kiegészítő eljárás
(6)
Az ideiglenes intézkedések bevezetéséről szóló döntés alapjául szolgáló alapvető tények és szempontok közzétételét (a továbbiakban: az ideiglenes nyilvánosságra hozatal) követően a kínai kormány és több érdekelt fél nyújtotta be írásban az ideiglenes megállapításokkal kapcsolatos észrevételeit. Azon felek részére, akik ezt kérték, biztosították a meghallgatás lehetőségét. Az importőrök képviseletében a Szövetség a Megfizethető Napenergiáért (Association for Affordable Solar Energy, a továbbiakban: AFASE), az értéklánc előző és következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők és egy importőr kért és kapott meghallgatást a Kereskedelmi Főigazgatóság meghallgató tisztviselőjétől.
(7)
A Bizottság folytatta a végleges megállapításokhoz szükségesnek ítélt információk keresését és ellenőrzését. Az érdekelt felek által benyújtott írásbeli és szóbeli észrevételeket mérlegelték, és az ideiglenes megállapításokat adott esetben azok alapján módosították.
(8)
Ezenfelül a következő vállalatok telephelyén került sor ellenőrző látogatásra:
i.
Az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők:
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugália
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Spanyolország
ii.
Független tanácsadó:
-
Europressedienst, Bonn, Németország
(9)
Az AFASE kétségbe vonta az Europressedienst telephelyén tett ellenőrző látogatás jogalapját, mivel a vállalat a vizsgálatban nem érdekelt fél, és ezért nem tartozik az alaprendelet 16. cikkének hatálya alá. Az Europressedienst az ideiglenes rendelet (99) és (120) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a makrogazdasági mutatókra vonatkozó információkat nyújtott be. Tisztázni kell, hogy a Bizottság azért végzett helyszíni ellenőrzést az Europressedienst telephelyén, hogy a gondos ügyintézés elvével összhangban meggyőződjön a bizottsági megállapítások alapjául szolgáló adatok megbízhatóságáról és helytállóságáról.
(10)
A kínai kormány ismét kijelentette, hogy védelemhez való jogát az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános aktákhoz való hozzáférés tekintetében megsértették, mivel i. a nem bizalmas jellegű aktákból „alapos indok” bizonyítása, valamint kellően részletes összefoglalók biztosítása, illetve kivételes esetben az összefoglalók biztosítása elmaradásának indokolása nélkül hiányoztak bizonyos információk; ii. egy uniós gyártó kérdőívre adott válaszának teljes nyilvános változata hiányzott, és iii. az uniós gyártók kérdőívre adott válaszainak nem bizalmas jellegű változatát túlságosan nagy késéssel tették elérhetővé az érdekelt felek számára.
(11)
i. A nyilvános aktából hiányzó információkra vonatkozó állítást illetően az érdekelt fél nem nevezte meg, hogy mely információkra gondolt. ii. Azon kijelentése, hogy egy teljes kérdőívre adott válasz nyilvános változatát nem bocsátották rendelkezésre, nem helytálló. iii. A mintában szereplő uniós gyártók kérdőívre adott nyilvános válaszainak késedelmes elérhetővé tételét illetően az érintett fél már magyarázatot kapott, amely szerint a kérdőíveket csak az összefoglalók teljességének és elfogadhatóságának ellenőrzését követően mellékelték a nem bizalmas jellegű aktához. Az uniós gyártók névtelenséghez való jogának biztosítása érdekében arról is meg kellett győződni, hogy a kérdőívek nem bizalmas jellegű változatai valóban nem fedik fel az érintett uniós gyártó kilétét. Egyes esetekben ezért a benyújtó feleknek szükség szerint javítaniuk kellett a nyilvános változatokat, mielőtt azokat más érdekelt felek számára elérhetővé lehetett volna tenni.
(12)
Mindenesetre úgy tekinthető, hogy ez semmilyen módon nem érintette az érdekelt felek védelemhez való jogát. A Bizottság valamennyi érdekelt fél számára biztosította a lehetőséget, hogy a betekintésre szánt nyilvános aktában szereplő információkkal kapcsolatos észrevételeiket még időben megtehessék, és így azokat megalapozott és indokolt esetben a vizsgálatra vonatkozó következtetések megfogalmazása előtt figyelembe lehessen venni. Az érdekelt félnek az ideiglenes és a végleges nyilvánosságra hozatalt követően is lehetősége volt arra, hogy észrevételeket fűzzön a mintában szereplő uniós gyártóktól beérkezett kérdőívekhez. Ennélfogva, még ha a két nyilvánosságra hozatal és az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános aktához való hozzáférés eltérő jogi rendelkezéseken alapul is, meg kell jegyezni, hogy az érdekelt feleknek bőven volt lehetőségük arra, hogy az egyes felek által a vizsgálat céljára rendelkezésre bocsátott valamennyi információval kapcsolatban kifejtsék véleményüket. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(13)
Minden érdekelt felet tájékoztattak azokról az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó végleges dömpingellenes vámok kivetésére és az ideiglenes vámok útján biztosított összegek végleges beszedésére vonatkozó javaslat megszületett (a továbbiakban: a végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.
(14)
Az érdekelt felek észrevételeit mérlegelték és indokolt esetben figyelembe vették.
5. A végleges vámokkal kapcsolatos kötelezettségvállalás elfogadása
(15)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az exportáló gyártók és a CCCME a párhuzamos szubvencióellenes vizsgálatot is magában foglaló, módosított kötelezettségvállalásra irányuló ajánlatot küldött a Bizottságnak. A Bizottság a 2013/707/EU (5) bizottsági végrehajtási határozat (2013. december 4.) a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok és alapvető részeik (azaz elemek) behozatalára vonatkozó dömpingellenes és szubvencióellenes eljárásokkal kapcsolatban a végleges intézkedések alkalmazási időszaka tekintetében felajánlott kötelezettségvállalás elfogadásának megerősítéséről útján megerősítette a kötelezettségvállalás elfogadását.
6. Az eljárásban érintett felek
a) Mintavétel az uniós gyártók körében
(16)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően egyes érdekelt felek ismét úgy érveltek, hogy a bizalmas adatkezelés túlzó alkalmazása miatt nem fejthették ki észrevételeiket az uniós gyártók kiválasztott mintájára vonatkozóan, és így nem élhettek megfelelően a védelemhez való jogukkal. A Bizottság erre a problémára már az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésében kitért. Mivel e tekintetben nem nyújtottak be újabb információt, az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésének megállapításai megerősítést nyernek.
(17)
A kínai kormány megismételte azon kijelentését, hogy a panaszosok és a mintában szereplő uniós gyártók nevének bizalmas kezelése nem indokolt. Amint azt az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdése kimondja, az uniós gyártók a megtorlás kockázatára tekintettel kérték kilétük bizalmas kezelését. A Bizottság megítélése szerint e kérések kellően megalapozottak voltak ahhoz, hogy helyt adjon azoknak. A megtorlás kockázatának alátámasztásaként a Bizottság rendelkezésére bocsátott információk nem adhatók ki harmadik felek részére, mivel ez aláásná a bizalmas adatkezelésre irányuló kérés célját. Ezenfelül egy esetben, amikor a kínai kormány elmondása szerint egy uniós gyártó megváltoztatta az álláspontját és az ideiglenes rendelettel szembeni bírósági kereset benyújtása révén felfedte kilétét, a továbbiakban nem indokolható a névtelenség biztosításának alapjául szolgáló információk közzététele, mivel nyilvánosságra került az érintett személyazonossága.
(18)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte, hogy a mintavétel alapjául szolgáló információk nem megbízhatók, e tekintetben azonban új információt nem nyújtott be. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(19)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a CCCME megismételte az uniós gyártók körében végzett ideiglenes mintavétel során alkalmazott módszerrel kapcsolatos érveit. Különösen azt állította, hogy az intézmények 120 gyártót nem vettek figyelembe. A Bizottság erre a problémára már az ideiglenes rendelet (9) preambulumbekezdésében kitért. Mindemellett az intézmények az említett listán szereplő valamennyi vállalat tevékenységét ellenőrizték. Kiderült, hogy a listán főként kínai, tajvani és indiai szerelők, forgalmazók, kapcsolt importőrök és exportáló gyártók szerepelnek. Ennélfogva az nem alkalmas annak bizonyítására, hogy az intézmények jelentős számú uniós gyártót figyelmen kívül hagytak. Továbbá a CCCME a teljes uniós termelést nem cáfolta alternatív számadatokkal, és arra vonatkozóan sem nyújtott be bizonyítékot, hogy az adatok hatást gyakorolhattak a minta reprezentativitására, mivel a Bizottság akkor sem vette volna fel a mintába az állítólagos további uniós gyártók egyikét sem, ha tudott volna azok létezéséről.
(20)
A lemezeknek az érintett termék meghatározásából, és így e vizsgálat hatóköréből való, (32) preambulumbekezdésben említett kizárását követően a végső minta nyolc uniós gyártóból állt. Az uniós gyártók körében végzett mintavétel tekintetében benyújtott bárminemű új észrevétel hiányában az ideiglenes rendelet (7)-(10) preambulumbekezdésének megállapításai a fent módosított formában megerősítést nyernek.
b) Mintavétel a független importőrök körében
(21)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően - az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében foglaltak szerint - a Bizottság felvette a kapcsolatot további olyan importőrökkel, akik az eljárás megindításáról szóló értesítésben meghatározottak szerint a vizsgált termékkel kapcsolatban a vizsgálati időszak alatt folytatott tevékenységükre vonatkozó alapvető információk benyújtása révén a vizsgálat megindításának szakaszában már együttműködtek. A Bizottság ezzel azt kívánta meghatározni, hogy a független importőrök mintája tovább bővíthető-e. Hat, az érintett termékkel kereskedő (azaz azt megvásároló és újraértékesítő), független importőrnek minősülő vállalat jelentkezett, hogy hajlandó a vizsgálatban további együttműködésre. E hat vállalat közül öt adott választ a határidőn belül. Az öt beérkezett válasz közül csak három volt kellően teljes ahhoz, hogy azok alapján érdemi értékelést lehessen végezni. Ennek alapján a független importőrök mintája a modulok vonatkozásában négy importőrre bővült, akik az érintett országból származó teljes behozatal mintegy 2-5 %-át képviselték. Tekintettel a többségében kis- és középvállalkozásként tevékenykedő független importőrök vállalati struktúrájára, az intézmények a rendelkezésére álló korlátozott források miatt nem tudtak nagyobb részesedést megtestesítő mintát összeállítani.
(22)
A független importőrök körében végzett mintavétel tekintetében benyújtott bárminemű új észrevétel hiányában a fentiek szerint módosított ideiglenes rendelet (11) és (12) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
c) Mintavétel az exportáló gyártók esetében
(23)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több, a mintában nem szereplő vállalat nyújtott be olyan észrevételeket, amelyek szerint az ő helyzetük eltér a mintába felvett vállalatokétól. Úgy érveltek, hogy ennélfogva az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése értelmében egyéni vámösszeg fizetésére jogosultak. Az együttműködő vállalatok (gyakran vállalatcsoportok) nagy száma miatt azonban nem volt lehetőség az egyes vállalatok egyéni vizsgálatára. Ennélfogva a 9. cikk (6) bekezdése értelmében ezeknek a vállalatoknak a mintába felvett vállalatokat terhelő vám súlyozott átlagát kell megfizetniük.
(24)
Az exportáló gyártók körében végzett mintavétel tekintetében benyújtott bárminemű új észrevétel hiányában az ideiglenes rendelet (13) és (14) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
(25)
Az ideiglenes rendelet (19) preambulumbekezdésében foglaltak szerint a dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2011. július 1. és 2012. június 30. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2009-től a vizsgálati időszak végéig tartó időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
B. AZ ÉRINTETT TERMÉK ÉS A HASONLÓ TERMÉK
1. Bevezetés
(26)
Az ideiglenes rendelet (20)-(49) preambulumbekezdésében foglaltakkal összhangban az érintett termékek az ideiglenes meghatározás szerint a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint olyan típusú elemek és lemezek, amelyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak. Az elemek és lemezek vastagsága nem haladhatja meg a 400 μm-t. Ezek a termékek jelenleg az ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 KN-kódok alá sorolhatók be (a továbbiakban: az érintett termék).
(27)
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik;
-
fotovillamos vékonyréteg termékek;
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják.
2. A termékkört érintő kérelmek
2.1. A lemezek kizárása
(28)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően érdekelt felek azt állították, hogy a lemezek, illetve az elemek és modulok fizikai, kémiai és műszaki alaptulajdonságai nem azonosak, emiatt az előbbieket ki kell zárni a termékkörből. Az ideiglenes szakaszban felvetett érveken túl az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően e tekintetben további két érvre hívták fel a figyelmet.
(29)
Egyfelől több érdekelt fél állította, hogy a lemezek elemek gyártásától eltérő más célokra, többek között integrált áramkörök és más mikroelektronikai eszközök gyártására is felhasználhatók. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy nem minden lemez tartozik a vizsgálat termékkörébe, amely „olyan típusú lemezekre” korlátozódik, „melyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak”, és amelyek „vastagsága nem haladhatja meg a 400 μm-t”. Noha lemezek kétségtelenül más alkalmazásokban is léteznek, a vizsgálat eleve nem terjedt ki a más termékek, például integrált áramkörök gyártása során felhasznált lemezekre. Emellett egyetlen, e más típusú lemezek piacán tevékenykedő gyártó, importőr vagy felhasználó sem állította, hogy az ő lemezeik is a nyilvántartásbavételi kötelezettség vagy az ideiglenes dömpingellenes vámok hatálya alá tartoznának. Ennélfogva megerősítést nyer, hogy e más típusú lemezek nem tartoznak a jelenlegi vizsgálat termékkörébe. Mindebből ugyanakkor az is nyilvánvaló, hogy a lemezek, illetve az elemek és modulok rendeltetése nem feltétlenül azonos.
(30)
Másfelől több érdekelt fél állította, hogy a feldolgozatlan lemezek egyetlen olyan alapvető villamossági tulajdonsággal sem rendelkeznek, amely a napelemeket és modulokat megkülönbözteti más termékektől. A lemezek különösen nem képesek a napfényből energiát előállítani, amely a kristályos szilícium fotovillamos elemek és modulok alapvető funkciója.
(31)
Ez az érvelés elfogadható. További vizsgálatot követően és eltérve az ideiglenes rendelet (36) preambulumbekezdésében foglaltaktól, miszerint „a modulok, elemek és lemezek rendeltetése azonos: a napfény villamos energiává történő átalakítása”, a lemez csak az elemként történő feldolgozást követően nyeri el a napfényből villamos energia előállítására szolgáló funkcióját.
(32)
A vizsgálat során többek között a napfényből történő villamosenergia-előállítási funkcióként meghatározott eltérő fizikai és műszaki alaptulajdonságok miatt összességében megállapítást nyer, hogy a lemezeket ki kell zárni az érintett termék meghatározásából, és így e vizsgálat hatóköréből.
2.2. Külön vizsgálat az elemek és a modulok esetében
(33)
Több érdekelt fél ismét rámutatott, hogy az elemek és a modulok nem azonos termékek, ezért azokat külön kell értékelni, amit elsősorban az ideiglenes rendelet (27)-(39) preambulumbekezdésében már megválaszolt érvekkel támasztottak alá. A lemezektől eltérően ugyanakkor az elemek és a modulok alapvető tulajdonsága azonos, azaz képesek napfényből villamos energiát előállítani. Ezeket az érveket ezért elutasították.
(34)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr úgy érvelt, hogy az elemek önmagukban nem alkalmasak villamos energia előállítására. Állítása szerint ehhez azokat modulokba kell beépíteni. Az egyes elemek azonban önállóan is képesek napfényből - jellemzően 4 watt - villamos energiát előállítani. Noha ez az árammennyiség a legtöbb berendezés számára nem elegendő, ezért több elemből álló modulok összeállítására van szükség, ez nem jelenti azt, hogy maga az elem ne rendelkezne eleve villamosenergia-termelő képességgel.
(35)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azt állította: az, hogy - az alábbi (100) preambulumbekezdésben foglaltak szerint - az elemekre vonatkozó rendes érték alapján nem határozható meg a modulokra vonatkozó rendes érték, bizonyítékkal szolgál arra, hogy a modulok és az elemek nem tekinthetők egyetlen terméknek.
(36)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a dömpingellenes vizsgálatok többsége, köztük a jelenlegi vizsgálat esetén is a rendes értékek és az exportárak összehasonlítása terméktípusok szerint történik. Ennek az az oka, hogy gyakran számos rendkívül különböző terméktípus azonos fizikai, műszaki és/vagy kémiai alaptulajdonságokkal rendelkezik, aminek következtében az „érintett termék” fogalma lényegesen eltérő költségű és árú terméktípusokat ölel fel. Pusztán az a tény, hogy egy adott terméktípusra vonatkozó rendes érték nem határozható meg egy másik terméktípus rendes értéke alapján, önmagában nem jelenti azt, hogy ezek a terméktípusok nem tekinthetők azonos terméknek. A fenti (32) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően az elemek és a modulok alapvető tulajdonságai azonosak, többek között képesek napfényből villamos energiát előállítani.
(37)
További érvként hangzott el, hogy ha az elemek és a modulok kis különbségekkel azonos terméknek minősülnének, nem lehetne nehéz az elemek árát a modulok árának meghatározása céljából kiigazítani. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy nem követelmény, hogy az érintett termék egyes típusai között csak kis különbségek lehetnek. Éppen ellenkezőleg, elegendő, ha az egyes érintett terméktípusok fizikai, műszaki és/vagy kémiai alaptulajdonságai azonosak. Ebben az esetben a modulok és az elemek vonatkozásában ez a helyzet, többek között mindkettő képes napfényből villamos energiát előállítani.
(38)
Ugyanez a fél továbbá azt állította, hogy az elemek nem egyszerűen más típusú modulok, hanem teljesen különböző termékek. Valójában az elem a modul szerves alkotórésze. Mint ilyen, az elem nyilvánvalóan nem „teljesen különböző termék”, mivel a modulok és az elemek azonos alaptulajdonságokkal rendelkeznek, azaz a fenti (32) preambulumbekezdésben említettek szerint napfényből villamos energiát állítanak elő.
(39)
Ugyanez a fél kijelentette továbbá, hogy az uniós gyártók és a kínai exportőrök körében végzett mintavétel során figyelembe vették az elemek és a modulok közötti különbséget. Ennélfogva a modulok és az elemek tekintetében eltérő összegű vámot kellett volna megállapítani. Ezzel összefüggésben megerősítést nyer, hogy az uniós gyártók és a kínai exportőrök körében végzett mintavétel során valóban figyelembe vették a modulok és az elemek közötti különbséget, amint az az ideiglenes rendelet (10) és (14) preambulumbekezdésében is olvasható. Ennek célja ugyanakkor mindössze a minta reprezentativitásának biztosítása volt, és ezért nem jelenti azt, hogy az elemek és a modulok nem tekinthetők egyetlen érintett terméknek, vagy hogy eltérő összegű vámot kellett volna rájuk kivetni. Annak biztosítása érdekében, hogy a minta valamennyi terméktípusra nézve reprezentatív legyen, a minta kiválasztásakor mindenképpen különbséget kellett tenni az elemek és a modulok között. Ezen túlmenően ekkor még némi bizonytalanság övezte azt, hogy az elemeket és a modulokat egy terméknek vagy két külön terméknek kell tekinteni, és ezért a reprezentativitást mindkét lehetséges eredmény esetére biztosítani kellett.
(40)
Mindemellett az érdekelt fél azt állította, hogy az alábbi (100) preambulumbekezdés, amely szerint a modulok feldolgozásának költsége jelentős, ellentmond az ideiglenes rendelet (32) preambulumbekezdésének, amely kimondja, hogy a hozzáadott érték nem a gyártási folyamat egy adott szakaszára összpontosul. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy a (100) preambulumbekezdés egyúttal azt is pontosítja, hogy az elemek és a modulok közötti költségkülönbség 34 %, ami azt jelenti, hogy a modulok értékének 66 %-a az elemből származik. Ennélfogva megállapítható, hogy a hozzáadott érték nem a gyártási folyamat egy adott szakaszára összpontosul.
(41)
Több exportáló gyártó állítása szerint az, hogy a vállalat eltérő minimális importárat és behozatali mennyiséget ír elő az elemekre és a modulokra vonatkozóan, megerősíti, hogy a modulok és az elemek külön termékek, és két külön vizsgálatot indokolnak. Az eltérő minimális importárak ugyanakkor csak azt jelzik, hogy az elemek és a modulok eltérő áron értékesített, különböző terméktípuscsoportok. Ennélfogva eltérő árakat kell meghatározni ahhoz, hogy a minimális importár betölthesse a funkcióját.
(42)
Mindemellett önmagában az a tény, hogy az elemek és a modulok eltérő terméktípuscsoportok, az érintett termék meghatározása szempontjából nem bír jelentőséggel. Az érintett termék meghatározásához elegendő, hogy a termékek alaptulajdonságai és rendeltetése azonos legyen, ami a modulok és az elemek esetében a (32), illetve a (48) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően teljesül.
(43)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy annak értékelése, vajon az elemek és a modulok egy terméknek tekinthetők-e, a fellebbviteli testület által az Európai Közösségek - Azbeszt ügyben (6) meghatározott több kritériumot nem vesz figyelembe. Ezek a kritériumok azonban nem az érintett termék, hanem a „hasonló termék” meghatározása céljából alkalmazandók. Ez azt jelenti tehát, hogy ezeket a kritériumokat a hasonló termék, például az uniós ipar által gyártott olyan hasonló termék meghatározásakor kell figyelembe venni, amelyet ezt követően a kínai exportáló gyártók által exportált érintett termékkel hasonlítanak össze. Az érintett termék meghatározása szempontjából ezek a kritériumok nem relevánsak. Az intézmények mindenesetre megjegyzik, hogy az Európai Közösségek - Azbeszt ügyben alkalmazott kritériumoknak az ebben az ügyben érintett termékre történő alkalmazása nem vezetne eltérő eredményre. Az első és a második kritérium (tulajdonságok, jelleg és minőség, illetve rendeltetés) megfelel a fenti preambulumbekezdésekben említett fizikai, kémiai és műszaki tulajdonságoknak, illetve a rendeltetésnek. A harmadik kritérium (fogyasztói igények és szokások) ebben az ügyben nem igazán alkalmazható, mivel az elemek a modulok szerves alkotórészei; a negyedik kritérium, a tarifális besorolás tekintetében meg kell jegyezni, hogy az elemek és a modulok egyaránt bejelenthetők a 8541 40 90-es vámtarifaszámon, míg a 8501-es besorolású vámtarifaszámok általában a villamos generátorokra és nem kifejezetten a napenergiát hasznosító termékekre vonatkoznak.
(44)
Más érdekelt felek úgy érveltek, hogy a Bíróság által korábbi ügyekben (7) kidolgozott kritériumok alkalmazása alapján megállapítható, hogy a modulok és az elemek különböző termékek. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bíróság mindössze néhány figyelembe vehető kritériumot említett - nem kötelező valamennyi kritériumot minden esetben figyelembe venni, mivel nem feltétlenül mindegyik releváns. Ezeket a kritériumokat a Bizottság az ideiglenes rendelet (27)-(39) preambulumbekezdésében értékelte, ahol megállapítást nyert, hogy ebben az ügyben több kritérium nem alkalmazható. A Brosmann ügyben azt, hogy az eltérő típusú cipők az „érintett termék” körébe tartoznak-e, szintén csak három, relevánsnak ítélt kritérium alapján értékelték. Mivel az érdekelt felek nem indokolták, miért vonná maga után a kritériumok objektív alkalmazása azt a megállapítást, hogy a modulok és az elemek különböző termékek, ez az érvelés nem fogadható el.
(45)
Mindemellett fel kell hívni a figyelmet arra, hogy az elemek és a modulok alaprendeltetése azonos, azaz fotovillamos rendszerekbe történő beépítéshez értékesítik őket. A modulok teljesítménye közvetlenül kötődik az elemek teljesítményéhez, amint azt az ideiglenes rendelet (28) preambulumbekezdése is megállapítja.
(46)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a lemezek termékkörből való kizárásával, valamint az elemek modullá alakításához szükséges jelentős mértékű feldolgozás miatt az az érv sem állja meg a helyét, hogy az elemek és modulok alaprendeltetése azonos. Hozzátette továbbá, hogy a modulok és elemek alaprendeltetésének azonosságára vonatkozó megállapítás azon a feltevésen alapul, hogy a lemezek, modulok és elemek azonos gyártási eljárással készülnek.
(47)
Először is téves az a megállapítás, hogy a modulok és elemek rendeltetésének azonosságára vonatkozó értékelés a gyártási folyamaton alapul. Noha mindkét állítás szerepel az ideiglenes rendelet (36) preambulumbekezdésében, ez nem jelenti azt, hogy az egyik megállapítás a másik feltevésen alapul. A két állítást összekötő „mindemellett” szó egyértelművé teszi, hogy azok között nincs ilyen összefüggés. Ezenfelül a két állítás a „Rendeltetés és helyettesíthetőség” címen belül két különböző szempontra kíván reflektálni. A gyártási folyamatra vonatkozó első állítás a helyettesíthetőséghez kapcsolódik, míg a második állítás a rendeltetést érinti. Ennélfogva helytelen az a mögöttes vélekedés, hogy a modulok és elemek alaprendeltetésének azonosságára vonatkozó megállapítás azon a feltevésen alapul, hogy a lemezek, modulok és elemek azonos gyártási eljárással készülnek.
(48)
Az elemek és a modulok tényleges rendeltetését illetően az érdekelt felek nem vitatják, hogy a modulokat és az elemeket fotovillamos rendszerekbe történő beépítéshez értékesítik. Ennélfogva megerősítést nyer az a megállapítás, hogy a modulok és az elemek rendeltetése azonos.
2.3. Mono- és polikristályos elemek
(49)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az Unióban nem gyártanak monokristályos elemeket, és hogy az általuk exportált monokristályos elemek ezért nem állnak versenyben az uniós gazdasági ágazattal. A vizsgálat ugyanakkor feltárta, hogy az Unión belül valójában gyártanak monokristályos elemeket. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította. Mindenesetre a Törvényszék a Brosmann ügyben kijelentette, hogy egy adott terméktípus közösségi gyártásának hiánya nem meghatározó.
2.4. Az „ott feladott” kitétel
(50)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy indokolatlan volt a vizsgálat hatókörét a Kínában „feladott” termékekre is kiterjeszteni, mert a vizsgálatot eredetileg csak a Kínából származó termékek ellen indították.
(51)
A Kínában feladott termékek azonban már a vizsgálat megindításának szakaszában is a termékkörbe tartoztak. Az eljárás megindításáról szóló értesítés (8) 5. pontja kimondja, hogy „felkérjük azokat a vállalatokat, amelyek az érintett terméket a Kínai Népköztársaságból szállítják, de úgy gondolják, hogy ezen exportoknak egy része vagy az egésze vámjogilag nem a Kínai Népköztársaságból származik, hogy jelentkezzenek, és minden, a tárgyhoz tartozó információt közöljenek”. Egyértelmű tehát, hogy a Kínából terméket feladó valamennyi vállalatnak lehetősége volt együttműködni a vizsgálatban. Mindemellett, mivel a vizsgált termék gyakran tartalmaz különböző országokból származó összetevőket és alkatrészeket, az eljárás megindításáról szóló értesítés 5. pontja arról is rendelkezett, hogy e probléma megoldása érdekében „különleges rendelkezések” is „elfogadhatók”.
(52)
Úgy kell tekinteni ezért, hogy minden érintett gazdasági szereplő megfelelő tájékoztatást kapott arról a lehetőségről, hogy a Kínából feladott termékek tekintetében adott esetben különleges rendelkezéseket lehet elfogadni, és hogy felkérést kaptak a vizsgálatban való együttműködésre. Ennélfogva a vizsgálat hatókörét nem terjesztették ki „a Kínában feladott” termékekre, mivel a vizsgálat már a kezdetektől fogva kiterjedt azokra.
(53)
A nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azt állították, hogy az eljárás megindításáról szóló értesítésnek a fenti (51) preambulumbekezdésben említett rendelkezéseitől függetlenül a vizsgálat a Kínából származó termékekre korlátozódott, és a Kínában feladott termékek hatását nem értékelte.
(54)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az alábbi intézkedések történtek annak biztosítására, hogy a vizsgálat során ne csak a Kínából származó, hanem a Kínában feladott termékeket is értékeljék:
-
Az érintett terméket Kínából szállító valamennyi vállalatot felkértek, hogy a termékek eredetétől függetlenül jelentkezzenek a vizsgálatban.
-
Az eljárás megindításáról szóló értesítés A. mellékletében az exportőröket felkérték, hogy a vállalat által gyártott valamennyi termékre vonatkozóan közöljenek információkat. Ezek az információk nem korlátozódtak a Kínából származó termékekre.
-
Ezen információk alapján, amelyek a termékek származására való tekintet nélkül valamennyi exportot magukban foglaltak, reprezentatív minta kiválasztására került sor.
-
A mintába felvett gyártók „az Európai Unióba exportáló gyártóknak” szóló kérdőívet kaptak, amelyben Kína „érintett országként”, nem pedig származási országként szerepelt. Ennélfogva egyértelmű volt, hogy származásától függetlenül valamennyi termék a vizsgálat tárgyát képezi.
(55)
Ennek alapján megállapítható, hogy a vizsgálat egyaránt kiterjedt a Kínából származó és ott feladott valamennyi termékre, illetve hogy a vizsgálat többek között dömpingre és kárra vonatkozó megállapításai a Kínából származó és ott feladott valamennyi termékre vonatkoznak.
(56)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek úgy érveltek, hogy a panasz csak a Kínából származó napelem panelek behozatalára vonatkozóan tartalmazott prima facie bizonyítékot, a Kínában feladott termékekre vonatkozóan nem. E tekintetben pontosítani kell, hogy a panasz valójában a „Kínából érkező” termékekre utalt, amint az a kérelmező által benyújtott, bélyegzővel ellátott borítón látható. Az aktában ezen oldal előtt egy másik oldal is található, amely már „a Kínai Népköztársaságból származó” megfogalmazást használja. Ez ugyanakkor a panaszos által benyújtott dokumentumban nem szerepelt, hanem azt a bizottsági szolgálatok később egy borító formájában illesztették az aktába, amelyen a panasz címének megismétlése helyett a vizsgálat elnevezését tüntették fel. Ennélfogva úgy tekinthető, hogy a panasz a Kínából érkező valamennyi termékre vonatkozott, függetlenül attól, hogy azok onnan származtak-e.
(57)
Egyes kínai exportáló gyártók továbbá azt állították, hogy a harmadik országbeli exportáló gyártókkal szemben nem ésszerű elvárás, hogy tudniuk kellett volna, hogy termékeik érintettek lehetnek a vizsgálatban. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az intézkedések a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülő árukra nem alkalmazandók. Ennélfogva az intézkedések a Kínában tevékenységet nem folytató exportáló gyártókat nem érintik. Ezenfelül egyetlen harmadik országbeli exportáló gyártó sem jelentkezett azzal a felvetéssel, hogy az általuk exportált termékeket dömpingellenes vám terheli.
(58)
Ugyanezek az exportáló gyártók úgy érveltek, hogy a harmadik országbeli exportáló gyártókat nem kérték fel arra, hogy jelentkezzenek, és nem kaptak lehetőséget annak bizonyítására, hogy termékeik nem dömpingeltek. Az intézmények úgy vélik, hogy a Kínában tevékenységet nem folytató exportáló gyártókat az intézkedések nem érintik, mivel ha termékeiket Kínában adják is fel, azok árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek. Az eljárás megindításáról szóló értesítés útján minden további exportáló gyártó tájékoztatást kapott arról, hogy tevékenységeik a vizsgálat tárgyát képezik.
(59)
A kínai kormány úgy érvelt, hogy noha az alaprendelet 1. cikkének (3) bekezdése lehetővé teszi az attól az elvtől való eltérést, hogy az exportáló ország a származási ország, ez a cikk ebben az esetben nem alkalmazható. Állításuk alátámasztásaként úgy érvelnek, hogy nem történt meg annak átfogó elemzése, hogy az exportáló ország közbenső ország-e. Az intézmények nem értenek egyet az alaprendelet 1. cikke (3) bekezdésének ilyen értelmezésével. Egyetlen érdekelt fél sem vitatja, hogy Kínában jelentős mértékű gyártás zajlik. Az, hogy a késztermék származási országa Kína-e, számos tényezőtől függ. A dömping, a kár, az ok-okozati összefüggés és az uniós érdek vizsgálata során az intézmények az említett gyártásra utalnak, függetlenül attól, hogy az exportált késztermék vámjogilag Kínából származik-e. Mivel határozott jelek utaltak arra, hogy nem minden - legalább részben - Kínában gyártott termék tekinthető úgy, hogy vámjogilag Kínából származik, az intézmények úgy határoztak, hogy azokra a termékekre is hivatkozni kell, amelyek esetében Kína csupán közbenső ország.
(60)
A kínai kormány továbbá azt állította, hogy mivel egyetlen kínai exportőr részére sem biztosítottak piacgazdasági elbánást, a napelem paneleknek Kínában nincs összehasonlítható ára, és ezért Kína nem tekinthető közbenső országnak. E tekintetben ugyanakkor meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 1. cikkének (3) bekezdésében foglalt három feltétel mindössze példaként szolgál, és nem feltétlenül kell minden esetben valamennyit alkalmazni. Ebben az esetben, mivel egyetlen kínai exportáló gyártó részére sem biztosítottak piacgazdasági elbánást, az összehasonlítható árat az analóg országban kellett meghatározni - ez az összehasonlítható ár pedig attól függetlenül azonos, hogy Kína a származási vagy a közbenső országnak minősül-e. Ennélfogva az a kérdés, hogy „abban az országban” van-e összehasonlítható ár, nem értelmezhető, mivel ebben az ügyben az összehasonlítható árat nem „abban az országban”, hanem az analóg országban határozzák meg.
2.5. Napelemes töltők
(61)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azt állították, hogy a „hatnál kevesebb elemből álló, napelemes töltő” meghatározása túlságosan szűk, és azt ki kell terjeszteni az e meghatározás hatálya alá nem tartozó, hasonló funkcióval bíró termékekre, például a több kisebb elemből álló, hasonló méretű termékekre.
(62)
Emellett egyes érdekelt felek azt állították, hogy a „szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak elektronikus termékekbe” meghatározás túlságosan szűk, mivel a kizárás csak a teljes villamos termékre vonatkozik, míg az abba való beépítésre szánt, napenergiát hasznosító összetevőket nem minden esetben zárják ki.
