RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 40/2013
af 21 januar 2013
om fastsættelse for 2013 af fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1) skal der træffes EU-foranstaltninger for adgang til farvande og ressourcer og for bæredygtigt fiskeri under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, især rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), og på baggrund af rådgivning fra regionale rådgivende råd.
(2)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør fordeles mellem medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres en relativ stabilitet i fiskeriet for hver fiskebestand eller hvert fiskeri, og under behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(3)
For visse samlede tilladte fangstmængder (TAC’er) bør det være muligt for medlemsstaterne at give fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med de pågældende afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning, dvs. et system, hvor alle fangster landes og trækkes fra kvoter med henblik på at undgå udsmid og det affald fra ellers brugbare fiskeressourcer, det medfører. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed for fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sig selv fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør fuldt dokumenteret fiskeri omfatte alle aktiviteter til havs snarere end det, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne giver sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at sikre anvendelsen af intern tv-overvågning (CCTV) forbundet med et system af sensorer (under ét benævnt "CCTV-system"). Dette bør gøre det muligt at foretage en nøje registrering af alle opbevarede og udsmidte dele af fangsterne. Et system baseret på observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV-systemer på nuværende tidspunkt en forudsætning for gennemførelsen af ordninger for udsmidsreduktion såsom fuldt dokumenteret fiskeri. Ved anvendelsen af et sådant system bør kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (2) overholdes.
(4)
For at sikre, at afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri effektivt kan evaluere fangstkvoteordningers potentiale med hensyn til at kontrollere den absolutte fiskeridødelighed for de berørte bestande, er det nødvendigt, at alle fisk, der fanges i disse afprøvninger, herunder også fisk, som ikke opfylder mindstemålet, trækkes fra det deltagende fartøjs samlede tildeling, og at fiskeriaktiviteterne ophører, når den samlede tildeling er udnyttet fuldt ud af det pågældende fartøj. Det er også hensigtsmæssigt kun at tillade overdragelse af tildelinger mellem fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, og fartøjer, der ikke deltager heri, forudsat at det kan godtgøres, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
(5)
TAC'er bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på baggrund af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder navnlig på møder med de berørte regionale rådgivende råd.
(6)
For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør TAC'en fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. TAC’er for bestande af tunge i Nordsøen, rødspætte i Nordsøen, torsk i Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal, almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet og sild i området vest for Skotland bør derfor fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 676/2007 af 11. juni 2007 om en flerårig plan for fiskeriet efter rødspætte og tunge i Nordsøen (3), Rådets forordning (EF) nr. 1300/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en flerårig plan for sildebestanden i området vest for Skotland og fiskeriets udnyttelse af denne bestand (4), Rådets forordning (EF) nr. 1342/2008 af 18. december 2008 om fastlæggelse af en langsigtet plan for torskebestande og for fiskeri efter disse bestande (5) ("torskeplanen") og Rådets forordning (EF) nr. 302/2009 af 6. april 2009 om en flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet (6).
(7)
For bestande, for hvilke der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data til at udarbejde størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 3, litra i), i forordning (EF) nr. 2371/2002, samtidig med at der tages hensyn til bestandspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.
(8)
I henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 af 6. maj 1996 om supplerende betingelser for forvaltningen af TAC og kvoter fra år til år (7) bør det fastslås, hvilke bestande der omfattes af de forskellige foranstaltninger, der er fastsat i nævnte forordning.
(9)
For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor underlægges maksimale restriktioner gennem et generelt forbud mod fiskeri af sådanne arter.
(10)
Ifølge rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES) er det hensigtsmæssigt at bevare og revidere en ordning for forvaltning af tobis i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV.
(11)
Det er nødvendigt at fastlægge den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2013 i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007, artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008, samt artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009, under hensyntagen til forordning (EF) nr. 754/2009 af 27. juli 2009 om undtagelse af visse fartøjsgrupper fra fiskeriindsatsordningen i kapitel III i forordning (EF) nr. 1342/2008 (8).
(12)
Unionen har i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i fiskeriaftalerne eller -protokollerne med Norge (9), Færøerne (10) og Island (11), drøftet fiskerirettigheder med disse partnere. Konsultationerne med Norge er ikke afsluttet, og aftalerne for 2013 forventes først at blive indgået i begyndelsen af 2013. For at undgå afbrydelser i Unionens fiskeri og samtidig sikre den nødvendige fleksibilitet med henblik på indgåelsen af disse aftaler i begyndelsen af 2013 vil det være hensigtsmæssigt, at fiskerimulighederne for de bestande, der er omfattet af disse aftaler, fastsættes midlertidigt. Det har ikke været muligt at afslutte konsultationer med hverken Færøerne eller Island om fiskeriaftaler for 2013. I overensstemmelse med proceduren i aftalen og protokollen om fiskerirelationer med Grønland (12) har Den Blandede Komité fastsat det konkrete niveau for fiskerimulighederne, der står til rådighed for Unionen i grønlandske farvande i 2013. I henhold til Den Blandede Komités afgørelse forhøjes Unionens kvoter for lodde i grønlandske farvande i ICES-underområde V og XIV automatisk, hvis der er nået et fangstniveau på 70 % af den oprindelige kvote.
(13)
Unionen er kontraherende part i en række fiskeriorganisationer og deltager i andre organisationer som samarbejdspartner, men ikke som part. I medfør af tiltrædelsesakten af 2003 forvaltes fiskeriaftaler, der tidligere er indgået af Republikken Polen, såsom konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav, af Unionen fra datoen for Polens tiltrædelse. Disse fiskeriorganisationer har for 2013 anbefalet indførelsen af en række foranstaltninger, herunder vedrørende EU-fartøjers fiskerimuligheder. Disse fiskerimuligheder bør gennemføres i EU-retten.
(14)
Regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO) kan tillade kvoteoverførsler og kvoteudvekslinger mellem kontraherende parter. For at lette sådanne overførsler og udvekslinger mellem Unionen og andre kontraherende parter bør medlemsstaterne have bemyndigelse til diskutere med andre kontraherende parter i RFFO og udarbejde udkast vedrørende en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling, hvis det er relevant. Kommissionen bør give den anden kontraherende part meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling og meddele den pågældende kvoteoverførsel eller -udveksling til RFFO. De fiskerimuligheder, der er modtaget eller overført i forbindelse med en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling, bør betragtes som fiskerimuligheder, der er tildelt eller fratrukket tildelingen til den pågældende medlemsstat, herunder med henblik på anvendelse af de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (13). Sådanne lejlighedsvise kvoteoverførsler eller -udvekslinger bør dog ikke ændre den eksisterende fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet.
(15)
Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 34. møde i 2012 en række fiskerimuligheder for 2013 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. NAFO vedtog i den forbindelse en procedure for, hvordan TAC’en for hvid skægbrosme i NAFO-underafsnit 3NO for 2013 kan forhøjes, såfremt visse betingelser med hensyn til denne bestands situation er opfyldt. En kontraherende part i NAFO kan underrette NAFO’s eksekutivsekretariat om, at der er observeret større fangster pr. indsatsenhed end normalt, for så vidt angår bestanden af hvid skægbrosme i NAFO-underafsnit 3NO. Hvis TAC-forhøjelsen i 2013 bekræftes af NAFO, bør den gennemføres i EU-retten.
(16)
Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) vedtog på sit 83. årsmøde i 2012 bevaringsforanstaltninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. IATTC vedtog endvidere en resolution om bevaring af hvidtippet haj. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(17)
Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) vedtog på sit årsmøde i 2012 en revideret flerårig genopretningsplan for almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, ifølge hvilken Unionens kvote blev forhøjet. Endvidere er fiskeriforbudsperioden blevet erstattet af en fangstperiode og rykket ti dage frem. Der blev desuden vedtaget en etårig forlængelse af den eksisterende TAC og de eksisterende kvoter for sværdfisk i det sydlige Atlanterhav og en ny genopretningsplan for bestandene af blå og hvid marlin. Som følge heraf forbliver Unionens kvote for sværdfisk i det sydlige Atlanterhav den samme som i 2012, hvorimod Unionens kvote for blå marlin blev forhøjet løbende for at tage hensyn til det ikkeindustrielle fiskeri i regionerne i Unionens yderste periferi. Unionens kvote for hvid marlin forblev stabil. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(18)
Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (IOTC) ændrede på sit årsmøde i 2012 ikke sine foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder, som for øjeblikket er gennemført i EU-retten. De af IOTC vedtagne foranstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(19)
Det første årsmøde i Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO) afholdes fra den 28. januar til den 1. februar 2013. Indtil da bør de nuværende foreløbige foranstaltninger, som er gennemført ved forordning (EU) nr. 44/2012, fortsat finde anvendelse.
(20)
På sit årsmøde i 2012 ændrede Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) ikke TAC'erne for sort patagonisk isfisk, orange savbug, beryxarter og femtandet dybvandskrabbe, som blev aftalt for 2011 og 2012 på organisationens årsmøde i 2010. De af SEAFO vedtagne foranstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse, bør gennemføres i EU-retten.
(21)
På baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra ICES og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.
(22)
Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) ændrede på sit 9. årsmøde i 2012 ikke sine foranstaltninger vedrørende de fiskerimuligheder, som for øjeblikket er gennemført i EU-retten, med undtagelse af en styrkelse af det lukkede område for fiskeri med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD). En revision af dette lukkede område for FAD-fiskeri kræver, at Unionen som kontraherende part i WCPFC beslutter sig for en af de to foreliggende muligheder for yderligere foranstaltninger til styrkelse af det lukkede område. Så længe en sådan beslutning ikke er truffet, bør de af WCFPC vedtagne foranstaltninger, der i øjeblikket finder anvendelse, fortsat gennemføres i EU-retten.
(23)
Parterne i konventionen til bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav ændrede på sit årsmøde i 2012 ikke dens foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(24)
Parterne i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (CCAMLR) vedtog på årsmødet i 2012 fangstbegrænsninger for både målarter og bifangstarter. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-retten.
(25)
Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for Unionen, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og iværksættes, før denne forordning træder i kraft. Det er derfor nødvendigt at lade de bestemmelser, som gennemfører disse foranstaltninger i EU-retten, gælde med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i konventionsområdet for CCAMLR (Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis) løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2012, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettiget forventning, da det ikke er tilladt for CCAMLR-medlemmer at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse.
(26)
I overensstemmelse med Unionens erklæring til Den Bolivariske Republik Venezuela ("Venezuela") om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone ud for Fransk Guyanas kyst (14) er det nødvendigt at fastsætte fiskerimulighederne for snapperarter, der står til rådighed for Venezuela i EU-farvande.
(27)
Udnyttelsen af de fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, er underlagt forordning (EF) nr. 1224/2009, særlig artikel 33 og 34 i nævnte forordning om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at specificere de koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning.
