EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/479
af 11. marts 2015
om fælles ordninger for udførsel
(kodifikation)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1061/2009 (3) er blevet ændret væsentligt (4). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede principper.
(3)
Der bør fastlægges fælles ordninger for udførsel fra Unionen.
(4)
I samtlige medlemsstater er udførslen næsten fuldstændig liberaliseret. Det er derfor muligt på EU-plan at fastholde det princip, at udførslen af varer til tredjelande ikke er undergivet kvantitative restriktioner, med forbehold af de i denne forordning fastsatte undtagelser og uden, at foranstaltninger, som medlemsstaterne kan træffe i henhold til traktaten, berøres heraf.
(5)
Kommissionen bør underrettes, når en medlemsstat som følge af en usædvanlig markedsudvikling er af den opfattelse, at beskyttelsesforanstaltninger kunne være påkrævet.
(6)
Det er af væsentlig betydning på EU-plan, navnlig på basis af disse oplysninger, at undersøge betingelserne for og udviklingen i udførslen, samt de forskellige økonomiske og handelsmæssige forhold og eventuelt de påkrævede foranstaltninger.
(7)
Det kan på grundlag af denne undersøgelse vise sig nødvendigt, at Unionen kontrollerer udførslen af visse varer eller af forsigtighedshensyn træffer foreløbige foranstaltninger mod uventede metoder.
(8)
De af hensyn til Unionens interesser nødvendige beskyttelsesforanstaltninger bør fastlægges under overholdelse af bestående internationale forpligtelser.
(9)
Det er nødvendigt at sætte medlemsstater, som er bundet af internationale forpligtelser til i tilfælde af faktiske eller potentielle forsyningsvanskeligheder at indføre en ordning for fordeling af olieprodukter mellem de kontraherende parter, i stand til over for tredjelande at indfri deres forpligtelser på dette område, uden at dette berører EU-bestemmelser, som er vedtaget i samme øjemed. Denne bemyndigelse bør gælde, indtil Europa-Parlamentet og Rådet træffer passende foranstaltninger som følge af de forpligtelser, Unionen eller alle medlemsstaterne har indgået.
(10)
Denne forordning bør omfatte alle varer, såvel industrivarer som landbrugsvarer. Den bør anvendes som supplement til bestemmelserne om de fælles markedsordninger for landbrugsvarer og til de særlige bestemmelser, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 352, og som finder anvendelse på varer, der fremstilles ved forarbejdning af landbrugsvarer. Det bør dog undgås, at bestemmelserne i denne forordning overlapper de førnævnte bestemmelser og særlig disses beskyttelsesklausuler.
(11)
Gennemførelsen af denne forordning kræver ensartede betingelser for vedtagelse af beskyttelsesforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør vedtages af Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (5) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
HOVEDPRINCIP
Artikel 1
Udførslen af varer fra Unionen til tredjelande er fri, dvs. ikke undergivet kvantitative restriktioner bortset fra sådanne, der anvendes i overensstemmelse med denne forordning.
KAPITEL II
UNIONENS INFORMATIONS- OG KONSULTATIONSPROCEDURE
Artikel 2
Er en medlemsstat som følge af en usædvanlig markedsudvikling af den opfattelse, at beskyttelsesforanstaltninger i henhold til kapitel III måtte være nødvendige, giver den meddelelse herom til Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 3
1. Kommissionen bistås af det udvalg for beskyttelsesforanstaltninger, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/478 (6). Dette udvalg anses for et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011, sammenholdt med dennes artikel 5.
Artikel 4
For at bestemme de økonomiske og handelsmæssige forhold, der gør sig gældende for en given vare kan Kommissionen anmode medlemsstaterne om til den at afgive statistiske oplysninger om markedsudviklingen for denne vare og om med dette for øje at kontrollere udførslen i overensstemmelse med den nationale lovgivning og efter de af Kommissionen angivne nærmere bestemmelser. Medlemsstaterne træffer de nødvendige forholdsregler for at efterkomme Kommissionens henstillinger og meddeler den de ønskede oplysninger. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater.