(63)
A fenti érvek vizsgálata során valóban kiderült, hogy helyénvalóbb az ilyen termékek kizárásának alapját egy műszaki szabványon alapuló további kritériummal bővíteni. Különösen megállapítást nyert, hogy az alábbi szabvány fogalommeghatározásai pontosabban definiálják az intézkedések hatóköréből kizárandó termékeket: IEC 617301 nemzetközi szabvány, Alkalmazási osztályok, C. osztály: Korlátozott feszültség, korlátozott teljesítményű alkalmazások (13. o.) (9).
(64)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a fent említett nemzetközi szabvány alapján történő kizárásra vonatkozó észrevételek érkeztek. Ezekben úgy érveltek, hogy a szabványra való hivatkozás helyett indokoltabb volna a kizárást a kimenő feszültség és a kimenő teljesítmény alapján a következőképpen meghatározni: „legfeljebb 50 volt kimenő feszültséggel és 50 watt kimenő teljesítménnyel rendelkező olyan modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményjellemzőkkel bíró rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak”. Ez az állítás elfogadható, és a kizárás megállapítása végül e meghatározás alapján történt.
2.6. Tetőbe beépített napelemmodulok
(65)
Egy további érdekelt fél azt állította, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok kizárhatók a vizsgálat termékköréből, mivel a napelemmodul funkciót a tetőcserép- vagy -pala funkciójával együtt töltik be. Ennélfogva nem helyettesíthetők közvetlenül hagyományos napelemmodullal.
(66)
A vizsgálat ugyanakkor megállapította, hogy mind a hagyományos, mind a tetőbe beépített napelemmoduloknak azonos villamossági szabványoknak kell eleget tenniük. Ezenfelül, noha a tetőbe beépített napelemmodul pusztán egy hagyományos modullal nem helyettesíthető, hagyományos modullal és tetőcseréppel vagy -palával együtt azonban igen. Ezek a termékek ezért azonos műszaki alaptulajdonsággal bírnak, amennyiben napfényből villamos energiát állítanak elő. A további funkció (amelyet egyéb esetben a tetőfedő anyag biztosít) nem minősül lényegesnek, és nem indokolja a tetőbe beépített napelemmodulok termékkörből való kizárását.
(67)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél azt állította, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok és a szabványos napelemmodulok közötti kétirányú helyettesíthetőség hiánya azt jelzi, hogy a tetőbe beépített napelemmodulokat ki kell zárni az intézkedések hatóköréből, aminek alátámasztásaként általában a lábbelikről szóló ügyre (10) és különösen a STAF-típusú (Special Technology Athletics Footwear) lábbelikre hivatkozott. A STAF-típusú lábbelik kizárását azonban számos tényező indokolta, a Bíróság pedig a Brosmann ügyben (11) a kétirányú helyettesíthetőség hiányát önmagában nem tekintette kellően alapos indoknak, és megerősítette, hogy az olyan lényegesen különböző termékek, mint a városi viseletre alkalmas cipők és a túracipők, különbözőségeik ellenére is tekinthetők egyetlen dömpingellenes vizsgálatban érintett terméknek.
(68)
Ezenfelül az érdekelt fél úgy érvelt, hogy az uniós gyártás hiánya, valamint az, hogy az érdekelt fél szellemi tulajdonhoz fűződő jogok tulajdonosa, állítása szerint megerősíti, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok innovatívak és minden más terméktől különböznek. Ismét az érdekelt fél által említett, lábbelikről szóló ügyre hivatkozva ugyanakkor a Törvényszék a Brosmann ügyben kimondta, hogy „az ilyen típusú lábbelik közösségi gyártásának hiánya, illetve a szabadalom fennállása nem meghatározó.” (12). Ennek eredményeképpen a szabadalmaztatott technológiával gyártott lábbeli abban az ügyben érintett terméknek minősült.
(69)
Az érdekelt fél továbbá azzal érvelt, hogy a tetőbe beépített napelemmodulokat ki kell zárni az érintett termék fogalommeghatározásából, mivel azt a hagyományos moduloknál lényegesen magasabb áron értékesítik. Emellett a lábbelikről szóló ügyben a fent említett STAF-típusú lábbeliket bizonyos ár felett kizárták az érintett termékek fogalommeghatározásából. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a tetőbe beépített napelemmodul a fenti (66) preambulumbekezdésben foglaltak szerint valóban egyesíti a napelemmodul és a tetőcserép vagy -pala funkcióját. Az árak közvetlen összehasonlítása ezért nem értelmezhető, mivel a további funkció természetszerűen magasabb árat eredményez.
(70)
Erre az érvelésre válaszul az érdekelt fél azt állította, hogy ezen érvelés alapján semmilyen esetben nem lehetne árkülönbségre hivatkozni a termékkörből való kizárás további indokaként. Ez az értelmezés azonban túlságosan messzire mutat. A fenti preambulumbekezdésben foglaltak mindössze annyit jelentenek, hogy ebben a konkrét ügyben, ahol a tetőbe beépített modulok egyesítik az érintett termék és egy további termék (ebben az esetben a tetőcserép vagy -pala) funkcióját, az ár természetszerűen nem meghatározó. Ez semmiképpen nem jelenti azt, hogy más esetekben az árkülönbözet nem lehet hasznos tényező annak megállapításakor, hogy egy adott terméket ki kell-e zárni az érintett termék fogalommeghatározásából.
(71)
Végül, az érdekelt fél azt állította, hogy a tetőbe beépített napelemmodulok szállítója részére hozzáférést kell biztosítani a minimumárra vonatkozó kötelezettségvállaláshoz. A jelek szerint azonban az érintett kínai exportőr nem működött együtt a vizsgálatban, és együtt nem működő félként nem jogosult a kötelezettségvállalásban való részvételre. Ezért ez a kérés nem fogadható el.
3. Következtetés
(72)
A fentiek fényében a termékkör végleges meghatározása a következő: a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint olyan típusú elemek, amelyeket kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használnak, kivéve ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek. Az elemek vastagsága nem haladhatja meg a 400 μm-t. Ezek a termékek jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 KN-kódok alá sorolhatók be.
(73)
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik;
-
fotovillamos vékonyréteg termékek;
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják;
-
legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
(74)
A lemezek kizárását követően - ellenkező megjelölés hiányában - az elemzést a lemezekre vonatkozó adatok és elemzés kizárásával felülvizsgálták. Tekintettel arra, hogy a figyelembe vett időszakon belül a lemezek az érintett termék uniós behozatalának csak elenyésző hányadát (értékének 2 %-át) tették ki, úgy tekinthető, hogy azok kizárása elhanyagolható mértékben érinti a megállapításokat. Az érdekelt felek valamennyi észrevételét figyelembe vették, a lemezekre való utalásokat azonban kizárták. Ennek következtében az ideiglenes rendelet preambulumbekezdéseiben szereplő, a lemezekre vonatkozó hivatkozások és kapcsolódó adatok immár nem alkalmazandók, akkor sem, ha az érintett preambulumbekezdéseket ez a rendelet megerősíti.
(75)
Ennélfogva a fenti (26)-(74) preambulumbekezdésekben módosított ideiglenes következtetések véglegesen megerősítést nyertek. Ezen eljárás céljából és a következetes gyakorlattal összhangban ennélfogva az intézmények úgy vélték, hogy az érintett termék valamennyi típusát egyetlen terméknek kell tekinteni.
C. DÖMPING
1. Kínai Népköztársaság
1.1. Piacgazdasági elbánás
(76)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azzal érveltek, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás elkésett, mivel arra az alaprendelet 2. cikke (7) bekezdésének c) pontjában foglalt három hónapos határidőt követően került sor, és emiatt a vizsgálatot késedelem nélkül meg kell szüntetni.
(77)
E tekintetben ezek a felek úgy érveltek, hogy az alaprendelet módosítása (13), amely a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás határidejét nyolc hónapra meghosszabbítja, csak a korábban alkalmazott három hónapos határidő lejártát követően lépett hatályba. A módosítás csak a jövőbeli vizsgálatokra, valamint olyan folyamatban lévő vizsgálatokra alkalmazandó, amelyek esetében a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás határideje az adott időpontban még nem járt le.
(78)
Az alaprendelet módosításának 2. cikke ugyanakkor egyértelműen kimondja, hogy „ezt a rendeletet 2012. december 15-től kezdődően valamennyi új és valamennyi folyamatban lévő vizsgálatra alkalmazni kell”. Ebben a cikkben, illetve a rendelet egészében sem szerepel olyan kitétel, amely az érdekelt felek által említett „amelyek esetében a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás határideje még nem járt le” korlátozásra utalna. Ezért ez az érvelés nem fogadható el.
(79)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél megismételte azt az állítását, amely szerint a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás elkésett, ugyanakkor nem vitatták, hogy az alaprendeletnek a fenti (78) preambulumbekezdésben említett módosítását „valamennyi folyamatban lévő vizsgálatra”, ezen belül a jelenlegi vizsgálatra is alkalmazni kell. Ennélfogva véglegesen megállapítást nyer, hogy a piacgazdasági elbánásra vonatkozó megállapítás nem késett el.
(80)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azt állította, hogy a piacgazdasági elbánást nem szabadott volna megtagadni azzal az indokkal, hogy a 2011 során a tevékenységét megszüntető három vállalat nem vezetett átlátható könyvelést. Különösen felvetette azt a kérdést, hogy mely számviteli standard írja elő, hogy egy tevékenységét megszüntető vállalatnak továbbra is vezetnie kellene ilyen könyvelést.
(81)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a számviteli standardok nem határozzák meg, mely vállalatok kötelesek pénzügyi kimutatást készíteni - a számviteli standardok e kimutatások elkészítésének módját írják elő. Kína esetében az „Üzleti vállalkozások számviteli standardja: alapvető standard” írja elő a 4. cikkben, hogy „a vállalkozás pénzügyi beszámolókat készít”. Kötelező előírásról van szó, amely nem biztosít kivételt a tevékenységüket megszüntető vállalatok számára.
(82)
Ezenfelül, noha ezek a vállalatok megszüntették tevékenységüket, továbbra is voltak eszközeik (többek között földterület, épületek, gépek és készletek) és forrásaik, és jogi személyként még legalább 2013 elejéig léteztek. Ennélfogva úgy tekinthető, hogy ezek a vállalatok 2011-re vonatkozóan kötelesek voltak közzétenni számviteli beszámolójukat, és ennek hiánya a 2. kritérium megsértésének minősül.
(83)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes exportőrök továbbá azt állították, hogy az adókedvezmény(ek)ből és támogatásokból származó haszon nem jelentős hányada a forgalmuknak, amit állításuk szerint a párhuzamosan zajló szubvencióellenes vizsgálat is megerősített.
(84)
E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy erre az érvelésre az ideiglenes rendelet (65) preambulumbekezdése már kitért. A szöveg hangsúlyozta, hogy a torzulás „jelentős” voltának értékeléséhez - különösen az előny jellegéből adódóan - nem bír jelentőséggel a vizsgálati időszak alatt kapott előny abszolút összege. Az állítást ezért a Bizottság elutasítja.
(85)
A piacgazdasági elbánás tekintetében benyújtott további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (50)-(69) preambulumbekezdésében szereplő valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.2. Egyedi vizsgálat
(86)
Az ideiglenes rendelet (70) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően tizennyolc olyan együttműködő exportáló gyártó vagy ilyen gyártókból álló csoport nyújtott be az alaprendelet 17. cikkének (3) bekezdése szerinti egyedi vizsgálat iránti kérelmeket, amelyeket a mintába nem választottak be. Ebben az ügyben a mintában már hét vállalatcsoport szerepelt, amelyeket jellemzően több exportáló gyártó, valamint uniós és harmadik országbeli kapcsolt kereskedő és kapcsolt importőr alkot. A mintában szereplő hét, exportáló gyártókból álló csoporton túl a 18 további exportáló gyártó (vagy azokból álló csoport) egyenkénti vizsgálata indokolatlan terhet jelentene, és meghiúsítaná a vizsgálat kellő időben történő lezárását.
(87)
Az egyéni vizsgálatok tekintetében benyújtott további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (70)-(71) preambulumbekezdésében szereplő valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.3. Analóg ország
(88)
Egyes érdekelt felek megjegyezték, hogy India - a „Jawaharlal Nehru Nemzeti Napenergia Küldetés” (Jawaharlal Nehru National Solar Mission, JNNSM) projektjeire vonatkozó helyi tartalmi rendelkezések miatt - nem megfelelő analóg ország. Egy érdekelt fél azt állította, hogy 75 %-ban helyi tartalom szükséges, míg egy másik fél állítása szerint az indiai gyártók a 100 %-ban helyi gyártású modulokra magasabb árat számíthatnak fel. Azt állították továbbá, hogy ezek a követelmények jelentősen megnövelik a helyi termékek árát. Ezen állítás alátámasztásaként egy indiai újságcikket nyújtottak be (14). Ez a cikk azonban közel egy évvel a figyelembe vett időszak végét követően jelent meg, és a figyelembe vett időszakra gyakorolt hatását nem bizonyították.
(89)
Mindazonáltal ugyanez az újságcikk arról számolt be, hogy az indiai napelem gazdasági ágazat „a nyugati és a kínai gyártók jelentette erős versennyel” küzd. Ezt alátámasztja az Indiába irányuló behozatal folyamatos növekedése, amint azt az alábbi (92) preambulumbekezdés szemlélteti. Noha a helyi tartalmi követelmények valóban befolyásolhatják bizonyos mértékben az indiai belföldi piacot, egyértelműen megállapítható, hogy az indiai piac versenypiac, ahol számos indiai és külföldi vállalat tényleges versenyt folytat egymással.
(90)
Ezenfelül a Közös Kutatóközpont által közzétett információk (15) szerint a JNNSM projektjeinek többsége 2015-től lép működésbe. A JNSSM keretében a 2012. év során a hálózatba bekapcsolt fotovillamos rendszerekre vonatkozó célérték mindössze 50 MW volt, és ezzel szemben 2012 júniusában India összes hálózathoz kapcsolt kapacitása meghaladta az 1 GW-ot. Ez azt jelzi, hogy a figyelembe vett időszak során a JNNSM összes napelemes létesítményen belüli részaránya nem érte el az 5 %-ot, és ezért a JNNSM és a kapcsolódó helyi tartalmi követelmények hatása - feltéve, hogy az a figyelembe vett időszak során már érvényesült, és ezt az érdekelt felek nem bizonyították - a legjobb esetben is igen korlátozott volt. A figyelembe vett időszak során a létesítmények többsége (65 %) állami támogatási intézkedések eredményeképpen Gujarat tartományban működött.
(91)
Egyes érdekelt felek azt állították, hogy az indiai piac a figyelembe vett időszak alatt a gyakorlatban védelmet élvezett a különböző forrásokból, többek között a Kínából származó behozatallal szemben, mivel 2012 eleje óta számítani lehetett egy dömpingellenes vizsgálat megindítására. India 2012. november 23-án, azaz közel öt hónappal a figyelembe vett időszak végét követően indított dömpingellenes eljárást a Kínából, Malajziából, Tajvanról és az Egyesült Államokból érkező napelemek és modulok behozatala tekintetében.
(92)
Ezt az állítást azonban a napelemek és modulok behozatalának az indiai kereskedelmi statisztikák (16) szerinti változása nem támasztja alá:
Érték (millió USD)
2010. április 2011. március
2011. április 2012. március
2012. április 2013. március
Kína
77,33
577,24
371,72
Mutató
100
746
481
Összesen
252,63
1 348,48
827,07
Mutató
100
534
327
(93)
A fenti táblázatból kiderül, hogy a napelemek és modulok behozatala Kína esetében látványosan, több mint 600 %-kal, valamint 2010/2011 és 2011/2012 között összességében több mint 400 %-kal emelkedett. Ezt követően a behozatali értékek némileg csökkentek, ezzel együtt azonban a napelemek és modulok ára is mérséklődött. A behozatali értékek 2011/2012 és 2012/2013 közötti csökkenése összhangban áll a szaktanácsadó vállalatok, például a pvXchange által az azonos időszakra vonatkozóan jelentett árcsökkenéssel, ami arra utal, hogy 2011/2012 és 2012/2013 között a behozatali volumenek többé-kevésbé változatlanok maradtak. Ennélfogva megállapítható, hogy az indiai piac a figyelembe vett időszak alatt a gyakorlatban nem élvezett védelmet a különböző forrásokból, többek között Kínából származó behozatallal szemben.
(94)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azt állította, hogy az Egyesült Államok 2013. február 6-án a WTO vitarendezési eljárásainak keretében konzultációt kért Indiától a JNNSM helyi tartalmi követelményeit illetően. Állításuk szerint e helyi tartalomra vonatkozó szabályok és a fenti (91) preambulumbekezdésben említett dömpingellenes vizsgálat együttes hatása 2012 áprilisa és 2013 márciusa között az előző évhez képest 38 %-os értékcsökkenéshez vezetett, szemben a korábbi években tapasztalt folyamatos növekedéssel.
(95)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az értékcsökkenés inkább az árak, semmint a behozatali volumenek visszaesésének tudható be. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél adatokkal szolgált az indiai piacra irányuló napelem- és modulbehozatal volumenének 2010 és 2013. március közötti változásáról. Ezek az adatok a napelemmodulok és a napelemek indiai piacra irányuló behozatali volumenének folyamatos növekedését jelzik. Ennélfogva megállapítható, hogy a küszöbön álló dömpingellenes vizsgálat a gyakorlatban nem biztosított védelmet az indiai piac számára, és a JNNSM helyi tartalmi követelményeinek a fenti (90) preambulumbekezdésben említett állítólagos, de nem bizonyított és mindenesetre legfeljebb elenyésző hatásai nem akadályozták a behozatali volumenek folyamatos növekedését.
(96)
Ezenfelül ki kell emelni, hogy a 2012. április és 2013. március közötti időszakban a JNNSM behozatalra gyakorolt állítólagos hatásai elsősorban a figyelembe vett időszakot követően jelentkeztek. Az állítólagos csökkenés ezért a figyelembe vett időszakban legfeljebb elenyésző mértékű hatással bírhatott.
(97)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Tata Power Solar (a továbbiakban: Tata) csak a közelmúltban lépett a piacra, és ezért nem megfelelő analóg országbeli gyártó. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a korábban a „Tata BP Solar” nevet viselő vállalat 1989 óta gyárt napelemmodulokat, ezért nem állíthatjuk, hogy csak a közelmúltban jelent meg a piacon. Egy másik érdekelt fél által benyújtott információk szerint a Tata számottevően korábban kezdte meg piaci tevékenységét, mint a mintában szereplő öt legnagyobb kínai exportőr.
(98)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy Tajvan megfelelőbb analóg ország lenne, mint India, mivel méretüket tekintve a tajvani vállalatok közelebb állnak a kínai exportőrökhöz, valamint egyes tajvani gyártók együtt is működnek a vizsgálatban. Ezenfelül más érdekelt felek megkérdőjelezték, hogy tekintettel a Tata viszonylag kis méretére, India elfogadható analóg ország lenne-e, ám megfelelő alternatívát nem javasoltak.
(99)
Egyes tajvani vállalatok valóban együttműködtek. Egy vállalat teljes körű, míg egy további vállalat részleges együttműködést vállalt. Az egyetlen teljes körűen együttműködő tajvani vállalat ugyanakkor kisebb, mint a Tata, különösen az érintett termék eladásainak hozzávetőleg 90 %-át kitevő modulok eladása és gyártása tekintetében, míg a Tata értékesítési tevékenysége jóval meghaladja a tajvani vállalatét, amely e tekintetben - az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően - elhanyagolható mennyiséget értékesít. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr feltette a kérdést, hogy a részben együttműködő tajvani vállalatot felkérték-e a hiányzó információk benyújtására. E tekintetben az ideiglenes rendelet (76) preambulumbekezdését kell említeni, amely kimondja, hogy Tajvan nem használható analóg országként, mivel az együttműködő tajvani vállalatok szinte kizárólag elemeket gyártottak, míg a kínai kivitel főként modulok formájában történik. Ez a részben együttműködő tajvani gyártó esetében is igaz. Mivel ez utóbbi gyártó ebből az okból már nem minősült megfelelőnek, nem volt indokolt további információkat kérni.
(100)
Ugyanez az érdekelt fél azt állította, hogy a moduleladások közel teljes hiánya önmagában nem zárja ki Tajvan analóg országként való felhasználását, mivel az elemek modullá alakításának feldolgozási költségei különösebb nehézség nélkül kiszámíthatók. A vizsgálat tényszerű eredményei azonban ezt nem támasztják alá. Az elemek modullá építése több gyártási lépést foglal magában, és a modul hozzáadott értékének jelentős része ezek során jön létre. Amint az az ideiglenes rendelet (137) preambulumbekezdésében szerepel, a figyelembe vett időszakban az elemek és a modulok közötti átlagos árkülönbözet 555,92 EUR, azaz 54 %, míg az átlagos költségkülönbözet 377,99 EUR, azaz 34 % volt. Ez azt jelentené, hogy a modulokra vonatkozó lehetséges tajvani rendes érték jelentős hányadát a feldolgozási költségek kiigazítására kellene alapozni, ami nem tekinthető ésszerűbbnek egy olyan ország felhasználásánál, ahol a rendes érték az érintett termék nagy része tekintetében belföldi eladási árakra alapozható. Ennélfogva megállapítható, hogy a rendelkezésre álló megbízható információkra figyelemmel India analóg országként történő kiválasztása ésszerű volt.
(101)
Egy további érdekelt fél azt állította, hogy az Egyesült Államok esetében nem indokolták meg, hogy az miért nem tekinthető megfelelő analóg országnak. E tekintetben az ideiglenes rendelet (74) preambulumbekezdésére kell hivatkozni, amely egyértelműen kimondta, hogy „az USA - főleg amiatt, hogy a vizsgálati időszak egy részében piaca a kínai behozataltól dömpingellenes és szubvencióellenes intézkedésekkel védett volt - nem lenne megfelelő analóg ország”. Mivel az Egyesült Államok piacának védelmére vonatkozóan nem nyújtottak be észrevételeket, a vonatkozó álláspont nem módosul.
(102)
Egyes érdekelt felek azzal érveltek, hogy a dömpingszámítás eredménye a kínai és az indiai gyártók közötti méretgazdaságossági különbségek miatt torzul. Ennélfogva az intézmények ellenőrizték, hogy valóban korreláció van-e a vállalat termelési volumene és dömpingkülönbözete között.
(103)
A mintába felvett hét vállalatcsoport közül kettő közepes méretű (Jinzhou Yangguang és Delsolar), öt pedig nagyvállalatcsoport (JingAo, LDK, Suntech, Trina és Yingli). A középvállalkozások közül a Jinzhou Yangguang különbözete a legalacsonyabb, a Delsolaré pedig a legnagyobb. Az öt nagyobb vállalat eredményei e két véglet között találhatók. Ez egyértelműen szemlélteti, hogy a méretgazdaságosság és a dömpingkülönbözetek között nincs összefüggés. Ennélfogva megállapítható, hogy a dömpingszámítás eredménye a kínai és az indiai gyártók közötti méretgazdaságossági különbségek nyomán nem torzul.
(104)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek azt állították, hogy a méretgazdaságosság és a dömpingkülönbözetek közötti összefüggés hiánya nem bizonyítja, hogy a méretgazdaságosság nem gyakorol hatást az árak összehasonlíthatóságára. Amennyiben - a jelenlegi esethez hasonlóan - a dömpingkülönbözet valamennyi exportőr esetében azonos rendes értéken alapul, a dömpingkülönbözetet elsősorban az exportárak határozzák meg. A méretgazdaságosság és a dömpingkülönbözet közötti összefüggés hiánya ezért egyúttal a méretgazdaságosság és az eladási árak közötti összefüggés hiányát is bizonyítja. Ennélfogva megállapítható, hogy a méretgazdaságossági különbségek ebben az esetben nem érintik az árak összehasonlíthatóságát.
(105)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az analóg országbeli gyártó rendkívül magas belföldi eladási árakat szab, amelyek állítása szerint jóval meghaladják az uniós gazdasági ágazat eladási árait, mivel a dömpingkülönbözet számottevően nagyobb, mint az ár-alákínálási különbözet. Az állítást szemléltetendő az indiai rendes értékeket összevetette az uniós gazdasági ágazat eladási áraival. Ez az összehasonlítás ugyanakkor hibás, mivel az indiai rendes érték kizárólag a nyereséges eladásokon alapul. Különösen akkor, amikor az uniós gazdasági ágazat veszteséges, nem meglepő, hogy az indiai nyereséges árak meghaladják az átlagos uniós ágazati árat. Ennélfogva az, hogy az indiai rendes érték magasabb az uniós ágazati átlagárnál, nem bizonyítja, hogy India analóg országként történő kiválasztása ésszerűtlen.
(106)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Tata áraiban torzulás érvényesül, mivel a vállalat kapcsolatban áll a Tata Power közművállalattal. Ennek köszönhetően a Tata a Tata Power által ellátott területeken magasabb árakat szabhat. Mindezt azonban bizonyítékkal nem támasztották alá, valamint az állítólagos hatást sem számszerűsítették. Ez az állítás ezért nem elfogadható.
(107)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azzal érvelt, hogy a Tata magas előállítási költséggel és eladási árakkal működő, nem versenyképes vállalat, és állítólag ez volt az oka annak, hogy a BP Solar 2011 decemberében kivált a közös vállalkozásból. Mindezt egy újságcikkből vett idézettel igazolja, amely szerint „az, hogy a BP mintegy négy évtized után kivonult a napelem gazdasági ágazatból, jól szemlélteti, mennyire erőteljesen versengővé és zsúfolttá vált mára a napenergia-piac.” Ez az újságcikk azonban nem emeli ki a Tatát mint nem versenyképes vállalatot, hanem általánosságban utal a napelem panelek piacának helyzetére, és „az ágazat egészét meghatározó kíméletlen versenyről” beszél, valamint közli, hogy „világszerte számos vállalat szüntetett meg gyárakat, bocsátott el több száz alkalmazottat és jelentett csődöt”. Ez az újságcikk ennélfogva nem bizonyítja, hogy a Tata magas előállítási költségekkel és eladási árakkal működő, nem versenyképes vállalat.
(108)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy exportőr azt állította, hogy a fenti (91) preambulumbekezdésben említett, folyamatban lévő indiai dömpingellenes vizsgálat során a Tatát elenyésző napelem-behozatala miatt nem vették figyelembe az indiai belföldi piac részeként. Noha megerősítést nyert, hogy a folyamatban lévő indiai dömpingellenes vizsgálatban a Tata valóban nem képezi az indiai belföldi piac részét, ez nem jelenti automatikusan azt, hogy a Tata nem megfelelő analóg országbeli gyártó. A rendes érték kizárólag a Tata által Indiában előállított elemeken és modulokon alapult, a behozott termékek kizárásával. Az, hogy egyes termékek előállítása során import összetevőket használtak, nem jelenti azt, hogy a kapott rendes érték India tekintetében nem reprezentatív, már csak azért sem, mert az elsősorban nem a költségeken, hanem az eladási árakon alapul.
(109)
A kínai kormány azt állította, hogy a Tata moduleladásai az Unióba irányuló kínai kivitel mindössze 0,3 %-ának felelnek meg, és a Bíróság Detlef Nölle ügyben (17) hozott ítéletére hivatkozva nem tekinthetők reprezentatívnak. Ebben az ügyben a Bíróság úgy ítélte meg, hogy amennyiben egy adott ország teljes termelése az Unióba irányuló kiviteli volumennek mindössze 1,25 %-a, ez annak a jele, hogy az érintett piac nem túlságosan reprezentatív. Ebben az esetben a kínai kormány nem India teljes termelését vetette össze az összes kínai kivitellel, hanem egyetlen indiai vállalat termelését valamennyi kínai exportőr összes kivitelével. Ez az összehasonlítás azonban hibás, mivel egy többszereplős versenypiacon a mindössze egy gyártóhoz kapcsolódó mennyiségek nem tükrözik a piac egészének reprezentatív jellegét. Mindemellett az összehasonlítás eltér a Detlef Nölle ügyben alkalmazottól, ahol egy ország teljes termelését állították szembe az összes kivitellel. A Kínai Gép- és Elektronikus Termék Export-import Kereskedelmi Kamara (CCCME) által benyújtott információk szerint az előrejelzések arra utaltak, hogy az indiai termelés 2012 végéig, azaz röviddel a figyelembe vett időszak végét követően meghaladja majd a 2 GW-ot. Ez a termelési mennyiség az Unióba irányuló kínai kivitel 14 %-ának felelne meg, ami jóval túllépné a Detlef Nölle ítéletben említett 5 %-os indikatív küszöbértéket.
(110)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megemlítette, hogy a Tatának az értéklánc előző szintjével való integráció hiányában harmadik felektől kell beszereznie a lemezeket. Állítása szerint az értékláncon belüli vertikális integráció ilyen hiánya a vertikálisan integrált kínai gyártókhoz képest költségnövekedéssel jár. Ez az állítás azonban nem megalapozott. A Tata összes költsége különösen csak akkor emelkedne, ha a lemezek beszerzési ára meghaladná azok előállítási költségét, ami kétséges, mivel a figyelembe vett időszakban számos napelemekkel foglalkozó vállalat veszteséges volt. Mindemellett még a vertikálisan integrált nagy kínai gyártók is gyakran vásároltak jelentős mennyiségű lemezt független szállítóktól, ami alátámasztja azt a megállapítást, hogy a lemezekkel való vertikális integráció hiánya nem feltétlenül vezet a modulok és elemek költségeinek emelkedéséhez.
(111)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az analóg ország nem versenyképes. Ezt az állítását azzal támasztotta alá, hogy 2013-ban az indiai napelemgyártás ötéves mélypontra süllyedt. Az érdekelt fél által idézett jelentésből ugyanakkor az derült ki, hogy a figyelembe vett időszakban az indiai napelemgyártás még virágzott, és megközelítette a hivatkozott csúcsértéket. A termelés a figyelembe vett időszak után esett vissza számottevően, ezért a vizsgálat eredményeit nem befolyásolta.
(112)
Az analóg ország versenyképességének hiányára vonatkozó állítás alátámasztására további érvként említették a fenti (91) preambulumbekezdésben szereplő dömpingellenes vizsgálatot. Az intézmények megjegyzik, hogy a vizsgálat még folyamatban van, ezért annak alapján nem vonhatók le következtetések. Általában véve a dömpingellenes vizsgálatok nem a versenyképesség hiányát jelzik, hanem azt, hogy a belföldi gazdasági ágazaton belül - az ágazat saját megítélése szerint - harmadik országbeli versenytársak tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatokat folytatnak.
(113)
Mindent összevetve a Bizottság úgy véli, hogy India analóg országként történő kiválasztása nem ésszerűtlen.
(114)
Az analóg ország tekintetében benyújtott további észrevételek hiányában, az ideiglenes rendelet (72)-(77) preambulumbekezdésében szereplő valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.4. Rendes érték
(115)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt az észrevételt tette, hogy az indiai vállalatok elsősorban nem hálózati csatlakoztatásra szánt modulokat értékesítenek, amelyeknek az ára és a költségei magasabbak a kínai exportőrök által értékesített, hálózatra csatlakoztatott modulokénál. Azt állította továbbá, hogy a nem hálózati csatlakoztatásra szánt modulok jellemzően alacsonyabb teljesítményűek, mint a hálózatra csatlakoztatott modulok.
(116)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a különböző rendes értékeket a Bizottság a „szabványos méretű”, 36-nál több elemből álló és jellemzően hálózatra csatlakoztatott modulokra, valamint legfeljebb 36 elemből álló, jellemzően hálózaton kívül használt kisebb modulokra állapította meg. Ezért úgy tekintendő, hogy valamennyi terméktípusra - ezen belül a nem hálózati csatlakoztatásra szánt modulokra és a hálózatra csatlakoztatott modulokra - megfelelő rendes értéket állapított meg.
(117)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy a Tata projektfejlesztőként tevékenykedik, és ennek a vállalatnak az értékesítése ennélfogva nem hasonlítható össze kizárólag a kínai exportáló gyártók által értékesített modulokkal. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a Bizottság az indiai belföldi árakat és a kínai exportárakat kizárólag a modulok értékesítése esetében hasonlította össze, és a rendes érték megállapításához sem teljes projektek, sem integrált megoldások értékesítését nem vette figyelembe, mivel azok nem minősültek összehasonlíthatónak.
(118)
A rendes értékre vonatkozó egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (78)-(86) preambulumbekezdésében foglalt valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.5. Exportár
(119)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a mintába felvett exportőrök közül néhányan észrevételt tettek a dömpingkülönbözet megállapításához használt exportárral kapcsolatos kisebb problémákat illetően. Indokolt esetben a Bizottság figyelembe vette az észrevételeket, és ezek miatt kismértékben módosította az érintett vállalatok dömpingkülönbözetét.
(120)
Az exportárra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (87)-(89) preambulumbekezdésében foglalt valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.6. Összehasonlítás
(121)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a mintába felvett exportőrök közül néhányan észrevételt tettek az exportárak összehasonlításához használt engedményekkel kapcsolatos kisebb problémákat illetően. Indokolt esetben a Bizottság figyelembe vette az észrevételeket, és ezek miatt kismértékben módosította az érintett vállalatok dömpingkülönbözetét.
(122)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően a belföldi fuvarozás esetében a rendes érték nem megfelelő kiigazítását eredményező adminisztratív hibára derült fény. Ezt a hibát kijavították, és ennek következtében némileg csökkentek a dömpingkülönbözetek.
(123)
A nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy a indokolt lehet a kereskedelem szintjének kiigazítása, mivel a fél nem telepítéssel foglalkozóknak, hanem viszonteladóknak és forgalmazóknak értékesít közvetlenül. A fél részletes tájékoztatást kért az analóg országbeli gyártó értékesítési csatornáiról, amelyek megadása a bizalmas információk védelme érdekében nem volt lehetséges. Alternatív lehetőségként az analóg országbeli gyártó vevőkörét az értékesítési volumentől függően különböző kategóriákba sorolták, ami rámutatott, hogy a kereskedelmi szint kiigazítása nem volt indokolt.
(124)
Erre az elemzésre válaszul az érdekelt fél elismerte, hogy az értékesítési volumen különbsége eltérő árakat eredményezne, ugyanakkor fenntartotta azt az érvét, miszerint - állítólag - még abban az esetben is magasabb árakat számítanának fel a telepítéssel foglalkozóknak, mint a forgalmazóknak vagy a viszonteladóknak, ha a telepítéssel foglalkozó ugyanakkora mennyiséget vásárolna, mint a forgalmazó vagy a viszonteladó. Ezt az állítást azonban az érdekelt fél nem támasztotta alá, és ezért nem lehetett figyelembe venni.
