KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1067/2013
af 30. oktober 2013
om ændring af forordning (EF) nr. 1881/2006 for så vidt angår grænseværdierne for de forurenende stoffer dioxiner, dioxinlignende PCB'er og ikke-dioxinlignende PCB'er i lever af landdyr
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 315/93 af 8. februar 1993 om fællesskabsprocedurer for forurenende stoffer i levnedsmidler (1), særlig artikel 2, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1881/2006 af 19. december 2006 om fastsættelse af grænseværdier for bestemte forurenende stoffer i fødevarer (2) er der fastsat maksimalgrænseværdier for indholdet af dioxiner og dioxinlignende polychlorerede biphenyler (PCB'er) i en række fødevarer, herunder i lever af visse landdyr.
(2)
Ekspertpanelet for Forurenende Stoffer i Fødevarekæden (i det følgende benævnt »panelet«) under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) vedtog den 5. juli 2011 efter anmodning fra Kommissionen en udtalelse om risikoen for folkesundheden i tilknytning til forekomst af store mængder dioxiner og dioxinlignende PCB'er i lever af får og hjorte (3).
(3)
Kommissionen anmodede om, at det i udtalelsen blev angivet, hvorvidt befolkningsgrupper, der indtager sådanne produkter (som f.eks. storforbrugere af produkterne og folk på særlige diæter), potentielt er udsat for en højere sundhedsrisiko. Der skulle i udtalelsen ligeledes redegøres for mulige årsager til de konstaterede høje dioxin- og PCB-niveauer i fåre- og hjortelever samt tilvejebringes videnskabelige argumenter vedrørende det hensigtsmæssige i i fremtidig lovgivning at fastsætte produktbaserede frem for fedtbaserede grænseværdier.
(4)
Panelet konkluderede, at regelmæssig indtagelse af fårelever ville resultere i en gennemsnitlig stigning på omkring 20 % i baggrundseksponeringen for dioxiner og dioxinlignende PCB'er. I enkelttilfælde vil indtagelse af fårelever kunne resultere i høje indtag, der ligger over det tolerable ugentlige indtag (TWI) af disse forurenende stoffer. Panelet konkluderede, at hyppig indtagelse af fårelever, navnlig blandt kvinder i den fødedygtige alder og børn, potentielt vil kunne være sundhedsmæssigt problematisk.
(5)
Panelet konkluderede endvidere, at jord og sedimenter naturligt indeholder lagre af dioxiner og PCB'er. Overførsel af dioxiner og PCB'er fra jordbund til planter via rodnettet er generelt af mindre betydning. I de seneste år er der i en række prøver af fårelever fra forskellige europæiske lande fundet høje koncentrationer af dioxiner og PCB'er, uden at disse har kunnet sættes i forbindelse med specifikke kontamineringskilder. For får er græsningsaktiviteten en primær eksponeringsfaktor. Under græsning kan dyrene komme til at indtage jord via partikler afsat på grøntsager, eller de kan indtage jorden direkte, når de bider foderplanter over tæt ved jordoverfladen. Indtagelsen af jord varierer i bemærkelsesværdig grad og er yderst sæsonbetinget: Der foreligger oplysninger om en middelindtagelse af jord på omkring 8 % af tørstofindtagelsen. Samlet set vil indtagelsen af jord kunne bidrage væsentligt til fårs eksponering for dioxiner og PCB'er. Der foreligger kun begrænsede data om overførsel af dioxiner og/eller PCB'er til fårelever via foderet. Ifølge de modtagne oplysninger varierede overførselsforholdet fra 5 til 175, afhængigt af hvilke polychlorerede dibenzo-p-dioxiner (PCDD)-, polychlorerede dibenzofuraner (PCDF)- eller PCB-kongenere der er tale om, og tallet var ca. fire gange højere for lever end for kød eller nyre.
(6)
EFSA konkluderede desuden, at leveren hos får er et organ, hvor der i betydelig grad lagres dioxiner og PCB'er. Stofskifteforskellene ville delvis kunne forklare, hvorfor der lagres forholdsvis store mængder dioxiner og beslægtede forbindelser i leveren hos får i forhold til hos kvæg.
(7)
EFSA konkluderede, at selv om der muligvis ville finde sekvestrering sted i leveren, og dioxinerne og PCB'erne ikke ville blive fuldstændig associeret til leverens fedtfraktion, ville dette ikke have nogen indflydelse på resultatet, hvad enten dette udtrykkes på fedtbasis eller på grundlag af den ferske vares vægt, idet alle dioxiner og PCB'er ekstraheres i analyseprocessen, uanset hvilken del af leveren de er til stede i.