KAPITEL III
BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER
Artikel 5
1. For at forebygge eller afhjælpe en som følge af en mangel på livsvigtige varer opstået krisesituation, og når Unionens interesser nødvendiggør en øjeblikkelig indgriben, kan Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ under hensyntagen til varernes art og andre særlige forhold ved de pågældende transaktioner gøre udførslen af en vare betinget af fremlæggelse af en udførselstilladelse, der gives efter de nærmere bestemmelser og inden for de begrænsninger, som Kommissionen fastsætter efter undersøgelsesproceduren i artikel 3, stk. 2, eller i hastende tilfælde artikel 3, stk. 3.
2. Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne underrettes om de trufne foranstaltninger. Disse finder anvendelse straks.
3. Foranstaltningerne kan begrænses til visse bestemmelseslande og til udførslen fra visse områder i Unionen. De berører ikke de varer, der er under forsendelse mod Unionens grænse.
4. I de tilfælde, hvor handling fra Kommissionens side er begæret af en medlemsstat, træffer Kommissionen senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelse af begæringen afgørelse i henhold til stk. 1.
5. Når Kommissionen har bragt stk. 1 i anvendelse, skal den inden 12 arbejdsdage efter datoen for ikrafttrædelse af den foranstaltning, den har vedtaget, træffe afgørelse om, hvorvidt der skal vedtages passende foranstaltninger som omhandlet i artikel 6. Såfremt der seks uger efter datoen for foranstaltningens ikrafttrædelse ikke er vedtaget foranstaltninger, betragtes foranstaltningen som tilbagekaldt.
Artikel 6
1. Hvis Unionens interesser kræver det, kan Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 3, stk. 2, træffe passende foranstaltninger med henblik på at:
a)
forebygge eller afhjælpe en som følge af en mangel på livsvigtige varer opstået krisesituation
b)
muliggøre opfyldelsen af de af Unionen eller af alle medlemsstater indgåede internationale forpligtelser, navnlig med hensyn til handelen med basisprodukter.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger kan begrænses til visse bestemmelseslande og til udførslen fra visse områder i Unionen. De berører ikke de varer, der er under forsendelse mod Unionens grænse.
3. Ved indførelsen af kvantitative restriktioner for udførslen skal der særligt tages hensyn til:
a)
omfanget af de før ikrafttrædelsen af en beskyttelsesforanstaltning ifølge nærværende kapitel på normale betingelser indgåede kontrakter, som den pågældende medlemsstat har underrettet Kommissionen om i overensstemmelse med sine interne bestemmelser
b)
behovet for, at opnåelsen af det med indførelsen af kvantitative restriktioner tilstræbte mål ikke bringes i fare.
Artikel 7
1. I det tidsrum, i hvilket der anvendes foranstaltninger, jf. artikel 5 og 6, kan Kommissionen enten på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ:
a)
gennemgå virkningerne af de pågældende foranstaltninger
b)
undersøge, om det fortsat er nødvendigt at opretholde foranstaltningen.
Hvis Kommissionen fortsat anser det for nødvendigt at opretholde foranstaltningen, underrettes medlemsstaterne herom.
2. Er Kommissionen af den opfattelse, at ophævelse eller ændring af foranstaltningerne i medfør af artikel 5 og 6 er påkrævet, bringer den undersøgelsesproceduren i artikel 3, stk. 2, i anvendelse.
KAPITEL IV
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 8
For de varer, der er opregnet i bilag I, er medlemsstaterne, indtil Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget passende foranstaltninger som følge af de internationale forpligtelser, som Unionen eller alle dens medlemsstater har indgået, bemyndiget til med forbehold af de regler, som Unionen har vedtaget på området, at iværksætte sådanne kriseordninger for indførelse af en fordelingspligt over for tredjelande, som er fastsat i de internationale forpligtelser, der er indgået forud for denne forordnings ikrafttræden.
Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, som de påtænker at indføre. Kommissionen meddeler Rådet og de øvrige medlemsstater de indførte foranstaltninger.
Artikel 9
Kommissionen indarbejder oplysninger om gennemførelsen af denne forordning i sin årlige rapport om anvendelse og gennemførelse af handelsbeskyttelsesforanstaltninger til Europa-Parlamentet og Rådet i medfør af artikel 22a i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (7).
Artikel 10
Med forbehold af andre af Unionens bestemmelser er denne forordning ikke til hinder for, at medlemsstaterne indfører eller anvender kvantitative restriktioner med hensyn til udførsel, når disse er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller i beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, planter, nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, eller af industriel og kommerciel ejendomsret.