(125)
Az exportárra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (90)-(92) preambulumbekezdésében foglalt valamennyi megállapítás megerősítést nyer.
1.7. Dömpingkülönbözetek
(126)
A mintába felvett exportőrök egyike az általa készített dömpingszámítás teljes nyilvánosságra hozatalát kérte, és azt állította, hogy másként nem tehet észrevételt annak pontosságára vonatkozóan. Mivel ez a vállalat nem részesült piacgazdasági elbánásban, a rendes értéke az Indiából mint analóg országból származó adatokon alapult. Tekintettel arra, hogy az analóg országnak csak egyetlen gyártója működött együtt teljes körűen a vizsgálat során, az analóg országból származó információk a terméktípus szintjén a bizalmas információk védelme érdekében nem hozhatók nyilvánosságra. A fenti állítást ezért el kell utasítani.
(127)
Az alaprendelet 2. cikkének (11) és (12) bekezdése értelmében a mintába felvett vállalatok esetében a dömpingkülönbözetet a hasonló termékek egyes típusai tekintetében az analóg országra megállapított súlyozott átlaggal számított rendes érték és az adott termék súlyozott átlaggal számított átlagos exportára összehasonlításával állapították meg.
(128)
A mintába fel nem vett együttműködő exportáló gyártók esetében a dömpingkülönbözet súlyozott átlagát az alaprendelet 9. cikke (6) bekezdése rendelkezéseinek megfelelően számították ki. Ennek megfelelően az említett különbözet meghatározása a mintába felvett exportáló gyártók esetében megállapított különbözetek alapján történt.
(129)
Ennek alapján a mintába fel nem vett együttműködő vállalatok esetében megállapított végleges dömpingkülönbözet 88,1 %.
(130)
Az összes többi kínai exportáló gyártó esetében a dömpingkülönbözeteket - az alaprendelet 18. cikkének megfelelően - a rendelkezésre álló tények alapján határozták meg. Ennek érdekében először az együttműködés szintjét állapították meg, mégpedig - a (167) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - az együttműködő exportáló gyártók által bejelentett Unióba irányuló export volumenének, illetve az Unióba irányuló kínai export volumenének összehasonlításával.
(131)
Mivel az együttműködés meghaladta az Unióba irányuló összes kínai export 80 %-át, az együttműködés szintje magasnak minősíthető. Mivel semmi sem utalt arra, hogy bármely exportáló gyártó szándékosan nem működött volna együtt, a Bizottság a maradvány dömpingkülönbözetet a mintába felvett vállalatok közül a legmagasabb dömpingkülönbözettel rendelkező vállalat szintjén állapította meg. Ezt a szintet megfelelőnek tartotta, mivel semmi nem utalt arra, hogy az együtt nem működő vállalatok dömpingkülönbözete alacsonyabb lett volna, továbbá az intézkedések hatékonyságát így kívánta biztosítani.
(132)
Ennek alapján a végleges dömpingkülönbözetek a vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következőek:
Vállalat
Dömpingkülönbözet
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd,
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Egyéb együttműködő vállalatok (I. melléklet, II. melléklet)
88,1 %
Minden más vállalat
111,5 %
D. KÁROKOZÁS
1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós gyártás meghatározása
(133)
A vizsgálati időszak alatt hasonló terméket mintegy 215 gyártó állított elő az Unióban. Az intézmények megvizsgálták több érdekelt fél állítását; ez a vizsgálat feltárta, hogy az állítólagos további gyártók valójában többnyire exportáló gyártók, azokkal kapcsolatban álló importőrök, valamint forgalmazók és telepítéssel foglalkozók voltak.
(134)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél vitatta azt a tényt, hogy az Europressedienst független tanácsadó cég (a továbbiakban: a tanácsadó) által szolgáltatott adatokat többek között az uniós gyártás, az uniós gyártási kapacitás, valamint egyéb, az uniós gazdasági ágazatra és behozatalra vonatkozó adatokkal kapcsolatos makrogazdasági kármutatók meghatározásához használták fel. Ezek a felek kétségbe vonták a tanácsadó függetlenségét, és azt állították, hogy az kapcsolatban állt a panaszossal. Ezenkívül pontosítást kértek azzal kapcsolatban, hogy a Bizottság mi alapján választotta ki a tanácsadót, továbbá megkérdőjelezték a fotovillamossági ágazattal kapcsolatos gazdasági adatok gyűjtése terén létező szakértelmét. E tekintetben azt állították, hogy a Bizottságnak más rendelkezésre álló forrásokból - különösen ismert kutatóintézetektől - származó adatokra kellett volna alapoznia megállapításait. Végezetül az AFASE kétségbe vonta a tanácsadó által szolgáltatott adatok megbízhatóságát, és e célból az Európai Unió működéséről szóló szerződés (EUMSZ) 101. és 102. cikkének alkalmazásával, valamint az összefonódás-ellenőrzéssel kapcsolatos ügyekben a gazdasági bizonyítékok benyújtására és adatgyűjtésre vonatkozó bevált gyakorlatokra hivatkozott.
(135)
A tanácsadó és a panaszos közötti állítólagos kapcsolatra vonatkozóan az érintett érdekelt felek nem nyújtottak be ilyen kapcsolat fennállását igazoló bizonyítékot. Hasonlóképpen, a vizsgálat nem tárt fel a pusztán kereskedelmi jellegű kapcsolaton túlmutató kapcsolatra utaló bizonyítékot. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy voltak arra utaló jelek, hogy a panaszban a panaszt emelő uniós gazdasági ágazat által szolgáltatott prima facie bizonyíték ugyanezen tanácsadó által szolgáltatott adatokon alapult. Még abban az esetben is, ha elismerést nyer, hogy egyes mutatókkal kapcsolatos megállapítások valójában hasonlóak voltak a panaszban szolgáltatott bizonyítékhoz, ez nem feltétlenül jelenti azt, hogy azokat csak egy forrás alapján állapították meg. E tekintetben a panasz megadja a különböző felhasznált forrásokat.
(136)
Az ideiglenes rendelet (99) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a Bizottság azért ítélte helyénvalónak e tanácsadó igénybevételét a jelenlegi vizsgálat során, mert más nyilvános adatforrásokból nem álltak rendelkezésre az uniós piac egészét lefedő, szükséges makrogazdasági adatok és a behozatalra vonatkozó adatok. Az Europressedienst kiválasztása előtt a Bizottság értékelte a tanácsadó által a releváns adatok gyűjtéséhez használt módszertant, valamint azt, hogy a tanácsadó képes-e külön-külön biztosítani a szükséges adatokat valamennyi terméktípusra és a figyelembe vett időszak egészére vonatkozóan.
(137)
Ezen túlmenően a vizsgálat során a tanácsadó által szolgáltatott adatokat a Bizottság lehetőség esetén összevetette más rendelkezésre álló forrásokkal, majd megerősítette azokat. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a piacon több olyan kutatóvállalat létezik, amely a fotovillamossági ágazatra vonatkozó statisztikák gyűjtésére szakosodott, és a bejelentett adatok szinte soha nem azonosak. Ez annak tulajdonítható, hogy a kutatóintézetek nehezen szereznek pontos számadatokat, és ennélfogva a fotovillamosságipiacra vonatkozó, bejelentett mutatók mindig is becsléseken fognak alapulni, függetlenül az ilyen adatok szolgáltatójától. Ebben az összefüggésben a Bizottság által végzett összevetés abból állt, hogy összehasonlította a tanácsadótól kapott adatok alakulását más kutatóvállalatok - a Bizottság Közös Kutatóközpontja (JRC) és az Európai Fotovillamos Ágazat Szervezete (EPIA) - által közzétett azonos, ugyanazon témákra vonatkozó adatok alakulásával, amennyiben azok rendelkezésre álltak. A Bizottság nem talált jelentős eltéréseket az összevetés során, mivel az összevetett mutatók alakulása hasonló volt. Az ideiglenes megállapítások ezért nem kizárólag a tanácsadó által szolgáltatott adatokon alapultak, hanem ezen adatok Bizottság általi elemzésén és értékelésén is. Továbbá a fenti (9) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően az ideiglenes intézkedések előírását követően ellenőrző látogatásra került sor a tanácsadó telephelyén. A Bizottság a módszertan és a szolgáltatott adatok megbízhatóságának ellenőrzése érdekében elvégezte a helyszíni ellenőrzést a tanácsadó telephelyén. A helyszíni ellenőrzésre azt követően került sor, hogy a Bizottság összevetette az adatokat, annak érdekében, hogy további bizonyosságot szerezzen az adatok és a kapcsolódó módszertan megbízhatóságáról és minőségéről.
A helyszíni ellenőrzés alkalmasnak minősült a megfelelő ügyintézés elvének alkalmazásában, még akkor is, ha ezeket az adatokat nem érdekelt fél, hanem egy tanácsadó szolgáltatta. Ennek következtében a Bizottság további bizonyosságot szerzett a tanácsadó által szolgáltatott adatok megbízhatóságáról.
(138)
Egy fél azt állította, hogy a Bizottság által alkalmazott összevetési módszertan ismertetése nem volt elég részletes, és az összevetéshez használt többi forrás nyilvánosságra hozatalát kérte. Ez a fél továbbá azzal érvelt, hogy az alkalmazott módszertan mindenesetre érvénytelen volt, amennyiben csak a különböző források alakulását, nem pedig abszolút értékeket hasonlított össze.
(139)
Ami a tanácsadó által szolgáltatott adatok összevetéséhez használt egyéb forrásokat illeti, ezek a JRC és az EPIA által azonos témákról közzétett jelentések voltak. Az adatok egyéb forrásokkal való összevetése tekintetében meg kell jegyezni, hogy azok nemcsak hasonlóan alakultak, hanem hasonló nagyságrendűek is voltak. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az alkalmazott módszertan megfelelő volt, és az ezzel kapcsolatos állításokat elvetette.
(140)
A tanácsadó szakértelme tekintetében meg kell jegyezni, hogy fő tevékenysége a fotovillamossági ágazattal kapcsolatos adatok gyűjtése, valamint a fotovillamossági ágazatban tevékenykedő vállalatok naprakész adatbázisának fejlesztése. Ezeket az adatokat fotovillamossági szaklapokban teszi közzé, és azokat azok a vállalatok is felhasználják, amelyek részére szakkutatást végez. Az Europressedienst az általa kialakított adatbázist rendszeresen aktualizálja és újra közzéteszi. A tanácsadó ezenfelül többéves tapasztalattal rendelkezik ebben az ágazatban. A tanácsadó módszertana pontosabban a következő: a piacon rendelkezésre álló különböző források felhasználásával gyűjt, vet össze és összesít információkat. Ehhez az adatokat az adatbázisban felsorolt vállalatoknak kiküldött szabványos kérdőívek segítségével vagy telefonon keresztül gyűjti, különösen az uniós gyártók körében, illetve szakvásárokon elsősorban harmadik országbeli gyártóktól. Ha az információk nem szerezhetők be az imént említett csatornákon keresztül, az Europressedienst ellenőrzi a fotovillamossági ágazatban tevékenykedő vállalatok pénzügyi beszámolóit, vagy szabadon együttműködik más kutatóintézetekkel az adatok beszerzése vagy összevetése érdekében. Ellenőrzés tárgyát képezte, és valójában megerősítést nyert, hogy a tanácsadó ezeket a forrásokat felhasználta a mindennapi tevékenysége során. A fentiek fényében a Bizottság helyénvalónak tekintette az Europressedienst szolgáltatásainak igénybevételét a jelen vizsgálatban, és ezért a felek ezzel kapcsolatos állításait elutasította.
(141)
A gazdasági bizonyítékok benyújtására vonatkozóan a Bizottság illetékes szolgálata által kiadott bevált gyakorlatok (a továbbiakban: a bevált gyakorlatok) tekintetében a következőket kell megjegyezni. Először is egy olyan dokumentumról van szó, amely nem kötheti a Bizottságot, mivel nem a biztosi testület fogadta el, hanem az illetékes szolgálat adta ki azzal a céllal, hogy ajánlásokat tegyen a feleknek a gazdasági bizonyítékok benyújtásának módjára vonatkozóan. Másodszor: a bevált gyakorlatok az EUMSZ 101. és 102. cikke szerinti bizonyos versenyjogi vizsgálatok során és összefonódás-ellenőrzési ügyekben alkalmazott gazdasági elemzések és adatok benyújtására vonatkoznak. A Bizottság e versenyjogi ügyekben alkalmazandó szabályai, bizonyítási normái és vizsgálati hatáskörei nem hasonlíthatók össze a kereskedelemvédelmi vizsgálatokkal, amelyekre teljesen eltérő szabályrendszer vonatkozik.
(142)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél vitatta a tanácsadó által alkalmazott módszertant, és azt állította, hogy az nem felelne meg az elismert tudományos normáknak. A fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően azonban a Bizottság értékelte a módszertant, a keletkezett adatokat pedig összevetette és ellenőrizte, és ennek alapján más közzétett adatokkal összhangban lévőnek, és következésképpen kellően megbízhatónak találta. A Bizottság tisztázta az érdekelt felek, különösen az AFASE által felvetett egyes kérdéseket, és azokat az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános vizsgálati aktában rendelkezésre bocsátotta.
(143)
A CCCME azzal érvelt, hogy az adatok összesítésére alkalmazott módszertan nem volt egyértelmű. Ezt az állítást a Bizottság elutasította, mivel a releváns információkat valamennyi érdekelt félnek a rendelkezésére bocsátotta az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános vizsgálati aktában.
(144)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél megismételte a Bizottság által kiválasztott tanácsadóval és a szolgáltatott adatok minőségével kapcsolatos aggodalmait. E tekintetben azt állították, hogy a tanácsadó adatai eseti alapon megrendelhetők és megvásárolhatók a potenciális ügyfelek pontosan meghatározott kéréseinek kielégítése érdekében, és ezért nem feltétlenül tárgyilagosak. Ezen túlmenően a CCCME vitatta, hogy a tanácsadó által összegyűjtött adatok az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egyértelmű bizonyítékoknak tekinthetők-e, mivel az adatok túlnyomórészt feltevéseken és becsléseken alapultak. Azt állította továbbá, hogy a szolgáltatott adatokat az aktában nem támasztották alá elegendő bizonyítékkal, és hogy az adatok nem voltak megerősítőek, tárgyilagosak és ellenőrizhetőek.
(145)
Ezen állítások tekintetében a Bizottság a fenti (136)-(137) preambulumbekezdésre hivatkozik, ahol további információval szolgált a tanácsadó kiválasztásával kapcsolatban. Ezen túlmenően meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a tanácsadót az akkor rendelkezésre álló legjobb információk alapján és az eljárásra alkalmazandó bizottsági költségvetési rendelettel teljes összhangban szerződtette a tanácsadót. A Bizottság továbbá emlékeztet arra, hogy kiemelkedő jelentőséggel bírt a tanácsadó azon képessége, hogy minden szükséges adatot kellő időben tudjon biztosítani, mivel a Bizottságot jogszabályban foglalt határidők kötötték a folyamatban lévő vizsgálat során tett ideiglenes megállapítások közzétételére.
(146)
Ami a szolgáltatott adatok minőségét, illetve azt illeti, hogy azok - a fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdésével összhangban egyértelmű bizonyítékoknak tekinthetők-e, a Bizottság megvizsgálta a tanácsadó adatgyűjtési módszertanát, és azt kielégítő minőségűnek találta. Ezen túlmenően - ugyanebben a fenti preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - a tanácsadó által szolgáltatott adatokat a Bizottság lehetőség esetén összevetette más forrásokkal, és azokat kellően pontosnak találta. Végezetül meg kell jegyezni, hogy a tanácsadó egy olyan adatbázissal rendelkezik, amelyet az ügyfelek igényeitől és kéréseitől függetlenül rendszeresen aktualizál. Ugyanezt az adatbázist használja a fotovillamossági ágazatra vonatkozó statisztikák összesítéséhez és különböző ügyfeleknek történő továbbításához, és ezért az adatok nem tárgyilagos voltára vonatkozó állítást el kellett vetni.
(147)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság nem hozta nyilvánosságra a forrásokat, az alkalmazott módszertant és azon vállalatok nevét sem, amelyekkel a tanácsadó a szolgáltatott makrogazdasági adatok összegyűjtése során együttműködött. Egy másik érdekelt fél megismételte, hogy a tanácsadó által alkalmazott módszertan pontatlan eredményekre utal. Több fél kért további információt a tanácsadó által alkalmazott módszertanra, például a következőkre vonatkozóan: a kérdőívekre, illetve interjúkra adott válaszok átlagos aránya, az egyes csatornákon keresztül összegyűjtött adatok százalékos aránya, azok ellenőrzésének módja, az adatok előállításához használt közelítő számítások, illetve feltevések, azon vállalatok száma, amelyek esetében közelítő számítások készültek, és legalább a tanácsadó alkalmazotti létszámának intervalluma.
(148)
Ezen állítások tekintetében meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes intézkedések előírását követően a Bizottság közölte az érdekelt felekkel azt a módszertant és azokat a forrásokat, amelyeket a tanácsadó az adatok összesítése során alkalmazott, és az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően kitért az érdekelt felek ehhez kapcsolódó konkrét kérdéseire. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az érdekelt felek további információk iránti kérései úgy tekintendők, hogy azokra választ adtak az ideiglenes vámok kivetését követően rendelkezésre bocsátott információk, amennyiben ezt a titoktartási korlátozások lehetővé tették. Hangsúlyozandó továbbá, hogy a Bizottság a helyszínen ellenőrizte, hogy a tanácsadó hogyan gyűjtötte és összesítette az adatokat, valamint az adatok összesítéséhez alapul szolgáló releváns feltevéseket. Az ellenőrzés eredményei kielégítőek voltak, és a Bizottság meggyőződött az alapul szolgáló feltevések ésszerűségéről, valamint a tanácsadó által szolgáltatott adatok minőségéről. Ráadásul a felek magukat az adatokat nem vitatták.
(149)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy másik fél pontosítást kért a tanácsadó által az adatgyűjtés során figyelembe vett uniós gyártók számáról, valamint e gyártók és a Bizottság által ismert mintegy 215 uniós gyártó közötti átfedésről. E tekintetben a Bizottság egyértelművé teszi, hogy a tanácsadó által figyelembe vett uniós gyártók nagyjából megegyeznek azokkal a fenti (133) preambulumbekezdésben említett gyártókkal, amelyek e vizsgálat keretében az uniós gazdasági ágazat képviselőiként ismertek.
(150)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél azt állította, hogy a Bizottság következetlenül végezte a kárelemzést, mivel azt a modulok és az elemek esetében külön-külön végezte, míg a kárt és a dömpingkülönbözetet a modulokra és az elemekre együttesen vonatkozó súlyozott átlagként számította ki. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy míg a mutatók terméktípusonként külön-külön szerepelnek, az egyes mutatók esetében megállapított következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztetni kell arra is, hogy mivel a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, a dömpingkülönbözetek és a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapítása ennek alapján történt. Ezért az állítást a Bizottság elutasította.
(151)
Végezetül egy másik fél azt állította, hogy a vizsgálati időszak során a makrogazdasági mutatók értékének számítása helytelenül alapult a 2011. és a 2012. év egyszerű átlagán, ugyanis egy ilyen módszertan nem lenne objektív és nem vezetne a vizsgálati időszak alatti valós helyzetet tükröző eredményekhez. A Bizottság pontosítja, hogy az adatok egyszerű átlagát csak olyan esetben használta, ahol az érintett időszakokban hasonló tendenciák mutatkoztak. Eltérő tendenciák esetén a módszertant a valós piaci helyzetet figyelembe véve kiigazította. Az érintett fél nem fejtette ki, hogy az alkalmazott módszertan eredményei milyen mértékben nem tükrözik a piaci realitást. Emiatt ezeket az állításokat a Bizottság elutasította.
(152)
A fentiek alapján és ezzel kapcsolatos további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (98)-(101) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
2. Az érintett uniós piac meghatározása
(153)
Több fél azzal érvelt, hogy a kárt külön-külön kellett volna értékelni a kötött piac és a szabad piac esetében. Egy fél azzal érvelt, hogy a saját felhasználásra szánt elemekkel kapcsolatos adatokat ki kellett volna zárni a kárfelmérésből azon az alapon, hogy azokat nem érintette a dömpingelt behozatal.
(154)
Az ideiglenes rendelet (105) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően az értékesítési volument, a gyártást, a gyártási kapacitást, a kapacitáskihasználást, a növekedést, a beruházásokat, a készleteket, a foglalkoztatást, a termelékenységet, a pénzforgalmat, a beruházások megtérülését, a tőkebevonási képességet és a dömpingkülönbözet mértékét az uniós gazdasági ágazat teljes tevékenységére vonatkoztatva kell vizsgálni, azaz a saját felhasználást is figyelembe kell venni, mivel a saját felhasználásra történő gyártást ugyanúgy befolyásolta az érintett országból érkező behozatal támasztotta verseny.
(155)
A vizsgálat tehát kimutatta, hogy a vertikálisan integrált uniós gyártók arra kényszerültek, hogy dömpingelt termékeket (elemeket) importáljanak és - a dömpingelt behozatal által kifejtett árnyomás következtében - az importárat meghaladó költség mellett megszüntessék e termékek gyártását. A vizsgálat ezenkívül azt is feltárta, hogy a szabad piacon és a kötött piacon hasonlóan alakultak az árak, ami egyben azt is jelezte, hogy az érintett behozatal egyformán befolyásolta ezeket a piacokat.
(156)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél megismételte, hogy a Bizottság nem adott megfelelő és érvekkel alátámasztott elemzést a kötött piacról, illetve azt sem közölte, miért nem végzett külön elemzést. Egy fél azt állította, hogy nem a Bizottság nem nyújtott tájékoztatást a saját felhasználásra szánt uniós gyártás nagyságrendjéről. Ezen túlmenően azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (106) preambulumbekezdése, amelynek megállapítása szerint a kötött piaci árak nem mindig tükrözik a piaci árakat, ellentmond a fenti (155) preambulumbekezdésben foglalt megállapításoknak, amelyek szerint a szabad piacon és a kötött piacon hasonlóan alakultak az árak.
(157)
Először is meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes rendelet (105) preambulumbekezdése megindokolja, hogy a Bizottság miért tartotta helyénvalónak a kármutatóknak (a jövedelmezőségre vonatkozó mutató kivételével) az uniós gazdasági ágazat teljes tevékenységére vonatkoztatott vizsgálatát, a saját felhasználást is beleértve. E tekintetben emlékeztetni kell arra, hogy - az ugyanabban a preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően - a vizsgálat feltárta, hogy a Kínából érkező behozatal támasztotta verseny ugyanúgy befolyásolta a saját felhasználásra történő gyártást, amit az érintett érdekelt felek nem is vitattak. Ezért a Bizottságnak el kellett utasítania azt az állítást, miszerint nem indokolta meg, hogy miért nem került sor külön elemzésre. Hasonlóképpen, amint az e megállapításból következik, azt is el kellett utasítania, hogy a kötött piacra vonatkozóan külön elemzést kellett volna végezni.
(158)
Másodszor: míg a fentiek alapján a saját felhasználásra történő uniós gyártás nagyságrendje nem minősült lényeges tényezőnek, meg kell jegyezni, hogy a saját felhasználásra szánt elemek uniós gyártása a vizsgálati időszak alatti teljes gyártásnak mintegy felét tette ki. Végezetül a Bizottság egyértelművé teszi, hogy az a tény, hogy a kötött piaci árak nem tükrözik a szabad piaci árakat, nem feltétlenül mond ellent annak, hogy mindkét ár egyformán alakult, mivel továbbra is lehetnek eltérő szinten, illetve az ármozgások lehetnek magasabb vagy alacsonyabb mértékűek, így pedig eltérő képet mutathatnak. A fentiek alapján a kötött piacra vonatkozó állításokat a Bizottság elutasította.
(159)
Az érintett felek nem szolgáltattak olyan információt, amely cáfolhatta volna az uniós piac meghatározására vonatkozó megállapításokat. Ennek alapján a Bizottság elutasította az ehhez kapcsolódó állításokat, és az ideiglenes rendelet (102)-(106) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat megerősíti.
3. Uniós felhasználás
(160)
Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a vizsgált termék uniós felhasználására vonatkozó adatok a felhasznált forrástól függően jelentős eltéréseket mutatnak. Ez a fél azzal érvelt, hogy megbízható adatok csak szakosodott intézményektől vagy kutatóközpontoktól gyűjtött információk alapján állapíthatók meg. A tanácsadó által szolgáltatott, a vizsgálat során felhasznált adatok megbízhatóságára vonatkozóan a fenti (134)-(152) preambulumbekezdésben foglalt indokolások és következtetések fényében a Bizottság ezt az érvet elutasította.
(161)
Ugyanez a fél azzal érvelt, hogy az uniós felhasználást nem az Unióban rendelkezésre álló modulgyártási kapacitás egyszerű összeadásával kell megállapítani, és hogy az uniós gazdasági ágazat saját projektjeinek modulfelhasználását ki kell abból vonni. Ezt az érvet a Bizottság elvetette, mivel a modulfelhasználást az Unióban újonnan telepített kapacitás alapján állapította meg. Ez általános gyakorlat a modulfelhasználás meghatározására. Az elemek esetében a felhasználás meghatározása az uniós modulgyártás alapján történt.
(162)
Egy másik fél azzal érvelt, hogy a tanácsadó által ismertetett módszertan elismeri, hogy nehezen állapíthatók meg megbízható felhasználási adatok. Azzal érvelt továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat behozatali és exportértékesítési adatai vagy ellenőrizhetetlen becsléseken, vagy hiányos adatokon alapultak, és hogy a Bizottság által végzett összevetés nem elegendő annak megállapításához, hogy ezek az adatok tulajdonképpen megbízhatóak és pontosak voltak.
(163)
A fenti (136) és (137) preambulumbekezdésben már említetteknek megfelelően a Bizottság az adatok és az adatgyűjtési módszerek minőségét helyszíni látogatás során ellenőrizte, amelynek alapján úgy ítélte meg, hogy az alkalmazott módszerek megfelelőek, az eredmények pedig pontosak és kellően megbízhatóak voltak. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(164)
Ennek alapján, valamint az uniós felhasználásra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (107)-(109) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4. Az érintett országból származó behozatal
4.1. Az érintett országból származó behozatal mennyisége és piaci részesedése
(165)
Egy érdekelt fél azzal érvelt, hogy a vizsgált termék behozatalának mennyiségére vonatkozó adatok a felhasznált forrástól függően jelentős eltéréseket mutatnak. Ez a fél azzal érvelt, hogy megbízható adatok csak szakosodott intézményektől vagy kutatóközpontoktól gyűjtött információk alapján állapíthatók meg. A tanácsadó által szolgáltatott, a vizsgálat során felhasznált adatok megbízhatóságára vonatkozóan a fenti (134)-(152) preambulumbekezdésben foglalt indokolások és következtetések fényében a Bizottság ezt az érvet elutasította.
(166)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél vitatta a Kínából származó behozatal összértékének meghatározására használt módszertant, és azt állította, hogy az vámfizetés nélkül, CIF-szinten bonyolított ügyleteken alapult, és ennélfogva kétséges, hogy ezek az ügyletek uniós felhasználásra irányultak. Ezen állítás tekintetében a Bizottság pontosítja, hogy a Kínából származó behozatal tanácsadó által megadott összértékét nem használta fel az ideiglenes és a végleges megállapításokban, és hogy a vizsgálat során csak a behozatal mennyiségét és az importárakat határozta meg, amint azt az ideiglenes rendelet (110)-(113) preambulumbekezdése kifejti. Mivel az érintett érdekelt fél az importárak meghatározására használt módszertant nem vitatta, a Bizottság az ideiglenes rendelet (113)-(117) preambulumbekezdésében, valamint az alábbi (168)-(176) preambulumbekezdésben foglalt, kapcsolódó megállapításokra hivatkozik. Ezért a fenti állítást a Bizottság elutasította.
(167)
Ennek alapján, valamint az érintett termék Kínából történő behozatalára vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (110)-(112) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
4.2. A behozott termékek ára és az áralákínálás
(168)
Egy együttműködő független importőr azt állította, hogy az importárakat a behozott termékek Unióba történő behozatala alapján kellett volna meghatározni. Az adott importőr által a vizsgálat során szolgáltatott adatok azonban az Unióba irányuló teljes behozatalnak csak töredékét képviselték, és nem lehetett érdemi következtetést levonni a több évet lefedő, figyelembe vett időszak során Kínából behozott összes termék átlagos importárára vonatkozóan. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(169)
Egy másik fél azt állította, hogy az árak meghatározására használt módszertant nem ismertették, különös tekintettel a különböző forrásokból származó adatok egyesítésének és egyeztetésének módjára. Ezenfelül azzal érvelt, hogy a behozatali költségeket inkább a vizsgálat során gyűjtött, ellenőrzött információkra, semmint becslésekre kellett volna alapozni.
(170)
A Bizottság úgy ítéli meg, hogy az érdekelt felek rendelkezésére bocsátott módszertan kellően teljes a számadatok megállapítási módjának megértéséhez. A „behozatali” költség tekintetében a Bizottság pontosítja, hogy a helyszíni árakat a CIF-árak meghatározása érdekében kiigazította. A becslést a vizsgálat során gyűjtött adatok megerősítették.
(171)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél az ideiglenes rendelet (116) preambulumbekezdésében már szereplőknél részletesebb információkat kért az áralákínálásra vonatkozó számításokról. Amennyiben ezen információk érzékeny jellege, valamint az uniós gyártóknak biztosított névtelenség ténye lehetővé tette, kétoldalú nyilvánosságra hozatal keretében további információk szolgáltatására került sor.
(172)
A lemezek termékkörből történő kizárására vonatkozó döntéssel összhangban (lásd a fenti (28)-(32) preambulumbekezdést), ezeket a termékeket a Bizottság az áralákínálás számítása során sem vette figyelembe. Ezenkívül az érdekelt felek által szolgáltatott CIF-árak esetenként helyesbítés tárgyát képezték. Mivel a független importőrök mintáját a Bizottság a (21) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt felülvizsgálta, hiánytalan adatok rendelkezésre állása esetén az importőrök új mintájának átlagos, behozatalt követő költségeit használta.
(173)
A felülvizsgált árakat típusonként hasonlították össze, a kereskedelem azonos szintjén történő ügyleteket vizsgálva, az adatokat szükség esetén kiigazítva, levonva az engedményeket és visszatérítéseket. Az összehasonlítás - a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában kifejezve - súlyozott átlagban a modulok esetében 19,8-32,1 % közötti, az elemek esetében 4-28,5 % közötti, az érintett termék tekintetében pedig összességében 8-29 % közötti áralákínálási különbözetet mutatott ki.
(174)
Meg kell jegyezni, hogy a mintába felvett exportáló gyártók egyike esetében az elemek tekintetében negatív áralákínálást állapítottak meg. Az exportált mennyiségek azonban nem voltak jelentősek, és így nem tekinthetők reprezentatívnak.
(175)
A mintába felvett exportáló gyártók egyike vitatta a monokristályos elemek multikristályos elemekre történő kiigazításának forrását, az érvet azonban nem támasztotta alá. Valójában nem szolgáltatott új információt vagy bizonyítékot, ezért a Bizottság ezt az állítást elutasította.
(176)
Az érintett termék Kínából történő behozatalára és az áralákínálás számítására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (113)-(117) preambulumbekezdése a fenti módosításokkal megerősítést nyer.
5. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
5.1. Általános adatok
(177)
Néhány fél megkérdőjelezte a Bizottság által a szóban forgó vizsgálat során alkalmazott makrogazdasági kármutatók általános megbízhatóságát. Azzal érveltek, hogy számos ilyen mutató esetében a megállapított tendenciák eltértek a mintába felvett uniós gyártók esetében megállapított ugyanilyen mutatók alakulásától. Külön utaltak az uniós gyártásra, termelékenységre, értékesítésre, átlagos munkaerőköltségekre és foglalkoztatásra.
(178)
Az ideiglenes rendelet (121) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a makrogazdasági mutatók megállapítása az összes uniós gyártóra vonatkoztatva történt. Abban az esetben, ha ugyanezen adatok gyűjtése az egyes uniós gyártókra vagy uniós gyártók csoportjára (azaz a mintába felvett uniós gyártókra) vonatkoztatva történik, a tendenciák nem feltétlenül azonosak, mivel ilyen összehasonlítás során például figyelmen kívül hagyják az egyes vizsgált vállalatok súlyát. Ezért az összes uniós gyártó makrogazdasági mutatóinak és a mintába felvett uniós gyártók makrogazdasági mutatóinak összehasonlítása nem feltétlenül jelentőségteljes, és annak alapján nem vonható le olyan következtetés, hogy az adatkészletek bármelyike megbízhatatlan. Mindenesetre az uniós gazdasági ágazat makrogazdasági mutatói alakulásának és az uniós gyártók ugyanezen konszolidált mutatóinak összehasonlításakor eltérő tendenciák figyelhetők meg több mutató - például az uniós gazdasági ágazat 2011 és a vizsgálati időszak közötti gyártása, gyártási kapacitása, értékesítési volumene, foglalkoztatása és termelékenysége - esetében. Mindezen mutatók tekintetében a mintába felvett uniós gyártók jobban teljesítettek, mint az uniós gazdasági ágazat egésze. Ennek az az oka, hogy a vizsgálati időszakban a mintába fel nem vett uniós gyártók közül sokan megszüntették gyártásukat vagy fizetésképtelenné váltak, így negatív hatást gyakoroltak az uniós szinten kiszámított makrogazdasági mutatóra. Emiatt ezeket az állításokat a Bizottság elutasította.
(179)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (153) preambulumbekezdésében foglalt következtetés, miszerint az uniós gazdasági ágazat helyzetének elemzése valamennyi fő kármutató tekintetében egyértelműen negatív tendenciát mutatott, a tanácsadó által szolgáltatott adatokon alapult. E tekintetben a Bizottság pontosítja, hogy egyfelől az ideiglenes rendelet 4-a-6-c táblázatában felsorolt makrogazdasági mutatók a tanácsadótól kapott adatokon alapultak, és azokat lehetőség esetén összevetette más rendelkezésre álló forrásokkal. Másfelől az ideiglenes rendelet 7-a-11-c táblázatában felsorolt makrogazdasági mutatók a mintába felvett uniós gyártók körében gyűjtött adatokon alapultak, és azokat a Bizottság a helyszínen ellenőrizte. Meg kell jegyezni az is, hogy az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét meghatározó tényezők, például az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségi szintje, az Unión belüli átlagos eladási ár, valamint az áralákínálás számítása a mintába felvett uniós gyártók és exportáló gyártók körében gyűjtött, helyszínen ellenőrzött adatokon alapultak. A fenti állítást ezért a Bizottság elutasította.