(8)
EU-referencelaboratoriet (EURL) for dioxiner og PCB'er i foderstoffer og fødevarer blev af Kommissionen anmodet om at undersøge, hvordan forskellige ekstraktionsmetoder påvirker indholdet af dioxiner og PCB'er i fårelever med hensyn til rapportering af analyseresultatet på basis af henholdsvis fedt og vådvægt. EU-referencelaboratoriet konkluderede, at udsvingene i koncentrationerne af dioxiner og PCB'er var betydeligt større for fedtbaserede analyseresultater end for resultater baseret på vådvægt. Koncentrationerne af dioxiner og PCB'er i fårelever på fedtbasis afhang af de(n) anvendte ekstraktionsmetode/opløsningsmidler og derved af det deraf følgende fedtindhold. Ved sammenholdelse af vådvægtsbaserede resultater var dioxin- og PCB-niveauerne nogenlunde sammenlignelige.
(9)
For at sikre sammenlignelige resultater og en ensartet håndhævelse i hele Unionen for så vidt angår dioxiner og PCB'er i lever af landdyr bør grænseværdierne derfor fastsættes på basis af vådvægt, sådan som det allerede er tilfældet for fiskelever og produkter heraf.
(10)
Det bør fastsættes, at grænseværdierne ikke gælder for fødevarer, der lovligt er markedsført inden anvendelsesdatoen.
(11)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Ændringsbestemmelser
I bilaget til forordning (EF) nr. 1881/2006 affattes punkt 5.2 således:
»5.2
Lever af de i punkt 5.1 angivne landdyr, undtagen får og produkter heraf
0,30 pg/g vådvægt
0,50 pg/g vådvægt
3,0 ng/g vådvægt
Lever af får og produkter heraf
1,25 pg/g vådvægt
2,00 pg/g vådvægt
3,0 ng/g vådvægt«
Artikel 2
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning finder ikke anvendelse på produkter, der er markedsført inden den 1. januar 2014 i overensstemmelse med de regler, der var gældende på det tidspunkt.
2. Fødevarevirksomhedslederen skal kunne dokumentere, hvornår produkterne blev markedsført.
Artikel 3
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2013.
A BIZOTTSÁG 1067/2013/EU RENDELETE
(2013. október 30.)
az 1881/2006/EK rendeletnek a szárazföldi állatok májában található dioxinok, dioxinszerű PCB-k és nem dioxinszerű PCB-k mint szennyező anyagok felső határértékei tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az élelmiszerekben előforduló szennyező anyagok ellenőrzésére vonatkozó közösségi eljárások megállapításáról szóló, 1993. február 8-i 315/93/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 2. cikke (3) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról szóló, 2006. december 19-i 1881/2006/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja az egyes élelmiszerekben, ezen belül bizonyos szárazföldi állatok májában található dioxinok és dioxinszerű poliklórozott bifenilek (PCB-k) felső határértékeit.
(2)
Az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (EFSA) az élelmiszerláncba bekerülő szennyező anyagokkal foglalkozó tudományos testülete (a továbbiakban: testület) a Bizottság kérésére 2011. július 5-én véleményt fogadott el juh- és szarvasmájban előforduló dioxinok és dioxinszerű PCB-k magas szintjének közegészségi kockázatáról (3).
(3)
A Bizottság kérésének megfelelően a véleményben jelezni kell, hogy a közegészségi kockázat potenciálisan növekedett-e a népesség azon alcsoportjai körében, akik ilyen termékeket fogyasztanak (pl. nagybani fogyasztók, speciális étrendet követők stb.). A véleményben a juh- és szarvasmájban előforduló dioxinok és dioxinszerű PCB-k magas szintjének lehetséges okait is fel kell tárni, valamint tudományos adatokat is meg kell adni annak alátámasztására, hogy a máj vonatkozásában a szabályozási szinteket a jövőben helyénvaló a zsírtartalom alapján, nem pedig a termékekre viszonyítva megállapítani.
(4)
A testület megállapította, hogy a juh- és szarvasmáj rendszeres fogyasztása átlagosan mintegy 20 %-kal növelné a dioxinoknak és a dioxinszerű PCB-knek való háttérexpozíciót. A juhmáj fogyasztása egyedi esetekben az említett szennyező anyagok megengedhető heti bevitelét (TWI) túllépő magas beviteli szintet eredményezhet. A testület megállapította, hogy a juhmáj rendszeres fogyasztása különösen a szülőképes korú nők és a gyermekek körében jelent az egészség szempontjából potenciális problémát.