(28)
For at undgå afbrydelser i fiskeriaktiviteterne og sikre EU-fiskernes udkomme bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2013 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende fiskeriindsatsbegrænsninger, som bør finde anvendelse fra den 1. februar 2013, og specifikke bestemmelser i særlige regioner, som bør have en specifik anvendelsesdato som angivet i betragtning 23. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(29)
Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med gældende EU-ret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af internationale forhandlinger eller aftaler.
2. De i stk. 1 omhandlede fiskerimuligheder omfatter:
a)
fangstbegrænsninger for 2013 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2014
b)
fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2013 til den 31. januar 2014
c)
fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2012 til den 30. november 2013 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet og
d)
fiskerimuligheder for de perioder, der er anført i artikel 27, for visse bestande i IATTC-konventionsområdet for 2013 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2014.
3. Denne forordning fastsætter også foreløbige fiskerimuligheder for visse fiskebestande eller grupper af fiskebestande, der er omfattet af de bilaterale fiskeriaftaler med Norge, indtil konsultationerne om aftalerne for 2013 har fundet sted.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på følgende fartøjer:
a)
EU-fartøjer
b)
tredjelandsfartøjer i EU-farvande.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "EU-fartøj": et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b) "tredjelandsfartøj": et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland
c) "EU-farvande": de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag II til traktaten
d) "samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes af hver fiskebestand
e) "kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland
f) "internationale farvande": farvande, der ikke omfattes af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion
g) "maskestørrelse": maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til forordning (EF) nr. 517/2008 (15).
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved:
a) "ICES-områder" (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (16)
b) "Skagerrak": farvandet, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c) "Kattegat": farvandet, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d) "CECAF-områder" (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II til forordning (EF) nr. 216/2009 (17)
e) "NAFO-områder" (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 217/2009 (18)
f) "SEAFO-konventionsområdet" (SEAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (19)
g) "ICCAT-konventionsområdet" (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (20)
h) "CCAMLR-konventionsområdet" (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område defineret i artikel 2, litra a) i forordning (EF) nr. 601/2004 (21)
i) "IATTC-konventionsområdet" (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica (22)
j) "IOTC-konventionsområdet" (IOTC: Tunkommissionen for Det Indiske Ocean): det geografiske område defineret i aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean (23)
k) "SPRFMO-konventionsområdet" (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10°N, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (24) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder
l) "WCPFC-konventionsområdet" (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (25)
m) "Beringshavets højsøområde": det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet.
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 5
TAC'er og tildelinger
1. I bilag I er anført TAC’er for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse ikke-EU-farvande og fordelingen af disse TAC’er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant.
2. EU-fartøjer bemyndiges under overholdelse af de TAC'er, der er fastsat i bilag I, til at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på den betingelse, der er fastsat i denne forordnings artikel 14 og bilag III og i forordning (EF) nr. 1006/2008 (26) og gennemførelsesbestemmelserne dertil.
Artikel 6
Yderligere tildeling til fartøjer, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
1. For visse bestande kan en medlemsstat give en yderligere tildeling til fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. Den yderligere tildeling, jf. stk. 1, må ikke overstige den samlede grænse, der er fastsat i bilag I, som en procentdel af den kvote, der er tildelt den pågældende medlemsstat.
3. Ved den yderligere tildeling, jf. stk. 1, skal følgende betingelser være opfyldt:
a)
fartøjet skal anvende videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer (i det følgende under ét benævnt "CCTV-system"), der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord på fartøjet
b)
den yderligere tildeling til et bestemt fartøj, som deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, overstiger ikke følgende grænser:
i)
75 % af udsmid af bestanden som anslået af den pågældende medlemsstat, som er foretaget af den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere fangstmængde, tilhører
ii)
30 % af den individuelle tildeling, som fartøjet havde, inden det begyndte at deltage i afprøvningerne
c)
alle det pågældende fartøjs fangster af den bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, herunder fisk, som ikke opfylder mindstemålet, som defineret i bilag XII i forordning (EF) nr. 850/98, skal modregnes i fartøjets individuelle tildeling, der følger af yderligere tildelinger i henhold til denne artikel
d)
når et fartøj fuldt ud har udnyttet den individuelle tildeling for en bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, skal det pågældende fartøj indstille alt fiskeri i det pågældende TAC-område
e)
med hensyn til de bestande, for hvilke denne artikel kan finde anvendelse, kan medlemsstater tillade overdragelse af den individuelle tildeling eller dele heraf fra fartøjer, der ikke deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, til fartøjer, der deltager i disse afprøvninger, forudsat at det kan påvises, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
4. Uanset stk. 3, litra b), nr. i), kan en medlemsstat undtagelsesvis give et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, som overstiger 75 % af det anslåede udsmid af bestanden, som er foretaget af den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere tildeling, tilhører, under forudsætning af:
a)
at andelen af udsmid pr. bestand som anslået for den pågældende fartøjstype er under 10 %
b)
at inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for evalueringen af CCTV-systemets potentiale med henblik på kontrol
c)
at en samlet grænse på 75 % af det anslåede udsmid pr. bestand, der foretages af samtlige de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, ikke overskrides.
5. I det omfang registreringerne i henhold til stk. 3, litra a), omfatter behandling af personoplysninger i den betydning, der er fastlagt i direktiv 95/46/EF, gælder direktivet for behandlingen af sådanne oplysninger.
6. Når en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i stk. 3, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2013.
7. En medlemsstat skal, før den giver den yderligere tildeling, der er omhandlet i stk. 1-6, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvninger vedrørende fuldt dokumenteret fiskeri
b)
specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer
c)
kapaciteten og typen af samt specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer
d)
det anslåede udsmid for hver type fartøj, der deltager i afprøvningerne
e)
den fangstmængde, som de fartøjer, der deltager i afprøvningerne, har taget i 2012 af den bestand, der er underlagt den relevante TAC.
8. Kommissionen kan anmode enhver medlemsstat, der anvender denne artikel, om at forelægge vurderingen af udsmid for hver type fartøj for et videnskabeligt rådgivende råd til fornyet undersøgelse med henblik på at overvåge gennemførelsen af det krav, der er fastlagt i stk. 3, litra b), nr. i). Foreligger der ikke en vurdering, som bekræfter et sådant udsmid, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kravet overholdes, og informerer Kommissionen herom.
Artikel 7
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer, der fører en medlemsstats flag og har en kvote, og hvis denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og hvis denne EU-kvote ikke er opbrugt.
Artikel 8
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fra den 1. februar 2013 til den 31. januar 2014 gælder de fiskeriindsatsforanstaltninger, der er fastsat i bilag IIA, for forvaltningen af visse torske-, rødspætte- og tungebestande i:
a)
Skagerrak
b)
den del af ICES-afsnit IIIa, der ikke hører ind under Skagerrak og Kattegat
c)
ICES-underområde IV
d)
EU-farvande i ICES-afsnit IIa og
e)
ICES-afsnit VIId.
Artikel 9
Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri
1. Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002 (27), hvori der stilles krav om dybhavsfiskeritilladelse, skal gælde for hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk er underkastet de betingelser, der er omhandlet i nævnte artikel.
2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2013, målt i kilowattdage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse, jf. artikel 3, stk. 1, til forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som fiskerfartøjerne i den pågældende medlemsstat udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 10
Særlige bestemmelser om fordelingen af fiskerimulighederne
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, er ikke til hinder for:
a)
udveksling, jf. artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002
b)
omfordelinger i henhold til artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009 eller artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008
c)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
d)
tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
nedsættelser, jf. artikel 37, 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009
f)
kvoteoverførsler og -udvekslinger i henhold til artikel 15 i denne forordning.
2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 11
Fiskeriforbudsperioder
1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter eller at opbevare disse arter om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. maj 2013: brosme, byrkelange og lange.
2. Med henblik på denne artikel omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Breddegrad
Længdegrad
1
52°27'N
12°19'V
2
52°40'N
12°30'V
3
52°47'N
12°39,600'V
4
52°47'N
12°56'V
5
52°13,5'N
13°53,830'V
6
51°22'N
14°24'V
7
51°22'N
14°03'V
8
52°10'N
13°25'V
9
52°32'N
13°07,500'V
10
52°43'N
12°55'V
11
52°43'N
12°43'V
12
52°38,800'N
12°37'V
13
52°27'N
12°23'V
14
52°27'N
12°19'V
3. Uanset stk. 1 tillades gennemsejling af Porcupine Bank med de arter, der er omhandlet i samme stykke, om bord i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 12
Forbud
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle farvande
b)
sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande, medmindre andet er fastsat i bilag I, del B, i forordning (EU) nr. 39/2013 (28)
c)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
d)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
g)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i alle farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Artikel 13
Dataindberetning
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
KAPITEL II
Fiskeritilladelser i tredjelandes farvande
Artikel 14
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.
2. Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 20, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale ("swap") i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af den relevante overførsel af fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.
KAPITEL III
Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande
Artikel 15
Kvoteoverførsler og -udvekslinger
1. Hvis det i henhold til en regional fiskeriforvaltningsorganisations ("RFFO") regler er tilladt at foretage kvoteoverførsler eller -udvekslinger mellem kontraherende parter i RFFO, kan en medlemsstat ("den pågældende medlemsstat") diskutere dette med en kontraherende part i RFFO og udarbejde udkast vedrørende en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling, hvis det er relevant.
2. Kommissionen kan, efter at have fået meddelelse herom fra den pågældende medlemsstat, godkende udkastet vedrørende den påtænkte kvoteoverførsel eller -udveksling, som medlemsstaten har diskuteret med den pågældende kontraherende part i RFFO. Herefter giver Kommissionen uden unødig forsinkelse den pågældende kontraherende part i RFFO meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling. Kommissionen giver herefter RFFO's sekretariat meddelelse om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling i henhold til den pågældende organisations regler.
3. Kommissionen oplyser medlemsstaterne om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling.
4. De fiskerimuligheder, der er modtaget eller overført til den pågældende kontraherende part i RFFO i forbindelse med kvoteoverførslen eller -udvekslingen, anses for at være kvoter, der er tildelt eller fratrukket tildelingen til den pågældende medlemsstat fra det tidspunkt, hvor kvoteoverførslen eller -udvekslingen får virkning i overensstemmelse med betingelserne i aftalen med den pågældende kontraherende part i RFFO eller i henhold til reglerne i den relevante RFFO, alt efter hvad der er relevant. En sådan tildeling må ikke ændre den bestående fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet.
Afdeling 1
ICCAT-Konventionsområdet
Artikel 16
Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun
1. Antallet af EU-stangfartøjer og dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.
2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikkeindustrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.
3. Antallet af EU-fartøjer, der fisker aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Adriaterhavet til opdrætsformål, begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.
4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, beholde om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.
5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.
6. Tunopdræts- og -opfedningskapaciteten og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.
Artikel 17
Fritids- og sportsfiskeri
Medlemsstaterne afsætter en særlig kvote for almindelig tun til fritids- og sportsfiskeri fra deres tildelte kvoter i bilag ID.
Artikel 18
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.
3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.
4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
5. Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt.
Afdeling 2
CCAMLR-Konventionsområdet
Artikel 19
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.