(180)
Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete értékelésének általános módszertanára vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (118)-(123) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2. Makrogazdasági mutatók
5.2.1. Gyártás, gyártási kapacitás és kapacitáskihasználás
(181)
Az AFASE azt állította, hogy a modulok esetében az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében megállapított gyártott mennyiség, valamint a modulok és elemek esetében ugyanezen preambulumbekezdésben megállapított gyártási kapacitás túlzott becsléssel szerepelt, és más forrásokból (például az EPIA-tól, az IMS-től és a BNEF-től) származó adatokat szolgáltatott, amelyek alacsonyabb mennyiséget jeleztek.
(182)
Az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében megállapított gyártott mennyiség a tőzsdén jegyzett és a tőzsdén nem jegyzett vállalatokat egyaránt felölelő információkon alapul. Az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében megállapított uniós gyártás összhangban van az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében megállapított uniós felhasználással. Ezzel szemben az AFASE által a gyártott mennyiségre vonatkozóan szolgáltatott adatok az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében megállapított uniós felhasználástól és az EPIA által közzétett uniós felhasználási statisztikáktól eltérő tendenciát mutattak.
(183)
A gyártási kapacitás tekintetében a vizsgálat feltárta, hogy az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében tett megállapítások figyelembe vették azoknak a vállalatoknak a gyártási kapacitását, amelyek fizetésképtelenségi eljárást kérelmeztek vagy megszüntették a termelést a vizsgálati időszak alatt, ugyanakkor gyártóüzemeiket és gépeiket nem adták el, így igen rövid időn belül újra tudták kezdeni a gyártást. Hasonlóképpen, ahogyan azt a fenti (182) preambulumbekezdés említi, az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében szereplő számadatok magukban foglalták a tőzsdén nem jegyzett vállalatok adatait is.
(184)
Végezetül a fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a független tanácsadó által szolgáltatott adatokat a Bizottság ellenőrizte és kellően pontosnak találta. A fentiek alapján az AFASE által más rendelkezésre álló források alapján szolgáltatott adatok a Bizottság megállapítása szerint nem feltétlenül mondanak ellent az ideiglenes megállapításoknak.
(185)
Mindenesetre az AFASE által szolgáltatott adatok nem érintenék azt az általános megállapítást, hogy az uniós gazdasági ágazat jelentős kárt szenvedett, mivel a szóban forgó mutatók - azaz az uniós gyártás és az uniós gyártási kapacitás - negatív alakulása még markánsabb lenne.
(186)
Egy együttműködő független importőr azzal érvelt, hogy a gyártott mennyiséget, a gyártási kapacitást és a kapacitáskihasználást csak a mintába felvett uniós gyártók adatai alapján kellett volna megállapítani. Mivel azonban makrogazdasági mutatókról van szó, ezeket az összes uniós gyártó szintjén kell megállapítani ahhoz, hogy érdemi és hiánytalan kép alakuljon ki az uniós gazdasági ágazat helyzetéről. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(187)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy fél pontos tájékoztatást kért a Bizottságtól arra vonatkozóan, hogy a tanácsadó hogyan számította ki az éves uniós gyártást. Egy másik fél azt kérte a Bizottságtól, hogy adjon részletesebb magyarázatot a teljes uniós gyártási kapacitással kapcsolatban rendelkezésre álló különböző adatok egyeztetéséről. Egy másik fél azt javasolta, hogy a teljes uniós gyártásra és gyártási kapacitásra vonatkozó adatokat a mintába felvett uniós gyártóktól kellett volna beszerezni, mivel ez megbízhatóbb eredményt hozott volna. E tekintetben azt állította, hogy a nyilvánosan hozzáférhető adatok a bizalmas jellegük miatt pontatlanok voltak, és hogy bármely kutatóközpontnak vagy tanácsadónak több becslésre és feltevésre kellett alapoznia elemzését.
(188)
A Bizottság pontosítja, hogy az éves uniós gyártás kiszámítása az uniós gyártók által a tanácsadónak bejelentett számadatokon alapult. Ha egy adott évre vonatkozóan nem tudta beszerezni egy bizonyos uniós gyártó éves gyártási adatait, annak becsült értékét az előző év kapacitáskihasználását az adott év új gyártási kapacitására vonatkoztatva számította ki. Az intézmények ezenfelül a tanácsadó számadatát összehasonlították az uniós gazdasági ágazat által az eljárás megindítása előtt a rögzített kérdőívekre adott válaszokban szereplő számadatokkal. Mindkét számadat hasonló.
(189)
Az uniós gyártási kapacitásra vonatkozóan rendelkezésre álló különböző adatok egyeztetésének részletesebb magyarázatára irányuló kérés tekintetében meg kell jegyezni, hogy ezeket az információkat a Bizottság már megadta az érdekelt felek általi betekintésre szánt nyilvános aktában. Ezért ezt a kérést a Bizottság elutasította.
(190)
Végezetül az uniós gyártás és gyártási kapacitás makrogazdasági mutatók, és ezért azokat inkább a teljes uniós gazdasági ágazat, nem pedig a mintába felvett uniós gyártók szintjén kell megállapítani.
(191)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy fél azzal érvelt, hogy a gyártási adatok gyűjtésére használt módszertan (elsősorban az interjúk és a gyártási telephelyeken tett látogatások) - a szóban forgó adatok bizalmas jellege és következésképpen a vállalatoknak az adatok közzétételétől való tartózkodása miatt - nem biztosíthatott megbízható eredményeket. Ez a módszertan ezért nem tekinthető megfelelőnek. Ezt állítólag az a tény is megerősítette, hogy noha a tanácsadó jóval több uniós gyártót figyelembe vett, mint a Bizottság a kezdeti szakaszban fennálló helyzet vizsgálata során, a tanácsadó által megállapított teljes gyártási mennyiség alacsonyabb a Bizottság által a helyzet vizsgálata céljából megállapított teljes gyártási mennyiségnél. Ez a fél továbbá azt állította, hogy következésképpen a szóban forgó kármutatóhoz kapcsolódó információ nem tekinthető az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett egyértelmű bizonyítéknak.
(192)
Először is pontosítani kell, hogy egyrészt a tanácsadó, másrészt pedig a Bizottság által figyelembe vett gyártók száma nagyrészt megegyezett, és hogy az eredmények következetlenségére vonatkozó érvet ezért el kellett utasítani. Emlékeztetni kell továbbá arra, hogy a tanácsadó által gyűjtött adatokat a Bizottság minden lehetséges esetben összevetette más forrásokkal, és arra a megállapításra jutott, hogy a becslések kellően megbízhatóak. Ezért megerősítést nyer, hogy a tanácsadó által a gyártási adatokra vonatkozóan szolgáltatott információk az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egyértelmű bizonyítéknak minősültek.
(193)
A gyártásra, a gyártási kapacitásra és a kapacitáskihasználásra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (124)-(128) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
(194)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a modulok esetében az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 2009-ben már csak 19 % volt, és hogy a figyelembe vett időszak alatti 6 százalékpontos csökkenés nem tekinthető kárnak.
(195)
A piaci részesedés figyelembe vett időszak alatti 6 százalékpontos csökkenését a modulok uniós felhasználásának ugyanezen időszak alatti, 200 %-ot meghaladó növekedése tükrében vizsgálni. Az uniós gazdasági ágazat nem élvezhette a megnövekedett felhasználásból fakadó előnyöket; épp ellenkezőleg, még megnövekedett felhasználási forgatókönyv esetén sem növelhette ennek megfelelően az értékesítési volumenét, piaci részesedése pedig csökkent. Ezért ezt az érvet el kellett vetni.
(196)
Egy fél azzal érvelt, hogy az értékesítési adatok gyűjtésére használt módszertan (elsősorban az interjúk és a gyártási telephelyeken tett látogatások) - a szóban forgó adatok bizalmas jellege és következésképpen a vállalatoknak az adatok közzétételétől való tartózkodása miatt - nem biztosíthatott megbízható eredményeket. Ez a módszertan ezért nem tekinthető megfelelőnek. Hasonlóképpen, ezek az adatok nem tekinthetők az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében vett egyértelmű bizonyítékoknak sem. A fenti (137) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően a tanácsadó által gyűjtött adatokat a Bizottság minden lehetséges esetben összevetette más forrásokkal, és arra a megállapításra jutott, hogy a becslések kellően megbízhatóak. Ezért megerősítést nyer, hogy a tanácsadó által az értékesítési adatokra vonatkozóan szolgáltatott információk az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében egyértelmű bizonyítéknak minősültek..
(197)
Az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumenére és piaci részesedésére vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (129)-(131) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2.3. Foglalkoztatás és termelékenység
(198)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy fél azt állította, hogy a figyelembe vett időszak alatti uniós foglalkoztatás teljes szintjének megállapítására alkalmazott módszertan helytelen. Ez a fél azt állította, hogy ahol egy adott uniós gyártó foglalkoztatási rátája nem állt rendelkezésre, ahelyett azon uniós gyártók átlagos foglalkoztatását vették figyelembe, amelyekre vonatkozóan ez az információ rendelkezésre állt. Ezt el kellett utasítani, mivel a teljes foglalkoztatás megállapítására szolgáló módszertan más volt, azaz abban az esetben, ha bizonyos uniós gyártókra vonatkozóan nem álltak rendelkezésre foglalkoztatási adatok, ezt a számadatot a Bizottság ugyanezen vállalatok előző év(ek)ből származó adatai alapján becsülte meg. A fenti (137) preambulumbekezdésben említetteknek megfelelően ezt a módszertant a Bizottság ellenőrizte és elfogadhatónak találta. Ezért az állítást a Bizottság elutasította.
(199)
Az uniós gazdasági ágazat foglalkoztatására és termelékenységére vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (132)-(134) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.2.4. A dömpingkülönbözet nagysága és felépülés a korábbi dömping hatása alól
(200)
Erre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (135) és (136) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3. Mikrogazdasági mutatók
5.3.1. Árak és az árakat befolyásoló tényezők
(201)
Egy érdekelt fél vitatta azokat a megállapításokat, hogy az átlagos eladási árak csökkenése tragikus hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére. Azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat átlagos költsége ugyanilyen mértékben csökkent, és ezért az árcsökkenés természetes. Amint azonban az az ideiglenes rendelet (138) preambulumbekezdésében szerepel, a vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazat eladási ára még nagyobb mértékben csökkent, mint az átlagos előállítási költsége, és ennélfogva ez a költségcsökkenés nem tükröződött az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségében. Ezért megerősítést nyer, hogy az uniós gazdasági ágazat eladási árának csökkenése tragikus hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségére, és az ezzel kapcsolatos állításokat a Bizottság elutasította.
(202)
Egy másik fél vitatta az ideiglenes rendelet (138) bekezdésében az árak vizsgálati időszak alatti fenntarthatatlan szintjére vonatkozó következtetést, és azt állította, hogy ezt a piaci erőknek kell eldönteniük. Ugyanez a fél kifogásolta ugyanennek a preambulumbekezdésnek azt a következtetését is, hogy az uniós gazdasági ágazat a dömpingelt behozatal árnyomása miatt nem tudott hasznot húzni a költségcsökkenésből. Ebben a tekintetben az intézmények a következőket jegyzik meg: a „fenntarthatatlan szint” arra a tényre utal, hogy az uniós gazdasági ágazat értékesítése veszteséges volt, és ezért hosszú távon nem tudott volna fennmaradni. Az árszint fenntarthatóságának kérdése ezért csak az előállítási költségek és árak közötti kapcsolat függvénye. Az, hogy „nem tudott hasznot húzni a költségcsökkentésből”, arra utal, hogy a költségek lassabban csökkentek, mint az árak. Mindkét állítást bizonyíték támasztja alá az ideiglenes rendelet (138) preambulumbekezdésében. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(203)
Az uniós gazdasági ágazat átlagos eladási áraira vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (137) és (138) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3.2. Munkaerőköltségek
(204)
Ugyanez az érdekelt fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (140) preambulumbekezdésében foglaltakkal ellentétben a figyelembe vett időszakban nem volt infláció, és ennélfogva a munkaerőköltségek általános növekedését nem okozhatta ez a tényező.
(205)
Az érintett fél állításával ellentétben a vizsgálat azt tárta fel, hogy volt infláció a figyelembe vett időszakban, továbbá az, hogy a munkaerőköltség növekedése a modulokra korlátozódott, az inflációval és a termelékenység növekedésével magyarázható.
(206)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét a munkaerőköltségek növekedése és a termelékenység ezzel párhuzamos csökkenése okozta. Ugyanakkor először is meg kell jegyezni, hogy a munkaerőköltség az elemek esetében stabil maradt, míg a termelékenység az elemek és a modulok esetében egyaránt növekedett. Ezért az utóbbi növekedése a megnövekedett termelékenységgel magyarázható. A vizsgálat ezenkívül feltárta, hogy a munkaerőköltségek nem képviselik az előállítási költség jelentős részét, amint azt már az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdése említette. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(207)
Ennek alapján az ideiglenes rendelet (139) és (140) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
5.3.3. Készletek
(208)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a készletek szintjének a figyelembe vett időszak alatti - a teljes gyártás százalékában kifejezett - növekedése jelentéktelen, és ennélfogva nem tekinthető a kár bizonyítékának. Ez a fél továbbá azzal érvelt, hogy a készletek értékének az ideiglenes rendelet (141) preambulumbekezdésében szereplő bemutatása félrevezető, mivel a készleteket - az uniós gazdasági ágazat által gyártott mennyiséggel ellentétben - kW-ban, nem pedig MW-ban fejezték ki.
(209)
E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az ideiglenes rendelet (143) preambulumbekezdését módosítani kell, és annak a következőképpen kell szólnia: „… a hasonló termék tekintetében a készlet emelkedése nem minősül jelentős tényezőnek annak megállapításakor, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e”. Az adminisztratív hiba ténye az előző mondatból nyilvánvalóvá válik, amely azt állapítja meg, hogy az uniós gyártók hajlamosak korlátozott készletet tartani, mivel gyártásukat megrendeléseikre alapozzák.
(210)
Végezetül azzal kapcsolatban, hogy a készletek kW-ban vagy MW-ban vannak-e kifejezve, irrelevánsnak minősült annak meghatározásakor, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte-e.
(211)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél azt állította, hogy a készleteket az uniós gazdasági ágazat egészére vonatkoztatva kellett volna meghatározni, és hogy mindössze tíz uniós gyártó számadatai nem voltak reprezentatívak. Pontosításra kerül, hogy a készletek mikrogazdasági mutatónak minősültek, és ezért azokat az egyes vállalatoktól - jelen esetben az uniós gazdasági ágazat egészére nézve reprezentatívnak tekintett uniós gyártók mintájából - gyűjtött információk alapján kellett megállapítani. A fenti állítást ezért a Bizottság elutasította.
(212)
A készletekre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (141)-(143) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.3.4. Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
(213)
Az egyik érdekelt fél észrevétele nyomán pontosításra kerül, hogy helytelen az az állítás, miszerint a pénzforgalom az ideiglenes rendelet (148) preambulumbekezdése szerint „kedvezőtlen tendenciát” mutatott 2009 és a vizsgálati időszak között, mivel ugyan a modulok esetében a pénzforgalom 2009 és 2010 között csökkent, 2011-ben tulajdonképpen növekedett, a vizsgálati időszakban pedig ismét csökkent.
(214)
Ugyanez a fél azt állította, hogy az ideiglenes rendelet (149) preambulumbekezdésében szereplő beruházási számadatok túlságosan alacsonyak voltak az uniós gazdasági ágazatnak az ideiglenes rendelet (124) preambulumbekezdésében foglalt gyártási kapacitásához képest. Ezen állítás alátámasztására a fél azt közölte, hogy tudomása van arról, hogy az egyik uniós gyártó jóval magasabb költséggel hajtott végre kapacitásnövelési beruházást. Az érintett fél arra a következtetésre jutott, hogy ennélfogva az uniós gazdasági ágazat megállapított gyártási kapacitását bizonyára túlbecsülték. Meg kell jegyezni, hogy ezt az állítást bizonyítékkal nem támasztotta alá, különösen a kérdéses uniós gyártó beruházása tekintetében. Ezzel szemben az ideiglenes rendeletben szereplő beruházási számadatok a mintába felvett gyártók tényleges és ellenőrzött információin alapultak. Meg kell jegyezni, hogy ez az állítás szintén a mintába felvett uniós gyártók összes beruházásának és a teljes uniós gazdasági ágazat teljes gyártási kapacitásának összehasonlításán alapult, ami nem tekinthető megfelelő összehasonlítási alapnak, mivel nem a teljes uniós gazdasági ágazat összes beruházását vette figyelembe. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(215)
A jövedelmezőségre, a pénzforgalomra, a beruházásokra, a beruházások megtérülésére és a tőkebevonási képességre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (144)-(152) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5.4. Következtetések
(216)
Az előzőekre figyelemmel az ideiglenes rendelet (153)-(158) preambulumbekezdésében foglalt következtetések megerősítést nyernek, azaz az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
E. OKOZATI ÖSZEFÜGGÉS
1. Bevezetés
(217)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél azt állította, hogy az okozati összefüggés elemzése nem válaszotta külön, nem különböztette meg és nem számszerűsítette a dömpingelt behozatal hatását és az uniós gazdasági ágazatot ezzel egyidejűleg károsító, egyéb ismert tényezők hatásait. Ezenfelül azt állították, hogy a Bizottság nem értékelte együttesen ezeket az egyéb ismert tényezőket.
(218)
Ezen állításra válaszul meg kell jegyezni, hogy a Bizottság a bevált gyakorlat szerint először azt vizsgálta meg, hogy van-e okozati összefüggés a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár között, másodszor pedig azt vizsgálta, hogy az egyéb ismert tényezők valamelyike megszakította-e az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár és a dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggést. Ebben az elemzésben a Bizottság az egyéb ismert tényezők uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatását értékelte, megkülönböztette és különválasztotta a dömpingelt behozatal káros hatásaitól, annak biztosítása érdekében, hogy az e tényezők által okozott károkat ne tulajdonítsa a dömpingelt behozatalnak. Megállapítást nyert, hogy e tényezők egyike sem fejtett ki olyan jelentős hatást a gazdasági ágazat helyzetére (ha egyáltalán kifejtett hatást), amely megváltoztathatta volna azt a tényt, hogy az értékelt jelentős kár a dömpingelt behozatalnak tulajdonítandó. Ezen indokok alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
(219)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél megismételte a fenti érveket. E tekintetben azt állították, hogy a Bizottságnak konkrétan - indokolással ellátott megfelelő magyarázattal - kellene megállapítania, hogy a dömpingelt behozataltól eltérő tényezők okozta kár nem ezen behozatalnak tulajdonítható.
(220)
E vizsgálat során az összes tény áttekintését követően a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a dömpingelt behozatal önmagában jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazatnak. E tekintetben az egyéb ismert tényezők nem voltak számszerűsíthetőek, és ezért a Bizottság - az ideiglenes rendelet (164)-(222) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - minőségi szempontú értékelést végzett. Végül megerősítést nyert, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a dömpingelt behozatal okozta. Tulajdonképpen az egyéb tényezőknek az uniós gazdasági ágazat kedvezőtlen alakulására kifejtett hatásai korlátozottnak minősültek. Meg kell jegyezni, hogy az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdése nem ír elő semmiféle kötelezettséget az elvégzendő betudhatósági, illetve be nem tudhatósági elemzés formájára nézve. Ezzel szemben az alaprendelet 3. cikkének (6) és (7) bekezdése szerint az említett elemzéseket úgy kell végezni, hogy a dömpingelt behozatal káros hatásait el lehessen választani és meg lehessen különböztetni az egyéb tényezők káros hatásaitól. A vizsgálat nem tárt fel arra vonatkozó bizonyítékot, hogy az elszenvedett kárhoz esetlegesen hozzájáruló valamennyi ismert tényező - együttesen vagy külön-külön - megszakította volna a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. A fenti elemzésre tekintettel megerősítést nyert, hogy az egyéb ismert tényezők nem olyan jellegűek, hogy megváltoztatták volna azt a megállapítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a dömpingelt behozatalnak kell tulajdonítani. Emiatt ezeket az érveket a Bizottság elutasította.
(221)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél kifogásolta az ideiglenes rendelet (160) preambulumbekezdésében tett megállapítást. Megismételték, hogy a vizsgált termék piaci feltételei tagállamonként eltérőek, ezért az okozati összefüggés elemzését minden tagállam szintjén elkülönítve kellene elvégezni. Ezek a felek továbbá azzal érveltek, hogy a nemzeti támogatási rendszerek, a benapozottság és a villamos energia ára (beleértve a jogszabályban foglalt díjakat is) tagállamonként eltérőek, és ezenfelül mindegyik piacon más-más piaci szegmensek vannak (a lakossági piaci szegmensbe a 40 kW-nál kisebb teljesítményű létesítmények, a kereskedelmi és ipari piaci szegmensbe a 40 kW-1 MW teljesítményű létesítmények, a közüzemi piaci szegmensbe pedig az 1-10 MW teljesítményű létesítmények tartoznak). Erre való tekintettel azt állították, hogy az okozati összefüggés elemzését külön-külön kellene végezni egyrészt az egyes tagállamok esetében, másrészt pedig a nagyfogyasztói és a lakossági szegmens esetében.
(222)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően néhány érdekelt fél megismételte azt az állítását, hogy az okozati összefüggés elemzését tagállamonként kellene elvégezni, ugyanakkor ehhez kapcsolódóan nem szolgált további érvekkel vagy új bizonyítékokkal.
(223)
A vizsgálat feltárta, hogy az eladási és az importárak Unió-szerte hasonlóak. Ezért úgy tekinthető, hogy a vizsgált termék esetében tulajdonképpen egy piac létezik. A vizsgálat azt sem tárta fel, hogy az egyes tagállamok vagy régiók gyártói erre a konkrét piacra összpontosították tevékenységüket, vagy hogy a dömpingelt behozatal egy tagállamban vagy régióban összpontosult. Ezenfelül egyik érdekelt fél sem érvelt azzal, hogy a dömpinget és a kárt tagállamonként kellene elemezni, ami azonban az okozati összefüggés tagállamonként elkülönítve végzett elemzésének előfeltétele lenne. A vizsgálat nem tárt fel arra vonatkozó bizonyítékot, hogy ez megfelelő megközelítés lett volna, különösen arra való tekintettel, hogy uniós szinten a vizsgált terméknek hasonló volt az ára. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a benapozottság eltérő lehet ugyanazon tagállam különböző régióiban, például Dél-Franciaország benapozottsága magasabb, mint Észak-Franciaországé, illetve az egy tagállamon belüli különböző régiók más-más támogatási rendszerekkel rendelkezhetnek (például Belgium esetében), és hogy ennélfogva a szóban forgó tényezők keresletre gyakorolt hatása ugyanazon tagállamon belül régiónként változhat. Az egyes tagállamok és/vagy régiók szabályozási keretének különbségei, valamint a benapozottsághoz hasonló feltételek eltérései nem indokolnak elkülönített okozati elemzést, és így elkülönített kár- és dömpingelemzést sem. Ezért ezeket az érveket el kellett utasítani.
(224)
Egy másik érdekelt fél azzal érvelt, hogy bár egyéb tényezők relevánsak, a kereslet meghatározása terén továbbra is a nemzeti támogatási rendszerek jelentik a fő tényezőt. Ugyanez a fél azt is vitatta, hogy egyes helyeken már megvalósult a hálózati egyenértékűség, és azzal érvelt, hogy a modulok ára a vizsgálati időszak óta emelkedett, míg a villamosenergia-árak csökkentek. Ezenkívül azzal érvelt, hogy mindenesetre a szabályozási, a gazdasági és a műszaki feltételek - legalábbis egyes tagállamokban - nem teszik lehetővé a hálózatra csatlakoztatást, és e tagállamok esetében irreleváns a hálózati egyenértékűség megvalósulása. Ez a fél azonban bizonyítékkal nem támasztotta alá a fenti állításokat. A fenti érvek mindenesetre megerősítik, hogy a nemzeti támogatási rendszerek, valamint a hálózati egyenértékűség helyzete bizonyos mértékben eltérhet az egyes tagállamokban. A benyújtott információk egyike sem volt azonban olyan jellegű, hogy azok alapján a tagállamonként elkülönített elemzés indokolt lett volna.
(225)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél megismételte az állítást, és olyan információkkal szolgált, amelyek állítólag igazolják az egyes tagállamokban és szegmensekben érvényesülő eltérő piaci feltételeket. A benyújtott információkat azonban nem lehetett meggyőzőnek tekinteni, mivel azok PowerPoint-prezentáció formájában, alátámasztó bizonyíték nélkül szerepeltek, és ennélfogva nem igazolták, hogy indokolt lenne a tagállamonként külön-külön végzett elemzés. Ezért az említett fél állítását a Bizottság elutasította.
(226)
Ennek alapján a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy az okozati összefüggés tagállamonként és/vagy régiónként végzett elemzése nem tükrözné a valós piaci helyzetet. Erre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (159) és (160) preambulumbekezdésében tett megállapítások megerősítést nyernek.
(227)
A kínai kormány azt állította, hogy a Bizottság következetlenül végezte az okozati összefüggés elemzését, mivel a kárelemzést a modulok és az elemek esetében külön végezte el, az okozati összefüggés elemzése azonban nem tett különbséget a terméktípusok között. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy míg a kármutatók valójában terméktípusonként külön-külön szerepelnek, az egyes mutatók esetében megállapított következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztetni kell arra is, hogy a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, és enélfogva az okozati összefüggés elemzése ennek alapján történt. Ezért az állítást a Bizottság elutasította.
2. A dömpingelt behozatal hatása
(228)
Egy érdekelt fél vitatta, hogy megfelelő összefüggés lett volna az érintett termék Kínából érkező dömpingelt behozatala és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár között. Azzal érvelt, hogy ezt egyrészt az támasztja alá, hogy 2009-2010-ben az elemek esetében az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsa jelentősen megemelkedett (veszteségessége 12 %-os nyereségre változott), míg a kínai behozatal árai 36 %-kal alacsonyabbak voltak az uniós gazdasági ágazat árainál, és piaci részesedésük ugyanebben az időszakban megduplázódott. Másrészt 2010 és 2011 között a kínai behozatal mindössze 6 százalékpontos piaci részesedést szerzett, noha a felhasználás ugyanebben az időszakban jóval nagyobb mértékben növekedett, míg az uniós gazdasági ágazat ennek ellenére 36 %-os veszteséget termelt. Ez a fél továbbá azzal érvelt, hogy ami a vizsgálati időszakot illeti, az egyéb harmadik országokból importált elemek árszintje megegyezett a kínai behozataléval, de az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenéséhez kapcsolódóan nagyobb piaci részesedést szerzett.
(229)
A vizsgálat feltárta, hogy a kínai piaci részesedés a figyelembe vett időszak során minden terméktípus esetében folyamatosan növekedett (a modulok és az elemek esetében egyaránt 17 százalékponttal). A Kínából érkező dömpingelt behozatal a modulok esetében több mint 300 %-kal, az elemek esetében pedig 482 %-kal nőtt. Ezzel egyidejűleg a kínai importárak jelentős mértékben és folyamatosan csökkentek (a figyelembe vett időszakban a modulok esetében 64 %-kal, az elemek esetében pedig 42 %-kal), és a vizsgált időszakban jelentősen az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáltak. Ezzel párhuzamosan az uniós gazdasági ágazat piaci részesedést vesztett a figyelembe vett időszakban, és - az ideiglenes rendelet (153) és (154) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - valamennyi fő kármutató tekintetében negatív tendenciát mutatott. Ezért megerősítést nyer, hogy a dömpingelt behozatal növekedése és az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének csökkenése egyértelmű időbeli egybeesést mutat.
(230)
Az ideiglenes rendelet (161) és (162) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően ezt az időbeli egybeesést a Bizottság minden terméktípus esetében külön-külön állapította meg. Ezen túlmenően a behozatal által az uniós gazdasági ágazat haszonkulcsára gyakorolt hatásnak a figyelembe vett időszak egyes évei tekintetében külön-külön végzett elemzése nem járna érdemi eredménnyel, mivel a dömping és a jelentős kár fennállását, valamint a közöttük lévő okozati kapcsolatot nem szükséges minden évre külön-külön megállapítani. A dömpingelt behozatal és a jelentős kár közötti összefüggés kellő bizonyítást nyer a figyelembe vett időszak egészében bekövetkezett fejlemények elemzése során.
(231)
Meg kell jegyezni az is, hogy az uniós gazdasági ágazat jövedelmezősége az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdésében említett azon tényezők egyike, amelyeket a dömpingelt behozatal által az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatás áttekintésekor meg kell vizsgálni. Önmagában az a tény, hogy az uniós gazdasági ágazat egy adott évben nyereséges volt, nem feltétlenül jelenti azt, hogy nem érte jelentős kár. Ezenfelül a kár és a dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggés megállapításához nem szükséges, hogy az uniós gazdasági ágazat piaci részesedésének elvesztése pontosan megfeleljen a dömpingelt import piaci részesedése növekedésének. Végezetül a Bizottság megvizsgált egyéb olyan tényezőket (például az egyéb harmadik országokból származó behozatalt, illetve a felhasználás alakulását), amelyek hatással lehettek az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetére, és azokra külön-külön kitért az ideiglenes rendelet (164)-(224) preambulumbekezdésében.
(232)
Az uniós gazdasági ágazat árai alá kínáló, jelentős mennyiségű dömpingelt behozatal növekedésének és az uniós gazdasági ágazat egyre bizonytalanabb helyzetének időbeli egybeesése - az ideiglenes rendelet (161)-(163) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően - jelen esetben egyértelműen jelzi az okozati kapcsolatot. A dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti összefüggés hiányára vonatkozó állításokat ezért a Bizottság elutasította.
(233)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél továbbra is vitatta az okozati összefüggés elemzését, mivel az uniós gazdasági ágazat elemzése nem kifejezetten bizonyos évek (különösen 2010) vonatkozásában, hanem a figyelembe vett időszak egészére nézve történt.
(234)
Ebben a tekintetben meg kell jegyezni, hogy a figyelembe vett időszak egy adott évének elszigetelt vizsgálatával a Bizottság nem vonhat le érvényes következtetést az okozati összefüggésre vonatkozóan úgy, hogy figyelmen kívül hagyja az uniós gazdasági ágazatnak a figyelembe vett időszak egésze alatti alakulását, valamint a dömpingelt behozatal alakulásával való összefüggését. Ilyen elemzés csak részleges képet eredményezhet, amelyből nem vonhatók le megbízható következtetések. Így az uniós gazdasági ágazat más pénzügyi mutatóit is befolyásoló, 2010. évi jövedelmezőségi rátái az uniós felhasználás különösen markáns növekedése miatt voltak magasak, amelyet azok az igen bőkezű támogatási rendszerek váltottak ki, amelyek lehetővé tették az uniós gazdasági ágazat számára, hogy ugyanebben az évben a legnagyobb mértékben fokozza értékesítését, de csak ideiglenesen és mindenesetre az ilyen típusú ágazat szempontjából nem fenntartható módon. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(235)
A dömpingelt behozatal hatására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (159)-(163) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3. Egyéb tényezők hatása
3.1. Egyéb harmadik országokból származó behozatal
(236)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több érdekelt fél észrevételeket fűzott az egyéb harmadik országokból származó behozatallal kapcsolatos megállapításokhoz, és azokat a végeleges nyilvánosságra hozatalt követően megismételte. Ezek a felek azonban nem hoztak nyilvánosságra olyan új információt és alátámasztó bizonyítékot, amelyek módosíthatták volna a vonatkozó ideiglenes megállapításokat.
(237)
Ezek a felek különösen a Tajvanról importált elemek mennyiségét emelték ki. Az érintett termék Tajvanról származó behozatalának abszolút mennyisége (1 132 MW) azonban csak igen kis része (5 %-a) az összes uniós felhasználásnak (21 559 MW), és a Kínából származó behozatalhoz (15 005 MW) képest is elenyésző. Ezért a Tajvanról származó behozatal csak csekély mértékben járult hozzá (ha egyáltalán hozzájárult) az uniós gazdasági ágazat kárához, és nem szakította meg az okozati összefüggést.
(238)
Az egyéb harmadik országokból származó behozatalra vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (164)-(167) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.2. Az uniós felhasználás alakulása
(239)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy a Bizottság nem elemezte a felhasználás növekedésének hatását. Ebben a tekintetben azzal érvelt, hogy a Kínából származó behozatal nem fedte le a felhasználás teljes növekedését, valamint azzal, hogy bár a modulok esetében az uniós gazdasági ágazat 2009-2010 között piaci részesedést veszített, a jövedelmezősége ugyanebben az időszakban továbbra is javult. Azzal érvelt továbbá, hogy 2009-ben, amikor a Kínából importált elemek csak 8 %-os piaci részesedéssel rendelkeztek, az uniós gazdasági ágazat továbbra is 8 %-os veszteséget könyvelt el.
(240)
Az ideiglenes rendelet (168) preambulumbekezdésében foglaltak szerint annak ellenére, hogy az uniós felhasználás a vizsgálati időszakban visszaesett, a figyelembe vett időszak során a Kínából származó dömpingelt behozatal vagy megőrizte piaci részesedését (a modulok esetében), vagy az uniós gazdasági ágazat rovására növelte azt (az elemek esetében). Ezért nem állapítható meg, hogy a felhasználás visszaesése olyan jellegű volt, hogy megszakította volna a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést. Ezenfelül a vizsgálat feltárta, hogy mivel az uniós gazdasági ágazat kapacitása mindenesetre jóval alacsonyabb volt a felhasználás szintjénél, a vizsgálati időszak alatti csökkenő felhasználás nem befolyásolhatta az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetét. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(241)
Egy másik érdekelt fél vitatta, hogy az Unión belüli kereslet még a nemzeti támogatási rendszerek nélkül is fennmaradna. Ez a fél azzal érvelt, hogy összefüggés van a kereslet és a támogatási rendszerek között, és hogy ilyen rendszerek hiányában a fotovillamossági ágazatban végrehajtott projektek többé nem lennének nyereségesek, és ezért a napelemek iránti kereslet is megszűnne.