Artikel 11
Denne forordning er ikke til hinder for anvendelsen af bestemmelserne om de fælles markedsordninger for landbrugsvarer eller af de særlige bestemmelser, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 352, og som finder anvendelse på varer, der fremstilles ved forarbejdning af landbrugsprodukter. Den anvendes som supplement hertil.
Denne forordnings artikel 5 finder dog ikke anvendelse på varer, der henhører under de nævnte bestemmelser, og for hvilke der i EU-ordningen for handelen med tredjelande gives mulighed for at anvende kvantitative restriktioner for udførslen. Artikel 4 finder ikke anvendelse på sådanne varer, for hvilke EU-ordningen for handelen med tredjelande kræver, at der fremlægges en udførselstilladelse eller andet udførselsdokument.
Artikel 12
Forordning (EF) nr. 1061/2009 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2015.
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS A TANÁCS (EU) 2015/479 RENDELETE
(2015. március 11.)
a kivitelre vonatkozó közös szabályokról
(kodifikált szöveg)
AZ EURÓPAI PARLAMENT ÉS AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 207. cikke (2) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
a jogalkotási aktus tervezete nemzeti parlamenteknek való megküldését követően,
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (1),
rendes jogalkotási eljárás keretében (2),
mivel:
(1)
Az 1061/2009/EK tanácsi rendeletet (3) jelentősen módosították (4). A rendeletet az áttekinthetőség és ésszerűség érdekében célszerű kodifikálni.
(2)
A közös kereskedelempolitikának egységes elveken kell alapulnia.
(3)
Közös szabályokat kell meghatározni az Unióból származó kivitelre.
(4)
A kivitel szinte teljesen liberalizált az összes tagállamban. Ezáltal lehetőség van uniós alapelvként elfogadni azt, hogy a harmadik országokba irányuló kivitelre semmilyen mennyiségi korlátozás nem vonatkozik, az e rendeletben felsorolt kivételektől eltekintve és a tagállamok által a Szerződésnek megfelelően esetlegesen meghozott intézkedések sérelme nélkül.
(5)
A Bizottságot tájékoztatni kell abban az esetben, ha egy tagállam a szokatlan piaci fejlemények következményeként úgy véli, hogy szükség lehet védintézkedések bevezetésére.
(6)
Lényeges, hogy az Unió szintjén - különösen az említett tájékoztatás alapján - sor kerüljön a kiviteli időszakoknak és feltételeknek, a kivitel alakulásának, a gazdasági és kereskedelmi helyzet különböző vonatkozásainak, és amennyiben szükségesek, a megteendő intézkedéseknek a vizsgálatára.
(7)
E vizsgálatból adódóan szükségesnek bizonyulhat, hogy az Unió bizonyos kivitelek felett felügyeletet gyakoroljon, vagy hogy az előre nem látott gyakorlat elleni biztosítékként ideiglenes védintézkedéseket vezessenek be.
(8)
Az Unió érdekei által megkívánt védintézkedések elfogadása során tekintettel kell lenni a hatályos nemzetközi kötelezettségekre.
(9)
Fel kell hatalmazni azokat a tagállamokat, amelyeket nemzetközi kötelezettségek kötnek, hogy tényleges vagy potenciális ellátási nehézségek esetére olyan rendszert hozzanak létre, amely úgy szabályozza az olajtermékek szerződő felek közötti elosztását, hogy ezzel eleget tudjanak tenni a harmadik országokkal szemben keletkező kötelezettségeknek, az e célból elfogadott uniós rendelkezések sérelme nélkül. Ezt a felhatalmazást kell alkalmazni mindaddig, amíg az Európai Parlament és a Tanács megfelelő intézkedéseket nem fogad el az Unió vagy valamennyi tagállam kötelezettségvállalásai alapján.
(10)
Ezt a rendeletet minden termékre - iparira és mezőgazdaságira egyaránt - alkalmazni kell. E rendeletnek ki kell egészítenie a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról szóló, valamint a Szerződés 352. cikke alapján elfogadott, a feldolgozott mezőgazdasági termékekre vonatkozó speciális szabályozásokat. Kerülni kell az átfedéseket e rendelet és az említett szabályozások rendelkezései között, különösen azok védzáradékai vonatkozásában.