2. For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme del.
Artikel 20
Forsøgsfiskeri
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter isfiskarter i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder under national jurisdiktion i fangstperioden 2013. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat i henhold til artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004 og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2013.
2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er de samlede TAC'er og bifangstbegrænsninger pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU) i hver af dem fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den rapporterede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangstperioden.
3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.
Artikel 21
Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangstperioden 2013/2014
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, må fiske efter antarktisk lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangstperioden 2013/2014. Hvis en sådan medlemsstat agter at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, skal den underrette CCAMLR's sekretariat i henhold til artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004 og Kommissionen og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2013:
a)
om dens hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs; hertil anvendes formularen i bilag V, del C
b)
om dens netkonfiguration; hertil anvendes formularen i bilag V, del D.
2. Den i stk. 1 omhandlede underretning skal indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004, for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet.
3. En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, skal kun anmelde sin hensigt herom i forbindelse med fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor de fremsender underretningen, eller fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag.
4. Medlemsstaterne kan tillade, at andre fartøjer end dem, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, deltager i lyskrebsfiskeri i henhold til stk. 1, 2 og 3, hvis et fartøj med tilladelse er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller på grund af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:
a)
alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.
5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på CCAMLR's lister over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjslister), tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.
Afdeling 3
IOTC-Konventionsområdet
Artikel 22
Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-konventionsområdet
1. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i bilag VI, punkt 1.
2. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-konventionsområdet, og den dertil svarende bruttotonnage-kapacitet fastsættes som i bilag VI, punkt 2.
3. Medlemsstaterne kan omfordele fartøjer, der er udpeget til et af de to i stk. 1 og 2 omhandlede former for fiskeri, til en anden form for fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.
4. Medlemsstaterne sørger for, når der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregister. Desuden er det ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der har udøvet IUU-fiskeri (IUU-fartøjer).
5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOTC, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte begrænsninger inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.
Artikel 23
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Afdeling 4
SPRFMO-Konventionsområdet
Artikel 24
Pelagisk fiskeri - kapacitetsbegrænsning
De medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, skal i 2013 begrænse den samlede bruttotonnage for fartøjer, der sejler under deres flag og fisker efter pelagiske bestande, til i alt 78 610 bruttotonnage i dette område, så der sikres en bæredygtig udnyttelse af de pelagiske fiskeressourcer i det sydlige Stillehav.
Artikel 25
Pelagisk fiskeri - TAC'er
1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 24, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.
2. Medlemsstaterne underretter hver måned Kommissionen om navne og kendetegn, herunder bruttotonnage, for fartøjer, der fører deres flag og deltager i fiskeriet som omhandlet i denne artikel.
3. Med henblik på overvågning af fiskeriet som omhandlet i denne artikel sender medlemsstaterne senest den femtende dag i den følgende måned oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS), månedlige fangstrapporter, og, hvor det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til det midlertidige sekretariat for Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det sydlige Stillehav.
Artikel 26
Bundfiskeri
Medlemsstater, der kan dokumentere en tidligere bundfiskeriindsats eller tidligere -fangster i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, skal begrænse deres fiskeriindsats eller fangster til:
a)
et gennemsnit af fangstniveauet eller indsatsparametrene i denne periode, og
b)
de dele af SPRFMO-konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i et foregående fangstår.
Afdeling 5
IATTC-Konventionsområdet
Artikel 27
Fiskeri med notfartøjer
1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:
a)
fra den 29. juli til den 28. september 2013 eller fra den 18. november 2013 til den 18. januar 2014 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
de amerikanske stillehavskystlinjer
-
længdegrad 150°V
-
breddegrad 40°N
-
breddegrad 40°S
b)
fra den 29. september til den 29. oktober 2013 i det område, der afgrænses af en linje gennem følgende skæringspunkter:
-
længdegrad 96°V
-
længdegrad 110°V
-
breddegrad 4°N
-
breddegrad 3°S.
2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2013 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1, omhandlede forbudsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater skal indstille notfiskeriet i det i stk. 1 i denne artikel definerede område i den valgte periode.
3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal beholde om bord og lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager anses for uegnet til konsum, eller
b)
det sidste sæt på en fangstrejse, hvor der måske ikke er nok plads til at beholde al tun, der fanges i det pågældende sæt, om bord.
5. Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) fra IATTC-konventionsområdet og opbevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj i det pågældende område.
6. Når de arter, der er omhandlet i stk. 5, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks udsættes af fartøjsoperatørerne, som tillige dermed:
a)
registrerer antallet af udsætninger med statusangivelse (død eller levende)
b)
rapporterer oplysningerne i litra a) til den medlemsstat, hvor de er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender disse oplysninger til Kommissionen senest den 31. januar 2013.
Afdeling 6
SEAFO-Konventionsområdet
Artikel 28
Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer
Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:
-
rokker (Rajidae)
-
almindelig pighaj (Squalus acanthias)
-
større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi)
-
korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus)
-
lyshaj (Etmopterus princeps)
-
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus)
-
spøgelseskattehaj (Apristurus manis)
-
fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)
-
dybvandshajer af superordenen Selachimorpha.
Afdeling 7
WCPFC-Konventionsområdet
Artikel 29
Fiskeribegrænsninger for storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun
Medlemsstaterne sikrer, at den samlede fiskeriindsats for storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares), bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) og sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) i WCPFC-konventionsområdet begrænses til den fiskeriindsats, der er fastsat i fiskeripartnerskabsaftalerne mellem Unionen og den pågældende regions kyststater.
Artikel 30
Lukket område for FAD-fiskeri
1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20°N og 20°S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2013 og kl. 24.00 den 30. september 2013. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:
a)
benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr
b)
fisker efter stimer i forbindelse med FAD.
2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal beholde hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
i det sidste sæt på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har plads nok tilbage til at opbevare alle fiskene
b)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsesmæssige årsager er uegnet til konsum, eller
c)
hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.
Artikel 31
Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk
Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20°S i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.
Afdeling 8
Beringshavet
Artikel 32
Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde
Fiskeri efter sej (Theragra chalcogramma) er forbudt i Beringshavets højsøområde.
AFSNIT III
FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER I EU-FARVANDE
Artikel 33
TAC'er
Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i denne forordning og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008.
Artikel 34
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser for tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.
2. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 35
Forbud
1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i EU-farvande
b)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
c)
skade (Dipturus batis) i EU-farvande i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
d)
broget rokke (Raja undulata) og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvande i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
e)
sildehaj (Lamna nasus) i EU-farvande
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
g)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i EU-farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges ved et uheld, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 36
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2013.
Artikel 8 anvendes dog fra den 1. februar 2013.
De bestemmelser om fiskerimuligheder, der er fastsat i artikel 19, 20 og 21 og bilag IE og V for CCAMLR-konventionsområdet, finder anvendelse fra de deri fastsatte datoer.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2013.
A TANÁCS 40/2013/EU RENDELETE
(2013. január 21.)
az uniós vizeken, valamint a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeknek a 2013. évre történő meghatározásáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 43. cikke (3) bekezdésére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
mivel:
(1)
A halászati erőforrások közös halászati politika alapján történő védelméről és fenntartható kiaknázásáról szóló, 2002. december 20-i 2371/2002/EK tanácsi rendelet (1) úgy rendelkezik, hogy a vizekhez és az erőforrásokhoz való hozzáférést és a halászati tevékenységek fenntartható folytatását szabályozó uniós intézkedések meghatározását a rendelkezésre álló tudományos, műszaki és gazdasági szakvélemények és különösen a Halászati Tudományos, Műszaki és Gazdasági Bizottság (HTMGB) által készített jelentések figyelembevételével, valamint a regionális tanácsadó testületek javaslataira tekintettel kell végezni.
(2)
A Tanács feladata, hogy intézkedéseket fogadjon el a halászati lehetőségek meghatározására és elosztására vonatkozóan, beleértve - adott esetben - bizonyos, azokkal funkcionálisan összefüggő feltételeket is. A halászati lehetőségeket úgy kell elosztani a tagállamok között, hogy minden tagállam számára viszonylag stabil halászati tevékenység legyen biztosítható valamennyi állomány, illetve halászat tekintetében, és kellően figyelembe lehessen venni a közös halászati politikának a 2371/2002/EK rendeletben meghatározott célkitűzéseit.
(3)
Bizonyos teljes kifogható mennyiségek (TAC) esetében a tagállamoknak lehetőséget kell biztosítani arra, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat osszanak ki. Ezek a próbák a fogási kvótarendszer, vagyis az összes fogás kirakodására és kvótákból való levonására vonatkozó rendszer vizsgálatára irányulnak annak érdekében, hogy elkerülhető legyen a visszadobás gyakorlata és a visszadobott - egyébként felhasználható - halak pazarlása. A halak ellenőrizetlen visszadobása fenyegetést jelent a halak mint közjavak hosszú távú fenntarthatósága és ezáltal a közös halászati politika célkitűzései tekintetében is. Ezzel szemben a fogási kvótarendszerek eleve ösztönzőt teremtenek a halászok számára, hogy tevékenységük végzése során optimalizálják a fogási szelektivitást. A visszadobás gyakorlatának ésszerű kezelése érdekében a teljes körűen dokumentált halászat során minden tengeri műveletről be kell számolni, nem csupán a kikötőben kirakodott rakományról. Ezért a tagállamok általi ilyen kiegészítő kvótakiosztás feltételei között szerepelnie kell egy arra vonatkozó kötelezettségnek is, hogy a hajón érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerák (CCTV) működjenek (a továbbiakban együttesen: a CCTV-rendszer). Ez lehetővé teszi a fogás megtartott és visszadobott részeinek pontos nyilvántartását. A fedélzeten valós időben tevékenységet folytató megfigyelők alkalmazásán alapuló rendszer kevésbé eredményes, költségesebb és kevésbé megbízható. Következésképpen a CCTV-rendszerek használata jelenleg a visszadobás-csökkentésre irányuló programok - így például a teljes körűen dokumentált halászatok - megvalósításának előfeltétele. Ilyen rendszer használata esetén be kell tartani a személyes adatok feldolgozása vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (2) követelményeit.
(4)
Annak biztosítására, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbák keretében hatékonyan értékelhető legyen a fogási kvótarendszereknek az érintett állományok abszolút halászati mortalitásának megfékezésére vonatkozó potenciálja, elengedhetetlen, hogy a próbák során fogott valamennyi halat - beleértve a legkisebb kirakodási méret alatti halakat is - levonják a halászatban részt vevő hajó teljes kvótájából, valamint hogy a halászati műveleteket beszüntessék, amikor az adott hajó teljes mértékben felhasználta e kvótáját. Továbbá a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók és az ilyen próbákban részt nem vevő hajók közötti kvótaátadást abban az esetben helyénvaló lehetővé tenni, ha a próbákban részt nem vevő hajók által visszadobott halak mennyisége bizonyítható módon nem növekszik.