(242)
Az ideiglenes rendelet (169) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően a vizsgálat során a Bizottság arra utaló jeleket tapasztalt, hogy a kereslet még a támogatási rendszerek hiányában is fennállt és továbbra is fennáll az Unióban. Ez a fél nem szolgáltatott olyan bizonyítékot, amely cáfolhatta volna ezeket a megállapításokat. Ezzel kapcsolatos új információk hiányában az ideiglenes rendelet (169) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek, és a vonatkozó állítást a Bizottság elutasította.
(243)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány azzal érvelt, hogy irrelevánsnak tartja azt, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitása mindenesetre nem felelt meg az uniós keresletnek, mivel az uniós gazdasági ágazat által értékesített modulok mennyisége a felhasználás visszaesésével összhangban csökkent, és megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt a felhasználás 2011 és a vizsgálati időszak között bekövetkezett visszaesése okozta. Noha 2011 és a vizsgálati időszak között az uniós felhasználás és a modulok értékesítési volumene hasonlóan csökkent, ezt a kínai dömpingelt importárak alakulásval összefüggésben kell megvizsgálni, amelyek jelentősen alákínáltak az uniós gazdasági ágazat árainak, veszteséges értékesítésre kényszerítetve ezáltal az uniós gazdasági ágazatot. Ebben a tekintetben emlékeztetni kell az ideiglenes rendelet (111) preambulumbekezdésében foglaltakra, azaz arra, hogy a Kínából származó dömpingelt behozatal vagy megőrizte piaci részesedését (a modulok esetében), vagy növelte azt (az elemek esetében), miközben a felhasználás csökkent. Ezzel egy időben a kínai importárak számottevően csökkentek, és jelentősen alákínáltak az uniós gazdasági ágazat eladási árainak. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(244)
Az uniós felhasználás alakulására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (168) és (169) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.3. Átvételi árak mint a támogatási programok fő példái
(245)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél hangsúlyozta, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az átvételi árak alakulása okozta. Állításuk szerint az átvételi árak erőteljesen lefelé nyomták az árakat, így rontották az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét. Az egyik érdekelt fél szerint csupán azt vizsgálták, hogy az átvételi árak változása miként hat a keresletre, noha az árakra gyakorolt hatást is vizsgálni kellett volna. Hasonlóképpen több érdekelt fél azt állította, hogy a legtöbb tagállam már 2010-ben nagyobb árcsökkentéseket hajtott végre, lefelé nyomva ezzel a modulok árait.
(246)
Ezen állítások kapcsán meg kell jegyezni, hogy a tagállamok különböző időpontokban és különböző ütemben csökkentették az átvételi árakat, ezért meglehetősen nehéz az Unió egészére vonatkozó általános képet felvázolni. Függetlenül attól, hogy az átvételi árak mikor süllyedtek nagyon alacsony szintre, az uniós áraknak és jövedelmezőségnek a figyelembe vett időszak alatti jelentős csökkenését nem lehet kizárólag vagy főként az átvételi árak csökkentésével magyarázni. Először is, a Németországra és Olaszországra vonatkozó adatok alapján, amely országok 2011-ben együttesen az uniós piac mintegy 75 %-át tették ki, a vizsgálati időszakban az átlagos eladási árak esése nagyobb mértékű volt, mint az átvételi árak csökkenése. Másodszor, az összegyűjtött tények azt mutatják, hogy bizonyos országokban, így például Olaszországban az uniós gazdasági ágazatnak még az igen magas betáplálási tarifák mellett is jelentősen csökkentenie kellett az árait. Végül, a vizsgálati időszak alatt az uniós gyártók az előállítási költségeiknél alacsonyabb áron voltak kénytelenek értékesíteni termékeiket, ami jórészt annak volt a következménye, hogy a kínai exportáló gyártók rendelkeztek az uniós piac 80 %-a felett, és ebből következően befolyást gyakoroltak az ármeghatározási mechanizmusra.
(247)
A további vizsgálatok megállapították, hogy 2011-ig a magasabb betáplálási tarifák és a modulok árának Unión belüli csökkenése együttesen rendkívül vonzóvá tették a napenergiába irányuló beruházásokat, mivel a beruházók igen magas megtérülési arányra számíthattak. Ezért aztán számos beruházás valósult meg, ami a napelem panelek iránti magas keresletet eredményezett. A megnövekedett kereslet következtében a betáplálásért kifizetett teljes összeg is jelentősen megnőtt, ezért a tagállamok többsége lefelé korrigálta meglévő betáplálási tarifarendszerét, hogy többek között elkerülje a villamosenergia-költségek növekedését. Ez azt bizonyítja, hogy a csökkenő árak is eredményezhették az átvételi árak csökkentését, és nem fordítva.
(248)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél állítása szerint ellentmondás volt a fenti (246) preambulumbekezdés - amely szerint az uniós kereslet egy egészként történő értékelése nehézségekbe ütközik - és a fenti (223) preambulumbekezdés között - amely megállapítja, hogy az okozati összefüggés tagállamonkénti elemzése nem hozna érvényes eredményt. E tekintetben tisztázásra került, hogy a fenti (246) preambulumbekezdés értékelése az átvételi árak egész Unión belüli változásait bemutató általános kép felvázolásának nehézségére, nem pedig az uniós keresletre vonatkozott, amint azt az érdekelt fél állította. Ebből következően nincs ellentmondás a két preambulumbekezdés között, ezért ezt az állítást a Bizottság elutasította.
(249)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél úgy érvelt, hogy a modulok ára még magas betáplálási tarifák mellett is jelentősen csökkenhet a technológiai fejlődés, a méretgazdaságosság, a költségcsökkenés és a globális gyártási kapacitás növekedése következtében. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy az összegyűjtött tények alapján az olasz gyártók kénytelenek voltak az előállítási költségeik szintje alá csökkenteni áraikat, még akkor is, amikor az átvételi árak magasak voltak. Noha a fent említett tényezők valóban hatással lehettek az átlagos költségekre, nem adhatnak magyarázatot arra, hogy az uniós gyártók miért kényszerültek az előállítási költségeik szintje alá csökkenteni áraikat. Megállapítható tehát, hogy az árakat elsősorban a Kínából érkező dömpingelt behozatal szorította fenntarthatatlanul alacsony szintre, és ezért ezt az állítást a Bizottság elutasította.
(250)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél úgy vélekedett, hogy a fenti (247) preambulumbekezdésben levont következtetést, miszerint a csökkenő árak is eredményezhették az átvételi árak csökkentését, és nem fordítva, semmilyen bizonyíték nem támasztja alá.
(251)
Meg kell jegyezni, hogy a (247) preambulumbekezdésben levont következtetések a vizsgálat alatt rendelkezésre álló adatokon alapulnak, és a felvázolt forgatókönyv, tekintettel e piac sajátos körülményeire, valóban ésszerűnek tekinthető. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(252)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél hangsúlyozta, hogy nem ért egyet azzal a következtetéssel, hogy az uniós gyártók árainak csökkenését elsősorban a dömpingelt behozatal idézte elő, és úgy érvelt, hogy épp ellenkezőleg, az átvételi árak csökkenése kényszerítette az uniós gyártókat áraik csökkentésére. Ugyanez a fél megismételte, hogy az átvételi árak csökkentésekor a fotovillamos rendszerek árai az átvételi árak csökkenésével összhangban mérséklődtek, így a projektfejlesztők ehhez kapcsolódó költségei nem nőttek, ami végül kiváltotta az uniós gyártókra nehezedő árnyomást.
(253)
Mivel nem merültek fel olyan meggyőző bizonyítékok, amelyek ezeket az érveket alátámasztották volna, a Bizottság fenntartotta a fenti (246) és (247) preambulumbekezdésekben foglalt elemzését és következtetéseit.
(254)
Ugyanez a fél úgy érvelt, hogy a piacokat az átvételi árak alakulása irányítja, és az Egyesült Királyságban 2012-ben és 2013-ban meglévő fotovillamos létesítmények számára vonatkozó adatokkal szolgált. Az e fél által ismertetett adatokat az Egyesült Királyság kormánya tette közzé az Egyesült Királyság betáplálási tarifákat tartalmazó központi nyilvántartásába (CFR) történő heti nyilvántartásba vételek alapján. Meg kell jegyezni, hogy a bemutatott adatok nagyrészt a vizsgálati időszakon kívüli időszakhoz kapcsolódtak és csak egyetlen tagállamra vonatkoztak, míg a jelenlegi vizsgálat az uniós piac mint egész helyzetére összpontosított. Mindenesetre vitathatatlan, hogy az átvételi árak szintje befolyásolja a keresletet, mivel azokon a területeken, amelyeket kevesebb napsugárzás ér, a beruházások jövedelmezősége e tarifáktól függ. Ahhoz azonban, hogy az érdekelt felek bizonyítsák, hogy a kárt az átvételi árak vizsgálati időszak alatt meghatározott szintje okozta, igazolniuk kellett volna, hogy az uniós gyártók árainak kárt nem okozó szintre emelése azt eredményezte volna, hogy az uniós gyártók nem tudták volna értékesíteni az érintett terméket, mivel a fotovillamos rendszerekbe történő beruházások ezen az árszinten nem lettek volna életképesek. A felek ilyen bizonyítékkal nem szolgáltak. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(255)
Ennélfogva a Bizottság elutasította azt az érvet, amely szerint az átvételi árak csökkentése megszakította a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést.
(256)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az egyik fél hangsúlyozta, hogy az átvételi árak változása miatt a napenergiás beruházási lehetőségek elvesztették vonzerejüket a befektetők számára, és ezzel visszafogták az érintett termék iránti keresletet. Egy másik fél úgy érvelt, hogy téves volt az ideiglenes rendelet (173) preambulumbekezdésének azon megállapítása, hogy a beruházások a betáplálási tarifarendszer felfüggesztése ellenére tovább folynak Spanyolországban.
(257)
Az átvételi árak keresletre gyakorolt hatásával az ideiglenes rendelet (173) preambulumbekezdése foglalkozott. Mivel e tekintetben újabb érv nem merült fel, a fenti állítást, amely szerint a kereslet az átvételi árak változása miatt csökkent, a Bizottság elutasította. A spanyolországi beruházásokkal kapcsolatban a Bizottság pontosította, hogy az ideiglenes rendelet (177) preambulumbekezdésének megállapításai a vizsgálat alatt gyűjtött információkon alapulnak, és azokat helyszíni vizsgálat alkalmával ellenőrizték. Mivel az érdekelt fél ezzel kapcsolatban nem szolgált új információval vagy bizonyítékkal, az állítást el kellett utasítani.
(258)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél úgy érvelt, hogy az alacsony betáplálási tarifák mellett a fotovillamossági projektekbe irányuló beruházások gazdaságilag csak akkor életképesek, ha azokhoz Kínából importált olcsóbb napelem paneleket szállítanak. Az elhangzott érvek szerint tehát az átvételi árak csökkentése okozta az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt. Egy másik fél érvelése szerint az átvételi árak szintje hatással van a modulok ármeghatározási mechanizmusára.
(259)
Meg kell jegyezni, hogy tagállamonként vagy régiónként változik, hogy az egyes projektek milyen modulár mellett életképesek gazdaságilag, és ez számos tényezőtől, így az átvételi áraktól, egyéb szabályozási ösztönzőktől, a benapozottságtól, a hagyományos villamos energia árától stb. függ.
(260)
A vizsgálat rámutatott továbbá, hogy a meglévő létesítmények egyre kevésbé függnek az átvételi áraktól, mivel bizonyos típusú létesítmények esetében Európa több régiójában, például Olaszország nagy részén, Spanyolországban, Portugáliában, Dél-Franciaországban és Görögországban alighanem sikerült elérni a fotovillamossági hálózati egyenértékűséget.
(261)
A fentiek alapján az ezzel kapcsolatos állításokat a Bizottság elutasította.
(262)
Egy érdekelt fél állítása szerint a Bizottság nem vizsgálta, hogy az uniós gazdasági ágazat elmulasztotta-e a felkészülést a kormányzati támogatási rendszerek hirtelen visszavonására vagy csökkentésére. Ezt az állítást érvekkel nem támasztotta alá. Meg kell jegyezni azonban, hogy az összegyűjtött tények alapján nem mutatható ki, hogy az uniós gazdasági ágazat ésszerűtlenül reagált volna a piaci jelekre (pl. a felhasználás alakulására) vagy egyéb rendelkezésre álló információkra (pl. a támogatási rendszerek csökkentésére). Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(263)
Egy érintett fél úgy érvelt, hogy az átvételi árak csökkentése az uniós gazdasági ágazat eladásainak visszaesését okozta, mivel a beruházások csak a megfizethető kínai árak mellett voltak életképesek. Az összegyűjtött bizonyítékok valóban azt mutatják, hogy az uniós gazdasági ágazat eladásai csak kis mértékben csökkentek a vizsgálati időszak alatt, és ez ellentétben áll azzal, ami várható lenne akkor, ha a fotovillamossági projektek csak kínai modulokkal lennének megvalósíthatók. Ellenkezőleg, az uniós gazdasági ágazat moduljainak eladása 2011-ig nőtt, majd a vizsgálati időszak alatt kissé visszaesett, ugyanazt a trendet követve, mint a felhasználás. Ezt az állítást ezért a Bizottság elutasította.
(264)
Egy másik érdekelt fél azzal érvelt, hogy az ideiglenes rendelet (174) és (175) preambulumbekezdésének megállapításai, amelyek szerint az átvételi árak változása nem szakította meg az okozati összefüggést, nélkülözik a ténybeli vagy jogi alapot és nincsenek összhangban az alaprendelet 3. cikkének (7) bekezdésével, mivel a Bizottság nem értékelte az átvételi árak csökkentése által okozott kár mértékét, és mivel úgy vélte, hogy az uniós gazdasági ágazat árainak jelentős esése kizárólag a dömpingelt kínai behozatal következménye volt. Ugyanez a fél úgy érvelt, hogy a modulok, elemek és lemezek árának csökkenése globális jelenség, és nem a kínai behozatal által kiváltott nyomás következménye.
(265)
Válaszul arra az állításra, hogy a Bizottság nem értékelte az átvételi árak csökkentése által okozott kár mértékét, a Bizottság az ideiglenes rendelet (174), (175) és (182) preambulumbekezdésére és a fenti (245)-(263) preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyekben megállapította, hogy sem a kereslet visszaesése, sem az átvételi árak uniós árakra gyakorolt hatása nem volt olyan mértékű, hogy megszakítsa az uniós gazdasági ágazatot ért kár és a Kínából érkező dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggést, függetlenül attól, hogy esetleg az átvételi árak csökkentése okozta-e azokat, és ha igen, milyen mértékig. Ezért a Bizottság elutasította azt az állítást, hogy megállapításai nélkülözik a ténybeli alapot. Válaszul arra az állításra, hogy a modulok és elemek árának csökkenése globális jelenség, a Bizottság az ideiglenes rendelet (164)-(167) preambulumbekezdésére hivatkozik, amelyek értékelik az Unióba érkező, nem Kínából származó behozatali mennyiségeket és árakat. Noha a modulok és elemek árainak csökkenése valóban globális tendenciaként érvényesült, a kínai dömpingelt behozatal árai a veszteségesség szintjéig súlyosbították ezt a csökkenő tendenciát. A fentiek alapján a Bizottság ezt az állítást elutasította.
3.4. Az uniós gazdasági ágazatnak nyújtott egyéb pénzügyi támogatás
(266)
Az uniós gazdasági ágazat számára biztosított egyéb pénzügyi támogatási rendszerekre vonatkozó észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (184) és (185) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.5. Többletkapacitás
(267)
Egy érdekelt fél megismételte, hogy a jelentős kárt nem a kínai behozatal, hanem a világpiacon és az uniós piacon meglévő többletkapacitás okozta. Az erre vonatkozó érvelés szerint az uniós gazdasági ágazat túlságosan kibővítette kapacitásait, amit az alacsony kapacitáskihasználási ráta bizonyít, így a kárt valójában önmaga idézte elő. Az uniós és globális többletkapacitás állítólagos hatásával az ideiglenes rendelet (185)-(190) preambulumbekezdése már foglalkozott, ezért új elemek hiányában az állítást el kellett utasítani.
(268)
Egy másik érdekelt fél szerint a többletkapacitás az árak racionalizálásához vezetett. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a többletkapacitás egyrészről valóban árcsökkentési versenyt gerjesztett és az uniós gazdasági ágazat árainak olyan mértékű leszorítását eredményezte, amely átlagban meghaladta az előállítási költségek csökkenését. Másrészről, amint azt a (186) preambulumbekezdés kifejti, az uniós gazdasági ágazat gyártási kapacitásának növekedése a piaci fejleményekhez igazodott és ésszerű volt. Továbbá, a gyártási kapacitások növekedése az elemek esetében mérsékeltebb volt, mint a modulok esetében. Az érdekelt fél ezzel kapcsolatban nem nyújtott be új információt vagy bizonyítékot, így ezeket az állításokat el kellett utasítani.
(269)
Egy másik érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat a speciális beruházásokra összpontosított és nem hajtotta végre a szükséges kapacitásbővítési beruházásokat és költségcsökkentéseket. A vizsgálat ezt az állítást sem erősítette meg, mivel az eredmények azt mutatták, hogy az uniós gazdasági ágazat a figyelembe vett időszakban növelte gyártási kapacitását és hatékonyságát (az ideiglenes rendelet (124) és (187) preambulumbekezdése). A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(270)
Egy érdekelt fél ezenkívül azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat a már alacsony kapacitáskihasználás ellenére bővítette gyártási kapacitását, ily módon saját magának okozott kárt. Ez az állítás a mintába felvett uniós gyártókra jellemző beruházási tendencia és az uniós gazdasági ágazat egészét jellemző kapacitáskihasználási tendencia összehasonlításán alapult, ami nem megfelelő összehasonlítási alap. A vizsgálat feltárta továbbá, hogy az uniós gazdasági ágazat nem bővítette olyan mértékben gyártási kapacitását, amely meghaladta volna az uniós felhasználás növekedését, ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(271)
Az összegyűjtött bizonyítékok mindemellett azt igazolják, hogy az uniós gazdasági ágazat az új gépekre fordított beruházások révén képes volt csökkenteni előállítási költségeit, ezáltal versenyképesebbé vált. Emiatt ezt az érvet el kellett vetni.
(272)
Egy érdekelt fél állítása szerint az ideiglenes rendelet (189) preambulumbekezdésében foglalt következtetések ellentmondanak az ideiglenes rendelet (124) és (189) preambulumbekezdésében foglalt megállapításoknak, azonban az említett fél nem szolgált további magyarázattal az állítólagos ellentmondások jellegét vagy mértékét illetően. Ezt az állítást ezért el kellett utasítani.
(273)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek vitatták, hogy az uniós gazdasági ágazat kapacitásbővítése ésszerű volt és a piaci fejleményekhez, különösen az uniós felhasználás alakulásához igazodott. Azonban a modulok tekintetében a gyártási kapacitás 106 %-kal nőtt, míg az uniós felhasználás 221 %-kal - azaz több mint kétszeres mértékben - emelkedett a figyelembe vett időszakban. Hasonlóképpen, az elemek tekintetében a gyártási kapacitás 39 %-kal bővült, míg az uniós felhasználás 87 %-kal növekedett a figyelembe vett időszakban. Mindez azt mutatja, hogy a kapacitás növekedése lényegesen alatta maradt a felhasználás növekedésének, ezért nem tekinthető ésszerűtlennek, lévén, hogy e téren soha nem volt többletkapacitás az Unióban. Ráadásul annak elemzése során, hogy a kapacitásbővítés ésszerű volt-e, nem évenkénti vizsgálatokra kell támaszkodni, hanem a figyelembe vett időszak egészére jellemző tendenciát kell szemlélni. A kapacitásbővítés jellemzően csak a beruházást követő bizonyos idő elteltével fejti ki teljes hatását, így egy adott év különálló vizsgálata torz eredményekhez vezethet. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(274)
Az uniós gazdasági ágazat többletkapacitására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (185)-(190) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.6. A nyersanyagárak hatása
(275)
Egyes érdekelt felek hangsúlyozták, hogy az uniós gazdasági ágazat vagy legalábbis annak egy része a nyersanyagokra vonatkozó hosszú távú szerződések miatt nem élvezhette a poliszilícium árának a vizsgálati időszak során bekövetkezett csökkenéséből adódó előnyöket. A felek - felidézve az ideiglenes rendelet (193) preambulumbekezdésének megállapításait, amelyek szerint az uniós gazdasági ágazat újratárgyalhatta a beszállítóival (többek között a lemezgyártókkal) kötött hosszú távú szerződéseit, így alacsonyabb árakban részesülhetett - azzal érveltek, hogy a poliszilíciumra és/vagy lemezekre vonatkozó hosszú távú szerződések újratárgyalása vagy megszüntetése szankciókat vont maga után. Ezen érv alátámasztására a felek újságcikkeket nyújtottak be, amelyek arról számoltak be, hogy egyes uniós gyártók ellen bírósági eljárás indult, vagy hogy megszüntették szerződéseiket. Egyes felek olyan információkkal szolgáltak, amelyek állítólagosan megerősítették, hogy a hosszú távú szerződéseket nem lehetett újratárgyalni.
(276)
A poliszilícium a lemezgyártás fő alapanyaga. A vizsgálat feltárta, hogy a poliszilícium ára 2008-ban nőtt és 500 dollár/kg körül elérte legmagasabb szintjét, de 2009-ben ismét csökkent és az év végére körülbelül 50-55 dollár/kg-ra süllyedt, végül 2010-ben és 2011 elején csak enyhe emelkedő tendenciát mutatott. A vizsgálati időszak alatt az árak jelentősen estek, és 30 dollár/kg szintre süllyedtek (a Közös Kutatóközpont tudományos és szakpolitikai jelentései; 2012. évi jelentés a fotovillamossági gazdasági ágazatról [PV Status Report 2012]). Meg kell jegyezni, hogy a poliszilícium árának az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása elhanyagolható volt, mivel az elemek és modulok előállítási költségére gyakorolt hatások eloszlottak az értéklánc egészén. A fent említett újságcikkek ezenkívül a vizsgálati időszak utáni fejleményekről szóltak, amelyek nem befolyásolták az érintett uniós gyártók vizsgálati időszak alatti helyzetét, így nem vehetők figyelembe. E kérdést az ideiglenes intézkedések elrendelését követően a Bizottság tovább vizsgálta, és ennek eredményeképpen megerősíthető, hogy az uniós gazdasági ágazat valóban képes volt újratárgyalni nemcsak a hosszú távú szerződések árait, hanem az e hosszú távú szerződésekre vonatkozó szerződéses szankciókat is.
(277)
A fent említett érdekelt felek egyike azzal folytatta érvelését, hogy elég, ha csak bizonyos uniós gyártókat érintettek a hosszú távú szerződések, és hogy az uniós gazdasági ágazat átfogó helyzete e tekintetben irreleváns. Azt állította, hogy a magasabb költségek nem feltétlenül érintenek minden gazdasági szereplőt azonos módon. Ez az érv nem veszi figyelembe azt a ténymegállapítást, hogy általában véve az uniós gazdasági ágazat számára a poliszilícium átlagos ára nem volt magasabb, mint a piaci árak vagy az azonnali árak, ezért nem tekinthető helyénvalónak az a kérdésfeltevés, hogy a magasabb költségek valamennyi, vagy csak néhány gazdasági szereplőt érintenek-e. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(278)
Egy másik érdekelt fél azt kérte, hogy a Bizottság válassza el, különböztesse meg és számszerűsítse mindazokat a hatásokat, amelyeket az egyes tényezők az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolnak; mindenekelőtt külön kell megvizsgálni a poliszilícium árának jelentős csökkenése által gyakorolt hatást. Ezzel kapcsolatban a fél úgy érvelt, hogy nem a kínai behozatal által kiváltott árnyomás, hanem inkább a poliszilícium árának csökkenése okozta az eladási árak esését. Az uniós gazdasági ágazatot illetően meg kell jegyezni, hogy az átlagos eladási árak sokkal nagyobb mértékben csökkentek, mint az átlagos előállítási költségek, amely utóbbiakra hatással lehetett a nyersanyagárak mérséklődése. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(279)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek megismételték, hogy a poliszilícium árának csökkenése által az uniós gazdasági ágazat költségeire gyakorolt hatás a vizsgálat megállapításától eltérően nem volt jelentéktelen, illetve nem oszlott el az értéklánc mentén. Amint azonban az a fenti (276) preambulumbekezdésben szerepel, a poliszilícium a lemezgyártás fő alapanyaga, így megállapítható, hogy az elemek vagy modulok előállítási költségére gyakorolt hatás eloszlik az értéklánc mentén. Az érdekelt felek nem szolgáltak olyan bizonyítékkal, amely cáfolhatta volna ezt a megállapítást. A vizsgálat mindemellett rámutatott, hogy a poliszilícium árának a figyelembe vett időszak alatti csökkenése a mintába felvett uniós gyártókat tekintve tükröződött az elemek és modulok átlagos előállítási költségében, amely a poliszilícium áraival azonos mértékben csökkent. Egy érdekelt fél megkérdőjelezte azoknak az állítólagos szankcióknak a hatását, amelyeket az uniós gazdasági ágazatnak a beszállítói szerződések újratárgyalása miatt meg kellett fizetnie. E tekintetben nem zárható ki, hogy bizonyos kisszámú gyártónak a figyelembe vett időszak alatt esetleg szankciókat kellett fizetnie a lemezbeszállításra vonatkozó szerződés felbontása miatt.
A Bizottság azonban nem talált arra utaló bizonyítékot, hogy ezek a szankciók hatással lettek volna az uniós gazdasági ágazat egészének helyzetére, vagy reprezentatívak lettek volna. Ilyen bizonyítékkal a szóban forgó érdekelt fél sem szolgált. Noha tehát nem zárható ki teljesen, hogy a szankciók kisszámú uniós gyártóra esetleg bizonyos negatív hatást gyakoroltak, az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt általános hatás igencsak elhanyagolható, ennélfogva nem szakíthatta meg a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazat egészét ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. Ezért ezeket az érveket el kellett utasítani.
(280)
Egy másik érdekelt fél állítása szerint a vizsgált termék Unión belüli eladási árának csökkenése részben annak tulajdonítható, hogy csökkent a poliszilícium ára. Ezzel kapcsolatban meg kell azonban jegyezni, hogy a vizsgálat rámutatott, hogy a Kínából származó behozatal dömpingelt áron érkezett, és jelentősen alákínált az uniós gazdasági ágazat árainak. Az árcsökkenés ezért túlmutat az előállítási költségek csökkenésén, amely utóbbit magyarázhatja a nyersanyagárak csökkenése. Ha az árcsökkenés pusztán a nyersanyagárak csökkenésének eredménye lett volna, az uniós gazdasági ágazat nem lett volna kénytelen az előállítási költségek szintje alá csökkenteni eladási árait. A fenti állítást ezért el kell utasítani.
(281)
Egy másik érdekelt fél megismételte, hogy az egyik uniós gyártóval szemben a vizsgálati időszak után indított bírósági eljárás már a vizsgálati időszak alatt is befolyásolhatta legalább ennek az uniós gyártónak a helyzetét. Az idézett fél azonban nem fejtette ki, hogy a vizsgálati időszak után bekövetkezett említett esemény valójában hogyan és milyen mértékben befolyásolhatta e gyártó helyzetét a vizsgálati időszak alatt. Hasonlóképpen, a vizsgálat sem tárt fel semmilyen bizonyítékot, amely e hatásra utalt volna. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(282)
Ugyanez az érdekelt fél ezt követően megkérdőjelezte a fenti megállapításokat, mivel állítása szerint nem került sor bizonyíték bemutatására. A vizsgálat megállapításai mindazonáltal tényeken és konkrét bizonyítékokon alapultak, amelyek nem bizalmas jellegű változata valamennyi érdekelt félnek rendelkezésére állt.
(283)
A nyersanyagárak hatására vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (191)-(194) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.7. Az uniós gazdasági ágazat önmagának okozott kára: az automatizálás, a méret, a méretgazdaságosság, a konszolidáció, az innováció, a költséghatékonyság és az uniós gazdasági ágazat behozatalának hatása
(284)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egyes érdekelt felek megismételték azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az idézte elő, hogy az uniós gazdasági ágazat nem ért el megfelelő méretgazdaságosságot. Hangsúlyozták, hogy a kis méretű gyártók hátrányba kerültek a nagyobb, vertikálisan integrált gyártókkal szemben, és ezért a kis méretű gyártókat ért kár nem tudható be a dömpingelt behozatalnak. Egy másik érdekelt fél úgy érvelt, hogy a gyártási folyamat automatizálása költséges, ezért az előállítási költségek csökkentése szempontjából még nagyobb jelentősége van a méretgazdaságosságnak.
(285)
A vizsgálat rámutatott, hogy az uniós gazdasági ágazat a dömpingelt behozatal miatt nem tudta - még a nagyobb és vertikálisan integrált gyártók sem tudták - teljes mértékben kihasználni a magas kapacitáskihasználási rátát a méretgazdaságosság megvalósítására. A vizsgálat mindenesetre nem tárt fel semmiféle összefüggést a méret, a vertikális integráció és a magasabb jövedelmezőségi ráták között, mivel a dömpingelt behozatal kiváltotta erős árnyomás ezt az összefüggést megváltoztatta. A vizsgálat rámutatott, hogy a méretgazdaságosságból származó előny már nem érvényesült azokon a piacon, ahol a kihasználási ráta alacsony volt, ami a kínai gyártókra nézve is igaz volt. Ezeket az érveket ezért a Bizottság elutasította.
(286)
Ezenkívül egy érdekelt fél azt állította, hogy ha a modulgyártó túl kicsi, a beruházók és a bankok inkább nem finanszírozzák a projekteket, mivel a nagyobb gyártók jobb biztosítékokat nyújtanak és „bankképesebbek”. Más szóval, a beruházók és a bankok vonakodnak finanszírozni az Unióban gyártott modulokat felhasználó fotovillamos rendszerekkel kapcsolatos projekteket. A vizsgálat azonban arra mutatott rá, hogy amennyiben a beruházók és a bankok esetleg előnyben részesítik a nagyobb gyártási kapacitással rendelkező kínai gyártókat, az annak a torzulásnak az eredménye, amelyet a dömpingelt behozatal okozott az uniós piacon. Amint az a fenti (285) preambulumbekezdésben szerepel, a gyártólétesítmények mérete nem játszik szerepet, ha a kihasználási ráta alacsony. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(287)
Egy érdekelt fél megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazat a kínai versenytársakhoz képest kedvezőtlen költségszerkezettel rendelkezik, mivel a kínaiak munkaerő-, villamosenergia- és amortizációs költségei alacsonyabbak, ráadásul a legújabb berendezésekkel vannak felszerelve. Az érdekelt fél azonban nem tudott olyan új információt vagy az állítását alátámasztó olyan bizonyítékot benyújtani, amely cáfolta volna a vizsgálat erre vonatkozó megállapításait. Különösen azzal az állítással, hogy a kínai gyártók a legújabb berendezéseket használják, az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdése foglalkozott, és megállapította, hogy a kínai exportáló gyártók nem élveznek semmiféle komparatív előnyt, éspedig azért, mert a gépeket és berendezéseket az Európai Unióból importálják. Ezért a Bizottság a fenti állításokat elutasította.
(288)
Egy másik fél azt állította, hogy a kínaiak a poliszilícium árát és a méretgazdaságosságot tekintve komparatív előnyt élveznek, ami alacsonyabb gépköltséget eredményez. E fél azonban nem szolgált erre vonatkozóan olyan új információval vagy az állítását alátámasztó olyan bizonyítékkal, amely cáfolta volna az ideiglenes rendelet (195), (196) és (203) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokat. E fél ezen állítását tehát el kellett utasítani.
(289)
Emlékeztetni kell arra, hogy - amint azt az ideiglenes rendelet (203) preambulumbekezdése kimondja és a fenti (287) preambulumbekezdés megemlíti - a Kínai Népköztársaság exportáló gyártói nem élveznek a nyersanyag és a használt gépek tekintetében semmiféle komparatív előnyt, mivel mindkettőt jobbára az Unióból importálják. Egy érdekelt fél vitatta a fentieket, bizonyítékkal azonban nem szolgált. Ami a béreket és a vállalati általános költségeket - ezen belül az amortizációs költségeket - illeti, ezek a vizsgálati időszakban átlagban nem érték el a modulok teljes költségének 10 %-át, és nem minősülnek jelentős szereppel rendelkezőnek. Ami a villamosenergia-költségeket illeti, ezek a vizsgálati időszakban átlagban nem érték el a modulok teljes költségének 1 %-át, és nem minősülnek jelentős szereppel rendelkezőnek. Ezenkívül azt az állítást, hogy a kínaiak a legújabb berendezéseket használják, a felek nem bizonyították.
(290)
Egy érdekelt fél megismételte továbbá, hogy egyes uniós gyártók az elemeket és/vagy modulokat az érintett országból szerzik be és ezeket sajátjukként tovább értékesítik az uniós piacon. A fél azt kérte, hogy az ezen ügyletek által okozott kárt ne tulajdonítsák a dömpingelt behozatalnak. A vizsgálat azonban feltárta, hogy az érintett termék uniós gazdasági ágazat általi behozatala a teljes uniós termeléshez képest kiegészítő jellegű és korlátozott volumenű volt, emiatt annak hatása, ha egyáltalán létezik, elhanyagolható, és nem tekinthető úgy, hogy az megszakította a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért kár közötti okozati összefüggést.
(291)
Egy független importőr állítása szerint az ideiglenes rendelet nem foglalkozott kellőképpen azzal a ténnyel, hogy a figyelembe vett időszakban növekedett az alkalmazottak száma. Ezen állítással kapcsolatban meg kell jegyezni, hogy a modulok tekintetében a foglalkoztatás 2009 és 2011 között nőtt, majd a vizsgálati időszakban csökkent. Az elemek tekintetében a foglalkoztatás 2010-ig nőtt, 2011-ben csökkent, majd a vizsgálati időszakban tovább csökkent. Meg kell jegyezni, hogy a modulok tekintetében a foglalkoztatás az uniós gyártásban tapasztalható tendenciát követte. Az elemek tekintetében, mivel a kínai behozatal az egész időszak alatt növelte piaci részesedését, az uniós gazdasági ágazat nem tudott a várakozásoknak megfelelő előnyt kovácsolni a felhasználás növekedéséből. A foglalkoztatás 2011-ben és a vizsgálati időszakban tapasztalt csökkenése tehát azoknak a vállalatoknak tulajdonítható, amelyek fizetésképtelenné váltak, vagy leállították az elemek gyártását.