(11)
E rendelet végrehajtása megkívánja, hogy a védelmi intézkedések elfogadása egységes feltételek mellett történjék. A Bizottságnak ezeket az intézkedéseket a 182/2011/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek (5) megfelelően kell elfogadnia,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ALAPELV
1. cikk
A termékek az Unióból harmadik országokba szabadon kivihetők, azaz nem esnek semmilyen mennyiségi korlátozás alá, kivéve az e rendeletnek megfelelően alkalmazott korlátozásokat.
II. FEJEZET
AZ UNIÓ TÁJÉKOZTATÁSI ÉS KONZULTÁCIÓS ELJÁRÁSA
2. cikk
Amennyiben bármilyen szokatlan piaci fejlődés következményeként egy tagállam arra a megállapításra jut, hogy szükségessé válhatnak a III. fejezetben említett védintézkedések, értesíti erről a Bizottságot, amely tájékoztatja a többi tagállamot.
3. cikk
(1) A Bizottságot az (EU) 2015/478 európai parlamenti és tanácsi rendelettel (6) létrehozott, védintézkedésekkel foglalkozó bizottság segíti. Ez a bizottság a 182/2011/EU rendelet értelmében vett bizottságnak minősül.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 5. cikkét kell alkalmazni.
(3) Az e bekezdésre történő hivatkozáskor a 182/2011/EU rendelet 8. cikkét kell alkalmazni, összefüggésben annak 5. cikkével.
4. cikk
Egy bizonyos termékre vonatkozó gazdasági és kereskedelmi helyzet értékelése céljából a Bizottság felkérheti a tagállamokat, hogy statisztikai adatokkal szolgáljanak az adott termék piacának változásairól, és ennek érdekében nemzeti jogszabályaiknak megfelelően és a Bizottság által meghatározandó eljárással összhangban felügyeletet gyakoroljanak e termék kivitele felett. A tagállamok megteszik a szükséges lépéseket a Bizottság kéréseinek teljesítésére, és továbbítják a Bizottságnak a kért adatokat. A Bizottság tájékoztatja a többi tagállamot.
III. FEJEZET
VÉDINTÉZKEDÉSEK
5. cikk
(1) Annak elkerülése érdekében, hogy bizonyos alapvető termékek hiánya kritikus helyzet kialakulásához vezessen, vagy egy ilyen helyzet orvoslása érdekében, amennyiben az Unió érdekei azonnali beavatkozást tesznek szükségessé, a Bizottság valamely tagállam kérésére vagy saját kezdeményezés alapján, a termékek jellegének és az érintett tranzakciók egyéb egyedi jellemzőinek figyelembevételével a termék kivitelét exportengedély bemutatásához kötheti, amelynek megadására a Bizottság által a 3. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében, vagy - sürgős esetekben - a 3. cikk (3) bekezdésének megfelelően meghatározott rendelkezések és korlátok az irányadók.
(2) Az Európai Parlamentet, a Tanácsot és a tagállamokat értesíteni kell a meghozott intézkedésekről. Ezen intézkedések azonnal hatályba lépnek.
(3) Az intézkedések a bizonyos országokba irányuló kivitelre vagy az Unió bizonyos régióiból származó kivitelre korlátozódhatnak. Az intézkedések az Unió határai felé már úton lévő árukra nem vonatkoznak.
(4) Amennyiben a Bizottság beavatkozását valamely tagállam kérte, a Bizottság a kérelem kézhezvételétől számított legfeljebb öt munkanapon belül hozza meg az (1) bekezdés szerinti döntését.
(5) Amennyiben a Bizottság e cikk (1) bekezdésének megfelelően járt el, legkésőbb az általa elfogadott intézkedés hatálybalépésétől számított tizenkettedik munkanapon határoz a 6. cikk szerinti megfelelő intézkedések elfogadásáról. Ha az intézkedés hatálybalépését követő hat hét elteltével nem kerül sor ilyen intézkedések elfogadására, az érintett intézkedést visszavontnak kell tekinteni.
6. cikk
(1) Ha az Unió érdeke megkívánja, a Bizottság a 3. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében eljárva elfogadhatja a megfelelő intézkedéseket:
a)
megakadályozza a létfontosságú termékek hiánya miatt kialakuló esetleges kritikus helyzetet, vagy orvosoljon egy ilyen helyzetet;
b)
lehetővé tegye az Unió vagy az összes tagállam által vállalt nemzetközi kötelezettségek, különösen az alaptermékek kereskedelmére vonatkozó kötelezettségek teljesítését.