(5)
A teljes kifogható mennyiségeket a rendelkezésre álló tudományos szakvélemények alapján, a biológiai és társadalmi-gazdasági vonatkozások figyelembevételével kell meghatározni, biztosítva ugyanakkor az egyes halászati ágazatokkal szembeni méltányos bánásmódot; ezenkívül figyelembe kell venni az érdekeltekkel folytatott konzultációk során megfogalmazott véleményeket is, különös tekintettel az érintett regionális tanácsadó testületek ülésein elhangzottakra.
(6)
Többéves terv hatálya alá tartozó állományok esetében a teljes kifogható mennyiségeket a vonatkozó tervben szereplő szabályokkal összhangban kell meghatározni. Ennek megfelelően a közönséges nyelvhal és a sima lepényhal északi-tengeri állományai, a közönséges tőkehalnak az Északi-tengerben, a Skagerrakban és a La Manche csatorna keleti részén élő állományai, a kékúszójú tonhalnak az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren előforduló állományai, valamint a Skóciától nyugatra fekvő területen élő heringállomány esetében a teljes kifogható mennyiségeket az Északi-tengerben élő sima lepényhal és közönséges nyelvhal halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2007. június 11-i 676/2007/EK tanácsi rendeletben (3), a Skóciától nyugatra fekvő területen élő heringállományra és az állomány halászatára vonatkozó többéves terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1300/2008/EK tanácsi rendeletben (4), a tőkehalállományokra és az ezen állományok halászatára vonatkozó hosszú távú terv létrehozásáról szóló, 2008. december 18-i 1342/2008/EK tanácsi rendeletben (5) („tőkehalra vonatkozó terv”), valamint a kékúszójú tonhalra vonatkozóan az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren alkalmazandó többéves helyreállítási tervről szóló, 2009. április 6-i 302/2009/EK rendeletben (6) megállapított szabályokkal összhangban kell meghatározni.
(7)
Azon állományok vonatkozásában, amelyekről nem áll rendelkezésre elegendő vagy megbízható adat az állományméret becsléséhez, a gazdálkodási intézkedések során és a teljes kifogható mennyiségek szintjeinek a 2371/2002/EK rendelet 3. cikkének i) pontjában meghatározott, a halászati gazdálkodásban alkalmazott elővigyázatos megközelítést kell követni az állományspecifikus tényezők számításba vételével, ideértve különösen az állomány tendenciáiról és a vegyes halászattal kapcsolatos megfontolásokról rendelkezésre álló információkat.
(8)
A teljes kifogható mennyiség és kvóták éves kezelésére vonatkozó kiegészítő feltételek bevezetéséről szóló, 1996. május 6-i 847/96/EK tanácsi rendelet (7) 2. cikkével összhangban meg kell határozni az említett cikkben előírt különböző intézkedések hatálya alá tartozó állományokat.
(9)
Bizonyos fajok, mint például egyes cápafajok védelme szempontjából még a korlátozott halászati tevékenység is komoly kockázatot jelenthet a megőrzésük szempontjából. Következésképpen az ilyen fajokra vonatkozó halászati lehetőségeket a halászatukra vonatkozó általános tilalom bevezetése révén teljes mértékben meg kell akadályozni.
(10)
A Nemzetközi Tengerkutatási Tanács (ICES) szakvéleménye alapján helyénvaló fenntartani és felülvizsgálni a homoki angolnára vonatkozó gazdálkodási rendszert az ICES IIa és IIIa körzet, valamint az ICES IV alterület uniós vizein.
(11)
A 676/2007/EK rendelet 9. cikkével, az 1342/2008/EK rendelet 11. és 12. cikkével és a 302/2009/EK rendelet 5. és 9. cikkével összhangban meg kell határozni a 2013. évre vonatkozó halászati erőkifejtés felső határait, figyelembe véve az egyes hajócsoportoknak az 1342/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt erőkifejtési rendszerből történő kizárásáról szóló, 2009. július 27-i 754/2009/EK tanácsi rendeletet (8) is.
(12)
A Norvégiával (9), a Feröer szigetekkel (10) és Izlanddal (11) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásokban, illetve jegyzőkönyvekben előírt eljárásokkal összhangban az Unió konzultációkat tartott a halászati jogokról az említett partnerekkel. A Norvégiával folytatott konzultációk még nem zárultak le, és a 2013-ra vonatkozó szabályokat várhatóan csak 2013 elején véglegesítik. Az Unió halászati tevékenységeinek félbeszakadását elkerülendő, és egyúttal e szabályok 2013 elején történő megállapításához kellő rugalmasság biztosítása érdekében célszerű átmeneti jelleggel meghatározni az ezen szabályok hatálya alá tartozó állományokra vonatkozó halászati lehetőségeket. Nem vált lehetségessé a 2013-ra vonatkozó szabályokkal kapcsolatos konzultációk lezárása sem a Feröer szigetekkel, sem Izlanddal. A Grönlanddal (12) fennálló halászati kapcsolatokra vonatkozó megállapodásban és jegyzőkönyvben biztosított eljárással összhangban a vegyes bizottság megállapította az uniós hajók által a grönlandi vizeken 2013-ben kiaknázható halászati lehetőségeket. A vegyes bizottság határozata értelmében a kapelán tekintetében az ICES V és XIV alterület grönlandi vizein az Unió rendelkezésére álló teljes kifogható mennyiségek az eredeti kvóta 70 %-ának megfelelő fogásmennyiség elérésekor automatikusan megemelkednek.
(13)
Az Unió számos halászati szervezet szerződő fele, más szervezetekben pedig együttműködő nem szerződő félként vesz részt. Ezen túlmenően a 2003. évi csatlakozási okmány értelmében a Lengyel Köztársaság által korábban megkötött halászati megállapodások - így a Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezmény - igazgatását Lengyelország csatlakozását követően az Unió látja el. E halászati szervezetek 2013-ra néhány intézkedés bevezetését, többek között az uniós hajók halászati lehetőségeinek meghatározását javasolták. Ezeket a halászati lehetőségeket át kell ültetni az uniós jogba.
(14)
A regionális halászati gazdálkodási szervezetek lehetővé tehetik a kvóták szerződő felek közötti átadását és cseréjét. Az Unió és más szerződő felek közötti ezen kvótaátadások és -cserék megkönnyítése érdekében a tagállamok számára engedélyezni kell, hogy a regionális halászati gazdálkodási szervezet más szerződő feleivel megvitathassák a kvóták átadását vagy cseréjét, és adott esetben felvázolják a tervezett kvótaátadások vagy -cserék lehetséges paramétereit. A Bizottság megállapítja, hogy a két szerződő fél egyetért ezen kvótaátadással vagy -cserével,, és a szóban forgó kvótaátadásról vagy -cseréről értesíti a regionális halászati gazdálkodási szervezetet. Az ilyen kvótaátadások vagy -cserék keretében kapott vagy átadott halászati lehetőségeket az érintett tagállamnak - többek között a közös halászati politika szabályainak betartását biztosító közösségi ellenőrző rendszer létrehozásáról szóló, 2009. november 20-i 1224/2009/EK tanácsi rendelet (13) vonatkozó rendelkezéseinek alkalmazása céljából - kiosztott halászati lehetőségnek vagy a kiosztott halászati lehetőséget csökkentő mennyiségnek kell tekinteni. Ezen ad hoc kvótaátadások vagy -cserék azonban nem módosíthatják a halászati lehetőségek tagállamok közötti elosztására szolgáló, a halászati tevékenységek relatív stabilitásának elvével összhangban meghatározott érvényes elosztási kulcsot.
(15)
A Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet (NAFO) 2012-ben megtartott 34. éves ülésén több halászati lehetőséget fogadott el 2013-ra a NAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület 1-4. alterületén előforduló egyes halállományokra vonatkozóan. Ebben az összefüggésben a NAFO eljárást kezdeményezett a NAFO 3NO alkörzet tekintetében a fehér villás tőkehalra vonatkozóan 2013-ra megállapított teljes kifogható mennyiség növelésére, amennyiben teljesülnek bizonyos, az állomány állapotához kapcsolódó feltételek. A NAFO szerződő felei értesíthetik a NAFO ügyvezető titkárát arról, hogy az egységnyi erőkifejtésre jutó megszokott halfogásnál nagyobb fehérvillástőkehal-mennyiség került kihalászásra a NAFO 3NO alkörzetben. Ha az 2013-as évközi teljes kifogható mennyiség növelését a NAFO megerősíti, azt az uniós jogban végre kell hajtani.
(16)
Az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság (IATTC) 2012 során megtartott 83. éves ülésén állományvédelmi intézkedéseket fogadott el a sárgaúszójú tonhalra, a nagy szemű tonhalra és a bonitóra vonatkozóan. Az IATTC továbbá ajánlást fogadott el a fehérorrú cápák védelméről. Az említett intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(17)
Az Atlanti Tonhal Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság (ICCAT) a 2012-es éves ülésén a kékúszójú tonhalra vonatkozóan az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren alkalmazandó, felülvizsgált többéves helyreállítási tervet fogadott el, melynek értelmében növelték az uniós kvótát. Ezenkívül a korábbi halászati tilalmi időszak helyett nyílt halászati időszakot állapítottak meg, melynek kezdetét tíz nappal előbbre hozták. Ezen túlmenően a déli kardhal vonatkozásában elfogadták a meglévő TAC és kvóták egyéves kiterjesztését, valamint a kormos marlin és a fehér marlin populációk helyreállítását célzó új tervet. Ennek eredményeként a déli kardhalra vonatkozó uniós kvóta megegyezik a 2012. évivel, míg a kormos marlinra vonatkozó uniós kvóta jelentősen megnövekedett az Unió legkülső régióiban folyó kisüzemi halászat figyelembevétele érdekében. A fehér marlinra vonatkozó uniós kvóta változatlan maradt. Az említett intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(18)
Az Indiai-óceáni Tonhalbizottság (IOTC) a 2012-es éves ülésén nem módosította a halászati lehetőségekre vonatkozó, az uniós jogba már átültetett intézkedéseit. Az IOTC által elfogadott, jelenleg alkalmazandó intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(19)
A Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet (SPRFMO) első éves ülésére 2013. január 28. és február 1. között fog sor kerülni. Az említett éves ülés megtartásáig helyénvaló előírni, hogy a 44/2012/EU rendelettel végrehajtott jelenlegi átmeneti intézkedések érvényben maradjanak.
(20)
A 2012-es éves ülésén a Délkelet-atlanti Halászati Szervezet (SEAFO) nem módosította a 2010-es éves ülésén a chilei tengeri sügérre, az atlanti tükörhalra, a tízujjú nyálkásfejűhalakra és a mélytengeri vörös tarisznyarákokra 2011-re és 2012-re vonatkozóan megállapított teljes kifogható mennyiségeket. A SEAFO által elfogadott, jelenleg alkalmazandó intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(21)
Figyelembe véve az ICES által kibocsátott legutóbbi tudományos szakvéleményt és összhangban az északkelet-atlanti halászatról szóló egyezmény (NEAFC) keretében létrejött nemzetközi kötelezettségvállalásokkal, egyes mélytengeri fajok esetében korlátozni kell a halászati erőkifejtést.