(292)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt a kis méret és méretgazdaságosság hiánya idézte elő. A fenti (285) preambulumbekezdésben és az ideiglenes rendelet (195) és (196) preambulumbekezdésében ismertetettek szerint az általánosan alacsony kihasználási ráták és a világszerte jellemző óriási többletkapacitás mellett a méret még a világpiacon sem érvényesül, és a méretgazdaságosságot nem lehet kihasználni. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(293)
Ugyanez a fél emellett ismételten állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat képtelen volt költségelőnyre szert tenni. E fél azt állította, hogy ez különösen annak tulajdonítható, hogy az uniós gyártók többsége vertikálisan integrált. Ez a fél azonban nem szolgált további információval arra nézve, hogy az a tény, miszerint a gyártók vertikálisan integráltak, milyen mértékben lehetett negatív hatással költségszerkezetükre. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(294)
Erre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (195)-(206) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
3.8. A fotovillamos termékek és más fotovillamos technológiák felől érkező verseny
(295)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt a fotovillamos vékonyréteg termékek és más fotovillamos technológiák felől érkező verseny okozta, mivel e technológiák a vizsgált termék versenytársai, különösen a talajra telepített és a tetőre szerelt kereskedelmi/ipari rendszerek terén, amelyek a teljes uniós fotovillamossági piac jelentős részét képezik.
(296)
A vizsgálat azt mutatta, hogy bár a fotovillamos vékonyréteg termékek kevésbé drágák, mint a vizsgált termék, csak korlátozott részesedést tudnak szerezni az uniós napenergia-piacon, mivel átalakítási hatékonyságuk és hatásos teljesítményük a kristályos szilícium modulokénál sokkal alacsonyabb. A rendelkezésre álló adatok szerint a vékonyréteg termékeknek az uniós napenergia-piac egészén belüli részesedése a vizsgálati időszak alatt nem volt jelentős. Ennélfogva megerősítést nyer az ideiglenes rendelet (208) preambulumbekezdésének az a megállapítása, hogy noha lehet némi verseny a vékonyréteg termékek és az érintett termék között, ez a verseny elhanyagolhatónak tekinthető. Emiatt az ezzel kapcsolatban előterjesztett érveket el kellett utasítani.
(297)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, amely szerint az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt valószínűleg a vékonyréteg termékek felől érkező verseny okozta, Ezzel összefüggésben a fél előterjesztette, hogy Németországban a vizsgálati időszak nagy része alatt a vékonyréteg termékek teljes napenergia-piacon belüli részesedése számottevő volt, és csak 2012 elején kezdett visszaesni.
(298)
A vizsgálat valóban rámutatott, hogy a vékonyréteg termékek átlagos ára a vizsgált termék átlagos árszintje alatt maradt.
(299)
Azonban, amint az a fenti (296) preambulumbekezdésben szerepel, a vékonyréteg termékek átalakítási hatékonysága és hatásos teljesítménye a kristályos szilícium modulokénál sokkal alacsonyabb, ezért az e termékek közötti verseny - amennyiben van ilyen - nem járulhatott hozzá az uniós gazdasági ágazatot ért kárhoz, mivel az uniós napenergia-piacon a kristályos szilícium modulok képviselik az uralkodó technológiát. A Közös Kutatóközpontnak a fotovillamossági ágazat helyzetéről szóló 2012. évi jelentése megállapítja, hogy a poliszilícium árának esése következtében a vékonyréteg elemek az utóbbi években veszítettek piaci részesedésükből a kristályos szilícium modulokhoz képest.
(300)
Erre vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (207)-(210) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.9. A pénzügyi válság és a finanszírozáshoz való hozzáférésre gyakorolt hatásai
(301)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően felmerült az az érv, hogy a pénzügyi válság káros hatásait és a finanszírozáshoz való hozzáférésre gyakorolt hatásait el kell választani és meg kell különböztetni, és e hatások nem tulajdoníthatók a dömpingelt behozatalnak.
(302)
E tekintetben a Bizottság az ideiglenes rendelet (212) preambulumbekezdésére hivatkozik, amely kifejezetten a pénzügyi válságnak és a gazdasági recessziónak az uniós gazdasági ágazat helyzetére gyakorolt hatásával foglalkozik. Az említett preambulumbekezdés részletes okfejtéssel támasztja alá azt a megállapítást, hogy noha a pénzügyi válság hatással volt az uniós gazdasági ágazat helyzetére, nem szakította meg a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. Az érdekelt felek nem vitatták ezt az okfejtést, és nem szolgáltak olyan új információval vagy bizonyítékkal, amely cáfolhatta volna az említett preambulumbekezdés megállapításait. Az ezzel összefüggő állításokat ezért a Bizottság elutasította.
(303)
Egyes felek továbbá azt állították, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az okozta, hogy az uniós gazdasági ágazat nem keresett megfelelő finanszírozást, és hogy a Bizottságnak meg kell vizsgálnia, hogy az uniós gazdasági ágazat, amíg nyereséges volt, kért-e finanszírozást. A vizsgálat feltárta, hogy 2010-ben, amikor az uniós gazdasági ágazat még nyereséges volt, a modulokra és elemekre fordított beruházások szintje 2009-hez képest 315 %-kal, illetve 10 %-kal nőtt. Mivel a fotovillamossági ágazat tőkeigényes, feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat folyamatosan törekszik megfelelő finanszírozás elnyerésére annak érdekében, hogy növelje költséghatékonyságát és versenyre keljen a tisztességtelen dömpingelt behozatallal. Ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a finanszírozáshoz való nehéz hozzáférés nem okozója, hanem következménye a piaci torzulásnak, amelyet egyébként a dömpingelt behozatal okozott. A fenti állítást ezért a Bizottság elutasította.
(304)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy a pénzügyi válság káros hatásait el kell választani és meg kell különböztetni, és e hatások nem tulajdoníthatók a dömpingelt behozatalnak. A szóban forgó fél bizonyos nyilvánosan hozzáférhető információkra hivatkozott, amelyek szerint legalább egy uniós gyártó vélte úgy, hogy hátrányos helyzetének fő okozója a pénzügyi válság volt. A jelenlegi vizsgálat megállapításai olyan konkrét vállalati adatokon alapulnak, amelyek jóval több információt tartalmaznak, mint egyes vállalatok nyilvánosan hozzáférhető nyilatkozatai. Ezért az a nyilvánosan hozzáférhető nyilatkozat, amelyre az idézett fél hivatkozott, nem cáfolja az ideiglenes rendelet (212) preambulumbekezdésének azon megállapítását, hogy noha a pénzügyi válság gyakorolt bizonyos hatást az uniós gazdasági ágazat helyzetére, nem tudta megszakítani a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. A fenti állítást ezért el kellett utasítani.
(305)
Egy másik érdekelt fél szerint figyelembe kell venni, hogy az uniós gazdasági ágazat és a kínai exportáló gyártók nem egyformán jutnak finanszírozáshoz. Ez a fél azt állította, hogy ez - és nem a dömpingelt behozatal - az az egyik fő tényező, amely az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kárt okozta. Megállapítást nyert azonban, hogy a számos kínai exportáló gyártó számára biztosított kedvezményes finanszírozáshoz jutás torzította a piacot, és az egyik fő oka lehet annak, hogy a kínai exportáló gyártók dömpingelt áron tudták exportálni az érintett terméket. Ezért ez a tényező nem tudja megszakítani a dömpingelt behozatal és az uniós gazdasági ágazatot ért jelentős kár közötti okozati összefüggést. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(306)
A pénzügyi válság hatásaira vonatkozó további észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (211) és (212) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.10. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
(307)
Az ideiglenes rendelet (213) és (215) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.11. Az uniós palagázkészletek felfedezése
(308)
Az ideiglenes rendelet (215)-(217) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.12. Az Európai Unió kibocsátáskereskedelmi rendszere (ETS)
(309)
Az ideiglenes rendelet (218) és (219) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.13. Gazdálkodási döntések
(310)
Néhány érdekelt fél megismételte az ideiglenes rendelet (220) preambulumbekezdésében foglalt állítást, miszerint az uniós gyártók közül legalább egynél a jelentős kárt rossz gazdálkodási döntések okozták. E felek újságcikkek formájában további információkat nyújtottak be. A bemutatott információk azonban ellenőrizhetetlenek voltak és nem tudták megingatni a vizsgálat megállapításait, amelyek szerint az érintett vállalat gazdálkodási döntései szokásosak és megfontoltak voltak, és nem hatottak ki az uniós gazdasági ágazat egészére. Ezért a fenti állításokat a Bizottság elutasította.
(311)
Erre vonatkozó további érvek hiányában az ideiglenes rendelet (220) és (221) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
3.14. Egyéb kormányzati politikák
(312)
Az ideiglenes rendelet (222) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások felülvizsgálatát célzó észrevételek hiányában e megállapítások megerősítést nyernek.
3.15. Egyéb érvek
(313)
Egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az éllovasokat érő hátrány és az okozta, hogy az Európai Bizottság a megelőző években nem nyújtott szakpolitikai támogatást. Ugyanez a fél azt állította továbbá, hogy a nemzeti támogatási rendszereken kívül minden egyes piacon fontos tényező a népesség, a GDP, a villamosenergia-fogyasztás, a finanszírozási lehetőségek és a hálózatra kapcsolódás lehetősége. A fent idézett fél azonban nem tudta alátámasztani állításait, így azokat a Bizottság elutasította.
(314)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ugyanez az érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazatot ért kárt az éllovasokat érő hátrány okozta. Állítását azonban nem elemezte és nem bizonyította, ezért azt el kellett utasítani.
4. Mindazon egyéb tényezők összesítő értékelése, amelyekről megállapítást nyert, hogy hozzájárultak a kárhoz
(315)
A vizsgálat rámutatott, hogy a következő tényezők járulhattak hozzá a kárhoz: az érintett termék behozatala Tajvanról; az átvételi árak szintjének csökkentése; kisszámú uniós gyártó poliszilíciumra vonatkozó hosszú távú szerződései; a pénzügyi és gazdasági válság.
(316)
A fenti 3.1. és 3.6. szakaszban ismertetetteknek megfelelően a tajvani behozatal és a kisszámú uniós gyártó poliszilíciumra vonatkozó hosszú távú szerződéseinek esetleges szerepe elhanyagolható, mivel ezek hatása később eloszlott az értéklánc mentén.
(317)
Ami a gazdasági és pénzügyi válságot illeti, a vizsgálat rámutatott, hogy annak a fő oka, hogy az uniós gazdasági ágazat nehezen jutott hozzá a beruházásokhoz szükséges tőkéhez, a dömpingelt behozatal volt, amely megakadályozta az uniós gazdasági ágazatot abban, hogy az uniós piac erőteljes növekedése idején (2009-2011) nyereségesen értékesítse termékeit.
(318)
Ami az átvételi árakat illeti, a harmadik felek nem tudták igazolni, hogy a vizsgálati időszak alatt az átvételi árak annyira alacsonyak lettek volna, hogy meggátolták volna az uniós gyártókat abban, hogy az érintett terméket kárt nem okozó áron értékesítsék. Az intézmények álláspontja szerint az átvételi árak szintje magyarázhatja a mérsékelt keresletet, mivel bizonyos helyeken a beruházások már nem voltak életképesek. Az okozati összefüggést azonban még azon egyéb tényezőkkel együtt sem tudják megszakítani, amelyekről megállapítást nyert, hogy hozzájárultak a kárhoz, mivel e betáplálási tarifák még így is olyan szinten maradtak, amely mellett - ha nem lett volna dömpingelt behozatal - az uniós gyártók képesek lettek volna kárt nem okozó árakon értékesíteni termékeiket.
(319)
Ezért, még ha a kárhoz feltehetően hozzájáruló négy egyéb tényező összesített hatását vesszük is figyelembe, a dömpingelt behozatal és az okozott kár közötti okozati összefüggés nem szakad meg.
5. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
(320)
A Bizottság elvégezte a kárhoz hozzájáruló - a dömpingelt behozatalon kívüli - tényezők valamennyi hatásának önálló és együttes elemzését. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy mindazok a tényezők, amelyek hozzájárulhattak az uniós gazdasági ágazat hátrányos helyzetéhez (azaz a harmadik országokból történő behozatal, az átvételi árak, a nyersanyagárak hatása, a pénzügyi válság), együttesen sem magyarázhatják az uniós gazdasági ágazatot ért - mindenekelőtt az alacsony árak és a pénzügyi veszteségek jelentette - kárt, amely annak a következménye, hogy az érintett terméket alacsony áron, nagy mennyiségben importálták Kínából. A fentiek alapján megerősítést nyernek az ideiglenes rendelet (223) és (224) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások, amelyek szerint az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdése értelmében véve, a Kínai Népköztársaságból érkező dömpingelt behozatal jelentős kárt okozott az uniós gazdasági ágazat számára.
F. AZ UNIÓS ÉRDEK
1. Előzetes megjegyzések
(321)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél azt állította, hogy az uniós érdek értékelése nem reprezentatív számú gazdasági szereplő megkérdezésén alapult.
(322)
A Bizottság a különböző gazdasági szereplőkkel a következőképpen lépett kapcsolatba.
(323)
Független importőrök: amint az az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében szerepel, a Bizottság a panaszos által megnevezett mind a 250 független importőrrel kapcsolatba lépett, és az alaprendelet 17. cikkével összhangban ideiglenes mintát választott ki úgy, hogy az a rendelkezésre álló idő alatt ésszerűen megvizsgálható lehető legnagyobb reprezentatív importmennyiséget fedje le. Az ideiglenes rendelet (12) és (232) preambulumbekezdésében foglaltak szerint azonban az ideiglenesen kiválasztott vállalatok közül az ellenőrzést követően mindössze egy bizonyult valóban független importőrnek. Az ideiglenes rendelet közzététele után további tizenöt független importőrt - amelyek a kezdeti szakaszban benyújtották a mintavételi formanyomtatványt, de nem kerültek be a mintába - kértek fel a vizsgálat során történő együttműködésre. Ezek közül hatan beleegyeztek az együttműködésbe és megkapták a kérdőívet, amelyet öten nyújtottak be kitöltve, és ezek közül három minősült hiánytalannak. A független importőrök végleges mintája tehát négy független importőrt foglalt magában, amelyek az érintett termék behozatalának mintegy 2-5 %-át képviselték. Az alacsony arányt illetően figyelembe kell venni, hogy az érintett termék Unióba történő behozatalának nagyobb részét nem független importőrök bonyolítják, amint azt az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdése kifejti.
(324)
A független importőrökön kívüli egyéb gazdasági szereplők (az értéklánc előző és következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők): amint az az ideiglenes rendelet (226) preambulumbekezdésében szerepel, a Bizottság egyedi kérdőívet küldött mintegy 150 gazdasági szereplőnek, köztük azoknak a független importőröknek, akik a vizsgálat megindítása után jelentkeztek, és akiknek így lehetőségük volt arra, hogy a vonatkozó adatokat eljuttassák a Bizottságnak. A kitöltött és visszaküldött kérdőíveken kívül a Bizottság a vizsgálat során figyelembe vette az érdekelt felek által határidőn belül benyújtott, ellenőrizhető és kellően alátámasztott észrevételeket és beadványokat is, függetlenül attól, hogy e felek válaszoltak-e a kérdőívre. Nevezetesen az AFASE is eljuttatta a Bizottságnak tagjai - a fotovillamossági ágazat gazdasági szereplői - észrevételeit, amelyeket a Bizottság szintén elemzett.
(325)
A fentiek alapján megállapítható, hogy elegendő adat gyűlt össze az uniós érdek érdemi értékeléséhez. Ezen indokok alapján a Bizottság az érvelést elutasította.
(326)
Egy érdekelt fél arra kérte a Bizottságot, hogy ismertesse, hogyan kezelte az importőrök azon kérdőíveit, amelyeket megítélése szerint az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők nyújtottak be.
(327)
E kérésre válaszul a Bizottság ismertette, hogy az ideiglenes rendelet (241) preambulumbekezdésében említett 36 kérdőív az eljárás megindításáról szóló értesítés B. mellékletéhez kapcsolódott, amelynek célja - adott esetben - független importőrök mintába vétele volt.
(328)
Az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében említett két gazdasági szereplő által kitöltött kérdőívek közül az egyiket figyelembe vették az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplőkre vonatkozó elemzésben. A másik gazdasági szereplő további információkat nyújtott be, amelyekből kiderült, hogy - az ideiglenes rendelet (12) preambulumbekezdésében foglaltakkal ellentétben - valóban modulimportőr volt, de elemek behozatalával nem foglalkozott. Mindazonáltal a kérdőívre adott válaszokban foglalt információ nem volt elegendő ahhoz, hogy a szóban forgó gazdasági szereplő részese legyen a független importőrök elemzésének, mivel a benyújtott információ nem volt teljes.
(329)
Az ideiglenes intézkedések elrendelését követően további ellenőrző látogatásokra került sor két projektfejlesztő telephelyén (lásd a fenti (8) preambulumbekezdést). Ezenkívül a fotovillamossági ágazatban is tevékenykedő szolgáltatók (logisztika, szállítás, közönségkapcsolatok stb.) által kitöltött hat egyedi kérdőívet (lásd a (324) preambulumbekezdést) - amelyeket eredetileg nem megfelelően kitöltöttnek ítéltek (lásd az ideiglenes rendelet (241) preambulumbekezdését) - is elemezték, és a vizsgálat céljaira figyelembe vették (lásd az alábbi (369)-(371) preambulumbekezdést).
(330)
Összefoglalva, az uniós érdek elemzésekor a Bizottság a következő információkra támaszkodott:
-
a mintába felvett nyolc uniós gyártótól és a mintába felvett négy független importőrtől kapott kitöltött kérdőívek, valamint azon 150 gazdasági szereplő közül, amelyek a vizsgálat megindítása után jelentkeztek és megkapták az egyedi kérdőívet, az értéklánc előző lépcsőjén álló nyolc és az értéklánc következő lépcsőjén álló tizenhárom gazdasági szereplőtől (hét projektfejlesztő/telepítéssel foglalkozó és a fotovillamossági ágazatban is tevékenykedő hat szolgáltató) megkapott, kitöltött egyedi kérdőívek;
-
a nyolc uniós gyártó, egy független importőr, az értéklánc előző lépcsőjén álló két gazdasági szereplő, az értéklánc következő lépcsőjén álló négy gazdasági szereplő (projektfejlesztők/telepítéssel foglalkozók) és egy társulás telephelyén (lásd az ideiglenes rendelet (17) preambulumbekezdését és a fenti (8) preambulumbekezdést) végrehajtott helyszíni ellenőrzés alkalmával ellenőrzött adatok;
-
az uniós érdekkel kapcsolatos, ez egyéb érdekelt felek, köztük társulások által benyújtott adatok, valamint az európai fotovillamossági piac fejleményeire vonatkozó, nyilvánosan hozzáférhető adatok, különösen a globális fotovillamossági piac 2013-2017 közötti időszakra vonatkozó kilátásairól szóló EPIA-jelentés (EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017).
2. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
(331)
Egyes érdekelt felek vitatták, hogy az uniós gazdasági ágazatnak bármilyen intézkedés az előnyére válna, és azzal érveltek, hogy i) az intézkedések visszafogják a fotovillamos termékek iránti keresletet az Unióban, ezért az uniós gazdasági ágazat nem lesz képes növelni eladásait, ii) az uniós gazdasági ágazat kis méretű termelő létesítményekkel rendelkezik, ezért nem tud eleget tenni a bizonyos telepítések, például a tetőre szerelt kereskedelmi telepítések vagy a talajra telepített nagyobb létesítmények iránti keresletnek, iii) az uniós gyártók nem „bankképesek”, iv) az elemekre kivetett vámok ténylegesen növelni fogják az uniós modulgyártók gyártási költségeit, így a fogyasztók körében csökkeni fog a modulok vonzereje, v) a kínai behozatal jelentős visszaesése esetén minden valószínűség szerint az egyéb harmadik országbeli gyártók fogják kihasználni a Kínából érkező behozatal csökkenését.
(332)
Azon állítás kapcsán, hogy az intézkedések visszafogják a fotovillamos termékek iránti keresletet az Unióban, ezért az uniós gazdasági ágazat nem lesz képes növelni eladásait, meg kell jegyezni, hogy a felek nem tudtak ellenőrizhető bizonyítékkal szolgálni arra nézve, hogy közvetlen összefüggés lenne az intézkedések elrendelése és a fotovillamos termékek iránti kereslet csökkenése között, amelyre az évek során igazoltan több tényező hatott.
(333)
Válaszul arra az állításra, hogy az uniós gazdasági ágazat kis méretű termelő létesítményekkel rendelkezik, ezért nem tud eleget tenni a bizonyos telepítések, például a tetőre szerelt kereskedelmi telepítések vagy a talajra telepített nagyobb létesítmények iránti keresletnek, meg kell jegyezni, hogy a vizsgálat rámutatott, hogy az uniós gazdasági ágazatnak megvan a kapacitása ahhoz, hogy ellássa mind a kereskedelmi és ipari létesítményeket (40 kW és 1 MW között), mind a közüzemi piac létesítményeit (1 MW és 10 MW között). A vizsgálat ezenkívül nem tárt fel arra utaló bizonyítékot, hogy egyetlen projekten belül ne lehetne különböző gyártók által szállított termékeket felhasználni. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(334)
Azt az érvet, hogy az uniós gazdasági ágazatnak azért nem származna előnye az intézkedésekből, mert az uniós gyártók nem „bankképesek”, valamint hogy a beruházási alapok nem lennének hajlandók az Unióban gyártott modulokat felhasználó projekteket támogatni, a felek nem bizonyították. Bárhogyan is, az intézkedések elrendelése várhatóan helyre fogja állítani a tisztességes piaci feltételeket, ami megnyugtatja a beruházókat - köztük a bankszektort - afelől, hogy az uniós gyártók képesek életképes projekteket megvalósítani. Ezen indokok alapján a Bizottság a fenti érvelést elutasította.
(335)
Azon állítás vonatkozásában, hogy az elemekre kivetett vámok ténylegesen növelni fogják az uniós modulgyártók gyártási költségeit, így a fogyasztók körében csökkenni fog a modulok vonzereje - noha nem kizárt, hogy a vámok kivetését követően bekövetkezhet némi áremelkedés -, azt is figyelembe kell venni, hogy nyilvánosan hozzáférhető források szerint a modulok és elemek ára csökkenő tendenciát mutat. Így tehát, még ha az intézkedések következtében növekedhet is az elemek költsége, az árak általános csökkenő tendenciája várhatóan a modulokhoz kapcsolódó költségek csökkenését eredményezi. A kérdéses gyártók úgy is dönthetnek, hogy az elemeket ezután nem Kínából, hanem az Unióban szerzik be. Végül, az intézkedések elrendelése várhatóan javítani fogja az uniós elemgyártók kapacitáskihasználását, ezáltal fokozza méretgazdaságosságukat, ebből következően pedig csökkenti költségeiket. A Bizottság ezért ezt az állítást elutasította.
(336)
Azt az érvelést, hogy az intézkedések elrendelését követően a kínai behozatal esetleges jelentős visszaesését az uniós gazdasági ágazat helyett minden valószínűség szerint az egyéb harmadik országbeli gyártók fogják kihasználni, a vizsgálat nem erősítette meg. A vizsgálat nem fedezett fel arra utaló egyértelmű előjeleket, hogy az egyéb harmadik országok tömegesen az uniós piacra irányítanák kivitelüket, figyelembe véve különösen azt, hogy nyilvánosan hozzáférhető források előrejelzései szerint az egyéb harmadik országok piacai - mindenekelőtt Ázsiában - valószínűleg bővülni fognak. Végül, nincs arra utaló jel, hogy még ha a kínai behozatal visszaesése következtében bővül is az egyéb harmadik országokból származó behozatal, az uniós gazdasági ágazat nem lesz képes versenyezni az ezen országokból importált termékekkel.
(337)
A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva néhány fél úgy érvelt, megalapozatlan elvárás az, hogy megjelenik egy modulokat és elemeket gyártó, fenntartható uniós gazdasági ágazat, mivel nincs olyan józan beruházó, amely az állítólag kedvezőtlen költségszerkezettől szenvedő és ezért nem versenyképes árakon termelő uniós gyártók tevékenységébe befektetne. A vizsgálat az ideiglenes rendelet (202) és (203) preambulumbekezdésében foglaltaknak megfelelően nem erősítette meg, hogy az uniós gazdasági ágazat kedvezőtlen költségszerkezettől szenvedne. Ezért a dömpingelt behozatal eltűnése és a termelő kapacitások nagyobb fokú kihasználása méretgazdaságosságot eredményez, és lehetővé teszi a fenntartható uniós gazdasági ágazat kialakulását. A fentiek alapján a Bizottság ezt az érvelést elutasította.
(338)
Egy fél úgy érvelt, hogy az uniós keresletet az átvételi árak alakulása irányítja, és a beruházók befektetéseinek elvárt megtérülése ezen tarifák alakulásával függ össze. Az említett fél különösen azt állította, hogy ha az uniós árak a vámok kivetése következtében megemelkednek, és az átvételi árak nem követik megfelelően ezt a növekedést, a kereslet csökkenni fog, és az uniós gazdasági ágazatnak nem származik előnye a kivetett vámokból.
(339)
Válaszul a fenti állításra meg kell jegyezni, hogy az átvételi árak szintje és a fotovillamos létesítmények iránti kereslet közötti kölcsönös összefüggés ellenére a vizsgálat során feltárt tények azt mutatják, hogy a kereslet a jövőben egyre kevésbé függ majd az átvételi áraktól és az egyéb támogatási rendszerektől, mivel a fotovillamossági hálózati egyenértékűséget bizonyos típusú létesítmények esetében már az Unió több területén sikerült elérni (lásd a fenti (260) preambulumbekezdést). Továbbá, a beruházások elvárt megtérülésének tisztességes piaci árakon kell alapulnia. Végül - a fenti (335) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően -, noha nem kizárt, hogy az intézkedések elrendelését követően bekövetkezhet némi áremelkedés, meg kell jegyezni, hogy nyilvánosan hozzáférhető források szerint az árak csökkenő tendenciát mutatnak. Az érvet ezért a Bizottság elutasította.
(340)
Több érdekelt fél rámutatott arra, hogy mivel a napelem panelek iránti keresletet a támogatási rendszerek, különösen az átvételi árak, valamint a végfogyasztóra háruló villamosenergia-árak szintje (amely a hálózati egyenértékűséget meghatározza) irányítja, a kereslet árrugalmassága igen nagy lehet. Jóllehet helyes az említett felek megállapítása, hogy az árak jelentős növekedése a piac sajátos jellege miatt a kereslet számottevő csökkenését eredményezheti, az érvelést el kellett utasítani, mivel nagyon valószínűtlen, hogy az intézkedések által okozott árnövekedés jelentős lesz, éspedig a következő okok miatt: Először is, minden rendelkezésre álló forrás megerősíti, hogy az érintett termék árának vizsgálati időszak alatti - és a vizsgálati időszak óta máig tartó - jelentős csökkenése folytatódni fog.
Másodszor, a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalás gazdasági hatása az, hogy a kínai exportáló gyártók az érintett terméket kevesebb mint 60 c/W minimális behozatali áron szállítják - amely jóval alatta marad a vizsgálati időszakban megfigyelt árnak - olyan mennyiségben, amely nagyjából megfelel jelenlegi piaci részesedésüknek. Nagyon valószínűtlen, hogy ilyen árszint mellett a kereslet jelentősen csökkenne, mivel ez az árszint elegendő keresletet biztosít mind a támogatási rendszerek által jelenleg biztosított támogatások alacsonyabb szintje, mind a hálózati egyenértékűség jelenleginél alacsonyabb foka mellett. Továbbá, a végfogyasztókra háruló villamosenergia-ár várhatóan növekedni, míg az érintett termék ára várhatóan csökkenni fog. A kötelezettségvállalás egy indexálási képlet révén biztosítja, hogy az érintett termék árának további csökkenése a minimális behozatali árban is megjelenik. Ezért a fenti érvelést el kellett utasítani.
(341)
Több érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az uniós gazdasági ágazat érdeke nem lényeges, mivel a fotovillamossági ágazat értékláncában az értéklánc előző és következő lépcsőfokán álló gazdasági ágazatok által létrehozott hozzáadott érték sokkal nagyobb, mint az uniós gazdasági ágazat által létrehozott hozzáadott érték. Az az érv, miszerint a fotovillamossági ágazat különböző szegmensei különböző hozzáadott értéket teremtenek, nem vitatható. Amint az az ideiglenes rendelet (228) preambulumbekezdésében szerepel, a vizsgálat megállapította, hogy az uniós gazdasági ágazatot a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok által okozott jelentős kár érte. Néhány uniós gyártó már kénytelen volt bezárni létesítményeit, és intézkedések hiányában bizonyosnak tűnik, hogy a helyzet tovább romlik. Mivel a fotovillamossági ágazat különböző szegmensei szoros kölcsönös kapcsolatban állnak egymással, az uniós gyártás megszűnése a fotovillamossági ágazat egészét hátrányosan érintené és teljes mértékben a külső beszerzésektől tenné függővé. Ezért, valamint ellátásbiztonsági okokból, a Bizottság az érvelést elutasította.
(342)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszul egy érdekelt fél megismételte azt az állítást, hogy az értéklánc előző és következő lépcsőfokán álló gazdasági ágazatok által létrehozott - az uniós gazdasági ágazat által az érintett termék tekintetében létrehozotthoz képest - nagyobb hozzáadott érték jelentőséggel bír abból a szempontból, hogy a dömpingellenes vámokat be kell-e vezetni. E tekintetben a Bizottság megerősítette, hogy az uniós érdek értékelése során az intézmények mérlegre tették mindazokat a pozitív és negatív következményeket, amelyekkel a vámok kivetése e különböző gazdasági szereplők számára járhat. Mivel a vámoknak az értéklánc előző és következő lépcsőfokán álló gazdasági ágazatokra gyakorolt hatása korlátozott, az intézkedések lehetőséget biztosítanak az uniós gazdasági ágazatnak arra, hogy kiheverje a dömping által okozott károkat.
(343)
Egy fél vitatta, hogy az intézkedések elrendelése a jelzett számú munkahelyet biztosítana. Állítása szerint az uniós gazdasági ágazat mintegy 6 000 személyt foglalkoztat, szemben az ideiglenes rendelet (229) preambulumbekezdésében említett 25 000-rel.
(344)
Az említett fél azonban nem szolgált bizonyítékkal fenti állítása alátámasztására, ezért azt el kellett utasítani. A Bizottság pontosította, hogy tekintettel a lemezek termékkörből való kizárására, az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatottak száma a vizsgálati időszakban 21 000 fő volt. Az érdekelt felek nem szolgáltak bizonyítékkal arra nézve, hogy az uniós gazdasági ágazatban foglalkoztatottak száma a vizsgálati időszak után jelentősen változott volna.
(345)
Összefoglalva, a vizsgálat igazolta, hogy az uniós gazdasági ágazat a Kínából érkező dömpingelt behozatal miatt jelentős kárt szenvedett, és beruházásait nem tudta nyereséges értékesítésekkel ellensúlyozni. Az intézkedések elrendelése várhatóan helyreállítja az uniós piacon a tisztességes kereskedelmi feltételeket, és egyenlő versenykörülményeket teremt az uniós gazdasági ágazat számára. A Kínából érkező behozatal várható csökkenése lehetővé teszi, hogy az uniós gazdasági ágazat növelje eladásait az Unióban, ezáltal már rövid távon jobban kihasználja a rendelkezésére álló termelési kapacitásokat. Mindez méretgazdaságosságot eredményezhet. Noha lehetséges, hogy az intézkedések következtében a hasonló termék ára rövid ideig emelkedni fog, az árak általános csökkenő tendenciája valószínűleg folytatódik, köszönhetően egyrészt a vizsgált termék előállítási költsége további mérséklődésének, másrészt az uniós piacon fellépni kívánó harmadik országbeli gyártók részéről érkező versenynyomásnak.
(346)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (227)-(231) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások, a fenti (344) preambulumbekezdésben említett foglalkoztatási adat kivételével megerősítést nyernek.
3. A független importőrök érdeke
(347)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően az a független importőr, amely az ideiglenes intézkedések elrendelését megelőzően benyújtotta a kitöltött kérdőívet és az ideiglenes mintát önállóan alkotó szereplőnek minősült, úgy érvelt, hogy az intézkedések független importőrökre gyakorolt hatására vonatkozó következtetések kizárólag az általa kitöltött kérdőíven alapulnak, ezért az eredmény nem tekinthető reprezentatívnak.
(348)
Az ideiglenes rendelet független importőrökre vonatkozó megállapításai egy vállalaton alapulnak, mivel, amint azt az ideiglenes rendelet (232) preambulumbekezdése kifejti, a mintába ideiglenesen felvett három importőr közül csak egynek volt a fő tevékenysége az érintett termék kereskedelme. Amint azt a fenti (21) preambulumbekezdés megállapítja, az ideiglenes rendelkezések elrendelését követően a mintát kibővítették, több független importőrrel kapcsolatba léptek, és a beérkezett további öt kérdőív közül csak hármat töltöttek ki olyan megfelelő teljességgel, ami lehetővé tette az érdemi értékelést. A végleges szakaszban tehát a független importőrök mintája négy importőrt foglalt magában. Összesítve, a mintába felvett négy együttműködő független importőr érintett termékhez kapcsolódó tevékenysége a vizsgálati időszak alatt a teljes üzleti tevékenységük 60-100 %-a között változott. Ezenkívül, a négy együttműködő független importőr az összes importált modul 16-100 %-át hozta be a Kínai Népköztársaságból, és közülük csak egy importált kizárólag az érintett országból. A mintába felvett négy együttműködő független importőr érintett termékhez kapcsolódó jövedelmezősége a vizsgált időszakban átlagosan 2,3 % volt.
(349)
Egy érdekelt fél úgy érvelt, hogy a vámok független importőrökre gyakorolt hatását alulbecsülték, mivel nem létezik olyan azonnali alternatív beszerzési forrás, amely a vámok kivetése után helyettesíthetné az érintett termék Kínából történő behozatalát, és hogy - tekintettel arra, hogy a gyártás nagy része Kínában zajlik - a beszerzési forrás megváltoztatása nehézségekbe ütközik, és további jelentős költségeket vonna maga után.