(2) Az (1) bekezdésben említett intézkedések bizonyos országokba irányuló kivitelre vagy az Unió bizonyos régióiból származó kivitelre korlátozódhatnak. Az intézkedések az Unió határai felé úton lévő árukra nem vonatkoznak.
(3) Amennyiben a kivitelre mennyiségi korlátozásokat vezetnek be, különösen az alábbiakat kell figyelembe venni:
a)
valamely, az e fejezet értelmében vett védintézkedés hatálybalépését megelőzően és szokványos kereskedelmi feltételekkel megkötött azon szerződések alapján kivitt árucikkek mennyiségét, amelyekről a Bizottságot az érintett tagállam a nemzeti jogszabályainak megfelelően értesítette; valamint
b)
a mennyiségi korlátozások bevezetése a kitűzött cél megvalósítását ne veszélyeztesse.
7. cikk
(1) A Bizottság az 5. és 6. cikkben említett bármely intézkedés alkalmazása alatt akár tagállami kérésre, akár saját kezdeményezés alapján:
a)
megvizsgálhatja az intézkedés hatásait;
b)
megállapíthatja, hogy továbbra is szükség van-e az intézkedés alkalmazására.
Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy továbbra is szükség van az intézkedés alkalmazására, értesíti erről a tagállamokat.
(2) Amennyiben a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az 5. vagy 6. cikkben meghatározott intézkedést vissza kell vonni vagy módosítani kell, a 3. cikk (2) bekezdésében említett vizsgálóbizottsági eljárás keretében jár el.
IV. FEJEZET
ÁTMENETI ÉS ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
8. cikk
Az I. mellékletben felsorolt termékek tekintetében mindaddig, amíg az Európai Parlament és a Tanács az Unió vagy az összes tagállam által vállalt nemzetközi kötelezettségekkel összhangban el nem fogadja a megfelelő intézkedéseket, a tagállamok jogosultak arra, hogy az Unió által e területen elfogadott szabályok sérelme nélkül alkalmazzák az e rendelet hatálybalépése előtt vállalt nemzetközi kötelezettségek keretében meghatározott, harmadik országokkal szemben allokációs kötelezettséget előíró vészhelyzeti elosztási rendszert.
A tagállamok tájékoztatják a Bizottságot azokról az intézkedésekről, amelyeket elfogadni szándékoznak. A meghozott intézkedéseket a Bizottság közli a Tanáccsal és a többi tagállammal.
9. cikk
A Bizottság az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (7) 22a. cikkének megfelelően az Európai Parlamentnek és a Tanácsnak benyújtott, a kereskedelmi védintézkedések alkalmazásáról és végrehajtásáról szóló éves jelentésében tájékoztatást ad e rendelet végrehajtásáról.
10. cikk
Ez a rendelet az egyéb uniós rendelkezések sérelme nélkül nem zárja ki annak lehetőségét, hogy egy tagállam mennyiségi korlátozásokat vezessen be, vagy alkalmazzon bizonyos termékek kivitelére a következő indokok alapján: közerkölcs, közérdek vagy közbiztonság; emberek életének és egészségének védelme, állat- és növényvédelem; művészeti, történelmi vagy régészeti értéket képviselő nemzeti kincsek, vagy ipari és kereskedelmi tulajdon védelme.
11. cikk
Ez a rendelet a mezőgazdasági piacok közös szervezésére vonatkozó szabályozások vagy a Szerződés 352. cikke alapján a feldolgozott mezőgazdasági termékekre vonatkozóan elfogadott külön szabályozások sérelme nélkül alkalmazandó. Ez a rendelet e jogszabályokat kiegészíti.
Az említett szabályozások hatálya alá tartozó termékek esetében azonban e rendelet 5. cikke nem alkalmazható azokra a termékekre, amelyekre nézve az Unió harmadik országokkal folytatott kereskedelmére vonatkozó szabályai rendelkeznek a kivitel mennyiségi korlátozásának alkalmazásáról. A 4. cikk nem vonatkozik azokra a termékekre, amelyek vonatkozásában az ilyen szabályok kiviteli engedély bemutatását vagy egyéb kiviteli okmány beszerzését írják elő.
12. cikk
Az 1061/2009/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre történő hivatkozásokat ezen rendeletre való hivatkozásnak kell tekinteni és a III. mellékletben szereplő megfelelési táblázattal összhangban kell értelmezni.
13. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Strasbourgban, 2015. március 11-én.