(22)
A Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság 2012-es 9. éves ülése nem módosította a halászati lehetőségekre vonatkozó, az uniós jogba is átültetett hatályos intézkedéseket, kivéve a halak csoportosulását előidéző eszközökkel való halászat elől elzárt terület megerősítése tekintetében. A halak csoportosulását előidéző eszközökkel való halászat elől elzárt terület felülvizsgálata értelmében az Uniónak mint a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság szerződő felének ki kell választania egyet azon két lehetőség közül, amelyek az elzárt terület megerősítését célzó kiegészítő intézkedéseket illetően rendelkezésre állnak. E döntés meghozataláig a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Bizottság által elfogadott, jelenleg alkalmazandó intézkedéseknek továbbra is hatályosnak kell maradniuk az uniós jogban.
(23)
A Bering-tenger középső részén előforduló sávos tőkehalat érintő állománymegőrzésről és gazdálkodásról szóló egyezmény 2012. évi éves ülésén a részes felek nem módosították a halászati lehetőségekre vonatkozó intézkedéseket. Az említett intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(24)
Az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság (CCAMLR) 2012-es éves ülésén fogási korlátozásokat fogadott el a célfajok és a járulékosan kifogott fajok tekintetében egyaránt. Az említett intézkedéseket át kell ültetni az uniós jogba.
(25)
Az Unió számára halászati lehetőségeket létrehozó vagy korlátozó bizonyos nemzetközi intézkedéseket az illetékes regionális halászati gazdálkodási szervezet fogadja el az év végén, és azok e rendelet hatálybalépése előtt alkalmazandóvá válnak. Ennélfogva szükséges, hogy az említett intézkedéseket az uniós jogban végrehajtó rendelkezések visszaható hatállyal kerüljenek alkalmazásra. Mivel a CCAMLR-egyezmény (CCAMLR - az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság) hatálya alá tartozó területen a halászati idény december 1-jétől a következő év november 30-ig tart, a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó egyes halászati lehetőségeket a 2012. december 1-jével kezdődő időszakra határozták meg, így e rendelet megfelelő rendelkezéseit helyénvaló ettől az időponttól alkalmazni. A visszaható hatályú alkalmazás nem sértené a jogos elvárások elvét, mivel a CCAMLR-tagoknak tilos engedély nélkül halászniuk a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen.
(26)
Az Unió által a Venezuelai Bolivári Köztársaságnak (Venezuela) tett azon nyilatkozattal (14) összhangban, hogy halászati lehetőségeket biztosít az uniós vizeken a Venezuela lobogója alatt közlekedő halászhajók számára Francia Guyana part menti kizárólagos gazdasági övezetében, meg kell határozni az uniós vizeken a csattogóhalak tekintetében Venezuela számára rendelkezésre álló halászati lehetőségeket.
(27)
Az e rendeletben meghatározott, az uniós hajók számára rendelkezésre álló halászati lehetőségek igénybevétele az 1224/2009/EK rendelet és különösen az említett rendeletnek a fogások és a halászati erőkifejtés nyilvántartásáról, valamint a halászati lehetőségek kimerülésére vonatkozó adatok bejelentéséről szóló 33. és 34. - cikke hatálya alá tartozik. Ezért szükséges meghatározni azokat a kódokat, amelyeket a tagállamoknak az e rendelet hatálya alá tartozó állományok kirakodásai tekintetében a Bizottságnak teljesítendő adatszolgáltatás során használniuk kell.
(28)
A halászati tevékenységek megszakításának elkerülése és az uniós halászok megélhetésének biztosítása érdekében ezt a rendeletet 2013. január 1-jétől kell alkalmazni, a halászati erőkifejtés korlátozásaira vonatkozó rendelkezések kivételével, amelyeket 2013. február 1-jétől kell alkalmazni, valamint egyes régiókra vonatkozó konkrét rendelkezések kivételével, amelyek tekintetében a (23) preambulumbekezdésnek megfelelően külön alkalmazási időpontot kell megállapítani. A sürgősségre való tekintettel e rendeletnek a kihirdetését követően indokolt azonnal hatályba lépnie.
(29)
A halászati lehetőségeket az alkalmazandó uniós joggal való teljes összhangban kell felhasználni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. CÍM
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
Tárgy
(1) Ez a rendelet az uniós vizek vonatkozásában, valamint a nemzetközi tárgyalások vagy megállapodások hatálya alá tartozó bizonyos halállományok és halállománycsoportok tekintetében az uniós hajók számára egyes nem uniós vizeken rendelkezésre álló halászati lehetőségeket határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett halászati lehetőségek körébe a következők tartoznak:
a)
a 2013. évre és - amennyiben arról e rendelet rendelkezik - a 2014. évre szóló fogási korlátozások;
b)
a 2013. február 1-jétől2014. január 31-ig tartó időszakra vonatkozó erőkifejtési korlátozások;
c)
a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen élő bizonyos állományokra a 2012. december 1. és 2013. november 30. közötti időszakban alkalmazandó halászati lehetőségek; és
d)
a 28. cikkben meghatározott időszakok tekintetében az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság létrehozásáról szóló egyezmény (IATTC) hatálya alá tartozó területen élő bizonyos állományokra vonatkozó 2013. évi és - amennyiben arról e rendelet rendelkezik - 2014. évi halászati lehetőségek.
(3) Ez a rendelet átmeneti halászati lehetőségeket is meghatároz a Norvégiával kötött kétoldalú halászati megállapodások hatálya alá tartozó egyes halállományok és állománycsoportok tekintetében, amelyek a 2013-ra vonatkozó szabályokkal kapcsolatos konzultációk lezárultáig maradnak hatályban.
2. cikk
Hatály
Ez a rendelet az alábbi hajókra alkalmazandó:
a)
uniós hajók;
b)
az uniós vizeken tartózkodó harmadik országbeli hajók.
3. cikk
Fogalommeghatározások
E rendelet alkalmazásában:
a) „uniós hajó”: valamely tagállam lobogója alatt közlekedő és az Európai Unióban lajstromozott halászhajó;
b) „harmadik országbeli hajó”: harmadik országok lobogója alatt közlekedő és harmadik országokban lajstromozott halászhajó;
c) „uniós vizek”: a tagállamok felségterületéhez vagy joghatósága alá tartozó vizek a Szerződés II. mellékletében felsorolt tengerentúli országokkal és területekkel szomszédos vizek kivételével;
d) „teljes kifogható mennyiség” (TAC): az egyes halállományokból évente kifogható és kirakodható mennyiség;
e) „kvóta”: a teljes kifogható mennyiségnek az Unió, valamely tagállam vagy valamely harmadik ország részére kiosztott hányada;
f) „nemzetközi vizek”: az egyes államok felségterületén vagy joghatóságán kívüli vizek;
g) „szembőség”: a halászhálók 517/2008/EK rendelettel (15) összhangban megállapított szembősége;
4. cikk
Halászati övezetek
E rendelet alkalmazásában a következő övezeti meghatározásokat kell alkalmazni:
a)
a 218/2009/EK rendelet (16) III. mellékletének meghatározása szerinti földrajzi területek;
b)
„Skagerrak”: a nyugaton a Hanstholm világítótoronytól a Lindesnes világítótoronyig, délen a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
c)
„Kattegat”: északon a Skagen világítótoronytól a Tistlarna világítótoronyig, és innen a svéd part legközelebbi pontjáig, és délen Hasenøretől Gnibens Spidsig, Korshagétől Spodsbjergig és Gilbjerg Hovedtől Kullenig húzódó vonallal határolt földrajzi terület;
d)
„CECAF-övezetek” (CECAF, Kelet-közép-atlanti Halászati Bizottság): a 216/2009/EK rendelet (17) II. mellékletének meghatározása szerinti övezetek.
e)
„NAFO-övezetek” (NAFO, Északnyugat-atlanti Halászati Szervezet): a 217/2009/EK rendelet (18) III. mellékletének meghatározása szerinti övezetek;
f)
„a SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SEAFO, Délkelet-atlanti Halászati Szervezet): az Atlanti-óceán délkeleti körzetében található halászati erőforrások védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (19) meghatározott földrajzi terület;
g)
„az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (ICCAT, az Atlanti Tonhalfélék Védelmére Létrehozott Nemzetközi Bizottság): az atlanti tonhalfélék védelméről szóló nemzetközi egyezményben (20) meghatározott földrajzi terület;
h)
„a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (CCAMLR - az Antarktisz Tengeri Élővilágának Védelmével Foglalkozó Bizottság): a 601/2004/EK tanácsi rendelet (21) 2. cikkének a) pontjában meghatározott földrajzi terület;
i)
„az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (IATTC, az Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság): az Amerikai Egyesült Államok és a Costa Rica Köztársaság között megkötött 1949. évi egyezmény által létrehozott Amerikaközi Trópusitonhal-bizottság megerősítéséről szóló egyezményben (22) meghatározott földrajzi terület;
j)
„az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (IOTC, Indiai-óceáni Tonhalbizottság): az Indiai-óceáni Tonhalbizottság létrehozásáról szóló megállapodásban (23) meghatározott földrajzi terület;
k)
„az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (SPRFMO, Dél-csendes-óceáni Regionális Halászati Gazdálkodási Szervezet): az é. sz. 10°-tól délre, a CCAMRL-egyezmény hatálya alá tartozó területtől északra, az Indiai-óceán déli részére vonatkozó halászati megállapodásban (24) (SIOFA) meghatározott, a SIOFA hatálya alá tartozó területektől keletre, és a dél-amerikai államok halászati joghatóságától nyugatra eső nyílt tengeri terület;
l)
„a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület” (WCPFC, a Nyugat- és Közép-csendes-óceáni Halászati Egyezmény): a Csendes- óceán nyugati és középső körzetében található hosszú távon vándorló halállományok védelméről és kezeléséről szóló egyezményben (25) meghatározott földrajzi terület;
m)
„a Bering-tenger nyílt tengeri része”: a Bering-tenger nyílt tengeri földrajzi területe, amely kívül esik a Bering-tenger partján fekvő államok parti tengerei szélességének méréséhez használt alapvonalaktól számított 200 tengeri mérföldes sávon.
II. CÍM
AZ UNIÓS HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI
I. FEJEZET
Általános rendelkezések
5. cikk
A teljes kifogható mennyiségek és elosztásuk
(1) Az uniós vizeken vagy a bizonyos nem uniós vizeken tartózkodó uniós hajókra vonatkozó teljes kifogható mennyiségeket, azok tagállamok közötti elosztását és - adott esetben - a teljes kifogható mennyiségekhez funkcionálisan kapcsolódó feltételeket az I. melléklet határozza meg.
(2) Az uniós hajók számára engedélyezett a halászat a Feröer szigetek, Grönland, Izland és Norvégia halászati joghatósága alá tartozó vizeken, valamint a Jan Mayen körüli halászati övezetben az I. mellékletben megállapított teljes kifogható mennyiségek keretein belül, az e rendelet 14. cikkében és III. mellékletében, valamint az 1006/2008/EK rendeletben (26) és annak végrehajtási rendelkezéseiben meghatározott feltételre is figyelemmel.