(350)
Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell arra, hogy az intézkedések elrendelése nem eredményezi az érintett termék Kínai Népköztársaságból történő behozatalának megszűnését. A vizsgálat rámutatott, hogy a kínai behozatal esetleges csökkenése különösen azokat az importőröket fogja érinteni, amelyek az érintett terméket kizárólag a Kínai Népköztársaságból szerzik be, ami a négy együttműködő független importőr közül csak egy esetében igaz. A Bizottság nem zárta ki, hogy az intézkedéseknek a független importőrök pénzügyi helyzetére gyakorolt hatása negatív lehet, de megállapította, hogy az nagyrészt attól függ majd, hogy az importőrök képesek lesznek-e új beszerzési forrásokat találni, vagy az esetleges árnövekedés legalább egy részét fogyasztóikra hárítani. Azon gazdasági szereplők esetében, amelyek nem csak a Kínai Népköztársaságból szerzik be a terméket vagy az érintett terméken kívül egyéb termékeket is importálnak, az említett negatív hatás még korlátozottabb lesz. A Bizottság ezért úgy véli, hogy noha az érintett termék importőreit valószínűleg éri bizonyos negatív hatás, ez - az átlagot tekintve - korlátozott marad.
(351)
Egy független importőr azzal érvelt, hogy egy új beszállító termékeinek elfogadása előzőleg jelentős munkaidő- és pénzügyi ráfordítást igényel. A végleges nyilvánosságra hozatalt követően ezzel kapcsolatban megfogalmazott állítás szerint a helyszíni vizsgálat alkalmával az ellenőrző csoportnak valós tényekkel igazolták, hogy az importőrnek hosszú vizsgálati eljárást kell elvégeznie, mielőtt döntést hoz egy adott exportőrtől való beszerzésről.
(352)
A Bizottság elismeri, hogy egy importőr és egy beszállító közötti új kapcsolat kialakítása többletköltségekkel és időráfordítással járhat (pl. a termék tesztelése). Ugyanakkor a beszállító megváltoztatása az importőr szakmai tevékenységéhez tartozó, kiszámított, szokásos kockázat, amely összefügg azzal, hogy a fotovillamossági piac folyamatosan érik, változik (pl. csődök, konszolidáció), ezért új beszállítók keresését teszi szükségessé. Feltételezhető továbbá, hogy a tartósan piacra kerülő új típusú modulok (pl. amelyek új hatékonysági tulajdonságokkal rendelkeznek) szintén tesztelést igényelnek. Így tehát egy új termék tesztelése (amely akár ugyanattól a beszállítótól is származhat) inkább szokásos, mintsem rendkívüli tevékenységnek tűnik. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
(353)
A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva két fél ismételten állította, hogy a független importőrök érdekét nem vették kellőképpen figyelembe. Az egyik fél állítása szerint a további együttműködő importőrök által kitöltött kérdőívek nem bizalmas jellegű változatának hiánya miatt a feleknek nem volt lehetőségük a megfelelő helyzetértékelésre. Kétségbe vonta a Bizottság értékelését, amely szerint lehetséges, hogy az Unióban - az egyéb harmadik piacok állítólagos fellendülése következtében - bővülni fog az egyéb harmadik országokból érkező behozatal, és ezáltal az importőrök beszállítót tudnak váltani. Ezzel összefüggésben a fél azt állította, hogy e feltételezés ellentmond a (336) preambulumbekezdés következtetéseinek, amelyek szerint az egyéb harmadik országokból érkező behozatal nem lesz tömeges. Egy másik fél felvetette, hogy a Bizottság tiszteletben tartotta-e a megkülönböztetésmentesség elvét, mivel a Bizottság értékelésében az uniós gyártók kiemeltebb szerepet kaptak, mint a többi gazdasági szereplő.
(354)
Először is, a Bizottság megerősíti, hogy a további együttműködő importőröktől az ideiglenes rendelet közzétételét követően beérkezett kitöltött kérdőívek nem bizalmas jellegű változata az érdekelt felek általi betekintésre szánt akta részét képezte. Másodszor, nincs ellentmondás azon feltevések között, hogy egyrészről az egyéb harmadik országokból érkező behozatal a csökkenő kínai behozatal következtében növekedhet, másrészről, tekintettel a fotovillamos létesítmények iránt világszerte fokozódó keresletre, e növekedés nem lesz számottevő. Ugyanakkor, mivel az uniós gazdasági ágazat várhatóan visszaveszi annak a piaci részesedésnek bizonyos részét, amelyet korábban a Kínából származó termékek birtokoltak, nem zárható ki, hogy a független importőröket bizonyos mértékű üzleti veszteség éri. Meg kell jegyezni mindemellett, hogy a teljes fotovillamossági piac mérete hosszú távon várhatóan tovább növekszik, mivel a hálózati egyenértékűséget egyre több helyen sikerül elérni. Végül, a Bizottság pontosította, hogy - akárcsak valamennyi kereskedelemvédelmi vizsgálat során -, míg az uniós gazdasági ágazat helyzetének értékelésére annak megállapítása céljából került sor, hogy az ágazatot a dömpingelt behozatal miatt érte-e jelentős kár, az uniós érdek elemzésével összefüggésben az uniós gazdasági ágazat érdekének értékelésére azonos módon került sor, mint az egyéb gazdasági szereplők, köztük a független importőrök érdekének értékelésére. A Bizottság továbbá tisztázta, hogy annak a vizsgálatát, hogy az uniós gazdasági ágazatot érte-e jelentős kár, különösen az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése szabályozza, amely megállapítja az ilyen vizsgálatok minimumszabályait. Az uniós érdek elemzésére csak azt követően kerül sor, hogy az alaprendelet 21. cikkében foglalt szabályok alapján megállapítást nyert a kárt okozó dömping megléte. Ennek eredményeképpen a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az intézkedések bizonyos importőrökre - különösen a kizárólag a Kínai Népköztársaságból importálókra - gyakorolt, feltehetően negatív hatásai nem múlták felül az uniós gazdasági ágazat számára az intézkedésekből származó előnyöket, és a tisztességes verseny következtében az uniós fotovillamossági piac számára közép- és hosszú távon jelentkező előnyöket.
(355)
További észrevételek hiányában, a mintába felvett négy importőrre vonatkozó információk alapján, az ideiglenes rendelet (233) és (234) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
4. Az értéklánc előző lépcsőjén álló gazdasági szereplők érdeke
(356)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően több fél megismételte azt az állítást, hogy a fotovillamossági ágazat értékláncában az alapanyagok többsége az Unióból származik, és ez az előnyös helyzet a vámok kivetése esetén megszűnhet, mivel a vám következtében csökkenni fog az érintett termék előállítása a Kínai Népköztársaságban. A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva az egyik fél rámutatott, hogy az intézkedések ebben az esetben további intézkedéseket válthatnak ki, amelyeket Kína szabhat meg az uniós termékek tekintetében.
(357)
E tekintetben, amint az az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdésében szerepel, a vámok alkalmazása után várhatóan továbbra is a kínai behozatal fogja ellátni az uniós piacot. Ezen túlmenően a fotovillamossági ágazat különféle nyilvánosan elérhető forrásai, mint például a globális fotovillamossági piac 2013-2017 közötti időszakra vonatkozó kilátásairól szóló EPIA-jelentés, azt jelzik előre, hogy az Unióban a kereslet csak rövid távon (2013 és 2014) szűkülhet, mivel a következő években az uniós fogyasztás tovább nő majd. Továbbá, amint azt az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdése megállapítja, a tisztességtelen kereskedelmi gyakorlatok felszámolása közép- és hosszú távon várhatóan fenntartható növekedést tesz majd lehetővé az Unió fotovillamossági piacán, ami valamennyi uniós gazdasági szereplőnek a hasznára válik. Végül, ami a Kína által az ez esetben hozott intézkedésekre reagálva alkalmazott lehetséges megtorlásra vonatkozó érvet illeti, emlékeztetni kell arra, hogy Kína - akárcsak bármely másik WTO-tag - csak indokolt körülmények között indíthat kereskedelemvédelmi vizsgálatot, és ezeknek a vizsgálatoknak meg kell felelniük a WTO szigorú szabályainak. A Bizottság minden ilyen vizsgálatot nyomon követ annak biztosítása érdekében, hogy betartsák a WTO szabályait. Az érvet ezért a Bizottság elutasította.
(358)
Egyes felek vitatták azt az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdésében szereplő megállapítást, miszerint az értéklánc előző lépcsőjén álló, fotovillamossági ágazatban működő uniós gazdasági szereplők valószínűleg képesek lesznek kiegyenlíteni a Kínai Népköztársaságba irányuló export esetleges csökkenését a többi piacra történő exporttal, azzal érvelve, hogy a vámok világszerte csökkenteni fogják a termék iránti keresletet.
(359)
E tekintetben először is meg kell jegyezni, hogy nem várható, hogy a vámok következtében teljes mértékben megszűnik a kínai behozatal. Ezen túlmenően a vizsgálat során gyűjtött információk alapján nem állapítható meg közvetlen összefüggés a Kínai Népköztársaságból az uniós piacra érkező behozatal, illetve a Kínai Népköztársaságból más piacokra irányuló kivitel alakulása között. Ezenfelül a fotovillamossági ágazat különféle nyilvánosan elérhető forrásai, mint például a globális fotovillamossági piac 2013-2017 közötti időszakra vonatkozó kilátásairól szóló EPIA-jelentés, azt jelzik előre, hogy a fotovillamossági piac a következő években világszerte növekedni fog. Ami a kínai piacot illeti, egyes jelek arra utalnak, hogy a Kínai Népköztársaságban lényegesen nőni fog a belső fogyasztás (pl. az EPIA szerint). A fentiekre tekintettel nem várható, hogy az értéklánc előző lépcsőjén álló uniós gazdasági szereplők Kínai Népköztársaságba irányuló exportja jelentősen csökkenni fog az intézkedések elrendelése miatt.
(360)
Meg kell továbbá jegyezni, hogy az uniós kereslet 2013. és 2014. évi, a fenti (357) preambulumbekezdésben említett csökkenése kedvezőtlen hatást gyakorolhat az értéklánc előző lépcsőjén álló gazdasági szereplőkre. Ez azonban - legalábbis nagyrészt - nem hozható összefüggésbe a vámokkal, mivel erre már jóval az ideiglenes intézkedések elrendelése előtt számítani lehetett. Ezenfelül, ami a fotovillamossági ágazatot kiszolgáló uniós gépgyártókat illeti, a Kínai Népköztársaságban rendelkezésre álló jelentős gyártási többletkapacitás miatt - az ideiglenes rendelet (239) preambulumbekezdésében foglaltak szerint - nem valószínű, hogy a Kínai Népköztársaságba irányuló exportjuk jelentősen nőhetne, még akkor sem, ha a kínai gyártók növelik gyártási volumenüket. Végezetül, a vizsgálat során összegyűjtött adatok arra utaltak, hogy a gépgyártókra a napenergiát hasznosító fotovillamossági ágazatra vonatkozó 12. kínai ötéves terv is hatással lehet, amely azt irányozza elő, hogy 2015-re az elemek gyártására szolgáló berendezések 80 %-ának a Kínai Népköztársaságból kell származnia. Amennyiben ezt a változást a WTO szabályainak betartásával érik el, ez is tovább korlátozhatja az uniós gépgyártók lehetőségét arra, hogy bekapcsolódjanak a kínai piaci versenybe. A fenti érvet ezért a Bizottság elutasította.
(361)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva a kínai kormány úgy érvelt, hogy a napenergiát hasznosító fotovillamossági ágazatra vonatkozó 12. ötéves terv csak néhány általános irányelvet tartalmaz, amelyek nem kötelező érvényűek, mivel semmilyen végrehajtási hatáskört nem irányoztak elő, és ezért ezt nem szabad arra utaló jelnek tekinteni, hogy az unós gépgyártóknak kevesebb lehetősége lesz bekapcsolódni a kínai piacon folyó versenybe. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kínai kormány a 12. ötéves tervben a fotovillamossági ágazatot stratégiai ágazatként nevezte meg, és külön tervet is közzétett a napenergiát hasznosító fotovillamossági ágazatra vonatkozóan. E tervben a kínai kormány kijelentette, hogy támogatja a „kiváló vállalkozásokat” és a „kulcsfontosságú vállalkozásokat”, valamint elkötelezte magát amellett, hogy „előmozdítja a fotovillamosság területén különféle támogatási politikák végrehajtását” és „megfogalmazza az ágazatra, a finanszírozásra, az adózásra vonatkozó támogató politikák általános előkészítését”. Továbbá, mivel a terv alapvető utasításokat tartalmaz, amelyeket a kínai iparnak az ötéves időszak alatt el kell érnie, ez nagy hatást gyakorol az üzleti környezetre, mind a Kínai Népköztársaságon belül, mind pedig a Kínával üzleti kapcsolatban álló országokban. A fentiekre tekintettel egyértelmű jelek utalnak arra, hogy a terv korlátozza a kínai elemgyártók választási szabadságát és a gyártó berendezéseket a kínai piacra exportáló uniós gyártók által gyakorolt versenynyomást. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(362)
Egy együttműködő nyersanyag-előállító vitatta, hogy a kínai piacon bekövetkező termeléscsökkenés más piacokon kiegyenlítődne, tekintettel a Kínai Népköztársaságban meglévő jelentős kiépített gyártási kapacitásra, amelyet másutt nem lehet könnyedén kiépíteni.
(363)
Ezt az érvet a fenti (359) preambulumbekezdésben foglalt megállapításokra tekintettel el kell vetni, mivel semmilyen jel nem utal a kínai piacon folyó termelés állítólagos csökkenésére.
(364)
Egy érdekelt fél vitatta az értéklánc előző lépcsőjén álló ágazatban foglalkoztatott alkalmazottaknak az ideiglenes rendelet (236) preambulumbekezdésében említett számát.
(365)
Tisztázni kell, hogy az ideiglenes rendeletben említett szám, amely 4 200 alkalmazottról számol be, nem a teljes ágazatra, hanem csak az értéklánc előző lépcsőjén álló együttműködő gazdasági szereplőkre, például berendezésgyártókra és poliszilícium-szállítókra vonatkozik, és ezeknek a kérdőívre adott válaszain alapul.
(366)
A lemezek termékkörből való kizárását követően e termék uniós gyártói számára mindazonáltal feltehetően előnyös lesz a vámok kivetése, mivel az uniós ágazat várhatóan növelni fogja az elemek és modulok gyártását.
(367)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (235) és (240) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
5. Az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők érdeke
(368)
Amint az a fenti (329) preambulumbekezdésben szerepel, az ideiglenes intézkedések elrendelését követően két projektfejlesztőnél további ellenőrző látogatást tettek.
(369)
Az értéklánc következő lépcsőjén álló, a hasonló termékhez közvetlenül kapcsolódó tevékenységet folytató gazdasági szereplők (vagyis a projektfejlesztők és telepítéssel foglalkozók) által a kérdőívre adott hét válaszon túl - amelyek elemzése az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők ideiglenes rendeletben foglalt értékelésének alapját képezte - a kérdőívre adott hat olyan további válasz elemzésére is sor került, amelyeket az ideiglenes szakaszban nyújtottak be és amelyek nem minősültek kellően teljesnek (lásd az ideiglenes rendelet (241) preambulumbekezdését), mivel ezek utaltak a fotovillamossággal kapcsolatos tevékenységüknek az átfogó tevékenységükön belüli viszonylagos jelentőségére.
(370)
Az érintett hat további gazdasági szereplő a fotovillamossági ágazaton belül tevékenykedő szolgáltató volt (logisztika, szállítás, közönségkapcsolatok stb.), vagyis olyan gazdasági szereplők, akiknek a tevékenysége nem kapcsolódik közvetlenül a vizsgált termékhez. A válaszok bizonyos hiányosságai ellenére a kérdőívekben szereplő adatokból kiderült, hogy ezeknek a gazdasági szereplőknek a fotovillamossággal kapcsolatos tevékenységei átfogó tevékenységükhöz viszonyítva elhanyagolhatóak voltak. A vizsgálat időszak alatt a fotovillamossággal kapcsolatos tevékenység csakugyan mindössze teljes árbevételük mintegy 5 %-át és teljes foglalkoztatásuk 8 %-át tette ki. A jövedelmezőség mértéke átlagosan körülbelül 7 % volt. Meg kell jegyezni azonban, hogy a jövedelmezőségre vonatkozó adatok nem voltak teljesek, mivel e szempontot illetően nem minden gazdasági szereplő szolgált adatokkal.
(371)
A további elemzés alapján megállapítást nyert, hogy a benyújtott adatok tükrében nem valószínű, hogy az intézkedések által a fotovillamossági ágazat szolgáltatóinak gazdasági helyzetére gyakorolt lehetséges hatás jelentős lesz.
(372)
Az ideiglenes és a végleges nyilvánosságra hozatalt követően több fél kétségbe vonta az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplőkkel kapcsolatban a forgalomra, a jövedelmezőségre és a foglalkoztatásra vonatkozó, a Bizottság által az értéklánc következő lépcsőjén álló hét gazdasági szereplő kérdőívre adott válaszaiból levezetett adatok reprezentatív voltát. Az AFASE a tagjai (a telepítéssel foglalkozók) körében végzett „felmérést” nyújtott be annak szemléltetése céljából, hogy a telepítéssel foglalkozók többsége számára a fotovillamossági tevékenység jelenti az elsődleges bevételi forrást. Az AFASE azt állította továbbá, hogy az ideiglenes rendelet (242) preambulumbekezdésében foglalt megállapításokkal ellentétben az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők, különösen a telepítéssel foglalkozók csak egyszámjegyű haszonkulcsot érnek el, amely nem teszi lehetővé a vámok beépítését.
(373)
Ami az ideiglenes rendeletben felhasznált adatok reprezentativitását illeti, a Bizottság a fenti (330) preambulumbekezdésben foglaltaknak megfelelően az egyedi kérdőívet kitöltő, az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők által szolgáltatott valamennyi adatot, valamint az AFASE által szolgáltatott beadványokat is felhasználta.
(374)
Ami azt az állítást illeti, hogy a fotovillamossági üzletág a telepítéssel foglalkozók elsődleges bevételi forrása, az értéklánc következő lépcsőjén álló hét gazdasági szereplő (telepítéssel foglalkozók és projektfejlesztők) által a kérdőívre adott válaszok további elemzése megerősítette, hogy a vizsgált hasonló termékkel közvetlenül összefüggő tevékenységnek e gazdasági szereplők összes tevékenységén belüli aránya átlagosan 42 %, jövedelmezőségük pedig átlagosan 11 % volt. Ugyanakkor (a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő) tevékenységeiket is figyelembe véve, ezek általános jelentősége a hét gazdasági szereplő közül három esetében számottevően nő. Ennek következtében a megfelelő arány a vizsgálati időszak alatt 45 % és 100 % között változna. Ezen túlmenően a hét gazdasági szereplő (telepítéssel foglalkozók és projektfejlesztők) esetében a fotovillamossági tevékenység jövedelmezősége - a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő tevékenységeket is beleértve - átlagosan 9 % lenne. Ami a foglalkoztatást illeti, a fotovillamossági tevékenység - a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő tevékenységeket is beleértve - a vizsgálati időszak alatt mintegy 660 teljes munkaidős állást tenne ki a hét gazdasági szereplő esetében. A fotovillamossági projekteken és telepítési munkákon túlmenően ezek a gazdasági szereplők szélenergetikai létesítmények telepítésével és elektromos berendezések gyártásával is foglalkoztak.
(375)
Megállapítható, hogy az intézkedéseknek az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplőkre gyakorolt bármilyen hatását elsősorban a vizsgált termékkel közvetlenül összefüggő tevékenységük alapján kell értékelni, amely a vizsgálati időszakban átlagosan 11 %-os jövedelmezőséget ért el. Még ha azonban az értékelésre a vizsgált termékkel közvetlenül nem összefüggő teljes fotovillamossági tevékenység alapján kerül is sor, hasonló következtetéseket kellene levonni, mint az ideiglenes szakaszban, mivel a különféle figyelembe vett tényezők, azaz a jövedelmezőség és a vám egy részének beépítésére való képesség összességében nem változnak jelentősen (a jövedelmezőség átlagosan 11 %-ról átlagosan 9 %-ra csökken). A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva az egyik fél, akinek a telephelyén a Bizottság ellenőrző látogatást tett, vitatta a telepítéssel foglalkozók és a projektfejlesztők jövedelmezőségére vonatkozó következtetés reprezentatív voltát, amely következtetés - az érintett gazdasági szereplő esetében - állítólag egyetlen ügyleten alapul. Ezt az érvet a Bizottság elvetette, mivel az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők jövedelmezőségét az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők által a kérdőívre adott válaszaikban benyújtott összes adat alapján számította ki.
(376)
Az AFASE által a tagjai körében lebonyolított felmérést illetően elsőként meg kell jegyezni, hogy valamennyi gazdasági szereplőnek megvolt a lehetősége arra, hogy a vizsgálat megindításakor jelentkezzen, és válaszoljon az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők számára kialakított egyedi kérdőívre, amelyen a vámok ezen gazdasági szereplőkre gyakorolt hatásának az értékeléséhez szükséges információkat kellett megadni. Másodszor, a felmérésben nem fedték fel a telepítéssel foglalkozók kilétét, ami nem tette lehetővé például a szolgáltatott adatok relevanciájának és megbízhatóságának ellenőrzését. Harmadszor, míg a felmérésben feltett több kérdés is foglalkozott azzal, hogy a telepítéssel foglalkozók mennyire képesek beépíteni a lehetséges vámokat, a vizsgálati időszak során e telepítéssel foglalkozó szereplők által elért nyereség összegét egyáltalán nem említik, így a felmérésből hiányzik az intézkedések hatásának értékelése szempontjából fontos egyik elem. Ennek következtében az átadott felmérésből semmilyen érdemi következtetés nem vonható le.
(377)
Több fél kétségbe vonta azokat az ideiglenes rendelet (247) és (250) preambulumbekezdésében szereplő megállapításokat, amelyek szerint az értéklánc következő lépcsőjén álló szegmensben a munkahelyeket rövid távon kedvezőtlen hatás éri, valamint összességében kedvezőtlen lesz a hatás, de csak korlátozott mértékben, mivel az uniós fotovillamossági piac az előrejelzés szerint közép- és hosszú távon növekedni fog. Néhány fél azt állította továbbá, hogy a kereslet visszaesése különösen a telepítéssel foglalkozókat fogja sújtani, akik tevékenységében a fotovillamossági telepítések döntő jelentőséggel bírnak.
(378)
A Bizottság tovább elemezte a munkahelyek vámok kivetéséből származó lehetséges megszűnését. Általánosságban véve a vizsgálat során gyűjtött információk megerősítették, hogy az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazatban munkahelyek szűntek meg amiatt, hogy 2011 és 2012 között körülbelül 5 GW-tal csökkent a fotovillamossági telepítések iránti kereslet, amint az az ideiglenes rendelet (246) preambulumbekezdésében is szerepel. A munkahelyek számának e csökkenése nem hozható összefüggésbe az intézkedésekkel, mivel az a piac alakulását tükrözte. Ezenfelül 2013-ban és 2014-ben a kereslet további szűkülése várható, ami minden valószínűség szerint további munkahelyek megszűnéséhez vezet majd a fotovillamossági ágazatban. Hasonlóképpen, a kereslet ilyen alakulását jelezték előre a vizsgálat megindítása előtt a fő kutatóközpontok, például az EPIA is, és ezért a munkahelyek e megszűnése nem tulajdonítható az intézkedések elrendelésének.
(379)
Az uniós ágazat a PriceWaterHouseCoopers (a továbbiakban: PWC) tanácsadó vállalat által készített tanulmányt nyújtott be az intézkedéseknek a fotovillamossági ágazathoz kapcsolódó munkahelyekre gyakorolt lehetséges hatásáról. A PWC-tanulmány egy korábbi, a Prognos nevű tanácsadó vállalat által készített tanulmányra hivatkozik, amely az intézkedések elrendelésének következményeképpen nagyszámú munkahely megszűnését jelezte előre a fotovillamossági piacon; ezt a tanulmányt az AFASE az ideiglenes vámok kivetése előtt nyújtotta be, és annak kérdésével az ideiglenes rendelet (243)-(246) preambulumbekezdése foglalkozik. A PWC-tanulmány bírálta a Prognos tanulmányát, és rámutatott arra, hogy a megszűnő munkahelyek Prognos által becsült teljes száma meghaladja az uniós fotovillamossági ágazatban létező összes munkahely számát. A vámok uniós piacra gyakorolt hatását illetően a PWC a Prognosszal ellentétes következtetésre jutott, és előrejelzése szerint az intézkedések nettó pozitív hatást gyakorolnak majd az uniós munkahelyekre, és az előnyök felülmúlják a vámok lehetséges kedvezőtlen (pl. a keresletre gyakorolt) hatásait. Tekintettel az intézkedések által az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazat foglalkoztatási helyzetére gyakorolt hatással kapcsolatos új, megalapozott érvek hiányára, az ideiglenes rendelet (247)-(250) preambulumbekezdésében foglalt megállapítások megerősítést nyernek.
(380)
Az AFASE azzal érvelt, hogy a Bizottság nem hozta nyilvánosságra a közvetlen fotovillamossági munkahelyek 2011-re vonatkozó számában foglalt 20 %-os hibahatár forrását, amelyet az ideiglenes rendelet (245) preambulumbekezdése említ.
(381)
Erre a 20 %-os hibahatárra, amely lefelé és felfelé egyaránt érvényesülhet, az EPIA-nál tett ellenőrző látogatás során derült fény. Ez jól szemlélteti, hogy milyen nehéz pontosan meghatározni az értéklánc későbbi lépcsőjén álló ágazat foglalkoztatási adatait, mivel az adatgyűjtéshez csak kevés, gyakran egymásnak ellentmondó forrás áll rendelkezésre.
(382)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva egyes felek azt állították, hogy a Bizottság elemzése hallgat arról a tényről, hogy a vámok a fotovillamossági telepítések számának 2011 utáni csökkenése miatt még több munkahely megszűnését eredményezik majd. Azzal érveltek, hogy e munkahelyek megszűnése, különösen az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazatban, szorosan összefügg azzal, hogy a fotovillamossági telepítéssel foglalkozók tevékenységében döntő jelentőséggel bír a napenergiát hasznosító létesítmények telepítése. Ezen túlmenően az AFASE bírálta a Bizottságot, amiért nem vette megfelelően figyelembe a tagjai körében általa végzett felmérést, valamint egy hasonló felmérést, amelyet a napenergiával foglalkozó egyesült királyságbeli szakmai szövetség (Solar Trade Association) bonyolított le, és amely állítólag szemléltette ezt a függőségi helyzetet.
(383)
Ami a vámok munkahelyekre gyakorolt hatásának a Bizottság általi állítólagos elhallgatását illeti, a Bizottság a fenti (377) és (379) preambulumbekezdésre hivatkozik, amelyek kitérnek az intézkedéseknek a fotovillamossági ágazatbeli munkahelyekre gyakorolt hatásával kapcsolatos állításokra, és amelyek elismerik, hogy az intézkedések rövid távon valóban kedvezőtlenül érinthetik az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazaton belüli munkahelyeket.
(384)
Az AFASE és az egyesült királyságbeli Solar Trade Association által végzett felmérést illetően a végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva megnevezték az interjúban részt vevő vállalatokat. A felmérések azonban továbbra is hiányosak, mivel például egyes válaszok nem teljesek. A felmérések elemzéséből a következők derültek ki. Ami az AFASE által végzett felmérést illeti, először is meg kell jegyezni, hogy az interjúban megkérdezett 50 telepítéssel foglalkozó többsége arról számolt be, hogy kizárólag a fotovillamossági piacon folytat tevékenységet. Az 50 telepítéssel foglalkozó közül 15-en nyilatkoztak úgy, hogy más, nem fotovillamossági tevékenységekkel is foglalkoznak, például fűtés- vagy villamossági szereléssel és bizonyos mértékben szélenergiával. Az egyesült királyságbeli felmérés esetében az interjúban megkérdezett 31 egyesült királyságbeli vállalat közül 21 a fotovillamossági tevékenységeken kívül mással is foglalkozik. Ez az eredmény azt mutatja, hogy a projektfejlesztők és telepítéssel foglalkozók közel felének az esetében helyes az az ideiglenes rendelet (247) preambulumbekezdésében foglalt megállapítás, amely szerint más tevékenységeket - például villamossági és fűtésszerelés, vízvezeték-szerelés és egyéb zöldenergia-létesítmények telepítése - is végezhetnek. El kell azonban ismerni, hogy ez a lehetőség kisebb mértékben állhat fenn, mint azt az ideiglenes rendeletben feltételezték. Ennélfogva előfordulhat, hogy az eredeti feltevéstől eltérően kevésbé enyhíti a munkahelyek megszűnésének problémáját. Másodszor, az AFASE és az egyesült királyságbeli Solar Trade Association által felmért gazdasági szereplők egy része Unióban gyártott termékeket használ, egyesek pedig azt tervezik, hogy az intézkedést követően az áremelést elkerülendő nem kínai termékeket szereznek be. Így a kínai importtól való függőségük és az intézkedések hatása várhatóan csökkenni fog, mert hozzáférnek Unióban gyártott termékekhez.
Harmadszor, az intézkedések által az összes felmérésbe bevont gazdasági szereplő vállalkozására gyakorolt hatás becsléséből nem lehetett határozott következtetéseket levonni, mivel értékelésük nagyon sokféle volt. Olyan vállalat is akadt, amely egyáltalán nem volt képes felmérni ezt a hatást. Negyedszer, az arra a kérdésre adott válaszok, hogy a vámok bevezetése esetén hány fotovillamossági projekt esetében áll fenn a megszüntetés kockázata, az egyesült királyságbeli felmérésben a „nem sok” és az „összes projekt” között szóródtak. Egyes gazdasági szereplők nem tudtak becslést adni. Végezetül mindkét felmérésből hiányzott a megkérdezett gazdasági szereplők jövedelmezőségére irányuló kérdés, ami fontos ahhoz, hogy értékelni lehessen az adott esetben a vámból eredő áremelkedés beépítésének lehetőségét.
(385)
Más felek azt állították, hogy a telepítéssel foglalkozók az érintett technológiák és know-how közötti jelentős eltérések miatt nem tudnak könnyen tevékenységet váltani vagy más zöldenergia-létesítmények telepítésére átállni. Ezért ha a vámokat kivetnék, kiszállnának az üzletágból. A végleges nyilvánosságra hozatal után ezt az állítást egy érdekelt fél megismételte, azzal érvelve, hogy a telepítéssel foglalkozók jelentős forrásokat fektettek be a fotovillamosságra való szakosodásba, így például a szakképzésbe, ami azt mutatja, hogy leginkább a fotovillamossági ágazatra összpontosítanak, és hogy nem tudnának könnyen átállni más tevékenységekre.
(386)
Ezt az érvet nem támasztották alá kellőképpen, mivel nem bizonyították, hogy egy telepítéssel foglalkozónak pontosan milyen ismereteket kell megszereznie, valamint hogy mennyire nehéz és költséges ezeknek az ismereteknek a megszerzése. Ettől függetlenül az intézmények elismerik, hogy a telepítéssel foglalkozók a fotovillamos modulok telepítéséhez szükséges speciális know-how-t fejlesztettek ki. Ezeknek az ismereteknek a kifejlesztése azonban viszonylag új keletű, és csupán kiegészíti a telepítéssel foglalkozók villamossági és fűtésszereléssel, vízvezeték-szereléssel stb. kapcsolatos elsődleges szakismereteit. Ezenfelül a szakértelem kialakítása egy tisztességtelen gyakorlatra, nevezetesen a Kínából származó nagy mennyiségű dömpingelt behozatalra adott válasz is volt egyben. Függetlenül a telepítéssel foglalkozók alkalmazottainak szakismereteitől, ezt az érvet a fenti (378) és (382) preambulumbekezdésben az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazat foglalkoztatási helyzetét illetően elvégzett elemzéssel párhuzamosan kell vizsgálni, amely ágazatot rövid távon kedvezőtlen hatás érheti; mindez azonban a fenntartható kereskedelemnek köszönhetően közép- és hosszú távon a telepítéssel foglalkozók foglalkoztatásának növekedéséhez vezetne. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(387)
Több fél vitatta azt az ideiglenes rendelet (247) preambulumbekezdésében említett érvet, miszerint az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők képesek lehetnek a lehetséges áremelkedés részbeni beépítésére. Ezt az érvet sem támasztották alá kellőképpen, ami megakadályozta annak értékelését, hogy ez az állítás mennyiben pontos. Amint az a (374) preambulumbekezdésben szerepel, az értéklánc következő lépcsőjén álló együttműködő gazdasági szereplőknek a közvetlenül az érintett termékkel összefüggő jövedelmezőségét körülbelül átlagosan 11 %-ra értékelték, ami a kérdéses gazdasági szereplők számára módot ad arra, hogy legalább részben beépítsék az esetleges áremelkedést. Ebben az összefüggésben emlékeztetni kell arra, hogy - amint az a fenti (335) preambulumbekezdésben is szerepel - az árak általánosságban csökkenő tendenciát mutatnak. Ezt az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
(388)
A végleges nyilvánosságra hozatalra reagálva egyes felek megismételték azt az állítást, miszerint fennáll annak a komoly veszélye, hogy az intézkedések következtében csökkenni fog az Unióban a napenergiát hasznosító termékek iránti kereslet, ami - e felek szerint - az intézkedések ellen szól. Az egyik fél úgy érvelt, hogy a napenergiának jelenleg nagy a keresleti árrugalmassága, és akár már a napenergiát hasznosító termékek árának csekély mértékű emelkedése is a kereslet súlyos szűküléséhez vezetne. Ennek a félnek a becslése szerint egy 30 % körüli dömpingellenes vám további 8 GW-tal csökkentheti a keresletet, míg az 50 %-os vám 10 GW-os csökkenést eredményezne. Hasonló szellemben az AFASE egy piaci elemző által készített tanulmányra hivatkozott, amely 2013-ra 50 %-os vám esetén szintén a kereslet - legfeljebb 2 GW-os - csökkenését vetíti előre, azaz sokkal kisebb nagyságrendű keresletcsökkenést jelez.