(5)
A testület továbbá megállapította azt, hogy a talaj és az üledék a dioxinok és PCB-k természetes előfordulási helyei. A dioxinoknak és PCB-knek a talajból a növénybe a gyökérszerkezeten keresztül történő bejutása csekély mértékű kockázatot jelent. Az elmúlt években különféle európai országokból számos juhmájból vett minta esetében megállapították, hogy azokban a dioxinok és a PCB-k koncentrációja annak ellenére magas volt, hogy nem kerültek kapcsolatba meghatározott szennyezőforrásokkal. A juhok esetében a legelés a kitettség elsődleges tényezője. A legelés folyamán előfordulhat talaj szervezetbe történő bevitele vagy a növényre rakódott részecskék útján, vagy közvetlenül a legelő talajközeli növényzetének fogyasztásakor. A talaj bevitele meglehetősen változó és erősen szezonális: medián talajbevitel a jelentések szerint a teljes szárazanyag-bevitel 8 %-ában fordul elő. A talaj bevitele összességében jelentősen hozzájárulhat a juhok dioxinoknak és PCB-knek való kitettségéhez. A dioxinoknak és/vagy PCB-knek a takarmányból a juhmájba való jutásáról korlátozott mértékben állnak rendelkezésre adatok. A megvizsgált poliklórozott dibenzo-p-dioxin, a poliklórozott dibenzofurán vagy a PCB kongenerek bejelentett átviteli hányadosa 5 és 175 között váltakozott, és körülbelül négyszer magasabb volt a máj esetében, mint a hús vagy a vese esetében.
(6)
Az EFSA azt is megállapította, hogy a juhmáj jelentős szerepet játszik a dioxinok és a PCB-k tárolásában. Az anyagcserében tapasztalható eltérések részben magyarázatot adhatnak arra, hogy a szarvasmarhákhoz képest a juhok mája miért tartalmaz viszonylag nagy mennyiségben dioxinokat és kapcsolódó vegyületeket.
(7)
Az EFSA levonta azt a következtetést, hogy még ha a máj megkötő is lenne, és a dioxinok és PCB-k nem kapcsolódnának teljes mértékben a máj zsírfrakciójához, ez nem befolyásolná az - akár a lipidek, akár a nyers tömeg alapján kifejezett - eredményeket, mivel minden dioxint és PCB-t olyan elemzési eljárás során nyernek ki, amely nem veszi figyelme, hogy ezek a máj mely részében találhatók.
(8)
A Bizottság felkérte a takarmányban és az élelmiszerekben található dioxinokat és PCB-ket vizsgáló uniós referencialaboratóriumot, hogy vizsgálja meg a különféle kinyerési módszereknek a juhmájban található dioxinok és PCB-k szintjére gyakorolt hatását annak eldöntéséhez, hogy az elemzés eredményéről a zsírhoz viszonyítva vagy a nedves tömeg alapján történjen a jelentéstétel. Az uniós referencialaboratórium megállapította, hogy a dioxinok és a PCB-k koncentrációjában tapasztalható eltérések jelentősen nagyobbak voltak zsírhoz viszonyítva, mint nedves tömeg alapján. A juhmájban található dioxinok és PCB-k zsírhoz viszonyított koncentrációja az alkalmazott kinyerési módszertől vagy oldószerektől, ennek következtében pedig az ebből eredő zsírtartalomtól függött. Az eredmények nedves tömeg alapján történő összehasonlítása esetén a dioxinok és a PCB-k szintje egészen összemérhető volt.
(9)
Az összehasonlítható eredmények biztosítása, valamint a szárazföldi állatok májában található dioxinok és PCB-k tekintetében történő egységes uniós megközelítés alkalmazása érdekében ezért a legmagasabb szintet indokolt a nedves tömeg alapján meghatározni, ahogy az a halmáj és a belőle készült termékek esetében is történt.
(10)
Helyénvaló előírni, hogy a felső határértékek ne vonatkozzanak az említett alkalmazási időpontot megelőzően jogszerűen forgalomba hozott élelmiszerekre.
(11)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Módosító rendelkezések
Az 1881/2006/EK rendelet mellékletében az 5.2. pont helyébe a következő szöveg lép:
„5.2.
Az 5.1. pontban említett szárazföldi állatok (a juh kivételével) mája és a belőlük készült termékek
0,30 pg/g nedves tömeg
0,50 pg/g nedves tömeg
3,0 ng/g nedves tömeg
Juhmáj és a belőle készült termékek
1,25 pg/g nedves tömeg
2,00 pg/g nedves tömeg
3,0 ng/g nedves tömeg”
2. cikk
Átmeneti rendelkezések
(1) Ez a rendelet nem vonatkozik azokra a termékekre, amelyeket 2014. január 1-je előtt hoztak forgalomba az alkalmazandó rendelkezéseknek megfelelően.
(2) Az élelmiszer-ipari vállalkozóra hárul a bizonyítási teher arra vonatkozóan, hogy a termékeket mikor hozták forgalomba.
3. cikk
Hatálybalépés és alkalmazás
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2014. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2013. október 30-án.