6. cikk
Kiegészítő kvóták a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára
(1) Egyes állományok tekintetében a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók számára kiegészítő kvótákat oszthatnak ki. Ezeket az állományokat az I. melléklet határozza meg.
(2) Az (1) bekezdésben említett kiegészítő kvóta nem lépheti túl az I. mellékletben az érintett tagállamnak kiosztott kvóta százalékában meghatározott általános határértéket.
(3) Az (1) bekezdésben említett kiegészítő kvóta odaítélése az alábbi feltételek szerint történik:
a)
a hajókon érzékelőrendszerrel összekapcsolt, zárt láncú televíziós kamerákat (CCTV) kell működtetni (a továbbiakban együtt: a CCTV-rendszer), amelyek minden halászati műveletet és a hajó fedélzetén végzett valamennyi feldolgozási tevékenységet rögzítenek;
b)
a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő egyes hajók számára kiosztott kiegészítő kvóta mennyisége az alábbi értékek egyikét sem haladhatja meg:
(i)
a kiegészítő kvótában részesülő hajó típusa esetében az érintett tagállam becslése szerint várható, az állományt érintő visszadobások 75 %-a;
(ii)
a hajó részére a próbákban való részvétel előtti időszakban kiosztott egyéni kvóta 30 %-a.
c)
a hajó által a kiegészítő kvótával érintett állományból ejtett valamennyi fogást, a 850/98/EK rendelet XII. mellékletében meghatározott legkisebb fogható méret alatti halakat is ideértve, le kell vonni a hajónak az e cikk alapján odaítélt bármilyen kiegészítő kvótával növelt egyéni kvótájából;
d)
amikor valamely hajó teljes mértékben felhasználta egy, a kiegészítő kvótával érintett állományra vonatkozó egyéni kvótáját, az adott hajónak be kell szüntetnie a TAC hatálya alá tartozó érintett területen folytatott minden halászati tevékenységet;
e)
azon állományok esetében, amelyekre vonatkozhat e cikk, a tagállamok engedélyezhetik az egyéni kvóta egészének vagy egy részének átadását a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban nem részt vevő egyes hajók és az ilyen próbákban részt vevő hajók között, amennyiben kimutatható, hogy a nem résztvevő hajókról történő visszadobások mértéke nem növekszik.
(4) A (3) bekezdés b) pontjának (i) pontja ellenére a tagállamok a lobogójuk alatt közlekedő valamely hajónak kivételes esetben kioszthatnak olyan kiegészítő kvótát is, amely meghaladja a kiegészítő kvótában részesülő hajó típusáról származó visszadobások 75 %-át, amennyiben:
a)
az adott hajótípusra vonatkozó becslés szerint az állományt érintő visszadobások mértéke nem éri el a 10 %-ot;
b)
az adott hajótípus felvétele fontos a CCTV-rendszer ellenőrzési célú felhasználásában rejlő potenciál értékelése szempontjából;
c)
a próbákban részt vevő hajók esetében az állományt érintő, valamennyi hajó által végrehajtott visszadobások együttesen nem haladják meg a 75 %-os határértéket.
(5) Amennyiben az a) pont 3. alpontja szerinti felvételek a 95/46/EK irányelv szerinti személyes adatok feldolgozásával járnak, a hivatkozott irányelv alkalmazandó az ilyen adatok feldolgozására.
(6) Amennyiben egy tagállam azt észleli, hogy a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő valamely hajó nem teljesíti az e cikk (3) bekezdésében előírt feltételeket, a tagállam azonnal visszavonja az érintett hajó számára odaítélt kiegészítő kvótát, és a 2013-as év hátralévő részére kizárja a hajót a szóban forgó próbákban való részvételből.
(7) A tagállamok az (1)-(6) bekezdésben említett kiegészítő kvóták kiosztása előtt benyújtják a Bizottságnak a következő információkat:
a)
a lobogójuk alatt közlekedő, a teljes körűen dokumentált halászatra vonatkozó próbákban részt vevő hajók listája;
b)
az e hajók fedélzetén felszerelt elektronikus távellenőrzési berendezés jellemzői;
c)
az e hajók által használt halászeszközök kapacitása, típusa és jellemzői;
d)
a visszadobások becsült mértéke a próbákban részt vevő valamennyi hajótípus esetében;
e)
a vonatkozó teljes kifogható mennyiség alapján a próbákban részt vevő hajók által az állományból 2012-ben kifogott mennyiség.
(8) A Bizottság - a (3) bekezdés b) pontjának (i) pontjában meghatározott követelmény végrehajtásának figyelemmel kísérése érdekében - kérheti bármely olyan tagállamtól, amelyik él az e cikkben foglalt lehetőségekkel, hogy a hajótípusonkénti visszadobások mértékére vonatkozó értékelésüket ellenőrzésre benyújtsák valamely tudományos tanácsadó testületnek. A visszadobásokat megerősítő értékelés hiányában az érintett tagállam megtesz minden szükséges intézkedést az említett követelmény teljesítésének biztosítására, és arról értesíti a Bizottságot.
7. cikk
A fogások és járulékos fogások kirakodásának feltételei
A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halak csak akkor tárolhatók a fedélzeten, illetve csak akkor rakodhatók ki, ha:
a)
a fogásokat a kvótával rendelkező tagállam lobogója alatt közlekedő hajók ejtették, és ez a kvóta még nincs kimerítve; vagy
b)
a fogások olyan uniós kvótából való részesedésnek felelnek meg, amelyet nem osztottak el kvótaként a tagállamok között, és a szóban forgó uniós kvóta még nincs kimerítve.
8. cikk
A halászati erőkifejtés korlátozásai
A IIA. mellékletben meghatározott, 2013. február 1-jétől2014. január 31-ig érvényes halászati erőkifejtési korlátozások a közönséges tőkehal, a sima lepényhal és a közönséges nyelvhal bizonyos állományaival az alábbi területeken folytatott gazdálkodásra alkalmazandók:
a)
a Skagerrak;
b)
az ICES IIIa körzetnek a Skagerrakon és a Kattegaton kívüli része;
c)
az ICES IV alterület;
d)
az ICES IIa körzet uniós vizei; és
e)
az ICES VIId övezet.
9. cikk
A mélytengeri halászatra vonatkozó fogási és erőkifejtési korlátozások
(1) A 2347/2002/EK rendelet (27) 3. cikkének (1) bekezdése, amelynek értelmében a mélytengeri fajokra halászó hajóknak mélytengeri halászati engedéllyel kell rendelkezniük, alkalmazandó a grönlandi laposhalra. A grönlandi laposhal fogására, fedélzeten való tárolására, átrakására és kirakodására az adott cikkben említett feltételek vonatkoznak.
(2) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy 2013-ban a kikötőn kívül töltött, kilowattnapban mért halászati erőkifejtés szintjei a 2347/2002/EK rendelet 3. cikkének (1) bekezdése szerinti mélytengeri halászati engedéllyel rendelkező hajók esetében ne haladják meg az érintett tagállam hajói által 2003-ban olyan utak során végzett átlagos éves halászati erőkifejtés 65 %-át, amikor a hajók mélytengeri halászati engedéllyel rendelkeztek, vagy a hivatkozott rendelet I. és II. mellékletében felsorolt mélytengeri fajokat fogtak ki. Ez a bekezdés kizárólag azokra a halászati utakra alkalmazandó, amelyek során 100 kg-ot meghaladó tömegű, aranylazactól eltérő mélytengeri fajhoz tartozó zsákmányt fogtak ki.
10. cikk
A halászati lehetőségek kiosztására vonatkozó különös rendelkezések
(1) A halászati lehetőségeknek az e rendeletben előírt, tagállamok közötti elosztása nem érinti a következőket:
a)
a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján végrehajtott cserék;
b)
az 1224/2009/EK rendelet 37. cikke alapján vagy az 1006/2008/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése alapján végrehajtott újraelosztások;
c)
a 847/96/EK rendelet 3. cikke szerint engedélyezett további kirakodások;
d)
a 847/96/EK rendelet 4. cikkével összhangban visszatartott mennyiségek;
e)
az 1224/2009/EK rendelet 37., 105., 106. és 107. cikke alapján végrehajtott levonások.
f)
az e rendelet 15. cikke szerinti kvótaátadások és -cserék.
(2) Az e rendelet I. mellékletében foglalt eltérő rendelkezés hiányában a 847/96/EK rendelet 3. cikke az elővigyázatossági TAC hatálya alá tartozó állományokra, az említett rendelet 3. cikkének (2) és (3) bekezdése, valamint 4. cikke pedig az analitikai TAC hatálya alá tartozó állományokra alkalmazandó.
11. cikk
Halászati tilalmi időszak
(1) A Porcupine-pad térségében a 2013. május 1-tőlmájus 31-ig tartó időszakban tilos az alábbi fajok halászata vagy fedélzeten való tárolása: norvég menyhal, kék menyhal és északi menyhal.
(2) E cikk alkalmazásában a Porcupine-pad a következő koordinátákat sorrendben loxodromákkal összekötő vonallal határolt földrajzi terület:
Pont
Földrajzi szélesség
Földrajzi hosszúság
1
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
2
é. sz. 52° 40′
ny. h. 12° 30′
3
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 39,600′
4
é. sz. 52° 47′
ny. h. 12° 56′
5
é. sz. 52° 13,5′
ny. h. 13° 53,830′
6
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 24′
7
é. sz. 51° 22′
ny. h. 14° 03′
8
é. sz. 52° 10′
ny. h. 13° 25′
9
é. sz. 52° 32′
ny. h. 13° 07,500′
10
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 55′
11
é. sz. 52° 43′
ny. h. 12° 43′
12
é. sz. 52° 38,800′
ny. h. 12° 37′
13
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 23′
14
é. sz. 52° 27′
ny. h. 12° 19′
(3) E cikk (1) bekezdésétől eltérve, a Porcupine-padon keresztül történő, az (1) bekezdésben említett fajok szállítását célzó áthaladást az 1224/2009/EK rendelet 50. cikkének (3), (4) és (5) bekezdésével összhangban lehetővé kell tenni.
12. cikk
Tilalmak
(1) Az uniós hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakása vagy kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós vizek mindegyikén;
b)
heringcápa (Lamna nasus) valamennyi vízterületen, azon vizek kivételével, amelyek tekintetében a(z) 39/2013/EU rendelet (28) I. mellékletének B. része ettől eltérő módon rendelkezik;
c)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken;
d)
sima rája (Dipturus batis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
cifra rája (Raja undulata) és fehér rája (Raja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
f)
fűrészes rájafélék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein;
g)
atlanti ördögrája (Manta birostris) minden vízterületen.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül kifogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
13. cikk
Adatküldés
Amikor a tagállamok az 1224/2009/EK rendelet 33. és 34. cikke alapján a Bizottsághoz benyújtják a fogott állományok kirakodott mennyiségeire vonatkozó adatokat, az e rendelet I. mellékletében meghatározott állománykódokat használják.