(389)
Noha a felek a vizsgálat során a fent említetteken túl további különböző keresletcsökkenési forgatókönyveket is benyújtottak, ezek nem tartalmaztak hasonló eredményeket. Jóllehet nem zárható ki, hogy a vámok a fotovillamos telepítések iránti kereslet csökkenéséhez vezetnek, ez a hatás nehezen számszerűsíthető, tekintettel a fotovillamos létesítmények Unión belüli vonzerejét befolyásoló tényezők sokféleségére (lásd például az ideiglenes rendelet (258) preambulumbekezdését). Ezenfelül még ha rövid távon történne is ilyen keresletszűkülés, a tisztességes kereskedelemből eredő közép- és hosszú távú előnyök várhatóan felülmúlják a rövid távú kedvezőtlen hatást. Végezetül, maga az AFASE is elismerte, hogy a kereslet és a vámok közötti közvetlen összefüggés csak akkor válik értékelhetővé, miután már bevezették a vámokat. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(390)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (243) és (250) preambulumbekezdése megerősítést nyer. Az arra a hat szolgáltatóra vonatkozó megállapítások, akiknek fotovillamossággal kapcsolatos tevékenysége csak tágabb tevékenységi körük töredékét alkotja (lásd a fenti (370) preambulumbekezdést), nem változtatják meg az ideiglenes rendelet (250) preambulumbekezdésében foglalt következtetést, és ugyanez igaz a (374) preambulumbekezdésben említett hét projektfejlesztő/telepítéssel foglalkozó azon tevékenységeinek megkülönböztetésére is, amelyek nem kapcsolódnak közvetlenül az érintett termékhez.
6. A végfelhasználók/fogyasztók érdeke
(391)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően néhány fél megismételte azt az érvet, miszerint a vámok növelni fogják az érintett termék árát. Következésképpen csökkenni fog a fotovillamos telepítések iránti kereslet, mivel ezek a fogyasztók számára túlságosan drágák lesznek, a többi befektető számára pedig nem bírnak majd kellő vonzerővel.
(392)
Amint az a fenti (335) preambulumbekezdésben már szerepel, még ha az intézkedések elrendelése maga után vonhatja is az árak átmeneti emelkedését, az árak - ezt több nyilvános forrás is megerősíti - általánosan csökkenő tendenciát mutatnak. Jóllehet az intézkedésekből eredő lehetséges áremelkedést és a kereslet emiatti lehetséges szűkülését nehéz pontosan számszerűsíteni, több tényezőre is fel kell hívni a figyelmet. Először is, a vizsgált termék a fotovillamos telepítés teljes költségének legfeljebb 50 %-át adja, ezért a vámot legalább részben be lehet építeni. Másodszor, az uniós ágazat és az uniós piacon már jelenlévő harmadik országbeli gyártók közötti verseny valószínűleg alacsonyan tartja az árakat. Az uniós ágazat ugyanakkor a gyártóüzemek jobb kihasználásából adódó méretgazdaságosságnak és a csökkentett gyártási költségeknek köszönhetően várhatóan jobb pénzügyi eredményeket tud majd elérni. Harmadszor, a fotovillamos telepítések iránti kereslet nemcsak a vizsgált termék árszintjével függ össze, hanem az átvételi árak mértékével is. A 2011-ben és a vizsgálati időszakban elérthez képest jelenleg alacsony keresleti szint mellett várható, hogy az átvételi árak nem fognak olyan gyorsan csökkenni, mint a figyelembe vett időszakban, lehetővé téve a fotovillamosság projektekbe való folyamatos beruházást. Az érvelést ezért a Bizottság elutasította.
(393)
A végleges nyilvánosságra hozatalra válaszolva egy fél vitatta a fenti érvelést. Azt állította, hogy a csökkenő ártendencia az intézkedések elrendelése után nem tartható fenn. Az említett fél emlékeztetett arra, hogy az intézkedések rendkívül jelentős költségemelkedést jelentenek, amelyet a költségek csökkenése vagy a harmadik országokból származó behozatal nem tud teljes mértékben ellensúlyozni. Ezen túlmenően megismételte, hogy az uniós ágazat nem lesz képes üzemekre és gépekre irányuló új beruházásokat eszközölni, és hogy az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők beépíthetnek valamennyi áremelkedést, ha a nyereségük 11 %. Végül nincs olyan bizonyíték, amely arra utalna, hogy az átvételi árak kompenzálhatnák az áremelkedést.
(394)
Emlékeztetni kell arra, hogy a fenti állítással ellentétben nem várható, hogy az intézkedésekből eredő áremelkedést teljes mértékben ellentételezni lehet; inkább arra lehet számítani, hogy az intézkedéseket követően az árak átmenetileg emelkedni fognak (lásd az ideiglenes rendelet (247) preambulumbekezdését). Ilyen áremelkedés származhat a kínai dömpingárak és a nem kínai termékek árszintje közötti különbségből. A vizsgálat során összegyűjtött információk alapján azonban kijelenthető, hogy az esetleges áremelkedést - tekintettel az értéklánc következő lépcsőjén álló ágazat 11 %-os nyereségére - több tényezőbe részben be lehet építeni. Végül, azzal az állítással kapcsolatban, miszerint nincs olyan bizonyíték, amely arra utalna, hogy az átvételi árak kompenzálhatnák az áremelkedést, ésszerűen feltételezhető, hogy idővel az átvételi árakat a projektek árának alakulásával összhangban kiigazítják.
(395)
Egy fél azt állította, hogy Európában a modulok árai 2013 márciusa óta 20 %-kal emelkedtek, és hogy 2013 óta súlyos készlethiány áll fenn. Az érvet nem támasztották alá, és azzal szemben a nyilvános információforrások megerősítik, hogy az árak 2013 második negyedévében viszonylag stabilak voltak. Még ha az információ helytálló volna is, csak azt tükrözné, hogy a behozatal nyilvántartásba vételét követően a lehetséges dömpingellenes vám kockázatát beépítették az árba. Az érvet ezért a Bizottság elutasította.
(396)
Egy másik fél azt állította, hogy a fotovillamossági projektek nem termelnek hozamot a beruházó számára, ha az átvételi árak csökkenése nem jár együtt csökkenő projektköltségekkel, beleértve a modulok árát is, mivel ezek egy-egy adott projekt költségein belül jelentős részt képviselnek. Ezért az említett fél azt állította, hogy a vámok számos fotovillamossági projekt életképességét bizonytalanná tennék, mivel áremelkedéshez vezetnek.
(397)
Amint az a fenti (335) preambulumbekezdésben szerepel, az elemek és modulok áraiban általános lefelé mutató tendencia érvényesül. Továbbá, az átvételi árak piaci szempontú jelentősége csökken, mivel várhatóan több régióban megvalósul a hálózati egyenértékűség. Ennek alapján a Bizottság elutasította azt az érvelést, miszerint a fotovillamos modulok ára kedvezőtlen hatással lehet a fotovillamossági projektekre, és bizonytalanná teheti azok életképességét.
(398)
Egy érdekelt fél egy belső modellel szolgált, azt bizonyítandó, hogy a vámok alkalmazása esetén sok fotovillamossági projekt életképessége veszélybe kerül.
(399)
Ez a modell nem tette lehetővé annak megfelelő számszerűsítését, hogy az elemek és a modulok árának emelkedése esetén milyen mértékben csökkenhet a fotovillamos létesítményekbe való beruházások vonzereje (pl. a beruházás megtérülése). Mindazonáltal az az említett modellben alapul vett feltevés, amely szerint bármilyen vámot teljes mértékben továbbhárítanának a végfelhasználókra vagy a fogyasztókra, az értéklánc következő lépcsőjén álló gazdasági szereplők haszonkulcsára tekintettel nem valószínű. Ezenkívül a beruházási döntések nemcsak a modulok árán alapulnak, hanem sok más tényezőtől is függnek, többek között attól, hogy az adott országban kedvező-e a fotovillamos telepítések általános kerete, hogy milyen a támogatás mértéke, illetve a villamos energia ára (hálózati egyenértékűség). Ezt az érvelést tehát el kell utasítani.
(400)
További észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (252) és (254) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
7. Egyéb érvek
(401)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően ismét elhangzott az az érvelés, miszerint az uniós ágazat nem képes ellátni az uniós piacot, és csak a Kínai Népköztársaság rendelkezik az uniós piac ellátásához szükséges kapacitással.
(402)
Ezzel az állítással az ideiglenes rendelet (256) preambulumbekezdése foglalkozik. Még ha az uniós gyártási kapacitásra vonatkozó óvatosabb becslést veszünk is alapul (lásd a fenti (183) preambulumbekezdést), az Unió és a harmadik felek közös tartalékkapacitása elegendő lenne ahhoz, hogy rövid távon ellensúlyozza a kínai import lehetséges csökkenését. Középtávon ugyancsak ésszerűen feltételezhető, hogy az uniós gazdasági ágazat bővíteni fogja gyártási kapacitását, hogy ki tudja elégíteni a keresletet, így méretgazdaságosságot tud elérni, amely pedig további árcsökkentést tenne lehetővé. Ezért ezt az érvet a Bizottság elutasította.
(403)
Néhány fél megismételte azt az érvelést, hogy vámok kivetése esetén nehéz lesz elérni a zöld energiára vonatkozó, 2020-ra kitűzött bizottsági célokat. Erre az érvelésre az ideiglenes rendelet (257)-(259) preambulumbekezdése már kitért, ezért további elemek hiányában az ideiglenes rendelet (257)-(259) preambulumbekezdése megerősítést nyer.
8. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
(404)
A fentiekre tekintettel az ideiglenes rendelet (260)-(261) preambulumbekezdésében foglalt értékelés megerősítést nyer.
(405)
Így semmilyen kényszerítő ok nem áll fenn, amely az érintett termék Kínai Népköztársaságból származó behozatalára vonatkozó végleges intézkedések elrendelése ellen szólna.
G. VÉGLEGES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
(406)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve végleges dömpingellenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
1. A kár megszüntetéséhez szükséges szint
(407)
Ezen intézkedések szintjének meghatározása céljából a Bizottság figyelembe vette a megállapított dömpingkülönbözeteket, valamint az uniós gyártók által elszenvedett kár dömpingkülönbözetek túllépése nélküli megszüntetéséhez szükséges vám összegét.
(408)
Az ideiglenes nyilvánosságra hozatalt követően egy érdekelt fél kétségbe vonta a kár megszüntetéséhez szükséges szint kiszámításához használt 10 %-os haszonkulcsot, azt állítva, hogy ez a szint a jelenlegi piaci körülmények között túl magas ezen ágazat számára, és hogy a modulok és az elemek tekintetében egyaránt ezt alkalmazták. Meg kell jegyezni, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint kiszámításakor az adózás előtti nyereség megállapításának jogi viszonyítási alapja az, hogy ezt a nyereséget az ágazat rendes versenyfeltételek mellett, vagyis a dömping hiányában ésszerűen el tudja-e érni. A Törvényszék ítélkezési gyakorlatával összhangban ez a nyereség a figyelembe vett időszak kezdetén - azaz a dömpingelt behozatal növekedése előtt - realizált nyereség. Az elérendő nyereséget ezért az uniós ágazat által a modulok és elemek tekintetében 2009-ben és 2010-ben - nyereséges teljesítmény esetén - elért súlyozott átlagos nyereség alapján 8 %-ra kiigazították.
(409)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően az uniós ágazat azt állította, hogy azon jövedelmezőségi szintként, amelyet az uniós ágazat a dömpingelt behozatal nélkül ésszerűen elérhet, a 2010. év jövedelmezőségi értékét, nem pedig a 2009. és a 2010. év átlagos haszonkulcsát kell alkalmazni. E tekintetben azzal érveltek, hogy a jövedelmezőség 2009-ben nem volt elégséges, és a két év során fennálló körülmények egyértelműen eltértek, különös tekintettel a fogyasztás 2010. évi alakulására, amely abban az évben enyhítette a dömping hatásait. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapításakor nem bír jelentőséggel az, hogy az uniós ágazat által elért átlagos haszonkulcs „elégséges” volt-e. Amint az az ideiglenes rendelet (264) preambulumbekezdésében már szerepel, a kár megszüntetéséhez szükséges szintet a dömpingelt import hiányában ésszerűen elérhető nyereségre kell alapozni. A vizsgáló hatóságok gyakorlatában azt veszik alapul, ezt a szintet a figyelembe vett időszak kezdetén elérték. Mivel ebben az esetben az uniós ágazat a figyelembe vett időszak kezdetén, 2009-ben az elemek értékesítése tekintetében veszteséget könyvelt el, ez a módszertan alkalmatlan volt, és megbízhatóbbnak ítélték meg, hogy a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapítását a figyelembe vett időszak első és második évének átlagos haszonkulcsára alapozzák. Ezzel kapcsolatban továbbá lényegtelennek tekintették, hogy a körülmények e két évben eltérőek voltak.
(410)
Egy másik fél megismételte, hogy a modulok és az elemek tekintetében különböző elérendő nyereséget kell megállapítani, mivel a két terméktípus jövedelmezősége a figyelembe vett időszak alatt eltérő tendenciát mutatott. Noha a mutatók terméktípusonként külön-külön szerepelnek, az egyes mutatók esetében megállapított következtetések a vizsgált termék egészére vonatkoznak. Emlékeztetni kell arra is, hogy mivel a modulok és az elemek egyetlen terméknek minősülnek, a dömpingkülönbözetek és a kár megszüntetéséhez szükséges szint megállapítása ennek alapján történt.
(411)
Ezenfelül a független importőrök behozatalt követő költségeinek felülvizsgált mintája (amelyet a (21) preambulumbekezdésben kifejtett okok miatt módosítottak) hatással volt a kiszámított kárkülönbözetekre. Végezetül az összes alákínálási különbözetet érintette a CIF-árak korrekciója, a lemezek kizárása és az új elérendő nyereség.
(412)
Egy fél úgy érvelt, hogy a mintába felvett uniós gyártók eladásai a felső kategóriára, azaz a lakossági/kiskereskedelmi ágazatra összpontosultak, amely magasabb betáplálási tarifákat vonzott, és úgy vélte, hogy az uniós ágazat értékesítési árát ezért ennek megfelelően ki kell igazítani. Meg kell jegyezni, hogy ez az állítás nem lehet döntő a kárkülönbözet kiszámítása szempontjából, mivel a vizsgálatból az derült ki, hogy az uniós gyártók nem voltak nyereségesek.
(413)
A kár megszüntetéséhez szükséges szinttel kapcsolatos egyéb észrevételek hiányában az ideiglenes rendelet (263)-(266) preambulumbekezdésében leírt módszertan megerősítést nyer.
2. Végleges intézkedések
(414)
A dömpinggel, a dömpingből származó kárral, az okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetéseket figyelembe véve és az alaprendelet 9. cikkének (4) bekezdése szerint, az alacsonyabb vám elvével összhangban a dömpingkülönbözetek és a kár megszüntetéséhez szükséges szint közül az alacsonyabbal azonos mértékű végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó, vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos elemek behozatalára. Ebben az esetben a vámtételt ennek megfelelően a megállapított kárkülönbözet szintjén kell meghatározni.
(415)
Megjegyzendő, hogy a dömpingellenes vizsgálattal párhuzamosan egy szubvencióellenes vizsgálatra is sor került. Tekintettel az alacsonyabb vám elvének alkalmazására és arra, hogy a végleges szubvenciókülönbözetek alacsonyabbak a kár megszüntetéséhez szükséges szintnél, indokolt a megállapított végleges szubvenciókülönbözetek mértékével megegyező végleges kiegyenlítő vám bevezetése, majd végleges dömpingellenes vám kivetése, legfeljebb a vonatkozó kár megszüntetéséhez szükséges szint mértékében. A fentiek alapján e vámok mértékének kiszabása a következőképpen alakul:
Vállalat
Szubvenciókülönbözet
Dömping-különbözet
A kár megszüntetéséhez szükséges szint
Kiegyenlítő vám
Dömping-ellenes vám
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
csekély összegű (de minimis)
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok (a párhuzamos 1239/2013/EU (18) szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartozó vállalatok kivételével) (I. melléklet)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok, amelyek a párhuzamos 1239/2013/EU szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartoznak (II. melléklet)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Minden más vállalat
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Az egyes vállalatokra az ebben a rendeletben megadott egyedi dömpingellenes vámtételt a jelenlegi vizsgálat megállapításai alapján határozták meg. Így ezek az értékek a vizsgálat során a vállalatokkal kapcsolatban feltárt helyzetet tükrözik. Ezeket a vámtételeket (ellentétben a „minden más vállalatra” alkalmazandó országos vámmal) kizárólag a Kínai Népköztársaságból származó és az említett vállalatok mint egyedi jogi személyek által előállított termékek behozatalaira kell alkalmazni. Az e rendelet rendelkező részében névvel és címmel nem említett vállalatok - beleértve a névvel és címmel felsorolt vállalatokkal kapcsolatban álló vállalatokat - által előállított importált termékekre nem vonatkozhatnak ezek a vámtételek; ezekre a termékekre a „minden más vállalatra” vonatkozó vámtételeket kell alkalmazni.
(417)
A nyilvánosságra hozatalt követően a kínai kormány úgy érvelt, hogy az I. mellékletben és a II. mellékletben felsorolt vállalatokra vonatkozó súlyozott átlagos vámtétel sérti a WTO dömpingellenes megállapodását, mivel az állítólag az elemek és modulok mintába felvett exportáló gyártói tekintetében külön kiszámított vámok súlyozott átlagán alapul. Ez az értékelés azonban nem állja meg a helyét. A mintába felvett exportáló gyártók tekintetében az érintett termék összes kivitelére vonatkozóan egységes vámtétel kiszámítására került sor - és az exportáló gyártók többsége csakugyan exportált elemeket és modulokat. Az az értékelés tehát, hogy a vámokat külön számították ki az elemek és a modulok exportáló gyártói tekintetében, nem helytálló, és ezt az érvet ezért nem lehet elfogadni.
(418)
Amennyiben az alacsonyabb egyedi vámtételben részesülő valamely vállalat kiviteli volumene az érintett intézkedések elrendelése után jelentősen nőne, ezt a volumennövekedés önmagában a kereskedelmi szerkezet intézkedések elrendelése miatti, az alaprendelet 13. cikkének (1) bekezdése értelmében vett megváltozásának lehetne tekinteni. Ilyen körülmények között, a feltételek teljesülése esetén kijátszásellenes vizsgálat indítható. E vizsgálat keretében megvizsgálhatják többek között az egyedi vámtételek megszüntetésének és egy országos vám ezt követő kivetésének szükségességét.
(419)
A vállalatspecifikus dömpingellenes vámtételek alkalmazására irányuló kérelmeket (például a jogalany nevében bekövetkezett változást követően, illetve új gyártási vagy értékesítési egységek létrehozását követően) a Bizottsághoz kell benyújtani, és mellékelni kell hozzá minden vonatkozó információt, különös tekintettel a vállalatnak a gyártáshoz, a belföldi értékesítéshez és az exportértékesítésekhez kapcsolódó olyan tevékenységeiben bekövetkezett változásokra, amelyek például névváltozással vagy a gyártási és értékesítési egységekben bekövetkezett változással függenek össze. Adott esetben a rendeletet ennek megfelelően módosítják az egyedi dömpingellenes vámtételekben részesülő vállalatok felsorolásának aktualizálásával.
(420)
Az új exportőrök és a mintába fel nem vett, e rendelet I. és II. mellékletében említett együttműködő vállalatok közötti egyenlő bánásmód biztosítása érdekében rendelkezni kell arról, hogy az utóbbi vállalatokra kivetett súlyozott átlagos vámot alkalmazzák az esetleges új importőrökre, amelyek máskülönben az alaprendelet 11. cikkének (4) bekezdése szerint felülvizsgálatra lennének jogosultak.
(421)
Az intézkedéseket annak érdekében vezetik be, hogy lehetővé tegyék az uniós gazdasági ágazat számára a káros dömping hatásait követően a helyreállást. Amennyiben kezdetben nem lennének arányban az uniós gyártók lehetséges hasznai és más uniós gazdasági szereplők költségei, ezt a kiegyensúlyozatlanságot az uniós termelés növelésével és/vagy újrakezdésével lehetne ellensúlyozni.
(422)
A megnövelt uniós gyártásra vonatkozó előrevetített forgatókönyv azonban e volatilis piacon nem feltétlenül van összhangban a piac alakulásával. Az ideiglenes rendelet (108) preambulumbekezdésében említettek szerint a modulok uniós fogyasztása 2009 és 2011 között 264 %-kal nőtt, majd a 2011 és a vizsgálati időszak közötti hathónapos időszakban 43 %-kal csökkent. A volatilitás még szembetűnőbb, ha a 2006 és 2011 közötti időszakot tekintjük, amelynek során a modulok uniós fogyasztása kevesebb mint 1 GW-ról csaknem 20 GW-ra nőtt, ami mindössze öt év alatt mintegy 2 000 %-os növekedést jelent. Ez a volatilitás várhatóan továbbra is jellemző lesz, és az üzleti szövetségek által közzétett előrejelzésekben még a 2014-2015-ös középtávú időszak tekintetében is 100 %-os vagy a feletti eltérések vannak a különböző forgatókönyvek között.
(423)
Ezek miatt az okok miatt - e kivételes körülményekre tekintettel - indokoltnak tekinthető, hogy az intézkedések időtartama mindössze két évre korlátozódjon.
(424)
Ennek az időnek elegendőnek kell lennie arra, hogy az Unióban a gyártók növeljék és/vagy újra megkezdjék a termelést, ugyanakkor nem veszélyezteti jelentősen más uniós gazdasági szereplők helyzetét. A Bizottság úgy ítéli meg, hogy a kétéves időszak a legmegfelelőbb annak elemzésére, hogy az intézkedések bevezetése valóban elősegítette-e az európai termelés növekedését, és ezáltal ellensúlyozta-e a más uniós gazdasági szereplőire gyakorolt negatív hatásokat.
(425)
A végleges nyilvántartásba vétel után egy uniós gyártó felvetette azt az érvet, hogy a kétéves korlátozott időtartam túl rövid az elszenvedett kárt követő felépüléshez. Ezenfelül azzal is érvelt, hogy a kétéves időtartam nem teszi lehetővé az uniós gyártók számára, hogy az aktuális és a következő üzleti évre üzleti terveket nyújtsanak be. E tekintetben meg kell jegyezni, hogy az intézkedések időtartama 2015 decemberéig tart, aminek elégnek kell lennie ahhoz, hogy az uniós gyártók 2015-ig üzleti terveket nyújtsanak be.
(426)
Továbbá, az uniós gyártó nem vonta kétségbe a kétéves időtartam-korlátozást indokoló okokat, többek között a piac volatilitását. Sőt, a gyártó kifejezetten nagyra értékelte, hogy amennyiben az intézkedéseket a megváltozott piaci helyzet miatt meg kell változtatni, felülvizsgálatra kerül sor. Mivel a piaci körülmények két éven belül történő megváltozásának valószínűsége ezen a volatilis piacon valóban nagy, indokoltnak tekinthető, hogy az intézkedések időtartama a bevezetéstől számított két évre korlátozódjon.
(427)
A végleges nyilvánosságra hozatalt követően a panaszos úgy érvelt, hogy két év nem elegendő a gyártásba való beruházásra, és a fenti (424) preambulumbekezdésre hivatkozott. Az uniós ágazat jelentős tartalékkapacitása miatt azonban a gyártás növelése a meglévő gyártókapacitások jobb kihasználásával is megvalósítható, amely minden bizonnyal jelentős további beruházások nélkül is megoldható.
(428)
A panaszos úgy érvelt továbbá, hogy a végleges dömpingellenes vámok két évre történő kivetése nem elégséges ahhoz, hogy az uniós ágazat kiheverje a múltbeli dömping káros hatásait. A dömpingellenes vámok kivetésekor azonban nem lehet kizárólag az uniós ágazat érdekeit nézni, hanem meg kell találni az egyensúlyt az uniós gyártókat érő lehetséges előnyök és az Unió más gazdasági szereplőinél jelentkező költségek között. Ennek alapján az intézkedések két évre történő korlátozására vonatkozó döntést a Bizottság fenntartja.
(429)
Minden felet tájékoztattak azokról az alapvető tényekről és szempontokról, amelyek alapján a végleges dömpingellenes vámoknak a Kínai Népköztársaságból származó, vagy ott feladott kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos elemek behozatalára történő kivetésére és az ideiglenes vámok útján biztosított összegek végleges beszedésére vonatkozó javaslat megszületett (végleges nyilvánosságra hozatal). A felek számára határidőt biztosítottak ahhoz, hogy a végleges nyilvánosságra hozatallal kapcsolatban közölhessék észrevételeiket.
(430)
Az érdekelt felek által benyújtott szóbeli és írásbeli észrevételeket a Bizottság megvizsgálta és adott esetben figyelembe vette.
3. Visszamenőleges hatály
(431)
Ami a dömpingellenes intézkedések lehetséges visszamenőleges hatályú alkalmazását illeti, az alaprendelet 10. cikkének (4) bekezdésében meghatározott kritériumokat kell értékelni. A 10. cikk (4) bekezdésének b) pontja szerint többek között a következő fő kritériumnak kell teljesülnie: „a vizsgálati időszak alatt károkat okozó behozatal szintjén túlmenően a behozatal jelentős mértékű további növekedése tapasztalható”.
(432)
A modulok és elemek havi átlagos behozatalának (19) a regisztrált időszak (2013. március - 2013. június) alatti havi átlagos behozatallal való összehasonlítása az importvolumen vizsgálati időszak utáni erős visszaesését mutatja. Amint az az ideiglenes rendelet (110) preambulumbekezdésében is szerepel, a kínai modulok és elemek havi átlagos behozatali mennyisége a vizsgálati időszak alatt 1 250 MW-ot tett ki (20). Összehasonlításképpen, a regisztrált időszak alatt a kínai modulok és elemek havi átlagos importvolumene csak körülbelül feleennyi volt.
(433)
Ennek alternatívájaképpen, tekintettel a piac volatilis jellegére, a behozatal további jelentős növekedését abszolút értékek helyett relatív viszonylatban is lehetne értékelni. Annak felmérése céljából, hogy fennáll-e az import további, viszonylagosan jelentős növekedése, az importvolument az uniós piac fogyasztásával kell összehasonlítani, vagyis a fogyasztásnak lényegesen nagyobb mértékben kellene csökkennie, mint a kínai behozatalnak. Mivel a kínai modulok és elemek importvolumene a regisztrált időszak alatt csak feleannyi volt, mint a vizsgálati időszak alatt, a fogyasztás e csökkenésének lényegesen nagyobbnak kell lennie 50 %-nál. Jóllehet a regisztrált időszak alatti fogyasztásra vonatkozóan nem állnak rendelkezésre pontos adatok, semmi sem utal arra, hogy a fogyasztás 50 %-nál nagyobb mértékben csökkent volna.
(434)
A fent ismertetett okokból az import további jelentős növekedésére vonatkozó kritérium ezért nem teljesül. Ebből következően megállapítást nyer, hogy a végleges dömpingellenes vám az ideiglenes intézkedések alkalmazásának időpontja előttre visszamenőleges hatállyal nem vethető ki.
H. AZ INTÉZKEDÉSEK FORMÁJA
(435)
Az ideiglenes dömpingellenes intézkedések bevezetését követően az együttműködő exportáló gyártók egy csoportja, beleértve a kínai és az európai uniós kapcsolt vállalkozásaikat is, a CCCME-vel együtt az alaprendelet 8. cikkének (1) bekezdésével összhangban az árra vonatkozó együttes kötelezettségvállalást ajánlott fel. A kötelezettségvállalás felajánlását a kínai hatóságok is támogatták.
(436)
A Bizottság megvizsgálta a felajánlást, és a 2013/423/EU határozattal elfogadta a kötelezettségvállalásra vonatkozó ajánlatot. Amint azt e határozat (3), (4) és (7) preambulumbekezdése már jelzi, annak értékelése érdekében, hogy az árra vonatkozó kötelezettségvállalás megszünteti-e a dömping káros hatását, a Bizottság elemezte a piaci feltételek minden tartós jellegű változását, többek között a jelenlegi exportárakat és a kár megszüntetéséhez szükséges szintet, amelyet alacsonyabbnak talált a dömping szintjénél.
(437)
A 2013/423/EU határozatot követően az exportáló gyártók a CCCME-vel közösen a kötelezettségvállalásra vonatkozó eredeti felajánlás módosításáról szóló értesítést küldtek a Bizottságnak. A kötelezettségvállalás módosítását azért kérték, hogy figyelembe vegyék a lemezeknek a (31) és (72) preambulumbekezdésben leírt, termékkörből való kizárását. Ezenfelül számos exportőr kérte az alaprendelet 8. cikkének (2) bekezdésében megszabott határidőn belül, hogy vonják be a kötelezettségvállalásba.
(438)
A Bizottság a 2013/707/EU végrehajtási határozattal megerősítette az említett határozat mellékletében felsorolt exportőrök által felajánlott kötelezettségvállalás elfogadását a végleges vámok tekintetében.
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
(1) Végleges dömpingellenes vámot kell kivetni a Kínai Népköztársaságból származó, vagy ott feladott, jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos modulok vagy panelek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemek behozatalára, kivéve, ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló áruk.
A következő terméktípusok nem tartoznak az érintett termék fogalmába:
-
olyan, hatnál kevesebb elemből álló, hordozható napelemes töltő, amely készülékek elektromos energiával való ellátását biztosítja, illetve elemtöltőként működik,
-
fotovillamos vékonyréteg termékek,
-
olyan kristályos szilícium fotovillamos termékek, amelyeket tartósan integráltak olyan elektronikus termékekbe, amelyeknek a funkciója nem a villamosenergia-termelés, és amelyek az integrált kristályos szilícium fotovillamos elem(ek) által termelt villamos energiát felhasználják,
-
legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű modulok vagy panelek, amelyeket kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szántak.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott és az alább felsorolt vállalatok által gyártott termékekre vonatkozó, vámfizetés előtti, uniós határparitáson számított nettó árra alkalmazandó végleges dömpingellenes vámtételek a következők:
Vállalat
Vámtétel
TARIC-kiegészítő kód
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok (a párhuzamos 1239/2013/EU szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartozó vállalatok kivételével) (I. melléklet)
41,3 %
A dömpingellenes vizsgálatban együttműködő más vállalatok, amelyek a párhuzamos 1239/2013/EU szubvencióellenes végrehajtási rendeletben a maradványvám hatálya alá tartoznak (II. melléklet)
36,2 %
Minden más vállalat
53,4 %
B999
(3) Eltérő rendelkezések hiányában a vámra vonatkozó hatályban lévő rendelkezéseket kell alkalmazni.
(4) Abban az esetben, ha a Kínai Népköztársaság bármely új exportáló gyártója hitelt érdemlően bizonyítja a Bizottságnak, hogy:
-
2011. július 1. és 2012. június 30. között (a vizsgálati időszakban) nem exportálta az Unióba az (1) bekezdésben leírt terméket,
-
nem áll kapcsolatban egyetlen olyan kínai népköztársaságbeli exportőrrel vagy gyártóval sem, akire kiterjed az e rendelettel kivetett dömpingellenes vámok hatálya,
-
a vámintézkedések alapjául szolgáló vizsgálati időszak után ténylegesen exportálta az Unióba az érintett terméket, vagy szerződés formájában visszavonhatatlan kötelezettséget vállalt arra, hogy az érintett terméket nagy mennyiségben exportálja az Unióba,
a Tanács módosíthatja a (2) bekezdést azáltal, hogy az új exportáló gyártót felveszi azon együttműködő vállalatok közé, amelyek nem szerepeltek a mintában és amelyekre így a 41,3 %-os, súlyozott átlagnak megfelelő vámtételt vetettek ki.
2. cikk
(1) Az 513/2013/EU rendelet alapján a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) lemezekre és a legfeljebb 50 V DC kimeneti feszültségű és legfeljebb 50 W kimeneti teljesítményű, kizárólag azonos feszültség- és teljesítményértékekkel rendelkező rendszerekben elemtöltőként való közvetlen felhasználásra szánt modulokra vagy panelekre kivetett ideiglenes vámok útján biztosított összegeket felszabadítják.
(2) A jelenleg az ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 és ex 8541 40 90 (TARIC-kódok: 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó kristályos szilícium fotovillamos moduloknak vagy paneleknek, valamint a kristályos szilícium fotovillamos modulokban vagy panelekben használatos (legfeljebb 400 mikrométer vastagságú) elemeknek a Kínai Népköztársaságból származó vagy ott feladott behozatalára (kivéve, ha azok a GATT V. cikke értelmében árutovábbítás alatt álló árunak minősülnek) az 513/2013/EU rendelet szerint kivetett ideiglenes vámok útján biztosított összegeket véglegesen beszedik. A dömpingellenes vámok végleges mértékén felül biztosított összegeket fel kell szabadítani.
3. cikk
(1) A jelenleg az ex 8541 40 90 (TARIC-kód: 8541409021, 8541409029, 8541409031 és 8541409039) KN-kód alá tartozó, és a Bizottság által elfogadott kötelezettségvállalásokat felajánló és a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt vállalatok által számlázott, szabad forgalomba bocsátásra bejelentett termékek behozatala mentesül az 1. cikkben megállapított dömpingellenes vám alól, amennyiben
a)
a fenti termékeket a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt vállalat közvetlenül vagy az ugyancsak a 2013/707/EU végrehajtási határozat mellékletében felsorolt kapcsolt vállalatán keresztül gyártotta, szállította és számlázta az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátását kezdeményező, unióbeli kapcsolt vállalatai vagy az importőrként eljáró és az áruk uniós szabad forgalomba bocsátását kezdeményező, első független vevő számára;
b)
a behozatalt kötelezettségvállalási számla kíséri, vagyis olyan kereskedelmi számla, amely tartalmazza legalább az ezen rendelet III. mellékletében felsorolt elemeket és nyilatkozatot;
c)
a behozatalt az ezen rendelet IV. mellékletében meghatározott kiviteli kötelezettségvállalási igazolás kíséri; és
d)
az elvámolásra bejelentett és bemutatott áru pontosan megfelel a kötelezettségvállalási számlán szereplő megnevezésnek.
(2) Vámtartozás keletkezik a szabad kereskedelmi forgalomba bocsátásra vonatkozó nyilatkozat elfogadásakor:
a)
ha megállapítják, hogy az (1) bekezdésben ismertetett behozatal tekintetében az említett bekezdés egy vagy több feltétele nem teljesül; vagy
b)
ha a Bizottság az 1225/2009/EK rendelet 8. cikkének (9) bekezdése szerint a kötelezettségvállalás elfogadását rendeletben vagy határozatban visszavonja, amelyben konkrét ügyletekre hivatkozik és a vonatkozó kötelezettségvállalási számlákat érvénytelennek nyilvánítja.
4. cikk
Azok a vállalatok, amelyektől a Bizottság kötelezettségvállalást fogadott el, és amelyeket a 2013/707/EU határozat melléklete felsorol, bizonyos ott meghatározott feltételek esetén a dömpingellenes vám alól nem mentesülő ügyletek esetében is számlát bocsátanak ki. Ennek a számlának olyan kereskedelmi számlának kell lennie, amely legalább ez ezen rendelet V. mellékletében meghatározott elemeket tartalmazza.
5. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet 2015. december 7-ig alkalmazandó.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. december 2-án.