II. FEJEZET
Harmadik országok vizeire vonatkozó halászati engedélyek
14. cikk
Halászati engedélyek
(1) A harmadik országok vizein halászó uniós hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a III. melléklet határozza meg.
(2) Amennyiben a 2371/2002/EK rendelet 20. cikkének (5) bekezdése alapján valamelyik tagállam a III. mellékletben meghatározott halászterületek vonatkozásában átadja kvótáját egy másik tagállamnak (kvótacsere), átadáskor a halászati engedélyeket is megfelelő módon át kell adni, és erről értesíteni kell a Bizottságot. Az egyes halászterületek vonatkozásában rendelkezésre álló halászati engedélyeknek a III. mellékletben meghatározott teljes számát azonban nem lehet meghaladni.
III. FEJEZET
Halászati lehetőségek a regionális halászati gazdálkodási szervezetek illetékessége alá tartozó vizeken
15. cikk
Kvótaátadás és -csere
(1) Amennyiben egy adott regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályai engedélyezik a regionális halászati gazdálkodási szervezet szerződő felei közötti kvótaátadást vagy -cserét, a tagállam (a továbbiakban: az érintett tagállam) megvitathatja az érintett másik szerződő féllel a tervezett kvótaátadást vagy -cserét, és adott esetben felvázolhatja annak lehetséges paramétereit.
(2) Miután az érintett tagállam értesítette a Bizottságot, az jóváhagyhatja a tervezett kvótaátadás vagy -csere vázlatát, amelyet a tagállam a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével megvitatott. A Bizottság ezt követően indokolatlan késedelem nélkül megállapítja, hogy a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével való ezen kvótaátadással vagy -cserével mindkét fél egyetért. Ezután a Bizottság a megállapodás szerinti kvótaátadásról vagy -cseréről értesíti a regionális halászati gazdálkodási szervezet titkárságát, az adott szervezet szabályai szerint.
(3) A Bizottság tájékoztatja a tagállamokat a megállapodás szerinti kvótaátadásról vagy -cseréről.
(4) A kvótaátadás vagy -csere keretében a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felétől kapott vagy annak átadott halászati lehetőségeket az érintett tagállamnak kiosztott kvótának vagy a kiosztott kvótát csökkentő mennyiségnek kell tekinteni, mégpedig attól az időponttól kezdődően, amikor a kvótaátadás vagy -csere a regionális halászati gazdálkodási szervezet érintett szerződő felével kötött megállapodás értelmében vagy - adott esetben - az érintett regionális halászati gazdálkodási szervezet szabályainak megfelelően hatályba lép. A kvótaátadás vagy -csere nem módosíthatja a halászati lehetőségek tagállamok közötti elosztására szolgáló, a halászati tevékenységek relatív stabilitásának elvével összhangban meghatározott érvényes elosztási kulcsot.
1. Szakasz
AZ ICCAT-Egyezmény hatálya alá tartozó terület
16. cikk
A kékúszójú tonhalra irányuló halászati és tenyésztési, illetve hizlalási kapacitás korlátozása
(1) Az Atlanti-óceán keleti részén a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára engedéllyel rendelkező, csalival és pergetett horogsorral halászó uniós hajók számát a IV. melléklet 1. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(2) A Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára engedéllyel rendelkező, part menti kisüzemi halászatot folytató uniós hajók számát a IV. melléklet 2. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(3) Az Adriai-tengeren a kékúszójú tonhal 8 kg/75 cm és 30 kg/115 cm közötti méretű egyedeinek aktív halászatára engedéllyel rendelkező uniós hajók számát a IV. melléklet 3. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(4) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójú tonhal halászatára, fedélzeten tárolására, átrakására, szállítására vagy kirakodására engedéllyel rendelkező halászhajók számát és bruttó tonnatartalomban mért teljes kapacitását a IV. melléklet 4. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(5) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren kékúszójútonhal-halászat céljából állított csapdák számát a IV. melléklet 5. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
(6) Az Atlanti-óceán keleti részén és a Földközi-tengeren a kékúszójútonhal-tenyésztési kapacitást, a hizlalási kapacitást és a kifogott vadon élő kékúszójú tonhalak telepíthető egyedeinek maximális számát a IV. melléklet 6. pontjában meghatározottak szerint kell korlátozni.
17. cikk
Szabadidős halászat és sporthorgászat
A tagállamoknak az ID. mellékletben kiosztott kvótáikból külön kvótát kell előirányozniuk a kékúszójú tonhal szabadidős halászatára és sporthorgászatára.
18. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos nagyszemű rókacápát (Alopias superciliosus) - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Tilos az Alopias nembe tartozó rókacápafajok célzott halászata.
(3) Az ICCAT-egyezmény hatálya alá tartozó területen folytatott halászatban (a Sphyrna tiburo kivételével) tilos a Sphyrnidae családba tartozó pörölycápákat - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(4) Bármilyen halászatban kifogott fehérorrú cápát (Carcharhinus longimanus) tilos - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(5) Bármilyen halászatban kifogott selyemcápát (Carcharhinus falciformis) tilos a fedélzeten tárolni.
2. Szakasz
A CCAMLR-Egyezmény hatálya alá tartozó terület
19. cikk
Tilalmak és fogási korlátozások
(1) Az V. melléklet A. részében meghatározott fajok célzott halászata tilos az ugyanott feltüntetett övezetekben és időszakokban.
(2) A felderítő halászat tekintetében az V. melléklet B. részében meghatározott teljes kifogható mennyiségek és járulékos fogási korlátozások alkalmazandók az ugyanott feltüntetett alterületeken.
20. cikk
Felderítő halászat
(1) 2013-ban kizárólag azok a tagállamok vehetnek részt a Dissostichus spp. horogsoros felderítő halászatában a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet nemzeti joghatóságon kívüli területein, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam részt kíván venni a szóban forgó halászatban, a 601/2004/EK rendelet 7. és 7a. cikkének megfelelően legkésőbb 2013. június 1-ig értesíti a CCAMLR titkárságát.
(2) A teljes fogási és járulékos fogási korlátozásokat a FAO 88.1 és 88.2 alterület, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a körzet vonatkozásában, és ezek mindegyikének kisléptékű kutatási egységenkénti felosztását az V. melléklet B. része határozza meg. A halászatot bármely kisléptékű kutatási egység területén be kell szüntetni, ha a bejelentett fogás mértéke eléri a meghatározott fogási határértéket, és az említett kisléptékű kutatási egységet az idény hátralévő részére lezárják a halászat elől.
(3) A halászatot földrajzilag és a tengermélység-tartomány szempontjából a lehető legkiterjedtebb területen kell végezni, a halászati potenciál meghatározásához szükséges információ megszerzése és a fogás és halászati erőkifejtés túlzott koncentrációjának elkerülése érdekében. Azonban a FAO 88.1 és 88.2 alterületen, valamint az 58.4.1, az 58.4.2 és az 58.4.3a. körzetben tilos a halászat 550 méternél kisebb mélységben.
21. cikk
Krillhalászat a 2013/2014-es halászati idényben
(1) A 2013/2014-es halászati idényben kizárólag azok a tagállamok halászhatnak krillre (Euphausia superba) a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen, amelyek tagjai a CCAMLR-bizottságnak. Amennyiben ilyen tagállam krillhalászatot kíván folytatni a CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területen, a 601/2004/EK rendelet 5a. cikkének megfelelően legkésőbb 2013. június 1-jéig értesíti a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot:
a)
a krillhalászatban való részvételi szándékáról az V. melléklet C. része szerinti formanyomtatványon;
b)
a halászhálók kialakításáról az V. melléklet D. része szerinti formanyomtatványon.
(2) Az e cikk (1) bekezdésében említett értesítés magában foglalja a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat valamennyi olyan halászhajó tekintetében, amely számára a tagállam engedélyezi a krillhalászatban való részvételt.
(3) A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területeken krillhalászatban részt venni szándékozó tagállamok kizárólag az engedéllyel rendelkező azon halászhajóikról küldenek értesítést, amelyek az értesítés időpontjában a lobogóik alatt közlekednek, vagy amelyek az értesítés időpontjában valamely más CCAMLR-tag lobogója alatt közlekednek, de a halászat idején várhatóan az adott tagállam lobogója alatt fognak közlekedni.
(4) A tagállamok jogosultak a krillhalászatban való részvételt olyan hajó számára is engedélyezni, amely nem szerepel a CCAMLR titkárságának az e cikk (1), (2) és (3) bekezdése szerint küldött értesítésben, amennyiben egy engedéllyel rendelkező hajó alapos működési okokból vagy vis maior következtében nem vehet részt a halászatban. Ilyen esetekben az érintett tagállam haladéktalanul tájékoztatja a CCAMLR titkárságát és a Bizottságot, és megadja:
a)
a helyettesítésre szánt hajó(k) részletes adatait, beleértve a 601/2004/EK rendelet 3. cikkében előírt információkat is;
b)
a helyettesítést indokoló okok részletes leírását, valamint a vonatkozó bizonyítékokat és igazolásokat.
(5) A tagállamok a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan (IUU) halászatot folytató hajókról készített bármely CCAMLR-jegyzékben szereplő halászhajók számára nem engedélyezhetik a krillhalászatban való részvételt.
3. Szakasz
AZ IOTC-Egyezmény hatálya alá tartozó terület
22. cikk
Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen halászó hajók halászati kapacitásának korlátozása
(1) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen trópusi tonhalfélékre halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó tonnatartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 1. pontja határozza meg.
(2) Az IOTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen kardhalra (Xiphias gladius) és germonra (Thunnus alalunga) halászó uniós hajók maximális számát és azok bruttó tonnatartalomban mért megfelelő kapacitását a VI. melléklet 2. pontja határozza meg.
(3) A tagállamok az (1) és (2) bekezdésben említett két halászati tevékenység egyikéhez kijelölt hajókat átcsoportosíthatják a másik halászati tevékenységhez, amennyiben bizonyítani tudják a Bizottság előtt, hogy ez a változtatás nem fokozza az érintett halállományokra irányuló halászati erőkifejtést.
(4) A tagállamok gondoskodnak arról, hogy amennyiben flottájuk kapacitásátcsoportosítására tesznek javaslatot, az átcsoportosítandó hajók szerepeljenek az IOTC hajólajstromában vagy egy másik regionális tonhalhalászati szervezet hajólajstromában. Továbbá nem csoportosíthatók át azok a hajók, amelyek szerepelnek a jogellenes, nem bejelentett és szabályozatlan halászatot folytató hajók („IUU-hajók”) valamely regionális halászati gazdálkodási szervezet által összeállított listáján.
(5) Az IOTC-nek benyújtott fejlesztési tervek végrehajtásának figyelembevétele érdekében - az (1) és (2) bekezdésben említett határokon túlmenően - a tagállamok csak szigoríthatják a halászati kapacitás e cikk szerinti korlátozásait.
23. cikk
Cápák
(1) Minden halászatban tilos az Alopiidae családba tartozó rókacápák bármelyik faját - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni vagy kirakodni.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
4. Szakasz
A SPRFMO-Egyezmény hatálya alá tartozó terület
24. cikk
Nyílt tengeri halászat - kapacitáskorlátozás
Az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató tagállamoknak a lobogójuk alatt közlekedő, 2013-ban nyílt tengeri állományokra halászó hajók bruttó tonnatartalmának teljes szintjét az adott területen összesen 78 610 BT-ra kell korlátozniuk olyan módon, hogy a Csendes-óceán déli részén biztosított legyen a nyílt tengeri halászati erőforrások fenntartható kiaknázása.
25. cikk
Nyílt tengeri halászat - teljes kifogható mennyiségek
(1) Kizárólag az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen 2007-ben, 2008-ban vagy 2009-ben aktív halászati tevékenységet folytató, a 25. cikkben meghatározott tagállamok halászhatnak nyílt tengeri állományokra az adott területen az IJ. mellékletben meghatározott teljes kifogható mennyiségekkel összhangban.
(2) A tagállamok havi rendszerességgel értesítik a Bizottságot a lobogójuk alatt közlekedő, az e cikkben említett halászatot folytató hajók nevéről és jellemzőiről, a bruttó tonnatartalmat is ideértve.
(3) Az e cikkben említett halászat felügyelete céljából a tagállamok legkésőbb a következő hónap tizenötödik napjáig, az SPRFMO ideiglenes titkárságának tájékoztatása céljából megküldik a Bizottságnak a hajómegfigyelési rendszerek (VMS) nyilvántartásait, a havi fogási jelentéseket és - amennyiben rendelkezésre állnak - a be- és kihajózási adatokat.
26. cikk
Fenékhalászat
Azon tagállamok, amelyek hajói a 2002. január 1. és 2006. december 31. közötti időszakban bizonyíthatóan fenékhalászati tevékenységet folytattak az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó területen, halászati erőkifejtésüket vagy fogásaikat az alábbiakra korlátozzák:
a)
a fogások vagy a halászati erőkifejtési paraméterek említett időszakra vonatkozó átlaga; és
b)
az SPRFMO-egyezmény hatálya alá tartozó terület azon részei, amelyekben fenékhalászatot folytattak bármelyik korábbi halászati idényben.
5. Szakasz
A IATTC-Egyezmény hatálya alá tartozó terület
27. cikk
Erszényes kerítőhálós halászat
(1) A sárgaúszójú tonhal (Thunnus albacares), a nagyszemű tonhal (Thunnus obesus) és a bonitó (Katsuwonus pelamis) erszényes kerítőhálós hajóval folytatott halászata tilos:
a)
2013. július 29-tőlszeptember 28-ig vagy 2013. november 18-tól2014. január 18-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
Észak- és Dél-Amerika csendes-óceáni partvonala,
-
ny. h. 150°,
-
é. sz. 40°,
-
d. sz. 40°;
b)
2013. szeptember 29-tőloktóber 29-ig a következő vonalak által határolt területen:
-
ny. h. 96°,
-
ny. h. 110°,
-
é. sz. 4°,
-
d. sz. 3°.
(2) Az érintett tagállamok az (1) bekezdésben említett halászati tilalomra kiválasztott időszakról 2013. április 1-je előtt értesítik a Bizottságot. A kiválasztott időszakban az érintett tagállamok összes erszényes kerítőhálós hajója beszünteti az erszényes kerítőhálós halászatot az e cikk (1) bekezdésében meghatározott területen.
(3) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tonhalhalászatot folytató erszényes kerítőhálós hajóknak a fedélzetükön kell tárolniuk, majd ezt követően ki kell rakodniuk vagy át kell rakniuk az összes kifogott sárgaúszójú tonhalat, nagyszemű tonhalat és bonitót.
(4) A (3) bekezdés nem alkalmazandó:
a)
a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
b)
a hajóút utolsó szakaszában már nincs elegendő élőhal-tartálytér az adott fogásból származó összes tonhal elhelyezésére.
(5) Az IATTC-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos a fehérorrú cápa (Carcharhinus longimanus) halászata, továbbá e területen tilos fehérorrú cápát - akár egészben, akár daraboltan - a fedélzeten tárolni, átrakni, raktározni, eladásra felkínálni vagy kirakodni.
(6) Az (5) bekezdésben említett fajok véletlenül kifogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Az egyedeket a hajó üzemeltetőjének haladéktalanul vissza kell engednie a tengerbe, aki ezenkívül:
a)
rögzíti a visszaengedések számát megjelölve az egyedek állapotát (élő vagy elpusztult);
b)
az a) pontban meghatározott információkat bejelenti az állampolgársága szerinti tagállamnak. Ezeket az információkat a tagállamok 2013. január 31-ig továbbítják a Bizottságnak.
6. Szakasz
A SEAFO-Egyezmény hatálya alá tartozó terület
28. cikk
A mélytengeri cápák halászatára vonatkozó tilalom
A SEAFO-egyezmény hatálya alá tartozó területen tilos az alábbi mélytengeri cápák célzott halászata:
-
valódirája-félék (Rajidae),
-
tüskéscápa (Squalus acanthias),
-
halvány sima lámpáscápa (Etmopterus bigelowi),
-
rövidfarkú lámpáscápa (Etmopterus brachyurus),
-
nagy lámpáscápa (Etmopterus princeps),
-
sima lámpáscápa (Etmopterus pusillus),
-
kis macskacápa (Apristurus manis),
-
bársonyos lámpáscápa (Scymnodon squamulosus),
-
a cápaalakúak (Selachimorpha) főrendjébe tartozó mélytengeri cápafajok.
7. Szakasz
A WCPFC-Egyezmény hatálya alá tartozó terület
29. cikk
A nagyszemű tonhalra, a sárgaúszójú tonhalra, a bonitóra és a Csendes-óceán déli részén élő germonra irányuló halászati erőkifejtés korlátozása
A tagállamok biztosítják, hogy a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területen a nagyszemű tonhalra (Thunnus obesus), a sárgaúszójú tonhalra (Thunnus albacares), a bonitóra (Katsuwonus pelamis) és Csendes-óceán déli részén élő germonra (Thunnus alalunga) irányuló teljes halászati erőkifejtés az Unió és a térség part menti államai között létrejött halászati partnerségi megállapodásokban előírt erőkifejtésre korlátozódjék.
30. cikk
A halak csoportosulását előidéző eszközök használatával történő halászat elől elzárt terület
(1) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az é. sz. 20° és a d. sz. 20° közötti részén 2013. július 1-jén 00.00-től 2013. szeptember 30-án 24.00-ig tilos a halak csoportosulását előidéző eszközöket használó erszényes kerítőhálós hajókkal folytatott halászati tevékenység végzése. Erszényes kerítőhálós hajók az említett időszakban kizárólag akkor folytathatnak halászati tevékenységet a WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó terület említett részén, ha a fedélzetükön tartózkodó megfigyelő igazolja, hogy a hajó egyetlen alkalommal sem:
a)
telepített vagy alkalmazott a halak csoportosulását előidéző eszközöket vagy azokhoz kapcsolódó elektronikus eszközöket;
b)
halászott halrajokra a halak csoportosulását előidéző eszközök felhasználásával.
(2) A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek az (1) bekezdésben említett részén halászó erszényes kerítőhálós hajók fedélzetükön tárolnak és kirakodnak vagy átraknak minden kifogott nagyszemű tonhalat, sárgaúszójú tonhalat és bonitót.
(3) A (2) bekezdés nem alkalmazandó:
a)
a hajóút utolsó szakaszában, ha nincs elegendő élőhaltartálytér valamennyi hal elhelyezésére;
b)
a hal - a méretével nem összefüggő okok miatt - emberi fogyasztásra alkalmatlan; vagy
c)
ha a fagyasztóberendezés súlyosan meghibásodik.
31. cikk
A kardhal halászatára engedéllyel rendelkező hajók számának korlátozása
A WCPFC-egyezmény hatálya alá tartozó területnek a d. sz. 20°-tól délre eső részén a kardhal (Xiphias gladius) halászatára engedéllyel rendelkező uniós hajók maximális számát a VII. melléklet határozza meg.
8. Szakasz
Bering-tenger
32. cikk
Halászati tilalom a Bering-tenger nyílt tengeri részén
A Bering-tenger nyílt tengeri részén tilos a sávos tőkehal (Theragra chalcogramma) halászata.
III. CÍM
HARMADIK ORSZÁGBELI HAJÓK HALÁSZATI LEHETŐSÉGEI UNIÓS VIZEKEN
33. cikk
Teljes kifogható mennyiségek
A Norvégia lobogója alatt közlekedő halászhajók és a Feröer szigeteken lajstromozott halászhajók számára az e rendelet I. mellékletében meghatározott teljes kifogható mennyiségek keretein belül engedélyezett az uniós vizeken folytatott halászat, az e rendeletben és az 1006/2008/EK rendelet III. fejezetében előírt feltételekre is figyelemmel.
34. cikk
Halászati engedélyek
(1) Az uniós vizeken halászó harmadik országbeli hajók rendelkezésére álló halászati engedélyek maximális számát a VIII. melléklet határozza meg.
(2) A teljes kifogható mennyiségek hatálya alá tartozó állományokból származó halakat nem lehet a hajón tárolni vagy kirakodni, kivéve, ha a fogást egy kvótával rendelkező harmadik ország hajója ejtette, és az említett kvóta még nem merült ki.
35. cikk
Tilalmak
(1) Harmadik országbeli hajók számára tilos a következő fajok halászata, fedélzeten való tárolása, átrakása és kirakodása:
a)
óriáscápa (Cetorhinus maximus) és fehér cápa (Carcharodon carcharias) az uniós vizeken;
b)
angyalrája (Squatina squatina) az uniós vizeken;
c)
sima rája (Dipturus batis) az ICES IIa körzet, valamint az ICES III, IV, VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
d)
cifra rája (Raja undulata) és fehér rája (Raja alba) az ICES VI, VII, VIII, IX és X alterület uniós vizein;
e)
heringcápa (Lamna nasus) az uniós vizeken;
f)
fűrészes rájafélék (Rhinobatidae) az ICES I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X és XII alterület uniós vizein;
g)
atlanti ördögrája (Manta birostris) az uniós vizeken.
(2) Az (1) bekezdésben említett fajok véletlenül fogott egyedeit meg kell óvni az esetleges sérülésektől. Ezeket az egyedeket haladéktalanul vissza kell engedni a tengerbe.
IV. CÍM
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
36. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendeletet 2013. január 1-jétől alkalmazandó.
A 8. cikket azonban 2013. február 1-jétől kell alkalmazni.
A CCAMLR-egyezmény hatálya alá tartozó területre vonatkozó halászati lehetőségekről szóló, a 19., a 20. és a 21. cikkben, valamint az IE. és az V. mellékletben megállapított rendelkezések a bennük meghatározott időpontoktól alkalmazandók.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. január 21-én.